ESIMESE ASTME KOHTU MÄÄRUS (esimene koda)
8. oktoober 2008
Kohtuasi T‑23/05
Éric Gippini Fournier
versus
Euroopa Ühenduste Komisjon
Tühistamishagi – Kahju hüvitamise nõue – Avalik teenistus – Edutamine – Eelispunktide andmine – Vaidlustamatud aktid – Ettevalmistavad aktid – Vastuvõetamatus
Ese:      Hagi, mille ese on esiteks nõue tühistada komisjoni otsused, millega komisjon otsustas mitte anda hagejale 2003. aasta edutamise
raames peadirektoraadi eelispunkte, lükkas tagasi hageja poolt edutamiskomiteele esitatud kaebuse, millega hageja taotles
talle eelispunktide andmist sõltumata nende punktide liigitusest, ja keeldus andmast talle eelispunkte institutsiooni huvides
tehtud töö eest, ning teiseks kahju esitamise nõue.
Otsus: Jätta hagi vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata. Pooled kannavad ise oma kohtukulud.
Kokkuvõte
1.      Ametnikud – Hagi – Isikut kahjustav meede – Komisjoni kehtestatud edutamissüsteem – Edutamise lõpetamine aktiga, mis sisaldab
edutatud ametnike nimekirja kehtestavat otsust ning ametnikele antud punkte kindlaksmääravat otsust – Iseseisvad otsused,
mille peale võib esitada eraldiseisvad hagid või ühe hagi
(Personalieeskirjad, artiklid 45, 90 ja 91)
2.      Ametnikud – Hagi – Ese – Määratlemine hagiavalduses vastavalt kaebuse raamistikule
(Personalieeskirjad, artiklid 90 ja 91)
3.      Menetlus – Hagiavaldus – Vaidlusese – Määratlus – Muutmine menetluse käigus – Keeld – Otsus, millega kohtumenetluse käigus
asendatakse teine otsus – Uus asjaolu
(Esimese Astme Kohtu kodukord, artikli 48 lõige 2; personalieeskirjad, artiklid 90 ja 91)
1.      Komisjoni töökorraga kehtestatud edutamissüsteemis, mis põhineb kogutud teenete arvessevõtmisel, mida väljendavad aastast
aastasse kogutud punktid, ja kus edutamine lõpetatakse olemuselt keerulise aktiga, kuna see sisaldab ametisse nimetava asutuse
kahte eraldi otsust – ühe otsusega kehtestatakse edutatud ametnike nimekiri ja teisega määratakse kindlaks ametnike punktide
koguarv, millel esimesena nimetatud otsus rajaneb –, kujutab see ametisse nimetava asutuse otsus, mis määrab kindlaks punktide
koguarvu, endast iseseisvat akti, mille peale võib esitada kaebuse ja mille peale saab vajaduse korral kohtusse edasi kaevata
personalieeskirjades ette nähtud õiguskaitsevahendite raames.
Ametnik, keda ei edutatud ja kes ei soovi vaidlustada asjaolu, et teda ei edutatud käimasoleva edutamise raames, vaid üksnes
keeldumist anda talle teatud hulk punkte, mis ei oleks tal võimaldanud edutamiskünniseni jõuda, võib esitada kaebuse ning
vajaduse korral kohtusse hagi ainult sellise punktide andmise akti peale, millel on tema jaoks siduvad ja lõplikud õiguslikud
tagajärjed.
Ettevalmistavate aktide peale, mis eelnevad ja on vajalikud lõplikule otsusele, ei saa esitada iseseisvat hagi, kuid nende
õiguspärasust saab alati vaidlustada lõpliku otsuse peale esitatud hagi raames.
Otsused, mis määravad asjaomase ametniku suhtes kindlaks teatud edutamispunktide andmise või nende andmisest keeldumise, on
sellised ettevalmistavad aktid, mida saab vaidlustada ainult ametisse nimetava asutuse lõpliku otsuse peale esitatud hagi
raames.
(vt punktid 60–62, 64, 65 ja 67)
Viited: Esimese Astme Kohus, 19. oktoober 2006, kohtuasi T‑311/04: Buendía Sierra vs. komisjon (EKL 2006, lk II‑4137, punktid 90–92, 97 ja 98).
2.      Kuigi personalieeskirjade artikli 90 lõikes 2 ette nähtud halduskaebus on vältimatu eeldus hagi esitamiseks sellist isikut
kahjustava meetme peale, kellele kohaldatakse personalieeskirju, on see siiski eraldiseisev akt artikli 91 lõikes 2 ette nähtud
hagist, mille eset ja eesmärki piirab see ainult kitsendavalt selles mõttes, et sellega takistatakse kaebuse eesmärgi või
eseme laiendamist hagiga, kuid mitte seda, et neid hagis piirataks. Hagi ese on määratletud seega ainult hagiavaldusega niivõrd,
kuivõrd selles peetakse kinni kaebuse raamistikust. Sellest järeldub, et kaebuse sisu võib hagiavaldusele liita ainult tingimusel,
et sellele viidatakse hagiavalduses ühemõtteliselt.
(vt punkt 70)
Viited: Esimese Astme Kohus, 17. oktoober 1990, kohtuasi T‑134/89: Hettrich jt vs. komisjon (EKL 1990, lk II‑565, punkt 16).
3.      Kuigi Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 48 lõige 2 lubab teatud asjaoludel menetluse käigus uusi väiteid esitada, ei või
nimetatud sätet mingil juhul tõlgendada nii, et selle alusel on lubatud hagejal Esimese Astme Kohtule esitada uusi nõudeid
või muuta vaidluse eset.
Kui vaidlustatud akt asendatakse samasisulise aktiga menetluse käigus, siis menetlusökonoomia nõude kohaselt kujutab see endast
uut asjaolu, mis võimaldab hagejail muuta oma nõudeid ja väiteid.
Siiski ei saa edutamise raames juhul, kui asjaomane akt asendab vaid sellise ettevalmistava akti nagu edutamispunktide andmise
otsuse, ning ei muuda otsust, millega määratakse kindlaks hagejale asjaomase edutamise raames antud punktide koguarv – mis
on käesolevas asjas ainuke vaidlustatav akt ning mida hageja oma esialgsetes nõuetes ei vaidlustanud –, hageja laiendada kohtuvaidluse
eset aktile, mille peale ta hagi ei esitanud, kuna siis muutuks vastuvõetavaks hagi, mis on tunnistatud vastuvõetamatuks.
(vt punktid 72–76)
Viited: Esimese Astme Kohus, 12. juuli 2001, kohtuasi T‑3/99: Banatrading vs. nõukogu (EKL 2001, lk II‑2123, punkt 28 ja seal viidatud kohtupraktika).