62023CC0621
KOHTUJURISTI ETTEPANEK
JULIANE KOKOTT
esitatud 14. novembril 2024 (
1
)
Kohtuasi C‑621/23 P
Luossavaara‑Kiirunavaara AB
versus
Euroopa Komisjon
Apellatsioonkaebus – Tühistamishagi – Keskkond – Kasvuhoonegaaside lubatud heitkoguse ühikutega kauplemise süsteem – Lubatud heitkoguse ühikute tasuta eraldamine – Eraldatav kogus – Paagutatud rauamaagi graanulite tootmine – Paagutatud rauamaagi tootmise võrdlusaluse kohaldatavus – Paagutatud rauamaagi võrdlusaluse õiguspärasus – Komisjoni kaalutlusruum õigusnormide kehtestamisel – Süsinikdioksiidi lekke oht
I. Sissejuhatus
1.
Direktiiviga 2003/87/EÜ (
2
) luuakse kasvuhoonegaaside lubatud heitkoguse ühikutega kauplemise süsteem, mille eesmärk on vähendada tulemuslikult ja majanduslikult tõhusalt kasvuhoonegaaside heitkoguseid. Süsteemis osalevatel käitistel peavad kasvuhoonegaaside heite eraldamiseks, milleks peaaegu eranditult on süsinikdioksiid, olema lubatud heitkoguse ühikud, mida nad heitkoguseid eraldades järk‑järgult „tarbivad“.
2.
Direktiivi 2003/87 artikli 9 kohaselt on liidu lubatud heitkoguse ühikute üldkogus piiratud ja seda vähendatakse igal aastal. Teatud juhtudel eraldavad liikmesriigid lubatud heitkoguse ühikuid käitiste käitajatele tasuta. Muul juhul peavad käitajad artikli 10 kohaselt ostma vajalikud lubatud heitkoguse ühikud liikmesriikide korraldatud enampakkumistel.
3.
Käesolev apellatsioonkaebus on esitatud Üldkohtu 26. juuli 2023. aasta vaidlustatud otsuse Luossavaara-Kiirunavaara vs. komisjon (T‑244/21, EU:T:2023:428) peale. Selles käsitletakse lubatud heitkoguse ühikute tasuta eraldamist.
4.
Käesolev kohtuvaidlus sai alguse sellest, et apellatsioonkaebuse esitaja Luossavaara‑Kiirunavaara AB (edaspidi „LKAB“) toodab enda kaevandatavast rauamaagist rauamaagi graanuleid, ning soovib selle tegevuse jaoks saada tasuta samas koguses lubatud heitkoguse ühikuid, nagu talle on eraldatud paagutatud rauamaagi tootmise jaoks. Graanulid ja paagutatud maak on raua tootmise ühe ja sama etapi vahesaadused, kuid graanulite tootmisel tekib oluliselt vähem kasvuhoonegaase kui paagutatud maagi tootmisel.
5.
Seni on LKAB saanud graanulite tootmise jaoks vähem tasuta eraldatavaid lubatud heitkoguse ühikuid, kuna selle tegevuse puhul määratakse eelnimetatud ühikute eraldatav kogus kindlaks teistsuguste eeskirjade alusel kui paagutatud maagi puhul. Paagutatud maagi puhul toimub eraldamine nn võrdlusaluse põhjal, mis on arvutatud kõige tõhusamate paagutatud maagi tootmise käitiste alusel. Seevastu graanulite puhul arvutatakse eraldatavate lubatud heitkoguse ühikute kogus konkreetses käitises tegelikult tekkivate kasvuhoonegaaside (soojuse- ja kütusepõhiste võrdlusaluste) alusel. LKAB soovib siiski, et talle eraldatav lubatud heitkoguse ühikute kogus arvutatakse paagutatud maagi suhtes kehtiva võrdlusaluse alusel, millisel juhul oleks see oluliselt suurem, kui seni graanulite jaoks eraldatud kogus.
6.
Kui LKAB saavutaks soovitud tulemuse, tekiks stiimul kasutada raua tootmisel graanuleid, et vähendada heitkoguseid veelgi suuremal määral. Heite mahukuse vähenemise tõttu ei oleks lisanduvaid lubatud heitkoguse ühikuid tõenäoliselt tootmise jaoks täies mahus vaja, kuid ülejäägi saaks ära müüa.
7.
Paagutatud maagi suhtes kehtivat võrdlusalust ei saa siiski graanulite puhul kohaldada. Nimelt peaks mõlema vahesaaduse ühesugune võrdlusalus põhinema graanulitootmise heitkogustel, mis on oluliselt tõhusam kui paagutatud maagi tootmine. Seega eraldataks sellise korra kohaselt mõlema vahesaaduse jaoks oluliselt vähem lubatud heitkoguse ühikuid kui olemasoleva paagutatud maagi suhtes kehtiva võrdlusaluse alusel.
8.
Seetõttu saab graanulite väiksemat heitemahukust arvesse võtta ainult paagutatud maagi võrdlusaluse kehtivuse hindamise käigus. Niisuguses kontekstis on komisjoni ulatuslik kaalutlusõigus määrava tähtsusega.
II. Õiguslik raamistik
A. Lubatud heitkoguse ühikute tasuta eraldamise võrdlusalused
9.
Lubatud heitkoguse ühikute tasuta eraldamise alused on sätestatud direktiivi 2003/87 artiklis 10a:
„1.   Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 23 vastu delegeeritud õigusakte, et täiendada käesolevat direktiivi seoses kogu liitu hõlmavate ja täielikult ühtlustatud eeskirjadega käesoleva artikli lõigetes 4, 5, 7 ja 19 osutatud lubatud heitkoguse ühikute eraldamise kohta.
Kuivõrd see on võimalik, määratakse esimeses lõigus osutatud meetmetega kindlaks kogu liitu hõlmavad eelnevad võrdlusalused, et tagada lubatud heitkoguse ühikute eraldamine sellisel viisil, et kõige tõhusamaid tehnoloogiaid, asendajaid, alternatiivseid tootmisviise, suure tõhususega koostootmist, tõhusat heitgaaside energia taaskasutamist, biomassi kasutamist ning süsinikdioksiidi kogumist ja säilitamist – kus sellised seadmed on olemas – arvesse võttes ergutatakse kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamist ja energia seisukohast kõige tõhusamate tehnoloogiate kasutamist ning ei ergutata heitkoguste suurendamist. […]
Iga sektori ja allsektori puhul arvutatakse võrdlusalus põhimõtteliselt pigem toote kui sisestatud energia alusel, et maksimeerida kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamist ja energiasäästu asjaomase sektori või allsektori igas tootmisprotsessis.
Konkreetsete sektorite ja allsektorite eelnevate võrdlusaluste määramise põhimõtete kindlaksmääramisel konsulteerib komisjon asjaomaste sidusrühmadega, kaasa arvatud asjaomaste sektorite ja allsektorite esindajatega.
[…]
2.   Konkreetsete sektorite või allsektorite eelnevate võrdlusaluste määramise põhimõtete kindlaksmääramisel on lähtepunktiks liidu sektori või allsektori 10% kõige tõhusama käitise keskmised näitajad ajavahemikul 2007–2008. Komisjon konsulteerib asjaomaste sidusrühmadega, kaasa arvatud asjaomaste sektorite ja allsektorite esindajatega.
[…]
Komisjon võtab vastu rakendusaktid, et määrata kindlaks lubatud heitkoguse ühikute tasuta eraldamise muudetud võrdlusalused. Nimetatud rakendusaktid peavad olema kooskõlas käesoleva artikli lõike 1 alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktidega ning nendes tuleb pidada kinni järgmisest:
a)
ajavahemikuks 2021–2025 määratakse võrdlusalused kindlaks artikli 11 kohaselt 2016. ja 2017. aasta kohta esitatud teabe põhjal. Tuginedes kõnealuste võrdlusaluste ja komisjoni poolt 27. aprillil 2011 vastu võetud komisjoni otsuses 2011/278/EL […] sisalduvate võrdlusaluste võrdlemisele, määrab komisjon iga võrdlusaluse jaoks kindlaks aastase vähendamismäära ning kohaldab seda ajavahemikus 2013–2020 kohaldatavate võrdlusaluste suhtes iga ajavahemikku 2008–2023 jääva aasta puhul, et määrata kindlaks võrdlusalused aastateks 2021–2025.
b)
kui aastane vähendamismäär ületab 1,6% või jääb alla 0,2%, on aastate 2021–2025 võrdlusalused ajavahemikus 2013–2020 kohaldatavad võrdlusalused, mida on iga ajavahemikku 2008–2023 jääva aasta osas vähendatud ühe asjakohase eespool nimetatud protsendimäära võrra.
c)
[…]“.
B. Paagutatud maagi jaoks ette nähtud tootepõhine võrdlusalus
10.
Komisjon määras direktiivi 2003/87 artiklis 10a sätestatud võrdlusalused kõigepealt kindlaks otsusega 2011/278/EL (
3
) ja hiljem delegeeritud määrusega (EL) 2019/331 (
4
).
11.
Otsuse 2011/278 põhjendustes 4, 5, 8 ja 9 selgitas komisjon oma lähenemisviisi võrdlusaluste kindlaksmääramisel:
„(4)
[…] Põhimõtteliselt tuleks iga toote jaoks määratleda üks võrdlusalus. Kui toode on muu toote otsene asendaja, tuleks mõlema suhtes kohaldada sama tootepõhist võrdlusalust ning sellega seotud tootemääratlust.
(5)
Komisjon pidas tootepõhise võrdlusaluse kehtestamist võimalikuks seal, kus tootmisprotsessi keerukust arvesse võttes olid kättesaadavad toote määratlused ja klassifikatsioon, mis võimaldaksid kontrollida tootmisandmeid ning kohaldada saastekvootide [edaspidi kasutatud täpsemat vastet „lubatud heitkoguse ühikud“] eraldamiseks tootepõhist võrdlusalust ühtlaselt kogu liidus. Selleks et liidu majanduse suhtelisi eeliseid seoses tõhususega süsinikdioksiidi heite seisukohast mitte moonutada ning et veelgi ühtlustada tasuta [lubatud heitkoguse ühikute] eraldamist üleminekuperioodil, ei tehtud vahet geograafilise asukoha või kasutatava tehnoloogia, toormaterjali või kütuse põhjal.
[…]
(8)
Komisjon on võrdlusaluste kindlaksmääramisel lähtunud selliste 10% kõige tõhusamate käitiste näitajate aritmeetilisest keskmisest aastatel 2007 ja 2008, mille kohta on kogutud andmeid. Lisaks on komisjon kooskõlas direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a lõikega 1 analüüsinud mitmest allikast saadud täiendava teabe alusel ning kõige tõhusamaid tehnikaid ja heite vähendamise võimalusi Euroopa ja rahvusvahelisel tasandil käsitleva spetsiaalse uuringu alusel, kas kõigi selliste sektorite puhul, millele on I lisaga ette nähtud tootepõhine võrdlusalus, kajastab selline lähtepunkt piisavalt kõige tõhusamat tehnoloogiat, asendajaid, alternatiivseid tootmisviise, suure tõhususega koostootmist, tõhusat jääkgaaside energiakasutust, biomassi kasutamist ning süsinikdioksiidi kogumist ja säilitamist seal, kus sellised seadmed on olemas. Võrdlusaluste kindlaksmääramiseks kasutatud andmed on kogutud mitmesugustest allikatest, et katta võimalikult palju käitisi, kus aastatel 2007 ja 2008 toodeti võrdlusalusega tooteid. Esiteks, heitkogustega kauplemise süsteemis (HKS) osalevate selliste käitiste kasvuhoonegaaside heite andmed, kus toodetakse võrdlusalusega tooteid, on kogutud kindlaksmääratud eeskirjade alusel (nn sektorieeskirjad) Euroopa vastava sektori ühenduste poolt või nende nimel. Selleks et kõnealustel eeskirjadel oleks, millele viidata, koostas komisjon ELi HKSis osalevate käitiste jaoks suunised võrdlusandmete kvaliteedi- ja kontrollikriteeriumide kohta. Teiseks kogusid Euroopa Komisjoni heaks töötavad konsultandid Euroopa sektoriühenduste andmekogumise täiendamiseks andmeid selliste käitiste kohta, mida tootmisharu käsitlevates andmetes ei kajastata, ning samuti esitasid andmeid ja analüüse liikmesriikide pädevad asutused.
(9)
Selleks et tagada võrdlusaluste põhinemine õigetel ja nõuetekohastel andmetel, viis komisjon konsultantide abiga läbi sektorieeskirjade põhjaliku vastavuskontrolli ning kontrollis ka andmete põhjal saadud lähteväärtuste usutavust. Kvaliteeti ja kontrolli käsitlevate suuniste kohaselt on sõltumatud tõendajad andmete õigsust vajalikul määral kontrollinud.“
12.
Delegeeritud määruse (EL) 2019/331 I lisa punktis 1 oli sätestatud, et paagutatud maagi tootepõhine võrdlusalus on 0,171 lubatud heitkoguse ühikut tonni kohta, mida komisjon hiljem vähendas (
5
) 0,157 lubatud heitkoguse ühikule tonni kohta. Toodet „paagutatud maak“ kirjeldatakse järgmiselt:
„Aglomeeritud rauda sisaldav toode rauamaagi peenfraktsioonist, räbustist ja vanarauast, mille keemilised ja füüsikalised omadused, nagu aluselisus, mehaaniline tugevus ja läbilaskvus, võimaldavad seda kasutada rauamaagi taandamise protsessis vajaliku raua ja räbustite saamiseks. Väljendatakse paagutusseadmest väljuva paagutatud maagi tonnides.“
13.
Asjaomaste protsesside (süsteemipiirides) ja heite määratluse kohta on märgitud järgmist:
„Kõik protsessid, mis on otseselt või kaudselt seotud järgmiste protsessiüksustega: räbukonveier, süütamine, toorme ettevalmistamine, kuumsõelumine, räbu jahutamine, külmsõelumine, aurugeneraator.“
C. Lubatud heitkoguse ühikute tasuta eraldamine süsinikdioksiidi lekke ohu tõttu
14.
Direktiivi 2003/87 artikli 10b lõike 1 kohaselt tuleb teatud sektoritele, mis on süsinikdioksiidi lekkest ohustatud, eraldada asjaomasele võrdlusalusele vastavaid lubatud heitkoguse ühikuid täies ulatuses tasuta kuni 2030. aastani.
15.
Direktiivi 2009/29 (
6
), millega see süsteem esimest korda kehtestati, põhjendustes 24 ja 25 on selle kohta märgitud järgmist:
„(24)
[…] Juhul kui teised arenenud riigid ja muud peamised kasvuhoonegaaside tekitajad ei osale […] [Kyoto protokollis], võib see põhjustada kasvuhoonegaaside heitkoguste suurenemise kolmandates riikides, kus tööstusele ei kohaldata selliseid süsinikdioksiidi heitkoguste piiranguid (edaspidi „süsinikdioksiidi leke“) ja samal ajal luua majanduslikult ebasoodsa olukorra teatavates ühenduse energiamahukates sektorites ja allsektorites, mida mõjutab rahvusvaheline konkurents. See võib kahjustada ühenduse meetmete keskkonnaalast terviklikkust ja kasu. Süsinikdioksiidi lekke ohu lahendamiseks peaks ühendus eraldama 100% ulatuses tasuta saastekvoote [edaspidi kasutatud täpsemat vastet „lubatud heitkoguse ühikud“) sektoritele ja allsektoritele, mis vastavad asjakohastele tingimustele. […]
(25)
Komisjon peaks seepärast olukorra hiljemalt 30. juuniks 2010 läbi vaatama ja pidama nõu kõigi asjakohaste sotsiaalpartneritega ning rahvusvaheliste läbirääkimiste tulemusi silmas pidades esitama aruande koos võimalike asjakohaste ettepanekutega. Sellega seoses peaks komisjon hiljemalt 31. detsembriks 2009 kindlaks tegema, millistes energiamahukates sektorites või allsektorites esineb süsinikdioksiidi lekke oht. Analüüs peaks põhinema selle hindamisel, millises ulatuses on tööstusel võimalik nõutavate [lubatud heitkoguse ühikute] hinda edasi suunata tootehindadesse, ilma et see tooks kaasa märgatava turuosa loovutamise ühendusevälistele käitistele, kes ei võta võrreldavaid meetmeid oma heitkoguste vähendamiseks. Energiamahukatele tööstusharudele, mille puhul on kindlaks tehtud, et seal esineb märkimisväärne süsinikdioksiidi lekke oht, võiks eraldada rohkem tasuta [lubatud heitkoguse ühikuid] […]“.
16.
Komisjon on käsitanud nii rauamaagi kaevandamist kui ka toormalmi, terase ja ferrosulamite tootmist selliste sektoritena, mille puhul esineb süsinikdioksiidi lekke oht direktiivi 2003/87 artikli 10b lõike 1 tähenduses. (
7
)
III. Asjaolud ja vaidluse taust
A. Põhialused
17.
Rauamaagist toormalmi tootmiseks tuleb maak kõigepealt töödelda vahesaaduseks ja seejärel suunata see kõrgahju. Selle vahesaaduse puhul on osaliselt tegemist paagutatud maagiga, mida reeglina terasetehastes toodetaksegi. See kujutab endast rauamaagi ja muude materjalide suhteliselt suuri tükke (
8
):
18.
Osaliselt aga töödeldakse rauamaak juba vahetult pärast kaevandamist graanuliteks, mis on sarnase koostisega väiksema suurusega ümmargused kuulikesed (
9
).
19.
LKAB andmetel toodeti liidus 2020. aastal ligikaudu 29 miljonit tonni graanuleid, millest ligikaudu 25 miljonit tonni toodeti tema enda käitistes, ning ligikaudu 77 miljonit tonni paagutatud maaki. (
10
)
20.
Käesoleva vaidluse lähtekohaks on asjaolu, et paagutatud maagi tootmise puhul on heite mahukus umbes kuus kuni seitse korda suurem kui graanulite tootmise puhul. (
11
) See tähendab, et paagutatud maagi tootmisel eraldub vastavalt suurem kogus kasvuhoonegaase, LKAB andmetel keskmiselt 265 kg süsinikdioksiidi ühe tonni paagutatud maagi kohta. Seevastu tekkis LKAB poolt graanulite tootmisel vaid 29,3 kg süsinikdioksiidi ühe tonni graanulite kohta. (
12
)
21.
Paagutatud maagi või graanulite tootmisel tekkiva süsinikdioksiidi heite eraldamiseks peavad käitise käitajal olema vastavad lubatud heitkoguse ühikud, mida ta heitkoguseid eraldades järk‑järgult „tarbib“. Nagu pooled nõustuvad, on need õigused põhimõtteliselt üha enam mõeldud enampakkumistel ostmiseks. Rauamaagi kaevandamine ja raua tootmine on aga sellised sektorid, mille puhul esineb süsinikdioksiidi lekke oht. Seetõttu on karta, et need tegevused lõpetatakse liidus ja selle asemel jätkatakse nendega väljaspool liitu asuvates kohtades. Sellest tulenevalt eraldatakse paagutatud maagi (
13
) ja graanulite (
14
) tootmiseks vajalikke lubatud heitkoguse ühikuid põhimõtteliselt täiesti tasuta kuni 2030. aastani. (
15
)
22.
Eraldatavate lubatud heitkoguse ühikute kogus tuleneb nn võrdlusalusest, mille komisjon on kindlaks määranud sektori või allsektori 10% kõige tõhusamate käitiste keskmiste näitajate alusel.
23.
Paagutatud rauamaagi tootmise kohta on komisjon sellise võrdlusaluse kehtestanud. (
16
) See põhineb peamiselt paagutatud maagi tootmise käitiste näitajatel, kuid komisjon arvas sinna sisse ka ühe Madalmaade terasetehase omavahel seotud üksused graanulitootmiseks ja paagutamiseks. (
17
)
24.
Komisjon ei ole seevastu kehtestanud eraldi võrdlusalust rauamaagi graanulite tootmise jaoks. Vastavatele käitistele eraldatavate lubatud heitkoguse ühikute kogus arvutatakse hoopiski soojuse- ja kütusepõhiste võrdlusaluste alusel. (
18
) Kuna graanulite tootmine on vähem heitemahukas kui paagutatud maagi tootmine, saavad graanulite tootjad selle meetodi kohaselt vastavalt väiksema, kuid siiski ikka veel piisava (
19
) koguse tasuta lubatud heitkoguse ühikuid kui paagutatud maagi tootjad, kelle suhtes kohaldatakse eespool nimetatud võrdlusalust.
B. Menetlus ja nõuded
25.
LKAB käitab seoses rauamaagi kaevandamisega kolme rauamaagi graanulite tootmise käitist ja taotleb lubatud heitkoguse ühikute eraldamist vastavalt paagutatud maagi võrdlusalusele. Rootsi Kuningriik, kes on LKAB omanik, (
20
) esitas komisjonile sellekohase ettepaneku.
26.
Komisjon lükkas selle ettepaneku vaidlusaluse otsuse 2021/355 (
21
) artikli 1 lõikega 3 tagasi. Komisjon märkis põhjenduses 13:
„[…] Rootsi tegi ettepaneku kasutada rauamaagi graanulite tootmise puhul paagutatud maagi võrdlusaluse käitiseosa, kuigi 3. etapis kasutati soojuse- ja kütusepõhiseid võrdlusaluseid. Paagutatud maagi võrdlusalus on aga määratletud delegeeritud määruse (EL) 2019/331 I lisas ning kõnealuse tootepõhise võrdlusalusega hõlmatud toodete määratlus ning protsesside ja heite määratlus on kohandatud paagutamise jaoks ega hõlma rauamaagi graanuleid. Lisaks tuleb direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a lõike 2 kohaselt 4. etapiks ajakohastada võrdlusaluste väärtusi ning võrdlusaluste määratluste tõlgenduse kohandamist ette ei nähta. Seepärast tuleb paagutatud maagi käitiseosal põhinevad andmed rauamaagi graanulite tootmise kohta tagasi lükata“.
27.
LKAB, keda toetas Rootsi, esitas vaidlusaluse otsuse peale hagi Üldkohtule, kes jättis selle vaidlustatud kohtuotsusega rahuldamata.
28.
LKAB palub apellatsioonkaebuses Euroopa Kohtul
–
tühistada vaidlustatud kohtuotsus;
–
tunnistada komisjoni 25. veebruari 2021. aasta otsuse (EL) 2021/355, milles käsitletakse riiklikke rakendusmeetmeid kasvuhoonegaaside lubatud heitkoguse ühikute tasuta eraldamiseks üleminekuperioodil kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/87/EÜ artikli 11 lõikega 3, artikli 1 lõige 3 tühiseks;
–
mõista kohtukulud välja komisjonilt.
29.
Rootsi Kuningriik toetab LKAB nõudeid.
30.
Euroopa Komisjon palub Euroopa Kohtul
–
jätta apellatsioonkaebus rahuldamata ja
–
mõista kohtukulud välja LKAB‑lt.
31.
Luossavaara‑Kiirunavaara AB, Rootsi Kuningriik ja Euroopa Komisjon esitasid kirjalikud seisukohad. Vastavalt kodukorra artikli 76 lõikele 2 loobus Euroopa Kohus kohtuistungi korraldamisest, kuna tal on asja lahendamiseks piisavalt teavet.
IV. Õiguslik hinnang
32.
Käesoleva menetlusega soovib LKAB peamiselt saavutada seda, et tema käitistele rauamaagi graanulite tootmiseks tasuta eraldatavate lubatud heitkoguse ühikute kogus arvutatakse paagutatud maagi tootmise võrdlusaluse alusel. Kui see õnnestub, peaks ta nende käitiste jaoks saama kuus kuni seitse korda rohkem lubatud heitkoguse ühikuid kui seni kohaldatud soojuse- ja kütusepõhiste võrdlusarvude alusel, mis peaksid põhinema tegelikult tekitatud heitkogustel. Seetõttu vaidlustab LKAB apellatsioonkaebuses jätkuvalt vaidlusaluse otsuse, millega komisjon lükkas tagasi paagutatud maagi võrdlusaluse kohaldamise.
33.
Erinevalt Üldkohtule esitatud hagist ei tugine LKAB enam eraldi väitele, et delegeeritud määrusega 2019/331 sätestatud paagutatud maagi tootmise võrdlusalus on õigusvastane. LKAB esitas selle väite juhuks, kui Üldkohus lükkab tagasi tema argumendid võrdlusaluse tõlgendamise kohta. Niisugusel juhul ei oleks võrdlusalus LKAB arvates kooskõlas selle kehtestamise aluseks oleva õigusliku alusega, milleks on direktiivi 2003/87 artikli 10a lõike 1 esimene lõik, sest selle kohaselt peaks võrdlusalus hõlmama ka graanulite tootmist.
34.
Vastupidi sellele, mida väidab komisjon (
22
), ei tähenda omaenda väitest loobumine siiski seda, et LKAB on sellest teise võimalusena esitatud nõudest apellatsioonkaebuses loobunud. Vastupidi, LKAB vaidlustab kõigi viie apellatsioonkaebuse väitega sõnaselgelt ka vaidlustatud kohtuotsuse punktis 166 esitatud järeldused, millega Üldkohus lükkas tagasi delegeeritud määruse 2019/331 kohta teise võimalusena ja kaudselt esitatud õigusvastasuse väite.
35.
LKAB selline lähenemine on mööndavasti kohmakas ja eksitav, kuna selliselt suunab see nimetatud väidet apellatsioonimenetluses tähelepanuta jätma. Seda ohtu näitlikustavad komisjoni argumendid. Apellatsioonkaebuse sõnastuses järgitakse siiski vaidlustatud kohtuotsuse esitusviisi. Seal lükkab Üldkohus kõnealuse väite tagasi vaid suhteliselt lühidalt lõpu poole, viidates üldiselt vaidlusaluse otsuse kohta varem esitatud selgitustele. Juba ainuüksi sel põhjusel ei ole apellatsioonkaebuses kaudselt esitatud õigusvastasuse väite tähelepanuta jätmine põhjendatud.
36.
Selle asemel tuleb kindlaks teha, kas apellatsioonkaebuse väidetest nähtub, et vaidlustatud kohtuotsuse punktis 166 esineb selline õigusnormi rikkumine, mis on kohtuasja lahendamiseks määrava tähtsusega. Kui vaidlustatud kohtuotsus selles küsimuses tühistatakse, siis muutub kaudselt esitatud õigusvastasuse väide uuesti asjakohaseks ja selle kohta tuleks teha uus kohtuotsus.
37.
Seetõttu analüüsin apellatsioonkaebuse väiteid kõigepealt selleks, et välja selgitada, kas need seavad vaidlustatud kohtuotsuse järeldused kahtluse alla osas, milles nendes kinnitatakse, et graanulite suhtes paagutatud maagi võrdlusaluse kohaldamise tagasilükkamine on õiguspärane (vt selle kohta jaotis A). Seejärel kontrollin, kas need apellatsioonkaebuse väited tekitavad kahtlusi paagutatud maagi võrdlusaluse vastavuses selle õiguslikule alusele (vt selle kohta jaotis B).
A. Paagutatud maagi võrdlusaluse kohaldamine graanulite puhul
38.
LKAB väited vaidlusaluse otsuse kui sellise vastu on suunatud sellele, et paagutatud maagi tootmise võrdlusalust tuleks kooskõlas kõrgemalseisva õigusega, eelkõige direktiivi 2003/87 artikli 10a lõike 1 teise lõiguga tõlgendada nii, et see hõlmab lisaks paagutatud maagile ka graanuleid.
39.
Erinevalt Üldkohtus toimunud menetlusest ei väida LKAB siiski enam, et võrdlusaluse tähenduses tuleb graanuleid käsitada paagutatud maagina. Seega ei vaidlusta ta nimetatud seisukoha tagasilükkamist vaidlustatud kohtuotsuse punktides 25 ja 26. Samuti ei vaidlusta LKAB Üldkohtu järeldusi, mille kohaselt ei ole võrdlusalust välja töötatud nii, et see hõlmaks ka graanulite tootmist. Eelkõige käib see vaidlustatud kohtuotsuse punktides 55 kuni 57 tehtud järelduste kohta, et graanulitootmise arvessevõtmise korral oleks võrdlusalus olnud väiksem.
40.
Eelkõige viimati nimetatud järelduse tõttu ei ole siiski võimalik tõlgendada võrdlusalust nii, et see hõlmab ka graanulitootmist. Nimelt tooks selline tõlgendus kaasa, et kõikidele kõnealuse võrdlusaluse alla kuuluvatele käitistele eraldatakse tasuta liiga palju lubatud heitkoguse ühikuid.
41.
See tuleneb sellest, et direktiivi 2003/87 artikli 10a lõike 2 esimese lõigu kohased võrdlusaluse väärtused määratakse kindlaks sektori kõige tõhusamate käitiste alusel. Kui paagutatud maaki ja graanuleid käsitada koos, siis tehtaks seda graanulite tootmisrajatiste alusel, nagu Üldkohus märgib vaidlustatud kohtuotsuse punktis 57. Kuna LKAB enda andmete kohaselt tekib tal graanulite tootmisel umbes 30 kg süsinikdioksiidi ühe tonni graanulite kohta, (
23
) peaks võrdlusaluse väärtus olema ainult umbes 0,03 lubatud heitkoguse ühikut tonni kohta, mitte aga 0,157 lubatud heitkoguse ühikut tonni kohta.
42.
Kui praegu ette nähtud eraldamisväärtustega võrdlusalust kohaldada ka graanulite suhtes, oleks eraldamise tulemus seega vale – nii graanulite kui ka paagutatud maagi tootmise puhul. Viga põhineks sisemisel vastuolul, et eraldatavate lubatud heitkoguse ühikute kogus on arvutatud üksnes paagutatud maagi tootmise põhjal, kuid neid eraldatakse ka graanulitootmise jaoks, mis tekitab oluliselt väiksemaid heitkoguseid.
43.
Vastuolu saaks vältida üksnes juhul, kui Euroopa Kohus saaks tõlgendamise teel kohandada ka võrdlusaluse väärtust, st eraldatavate lubatud heitkoguse ühikute kogust nii, et arvesse võetakse graanulite tootmist. Kumbki pooltest ei ole siiski sellist seisukohta esitanud ja ka minu arvates on selline tõlgendus välistatud. Seda ei toeta võrdlusaluse sõnastuses mitte miski, seega oleks seecontra legem. Lisaks puudub Euroopa Kohtul pädevus, aga ka vajalikud tehnilised ja teaduslikud teadmised tekkivate heitkoguste ja võrdlusaluse väärtuse arvutamise meetodi kohta, et kohandamine saaks toimuda usaldusväärselt. Direktiivi 2003/87 artikli 10a kohaselt on see õigustatult hoopis komisjoni ülesanne.
44.
LKAB ja Rootsi poolt esile toodud direktiivi 2003/87 eesmärgid, eelkõige eesmärk vähendada kasvuhoonegaaside heitkoguseid tõhusamate tehnoloogiate abil, ei saa seda muuta. Ka need eesmärgid ei võimalda ületada eelnimetatud vastuolu võrdlusaluse arvutamise aluse ja graanulite hõlmamise vahel.
45.
Lisaks sellele on lubatud heitkoguse ühikute tasuta eraldamine ette nähtud selleks, et katta asjaomaste käitiste vajadused, kuid mitte selleks, et neid vajadusi ületada. Kuid just selline oleks tulemus, kui laiendada paagutatud maagi võrdlusalust graanulitele.
46.
See ei välista tingimata võrdlusaluste laia tõlgendamist, et need hõlmaksid teatud tooteid, mida ei pruugitud võrdlusaluse kindlaksmääramisel arvesse võtta. Sellegipoolest ei ole võimalik kohaldada võrdlusaluseid niisuguste toodete suhtes, mille hõlmamine oleks toonud kaasa madalama võrdlusaluse väärtuse, sest sellisel juhul tooks võrdlusaluse kohaldamine kaasa eespool kirjeldatud vastuolulise tulemuse.
47.
Seega ei saa LKAB tulemuslikult tugineda seisukohale, et vaidlustatud kohtuotsus ja vaidlusalune otsus tuleb tühistada, sest need põhinevad paagutatud maagi võrdlusaluse vääral tõlgendamisel. Selles osas on apellatsioonkaebuse väited tulemusetud. Isegi kui LKAB sellekohane väide oleks õige, ei saaks see viia võrdlusaluse teistsuguse tõlgendamiseni. Seda on üksikasjalikumalt käsitletud allpool.
1.
Esimene väide – asendatavus
48.
Apellatsioonkaebuse esimese väitega vaidlustab LKAB Üldkohtu järeldused, et graanulid ei saa paagutatud maaki otseselt asendada.
49.
Need Üldkohtu järeldused põhinevad asjaolul, et vaidlustatud kohtuotsuse punktides 85–88 kinnitas Üldkohus LKAB seisukohta, et võrdlusalust võib kasutada ka graanulite puhul, kui paagutatud maak on nendega vahetult asendatav. Seda silmas pidades on otsustava tähtsusega küsimus, kas paagutatud maak on graanulitega vahetult asendatav.
50.
Eeltoodud kaalutlusi silmas pidades on viimati nimetatud järelduste puhul, milles käsitletakse otsese asendatavuse tähtsust võrdlusaluse tõlgendamisel, õigusnormi siiski rikutud. Niisugune õigusnormi rikkumine ei too aga kaasa vaidlustatud kohtuotsuse tühistamist, kuna lõpptulemusena lükkas Üldkohus võrdlusaluse kohaldamise graanulite puhul õigesti tagasi.
51.
Kuna võrdlusaluse tõlgendamise seisukohast ei ole asjakohane, kas paagutatud maak on graanulitega vahetult asendatav, tuleb Üldkohtu sellekohased järeldused jätta tähelepanuta osas, milles apellatsioonkaebuse esimene väide puudutab paagutatud maagi võrdlusaluse tõlgendamist.
52.
Sellegipoolest on asendatavuse küsimus võrdlusaluse kehtivuse seisukohast teatud määral oluline. (
24
)
2.
Teine väide – põhjenduste asendamine Üldkohtu omadega
53.
Apellatsioonkaebuse teise väitega heidab LKAB Üldkohtule ette, et see on vaidlustatud kohtuotsuse punktides 93–99 asendanud komisjoni põhjendused enda omadega. Komisjon piirdus viitega asjaolule, et võrdlusalus oli mõeldud paagutatud maagi tootmise jaoks, samas kui Üldkohus esitas seisukohti paagutatud maagi asendatavuse kohta graanulitega.
54.
Kuid nagu märgitud, ei ole asendatavus määrava tähtsusega kriteerium küsimuse puhul, kas võrdlusalus on graanulite suhtes kohaldatav. Seega ei ole vaidluse lahendamiseks oluline, kas Üldkohtu asjaomased seisukohad kalduvad komisjoni põhjendustest kõrvale või üksnes selgitavad neid.
3.
Kolmas väide – tõendite moonutamine
55.
Samamoodi ei oleks LKAB esitatud eksperdihinnangu võimalik moonutamine vaidlustatud kohtuotsuse punktides 116 ja 117 määrava tähtsusega, et lahendada küsimust, kas võrdlusalus on graanulite suhtes kohaldatav. Nimelt puudutab see eksperdihinnang ka küsimust, kas paagutatud maak on graanulitega asendatav.
4.
Neljas väide – komisjoni uurimiskohustus
56.
Neljanda väitega toob LKAB vaidlustatud kohtuotsuses esile võimaliku vastuolu. Vaidlustatud kohtuotsuse punktis 85 märgib Üldkohus, et pooled nõustuvad selles, et paagutatud maagi vahetu asendamine graanulitega mõjutab paagutatud maagi võrdlusaluse kohaldamisala. Seetõttu märgib Üldkohus punktis 88, et komisjon peab hoolikalt analüüsima paagutatud rauamaagi asendatavust rauamaagi graanulitega, ning punkti 89 kohaselt puuduvad tõendid sellise analüüsi kohta.
57.
Vaidlustatud kohtuotsuse punktides 145 ja 146 leidis Üldkohus siiski, et asendatavuse analüüsi puudumine on ebaoluline, kuna graanulite suhtes võrdlusaluse kohaldamisest keeldumine ei kujuta endast ilmselget hindamisviga.
58.
Nagu eespool märgitud, on juba vaidlustatud kohtuotsuse punktis 88 tehtud järelduses õigusnormi rikutud, (
25
) sest asendatavus ei saa viia selleni, et võrdlusalust kohaldatakse graanulitootmise suhtes, kuna – nagu juba selgitatud – ette nähtud võrdlusaluse väärtus oleks liiga kõrge. (
26
) Seega ei pidanud komisjon vaidlusaluse otsuse vastuvõtmise menetluse käigus analüüsima, kas paagutatud maak on graanulitega vahetult asendatav.
59.
Niisugune õigusnormi rikkumine ei ole siiski kohtuasja lahendamiseks oluline, sest Üldkohus jõudis sellest hoolimata õigele järeldusele, et võrdlusalus ei ole graanulite suhtes kohaldatav, ning põhjendab seda järeldust õigesti eespool nimetatud selgitustega, mida apellatsioonkaebuses ei ole vaidlustatud. (
27
) Õigusnormi rikkumine seisneb üksnes selles, et põhjendus paagutatud maagi asendatavuse kohta graanulitega on üleliigne.
60.
Järelikult on ka see apellatsioonkaebuse väide selles osas tulemusetu.
5.
Viies väide – puudused vaidlusaluse otsuse põhjendamisel
61.
Lõpuks osutuvad tulemusetuks ka vaidlustatud kohtuotsuse punktides 157–159 vaidlusaluse otsuse põhjenduseks esitatud järelduste kohta tehtud vastuväited. Need vastuväited põhinevad samuti sellel, et LKAB arvates oleks komisjon pidanud esitama kaalutlused paagutatud maagi vahetu asendatavuse kohta graanulitega ning et Üldkohus ei kritiseerinud sellise niisuguste kaalutluste puudumist.
62.
Kuid ka sellel puhul ei pidanud komisjon niisuguseid kaalutlusi esitama juba ainuüksi seetõttu, et paagutatud maagi võrdlusaluse kohaldamist graanulite suhtes ei oleks saanud õigustada ka vahetu asendatavusega.
6.
Vahejäreldus
63.
Seega tuleb apellatsioonkaebus jätta rahuldamata osas, milles sellega vaidlustatakse Üldkohtu järeldused, millega lükati tagasi paagutatud rauamaagi võrdlusaluse kohaldamine rauamaagi graanulite suhtes.
B. Paagutatud maagi võrdlusaluse kohta esitatud vastuväited
64.
Apellatsioonkaebuse väited on seega asjakohased üksnes osas, milles nendega soovitakse näidata, et vaidlustatud kohtuotsuses on rikutud õigusnorme seoses paagutatud rauamaagi võrdlusaluse õiguspärasuse hindamisega.
65.
LKAB põhjendatud huvi apellatsioonkaebuse selles aspektis põhineb asjaolul, et võrdlusaluse tühistamise korral langeks ära vaidlusaluse otsuse õiguslik alus. Võib juhtuda, et komisjon peaks isegi kindlaks määrama uue võrdlusaluse, mis hõlmab ka graanulite tootmist, ja tegema seejärel otsuse Rootsi vaidlusaluse taotluse kohta.
66.
Võrdlusaluse õiguspärasust tuleb hinnata hierarhias kõrgemalseisva õiguse alusel, st arvestades eelkõige võrdlusaluse kehtestamise õiguslikku alust, milleks on direktiivi 2003/87 artikli 10a lõike 1 teise lõigu esimene lause. Selle sätte kohaselt peab komisjon võrdlusaluse kindlaksmääramisel muu hulgas arvesse võtma asendajaid. Selle aspektiga on seotud apellatsioonkaebuse kolmas ja esimene väide, millega LKAB soovib näidata, et rauamaagi graanulid võivad raua tootmisel asendada paagutatud rauamaaki ning et komisjon oleks seetõttu pidanud mõlema vahesaaduse puhul ette nägema ühe ja sama tootepõhise võrdlusaluse. Sellest tulenevalt heidab LKAB apellatsioonkaebuse kolmandas väites Üldkohtule ette, et viimane moonutas eksperdihinnangut, mille ta asendatavuse kohta esitas (vt selle kohta alapunkt 1). Apellatsioonkaebuse esimeses väites vaidlustab LKAB Üldkohtu järelduse, et paagutatud maaki ei saa graanulitega vahetult asendada (vt selle kohta alapunkt 2).
67.
LKAB apellatsioonkaebuse ülejäänud väited on samuti suunatud vaidlustatud kohtuotsuse punkti 166 vastu, mis puudutab võrdlusaluse suhtes kaudselt esitatud õigusvastasuse väidet. Niisamuti on teine, neljas ja viies väide selles osas tulemusetud, kuna LKAB vaidlustab nendega sõnaselgelt vaidlusaluse otsuse väidetavad puudused põhjendamisel ja õiguspärasuse kui sellise, kuid ei vaidlusta võrdlusalust, millel komisjoni vaidlusalune otsus põhineb (vt selle kohta käesoleva jaotise alapunktid 3–5).
1.
Kolmas väide – tõendite moonutamine
68.
Apellatsioonkaebuse kolmandas väites leiab LKAB, et Üldkohus on vaidlustatud kohtuotsuse punktides 116 ja 117 moonutanud hagiga esitatud eksperdihinnangut. Eksperdihinnangus käsitletakse küsimust, kas paagutatud maaki saab asendada graanulitega, ja sel põhjusel võib sel võrdlusaluse õiguspärasuse hindamisel tähtis olla.
69.
Üldkohtu poolt faktide ja tõendite hindamine ei ole vastavalt ELTL artikli 256 lõike 1 teisele lõigule ja Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artikli 58 esimesele lõigule õigusküsimus, mis sellisena kuulub apellatsiooni korras Euroopa Kohtu poolt kontrollimisele, välja arvatud juhul, kui fakte või tõendeid on moonutatud. (
28
)
70.
Tõendite moonutamisega on tegemist siis, kui uusi tõendeid uurimata on ilmne, et olemasolevatele tõenditele antud hinnang on selgelt väär, (
29
) kuna Üldkohus on ilmselgelt ületanud nende tõendite mõistliku hindamise piire. (
30
)
71.
Vaidlustatud kohtuotsuse punktides 116 ja 117 omistab Üldkohus eksperdihinnangule väite, et terasetehase üleminek paagutatud rauamaagilt graanulitele või graanulite osakaalu suurendamine nõuaks katseid ja märkimisväärseid kohandusi ning ettevalmistustöid, sealhulgas sisemise logistika kohandamist uue materjalivooga. Igal juhul ei saa üleminek toimuda „ühe nupuvajutusega“.
72.
Kuigi eksperdihinnangus ei väideta tegelikult sõnaselgelt, et üleminek saab toimuda „ühe nupuvajutusega“, moonutab Üldkohus ülejäänud osas selle dokumendi põhiväiteid.
73.
Nimelt on eksperdihinnangu punktides 15, 18 ja 19, millele LKAB viitab, märgitud, et üleminek on lihtne ja toimub regulaarselt enamikus terasetehastes. Paagutatud maagi ja graanulite osakaalu kohandatakse iga päev ja need kohandused ei erine kohandustest, mida tehakse paagutatud maagi tootmiseks kasutatava rauamaagi omaduste muutumise korral. Tegelikult tingivad paagutatud maagi omaduste muutused kohandusi sagedamini kui graanulitega seotud muutused. Teatud muudatusi võib eksperdihinnangu järgi tõepoolest arvesse võtta, sisestades uued väärtused arvutisüsteemi, mis teeb vajalikud kohandused automaatselt.
74.
Kõnealusest eksperdihinnangust nähtub seega, et rauamaagi graanuleid saab suhteliselt lihtsalt paagutatud maagi asemel kõrgahjudes kasutada. Selle eksperdihinnangus esitatud väite paikapidavus ei ole aga tähtis küsimuse puhul, kas Üldkohus moonutas eksperdihinnangu sisu.
75.
Eksperdihinnangu moonutamine Üldkohtu poolt võib tuleneda asjaolust, et Üldkohus omistas ülemäärase tähtsuse küsimusele, kas paagutatud maak on graanulitega vahetult asendatav, nagu ma allpool apellatsioonkaebuse esimese väite hindamise raames selgitan. Ühtlasi selgitan sealsamas, miks kõnealune moonutamine ei too kaasa vaidlustatud kohtuotsuse tühistamist.
2.
Esimene väide – asendatavus
76.
Apellatsioonkaebuse esimene väide on LKAB kaudselt esitatud õigusvastasuse väite rahuldamise seisukohast määrava tähtsusega. Sellega vaidleb LKAB vastu Üldkohtu järeldustele võrdlusaluse õigusliku aluse tõlgendamise kohta vaidlustatud kohtuotsuse punktides 69 ja 88 (vt selle kohta käesoleva jaotise alapunkt a) ning punktides 93–99 esitatud järeldustele selle sätte kohaldamise kohta võrdlusaluse kindlaksmääramisel (vt selle kohta käesoleva jaotise alapunkt b). Kõnealuse argumendiga soovitakse näidata, et komisjon oleks pidanud kehtestama paagutatud maagi ja rauamaagi graanulite jaoks ühise võrdlusaluse, mistõttu oli sellise võrdlusaluse kehtestamine, mis puudutas üksnes paagutatud rauamaaki, õigusvastane.
a)
Direktiivi 2003/87 artikli 10a lõike 1 teise lõigu esimese lause tõlgendamine
77.
Seoses võrdlusaluse õigusliku aluse, direktiivi 2003/87 artikli 10a lõike 1 teise lõigu esimese lause tõlgendamisega vaidlustab LKAB vaidlustatud kohtuotsuse punkti 69. Nimetatud punktis kinnitas Üldkohus komisjoni seisukohta, et hinnates seda, kas kahe toote jaoks võib ette näha ühise võrdlusaluse, ei või komisjon võtta arvesse üksnes seda, kas need tooted on teineteisega asendatavad. Komisjon peab Üldkohtu hinnangul hoopis võtma arvesse erinevaid asjaolusid. LKAB leiab seevastu, et asendatavus on määrava tähtsusega.
78.
LKAB‑ga tuleb nõustuda selles, et direktiivi 2003/87 artikli 10a lõike 1 teise lõigu esimese lause kohaselt peab komisjon arvesse võtma „asendajaid“. Asjaolu, kas tooted on teineteisega asendatavad, on seega oluline näitaja selle üle otsustamisel, kas nende suhtes tuleb kohaldada ühist võrdlusalust. Ka selgitab LKAB õigesti, et kõnealuses sättes ei käsitleta seda, kas tooted võivad olla teineteisega vahetult asendatavad, vaid üksnes asendajaid üldiselt.
79.
Direktiivi 2003/87 artikli 10a lõike 1 teise lõigu esimene lause on siiski suhteliselt keeruline säte. Selle kohaselt määrab komisjon, kuivõrd see on võimalik, kindlaks kogu liitu hõlmavad eelnevad võrdlusalused, et tagada lubatud heitkoguse ühikute eraldamine sellisel viisil, et ergutatakse kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamist ja energia seisukohast kõige tõhusamate tehnoloogiate kasutamist. Nende (võrdlusaluste) puhul tuleks arvesse võtta kõige tõhusamaid tehnoloogiaid, asendajaid, alternatiivseid tootmisviise, suure tõhususega koostootmist, tõhusat heitgaaside energia taaskasutamist, biomassi kasutamist ning süsinikdioksiidi kogumist ja säilitamist – kus sellised seadmed on olemas – ning heitkoguste suurendamist ei tohiks ergutada.
80.
Niisiis nähtub juba sätte sõnastusest, et komisjon peab tegelikult lisaks asendajatele võtma arvesse ka muid aspekte, näiteks kõige tõhusamaid tehnoloogiaid ja alternatiivseid tootmisviise. Ja nagu LKAB ise rõhutab seoses tingimusega „kuivõrd see on võimalik“, on võrdlusaluste kindlaksmääramise eesmärk ergutada energiatõhusate tehnoloogiate kasutamist ja vähendada kasvuhoonegaaside heitkoguseid.
81.
Lisaks tuleb võrdlusaluse kindlaksmääramisel nõutava analüüsi puhul arvestada ka teisi direktiivi 2003/87 eesmärke, näiteks direktiivi põhjendustes 5 ja 7 nimetatud majandusarengu ja tööhõive ning siseturu terviklikkuse ja konkurentsitingimuste säilitamist, (
31
) kuigi neid artikli 10a lõike 1 teise lõigu esimeses lauses sõnaselgelt ei nimetata, või normihierarhias kõrgemalseisvaid õigusnorme, eelkõige põhiõigusi, näiteks võrdse kohtlemise põhimõtet. (
32
)
82.
Seda ei muuda otsuse 2011/278 põhjendus 4, millele juba Euroopa Kohus (
33
) ja Üldkohus on vaidlustatud kohtuotsuse punktis 86 viidanud. Komisjon märkis viidatud põhjenduses, et kui toode on muu toote otsene asendaja, tuleks mõlema suhtes kohaldada sama tootepõhist võrdlusalust ning sellega seotud tootemääratlust. Tegemist ei ole aga normiga, milles oleks lubatud kõrvale kalduda otsuse 2011/278 tegemise aluseks olevast normihierarhias kõrgemalseisvast õiguslikust alusest, nimelt direktiivi 2003/87 artikli 10a lõike 1 teise lõigu esimesest lausest. Nagu komisjon ise märgib, väljendab eelnimetatud direktiivi põhjendus üksnes suunist, mida komisjon ei ole kõikidel juhtudel rakendanud.
83.
Sellest järeldub, et vastupidi LKAB seisukohale eeldab võrdlusaluse kindlaksmääramine direktiivi 2003/87 artikli 10a lõike 1 teise lõigu esimeses lauses nimetatud aspektide ja eesmärkide ning direktiivi muude eesmärkide igakülgset arvestamist. Ilmselgelt ei tohi rikkuda ka normihierarhias kõrgemalseisva õiguse nõudeid, näiteks põhiõigusi.
84.
Nagu Euroopa Kohus on juba kinnitanud, on komisjonil võrdlusaluste kindlaksmääramisel, mis nõuab keeruliste hinnangute andmist, ulatuslik kaalutlusõigus. (
34
) Nimelt on komisjon sellise hinnangu andmiseks paremal positsioonil kui Euroopa Kohus. (
35
) Selles valdkonnas kasutusele võetud meetme (sisulist) õiguspärasust saab mõjutada üksnes see, kui selline meede on ilmselgelt sobimatu. (
36
)
85.
Selles kontekstis tuleb hinnata LKAB vastuväiteid, mis on suunatud vaidlustatud kohtuotsuse punktis 69 esitatud järelduse vastu, et komisjon peab direktiivi 2003/87 artikli 10a lõike 1 teise lõigu esimese lause kohaselt saavutama eesmärgi vähendada kasvuhoonegaase, premeerides tõhusamate tehnoloogiate kasutamist üksnes niivõrd „kuivõrd see on võimalik“. Üldkohtu arvates ei ole seega kohustust saavutada konkreetne tulemus.
86.
LKAB väidab seevastu, et tingimus, mille kohaselt komisjon peab võrdlusalused kindlaks määrama niivõrd „kuivõrd see on võimalik“, puudutab üksnes küsimust, kas võrdlusalus tuleb kindlaks määrata. Seevastu LKAB arvates ei tohi piirata nende toodete ringi, mis on omavahel asendatavad ning mille suhtes tuleks seepärast kohaldada sama võrdlusalust. Sellega seoses tuleks hoopis arvesse võtta selle sättega seatud eesmärki ergutada kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamist ja energiatõhusate tehnoloogiate kasutamist.
87.
See pole aga veenev seisukoht. Kuna võrdlusaluse kehtestamisel on tähtsus nii mitmel teguril, nõuab selle kujundamine ja eelkõige selle kohaldamisala kindlaksmääramine kõigi asjakohaste asjaolude kohta keeruliste hinnangute andmist. Seejuures ei saa piirduda üksnes küsimusega, kas võrdlusalus tuleb kindlaks määrata, vaid eelkõige tuleb käsitleda küsimust, millised tooted võrdlusaluse alla kuuluvad. Ka sellega seoses peab komisjon hindama, kas toodete suhtes on võimalik kohaldada ühesugust võrdlusalust.
b)
Direktiivi 2003/87 artikli 10a lõike 1 teise lõigu esimese lause kohaldamine
88.
Seega tuleb komisjoni selliselt kirjeldatud ulatusliku tegutsemisruumi kontekstis analüüsida esimese väite teist osa, mis puudutab LKAB vastuväiteid direktiivi 2003/87 artikli 10a lõike 1 teise lõigu esimese lause kohaldamise kohta. Nende vastuväidete põhjenduseks tugineb LKAB eelkõige sellele, et tema käitistes toodetud graanulid on paagutatud maagi asendajad, ning väiksemale süsinikdioksiidi heitkogusele.
89.
Üldkohus lükkas selle argumendi tagasi vaidlustatud kohtuotsuse punktides 93–99, millele LKAB vastu vaidles, ja jõudis seetõttu sama kohtuotsuse punktis 166 järeldusele, et võrdlusalus ei ole selle õigusliku alusega ilmselges vastuolus.
90.
Selle vastu on LKAB‑l tõepoolest kaalukad argumendid. Asjakohaste aspektide igakülgsel kaalumisel ei ole need siiski piisavad, et pidada võrdlusaluse kindlaksmääramist ilmselgelt ebasobivaks.
1) LKAB argumendid
91.
LKAB kõige olulisem argument seisneb selles, et paagutatud maagi tootmisel eraldub oluliselt suurem süsinikdioksiidi heitkogus kui graanulite tootmisel, mida Üldkohus mainis vaidlustatud kohtuotsuse punktis 98.
92.
Ühise võrdlusaluse korral eraldataks seega graanulite ja paagutatud maagi jaoks tasuta ainult nii palju lubatud heitkoguse ühikuid, kui on vaja graanulite tootmiseks. See soodustaks graanulite kasutamist paagutatud maagi asemel, mis vastab lõppkokkuvõttes direktiivi 2003/87 peamisele eesmärgile vähendada kasvuhoonegaaside heitkoguseid.
93.
Ka graanulite ulatuslikum kasutamine on põhimõtteliselt võimalik, kuna Üldkohus möönis vaidlustatud kohtuotsuse punktis 94, et rauamaagi graanuleid (nagu ka paagutatud rauamaaki) saab teatud kohandustega kasutada terase tootmiseks kõrgahjus. Sellega seoses räägib Üldkohus sarnasustest (ressemblances). Seega on asendatavus vähemalt teatud määral olemas.
94.
Arvestades LKAB esitatud eksperdihinnangu moonutamist, mis on juba tuvastatud, (
37
) ei pea ma samuti võimatuks, et Üldkohus on liialdanud, tuues välja erinevusi paagutatud maagi ja graanulite vahel kõrgahjus kasutamise korral. Seda kinnitab ka asjaolu, et vaidlustatud kohtuotsuse punktis 97 tsiteeris Üldkohus rauamaagi aruandes sisalduvat lõiku, (
38
)mille kohaselt on paagutatud maak ja graanulid võrreldavad sel määral, mil neid kasutatakse toorterase tootmisel samal viisil. Komisjon tugines võrdlusaluseid alguses otsuses 2011/278 kindlaks määrates (
39
) just sellele aruandele ning raua‑ ja terasesektorit käsitlevale aruandele (
40
).
95.
Neid asjaolusid arvestades näib olevat võimalik, et komisjon oleks võinud kehtestada ühise võrdlusaluse, et edendada graanulite kui tõhusama tehnoloogia kasutamist.
2) Võrdlusaluse kindlaksmääramise piisavad alused
96.
Komisjoni kaalutlusruumi arvestades ei piisa tõdemusest, et ühise võrdlusaluse kindlaksmääramine näib olevat võimalik, siiski selleks, et seada kahtluse alla tegelikult kindlaks määratud võrdlusalus, mis graanuleid ei hõlma. LKAB peab hoopis tõendama, et kitsamalt määratletud võrdlusalus oleks direktiivi 2003/87 ja eelkõige artikli 10a lõike 1 teise lõigu esimese lause eesmärkide saavutamiseks ilmselgelt sobimatu (
41
).
97.
Sellega seoses tuleb kõigepealt märkida, et lõplik otsus selle kohta, kui kergesti on paagutatud maak graanulitega kõrgahjus kasutamise korral asendatav, ei saa põhineda üksnes LKAB esitatud eksperdihinnangul ja viidatud rauamaagi aruande lõigul. Üldkohtule esitatud teavet on vaja analüüsida palju põhjalikumalt. Seejuures peaks eespool nimetatud rauamaagi aruandel ning raua‑ ja terasearuandel olema prima facie suurem kaal kui LKAB‑i esitatud eksperdihinnangul. Nimelt koostati need aruanded komisjoni taotlusel võrdlusaluse väljatöötamise ettevalmistavas etapis sõltumata konkreetsete tootjate huvidest. Mõlemas aruandes on varem soovitatud, et paagutatud maagi võrdlusalus ei peaks graanuleid hõlmama. (
42
)
98.
Tõendeid ei ole siiski vaja selliselt uuesti hinnata, kuna Üldkohus on viidanud piisavalt muudele teguritele, mis toetavad seda, kuidas komisjon võrdlusalust piiritles.
99.
Esiteks kasutatakse vaidlustatud kohtuotsuse punkti 95 kohaselt LKAB graanulitootmise puhul ja paagutatud maagi tootmise puhul erinevaid maake, mida samuti töödeldakse erinevalt. LKAB ise väitis Üldkohtus, et tema maak sobib eriti hästi graanulite tootmiseks. (
43
)
100.
Rootsi maagi erilist kvaliteeti kinnitab rauamaagi aruandes sisalduv teave kavandatava graanulite tootmise projekti kohta Austrias, mida Üldkohus sõnaselgelt ei maini. Seal kaevandatud maagi kasutamise korral eralduks ligikaudu neli korda rohkem süsinikdioksiidi kui LKAB poolt Rootsi maagist graanulite tootmise korral. (
44
)
101.
LKAB vaidleb vastu siiski eelkõige sellele, et ühise võrdlusaluse üle otsustamisel võib arvesse võtta kasutatud sisendenergiat, ning tugineb direktiivi 2003/87 artikli 10a lõike 1 kolmandale lõigule. Selle kohaselt arvutatakse võrdlusalus toote, mitte sisestatud energia alusel. See tähendab siiski sõnaselgelt, et kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamist ja energiasäästu tuleb maksimeerida asjaomase sektori või allsektori igas tootmisprotsessis. Seega tuleb võrdlusaluses arvesse võtta kõiki tootmisetappe. See säte ei välista siiski võimalust, et võrdlusaluse kindlaksmääramisel võetakse arvesse ka asjaomaste tootmisprotsesside, käesoleval juhul rauamaagi sisendenergiat.
102.
Lisaks võivad sisestatud energiast tulenevad erinevused, mis puudutavad nende omadusi ja kättesaadavust, õigustada asjaomaste protsesside erinevat kohtlemist ka võrdse kohtlemise põhimõtte kohaselt. (
45
)
103.
Teiseks nähtub vaidlustatud kohtuotsuse punktidest 96 ja 97, et paagutatud maagi tootmine on integreeritud terasetootmisesse, kuna sel juhul on võimalik töödelda teatud liiki koksi, mida nimetatakse peenkoksiks, ja rauajääke, mis mõlemad tekivad terasetehastes. Graanulite tootmise puhul ei oleks see samavõrra hästi võimalik.
104.
Kolmandaks järeldab Üldkohus vaidlustatud kohtuotsuse punktis 98 asjaolust, et paagutatud maagi tootmisel tekib kuus kuni seitse korda rohkem süsinikdioksiidi kui graanulite tootmisel, et ühise võrdlusaluse tõttu võib erinevate hõlmatud käitiste vahel tekkida märkimisväärne tasakaalustamatus (déséquilibre significatif).
105.
See argument näib esmapilgul olevat vastuoluline, sest just niisugune tasakaalustamatus väljendabki graanulite tootmise väiksemat heitemahukust. Kuid nagu LKAB ja Rootsi rõhutavad, on see kooskõlas direktiivi 2003/87 ja eelkõige artikli 10a lõike 1 teise lõigu eesmärgiga vähendada kasvuhoonegaaside heitkoguseid, mistõttu tundub loogiline hõlmata võrdlusalusesse graanulite tootmine kui tõhusam tehnoloogia.
106.
Mõiste „tasakaalustamatus“ väljendab aga teisi direktiivi 2003/87 eesmärke, mida Üldkohus kahjuks ei täpsusta. Nagu komisjon märgib, (
46
) on need majandusarengu ja tööhõive säilitamine (
47
) ning artikli 10b kohaselt süsinikdioksiidi lekke vältimine. (
48
)
107.
Nende eesmärkide tõttu antaksegi rauamaagi kaevandamise ja raua tootmise jaoks 100% direktiivi 2003/87 artikli 10b lõike 1 kohaselt asjakohase võrdlusaluse alusel tunnustatud lubatud tasuta heitkoguse ühikutest. Selle eesmärk on tagada, et ei graanulite tootjad ega paagutatud maagi tootjad ei pea ostma lubatud heitkoguse ühikuid, kui nad kasutavad kõige tõhusamaid meetodeid, ning et nad ei lõpetaks lubatud heitkoguse ühikute maksumuse tõttu tootmist ega viiks seda liidust teistesse riikidesse. Kui aga tootmine toimuks väljaspool liitu, paisataks sealgi õhku kasvuhoonegaase, mis põhjustavad kliimamuutusi.
108.
Ühine võrdlusalus paagutatud rauamaagi ja graanulite jaoks lekke vältimise eesmärgile ei vastaks, sest paagutatud maagi tootmiseks eraldataks ainult murdosa vajalikest lubatud heitkoguse ühikutest. Lõppkokkuvõttes võib see põhjustada märkimisväärset kahju mitte ainult paagutatud maagi tootmisele, vaid järgmises etapis ka raua ja terase tootmisele liidus. On kaheldav, kas sellist kahjulikku mõju on võimalik vältida ulatusliku või täieliku üleminekuga graanulitele, eriti arvestades kasutatava rauamaagi (
49
) tähtsust.
109.
Kuigi LKAB väidab, et nimetatud tasakaalustamatust võib juba direktiivi 2003/87 artikli 10a lõike 2 kolmanda lõigu punkti b alusel arvesse võtta, puudutab see säte siiski täiesti teistsugust küsimust. See kuulub võrdlusaluste väärtuste vähendamise valdkonda, mis on tingitud tootmisprotsesside järkjärgulisest täiustamisest.
110.
Direktiivi 2003/87 artikli 10a lõike 2 kolmanda lõigu punkti a kohaselt tuleb niisuguseid parendusi arvesse võtta vastava võrdlusaluse asjakohase vähendamise teel. Kui parendused on eriti olulised või eriti väikesed, piiratakse nendega arvestamist punkti b alusel. Sektoreid, mille parendused on eriti napid, ei tohiks selle eest premeerida. Selle asemel tuleb võrdlusaluse väärtust vähendada vähemalt 0,2% aastas. Vastavate parenduste puudumise korral peavad asjaomased ettevõtjad seega lubatud heitkoguse ühikuid juurde ostma. Kui parendused on eriti ulatuslikud, piirdub vähendamine siiski 1,6%‑ga aastas. Suuremate parenduste korral saavad asjaomased ettevõtjad seega tasuta eraldatavaid lubatud heitkoguse ühikuid, mida nad ei vaja ja mida nad saavad seetõttu teistele müüa.
111.
Direktiivi 2003/87 artikli 10a lõike 2 kolmanda lõigu punkt b ei võimalda seevastu kontrollida paagutatud maagi ja graanulite ühisest võrdlusalusest tulenevat „tasakaalustamatuse“ ohtu.
112.
Seega leidis Üldkohus õigesti, et paagutatud rauamaagi ja rauamaagi graanulite ühise võrdlusaluse tagasilükkamine ei ole direktiivi 2003/87 ja eelkõige artikli 10a lõike 1 teise lõigu esimese lause eesmärkide saavutamiseks ilmselgelt sobimatu. Apellatsioonkaebuse esimene väide ei ole seega põhjendatud osas, milles see on suunatud vaidlustatud kohtuotsuse punkti 166 vastu.
3.
Teine väide – põhjenduste asendamine Üldkohtu omadega
113.
Apellatsioonkaebuse teise väitega heidab LKAB Üldkohtule ette, et see on vaidlustatud kohtuotsuse punktides 93–99 asendanud komisjoni põhjendused enda omadega. Vaidlusaluse otsuse põhjendused ei mõjuta aga selle võrdlusaluse õiguspärasust, millel põhineb komisjoni otsus. Seetõttu ei saa see argument õigusvastasuse väite rahuldamisele kaasa aidata ja on ka selles osas tulemusetu.
4.
Neljas väide – komisjoni uurimiskohustused
114.
Neljas väide põhineb vaidlustatud kohtuotsuse punktis 88 esitatud järeldusel, et komisjon oleks pidanud hoolikalt kontrollima, kas paagutatud rauamaak on rauamaagi graanulitega vahetult asendatav, kui ta otsustas võrdlusaluse kohaldamise üle graanulite suhtes. Sõltumata selles järelduses sisalduvast õigusnormi rikkumisest (
50
) ei ole komisjoni poolt võrdlusaluse kohaldatavuse hindamisel läbi viidud uuringud siiski olulised selle üle otsustamisel, kas võrdlusaluse kindlaksmääramine oli õiguspärane. Seetõttu on see argument ka õigusvastasuse väite seisukohast tulemusetu.
115.
Seevastu küsimus, kas komisjon analüüsis võrdlusaluse kindlaksmääramisel piisavalt, kas paagutatud maak on graanulitega vahetult asendatav, ei ole käesoleva menetluse ese.
5.
Viies väide – puudused vaidlusaluse otsuse põhjendamisel
116.
Niisamuti on kaudselt esitatud õigusvastasuse väite seisukohast tulemusetud vastuväited järelduste suhtes, mis on esitatud vaidlusaluse otsuse põhjenduseks vaidlustatud kohtuotsuse punktides 157–159. See, kas komisjon esitas vaidlusaluses otsuses arutluskäigu paagutatud maagi vahetu asendatavuse kohta graanulitega, ei ole otsuse tegemise aluse ehk võrdlusealuse õiguspärasuse seisukohast määrava tähtsusega.
117.
Terviklikkuse huvides tuleb märkida, et LKAB ei vaidlusta võrdlusaluse kehtestamise põhjendusi, eelkõige neid, mis sisalduvad otsuse 2011/278 põhjendustes ja seal viidatud uuringutes.
6.
Vahejäreldus
118.
Seega tuleb apellatsioonkaebus jätta rahuldamata ka osas, milles sellega vaieldakse vastu vaidlustatud kohtuotsuse punktis 166 esitatud Üldkohtu järeldustele paagutatud rauamaagi võrdlusaluse õiguspärasuse kohta.
V. Kohtukulud
119.
Euroopa Kohtu kodukorra artikli 184 lõige 2 näeb ette, et kui apellatsioonkaebus on põhjendatud ja Euroopa Kohus teeb ise kohtuasjas lõpliku otsuse, otsustab ta kohtukulude jaotamise. Kodukorra artikli 138 lõike 1 kohaselt, mida kodukorra artikli 184 lõike 1 alusel kohaldatakse apellatsioonimenetluses, on kohtuvaidluse kaotanud pool kohustatud hüvitama kohtukulud, kui vastaspool on seda nõudnud.
120.
Kuna LKAB on kohtuvaidluse täies ulatuses kaotanud ja komisjon on kohtukulude hüvitamist nõudnud, tuleb LKAB kohtukulud jätta tema enda kanda ja mõista temalt välja komisjoni kohtukulud.
121.
Kodukorra artikli 140 lõike 1 kohaselt, mis kodukorra artikli 184 lõike 1 alusel on samuti kohaldatav apellatsioonimenetluse suhtes, kannavad menetlusse astunud liikmesriigid ise oma kohtukulud. Seetõttu jäävad Rootsi Kuningriigi kohtukulud tema enda kanda.
VI. Ettepanek
122.
Eelnevale tuginedes teen ettepaneku teha järgmine otsus:
1.
Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.
2.
Jätta Luossavaara‑Kiirunavaara AB kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Euroopa Komisjoni kohtukulud.
3.
Jätta Rootsi Kuningriigi kohtukulud tema enda kanda.
(
1
)	Algkeel: saksa.
(
2
)	Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 2003. aasta direktiiv, millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem ja muudetakse nõukogu direktiivi 96/61/EÜ (ELT 2003, L 275, lk 32; ELT eriväljaanne 15/07, lk 631; parandus ELT 2018, L 2, lk 16), redaktsioonis, mida on muudetud 14. märtsi 2018. aasta direktiiviga (EL) 2018/410, millega muudetakse direktiivi 2003/87/EÜ eesmärgiga hoogustada heitkoguste kulutõhusat vähendamist ja süsinikdioksiidiheite vähendamist toetavaid investeeringuid, ning otsust (EL) 2015/1814 (ELT 2018, L 76, lk 3).
(
3
)	Komisjoni 27. aprilli 2011. aasta otsus 2011/278/EL, millega määratakse kindlaks kogu liitu hõlmavad üleminekueeskirjad Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a kohaste tasuta saastekvootide ühtlustatud eraldamiseks (ELT 2011, L 130, lk 1).
(
4
)	Komisjoni 19. detsembri 2018. aasta delegeeritud määrus (EL) 2019/331, millega määratakse kindlaks üleliidulised üleminekueeskirjad Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a kohaste lubatud heitkoguse ühikute tasuta eraldamiseks ühtlustatud viisil (ELT 2019, L 59, lk 8).
(
5
)	Komisjoni 12. märtsi 2021. aasta rakendusmäärus (EL) 2021/447, millega määratakse vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a lõikele 2 kindlaks lubatud heitkoguse ühikute tasuta eraldamisel kasutatavate võrdlusaluste muudetud väärtused ajavahemikuks 2021–2025 (ELT 2021, L 87, lk 29).
(
6
)	Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiiv 2009/29/EÜ, millega muudetakse direktiivi 2003/87/EÜ, et täiustada ja laiendada ühenduse kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteemi (ELT 2009, L 140, lk 63).
(
7
)	Viimati NACE koodidega 0710 ja 2410 komisjoni 15. veebruari 2019. aasta delegeeritud otsuse (EL) 2019/708, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/87/EÜ seoses selliste sektorite ja allsektorite kindlaksmääramisega ajavahemikuks 2021–2030, mida peetakse kasvuhoonegaaside heite ülekandumisest ohustatuks (ELT 2019, L 120, lk 20), lisa punktis 1.
(
8
)	Paagutatud maak. Borvan53/CC BY-SA 4.0/Wikimedia Commons https://creativecommons.org/licenses/by-sa/4.0.
(
9
)	Graanulid. Arnoldius/CC BY-SA 3.0/Wikimedia Commons https://creativecommons.org/licenses/by-sa/3.0.
(
10
)	Kohtuasjas T‑244/21 esitatud hagiavalduse punkt 35.
(
11
)	Ecofys, Fraunhofer ja Öko-Institut, november 2009, „Sector report for the iron ore industry“ (rauamaagiaruanne), lk 6, millele on viidatud vaidlustatud kohtuotsuse punktis 46.
(
12
)	Kohtuasjas T‑244/21 esitatud hagiavalduse punkt 37.
(
13
)	Euroopa Komisjon, „Update of benchmark values for the years 2021–2025 of phase 4 of the EU ETS“, 12. oktoober 2021 (climate.ec.europa.eu/system/files/2021-10/policy_ets_allowances_bm_curve_factsheets_en.pdf, lk 10, vaadatud 26. septembril 2024).
(
14
)	Kohtuasjas T‑244/21 esitatud hagiavalduse punkt 25.
(
15
)	Nii ka kohtuasjas T‑244/21 esitatud hagiavalduse punkt 18 ja kostja vastuse punkt 9.
(
16
)	Kõigepealt otsusega 2011/278/EL, hiljem delegeeritud määrusega (EL) 2019/331, mida on ajakohastatud delegeeritud määrusega (EL) 2021/447.
(
17
)	Vt 26. juuli 2017. aasta kohtuotsus ArcelorMittal Atlantique ja Lorraine (C‑80/16, EU:C:2017:588, punktid 41 ja 42).
(
18
)	Komisjoni 25. veebruari 2021. aasta otsuse (EL) 2021/355, milles käsitletakse riiklikke rakendusmeetmeid kasvuhoonegaaside lubatud heitkoguse ühikute tasuta eraldamiseks üleminekuperioodil kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/87/EÜ artikli 11 lõikega 3 (ELT 2021, L 68, lk 221), põhjendus 13.
(
19
)	Kohtuasjas T‑244/21 esitatud hagiavalduse punkt 25.
(
20
)	lkab.com/en/who-we-are/our-organisation/, vaadatud 26. septembril 2024.
(
21
)	Viidatud eespool 18. joonealuses märkuses.
(
22
)	Vastus apellatsioonkaebusele, punktid 15 ja 18.
(
23
)	Vt eespool käesoleva ettepaneku punkt 20.
(
24
)	Selle kohta allpool punkt 76 jj.
(
25
)	Vt eespool käesoleva ettepaneku punkt 50.
(
26
)	Vt eespool käesoleva ettepaneku punkt 40 jj.
(
27
)	Vt eespool käesoleva ettepaneku punkt 39.
(
28
)	7. oktoobri 2004. aasta kohtuotsus Mag Instrument vs. OHIM (C‑136/02 P, EU:C:2004:592, punkt 39) ja 10. septembri 2024. aasta kohtuotsus Google ja Alphabet vs. komisjon (Google Shopping) (C‑48/22 P, EU:C:2024:726, punkt 61).
(
29
)	18. jaanuari 2007. aasta kohtuotsus PKK ja KNK vs. nõukogu (C‑229/05 P, EU:C:2007:32, punkt 37), 22. novembri 2007. aasta kohtuotsus Sniace vs. komisjon (C‑260/05 P, EU:C:2007:700, punkt 37), 17. juuni 2010. aasta kohtuotsus Lafarge vs. komisjon (C‑413/08 P, EU:C:2010:346, punkt 17) ning 30. mai 2024. aasta kohtuotsus Hengshi Egypt Fiberglass Fabrics ja Jushi Egypt for Fiberglass Industry vs. komisjon (C‑261/23 P, EU:C:2024:440, punkt 60).
(
30
)	4. juuli 2013. aasta kohtuotsus komisjon vs. Aalberts Industries jt (C‑287/11 P, EU:C:2013:445, punkt 52) ning 17. oktoobri 2019. aasta kohtuotsus Alcogroup ja Alcodis vs. komisjon (C‑403/18 P, EU:C:2019:870, punkt 64).
(
31
)	22. juuni 2016. aasta kohtuotsus DK Recycling und Roheisen vs. komisjon (C‑540/14 P, EU:C:2016:469, punkt 49).
(
32
)	Vt 20. juuni 2019. aasta kohtuotsus ExxonMobil Production Deutschland (C‑682/17, EU:C:2019:518, punkt 90) ja 3. detsembri 2020. aasta kohtuotsus Ingredion Germany (C‑320/19, EU:C:2020:983, punkt 63).
(
33
)	26. juuli 2017. aasta kohtuotsus ArcelorMittal Atlantique ja Lorraine (C‑80/16, EU:C:2017:588, punkt 39).
(
34
)	26. juuli 2017. aasta kohtuotsus ArcelorMittal Atlantique ja Lorraine (C‑80/16, EU:C:2017:588, punkt 31 ning konkreetselt graanulitootmise arvessevõtmise kohta punktid 37 ja 44).
(
35
)	26. juuli 2017. aasta kohtuotsus ArcelorMittal Atlantique ja Lorraine (C‑80/16, EU:C:2017:588, punkt 44).
(
36
)	8. septembri 2016. aasta kohtuotsus Borealis jt (C‑180/15, EU:C:2016:647, punkt 45) ning 26. juuli 2017. aasta kohtuotsus ArcelorMittal Atlantique ja Lorraine (C‑80/16, EU:C:2017:588, punkt 31).
(
37
)	Vt eespool käesoleva ettepaneku punktid 68–75.
(
38
)	Viidatud eespool 11. joonealuses märkuses, lk 6.
(
39
)	Komisjoni otsuse 2011/278 põhjendused 8 ja 9, vaidlustatud kohtuotsuse punkt 41 ning direktiivi 2003/87 artikli 10a lõike 1 neljas lõik ja lõike 2 esimene lõik.
(
40
)	Ecofys, Fraunhofer und Öko-Institut, november 2009, „Sector report for the iron and steel industry“.
(
41
)	8. septembri 2016. aasta kohtuotsus Borealis jt (C‑180/15, EU:C:2016:647, punkt 45) ning 26. juuli 2017. aasta kohtuotsus ArcelorMittal Atlantique ja Lorraine (C‑80/16, EU:C:2017:588, punkt 31).
(
42
)	Rauamaagiaruanne, lk 6, ning raua‑ja terasearuanne, lk 10.
(
43
)	Samuti kohtuasjas T‑244/21 esitatud hagiavalduse punktid 18 ja 21.
(
44
)	Rauamaagiaruanne, lk 6 ja 7.
(
45
)	Vt 20. juuni 2019. aasta kohtuotsus ExxonMobil Production Deutschland (C‑682/17, EU:C:2019:518, punkt 90) ja 3. detsembri 2020. aasta kohtuotsus Ingredion Germany (C‑320/19, EU:C:2020:983, punkt 63).
(
46
)	Vastus apellatsioonkaebusele, punktid 38 ja 39.
(
47
)	Vt 22. juuni 2016. aasta kohtuotsus DK Recycling und Roheisen vs. komisjon (C‑540/14 P, EU:C:2016:469, punkt 49).
(
48
)	Vt ka direktiivi 2009/29 põhjendused 24 ja 25.
(
49
)	Vt eespool käesoleva ettepaneku punktid 99 ja 100.
(
50
)	Vt eespool käesoleva ettepaneku punkt 58.