62023CJ0633_RES
Kohtuasi C‑633/23
Electrabel SA jt
versus
Commission de Régulation de l’Electricité et du Gaz (CREG)
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Cour d’appel de Bruxelles)
Euroopa Kohtu (neljas koda) 18. detsembri 2025. aasta otsus
Eelotsusetaotlus – Elektrienergia siseturg – Määrus (EL) 2022/1854 – Erakorralised sekkumismeetmed toimetulekuks kõrge elektrihinnaga – Artikli 2 punktid 5 ja 9 – Artiklid 6–8 – Teatavaid energiaallikaid kasutavate elektritootjate turutulu ülempiir – „Turutulu“ kindlaksmääramine – Riigisisesed õigusnormid, milles on ette nähtud kas ümberlükkamatute eelduste või muude eeldustega ümberlükatavate eelduste kasutamine – Proportsionaalsuse põhimõte – Artikli 22 lõike 2 punkt c – Sama määruse artiklite 6–8 kohaldamise ajavahemik – Pärast nimetatud määruse jõustumist vastu võetud riigisiseste õigusnormide alusel tulu ülempiiri meetme kohaldamine samas määruses ette nähtud ajavahemikule eelneva ajavahemiku suhtes – Liidu õiguse esimuse ja tõhususe põhimõte – Lojaalse koostöö põhimõte
Energeetika – Elektrienergia siseturg – Määrus 2022/1854 – Erakorralised sekkumismeetmed toimetulekuks kõrge elektrihinnaga – Teatavaid energiaallikaid kasutavate elektritootjate turutulu ülempiir – Riigisisesed õigusnormid, milles on ette nähtud kas ümberlükkamatute eelduste või muude eeldustega ümberlükatavate eelduste kasutamine – Proportsionaalsuse põhimõte – Lubatavus – Tingimus
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus 2022/1854, põhjendus 37, artikkel 1, artikli 2 punktid 5 ja 9 ning artiklid 6–8)
(vt punktid 38–53, 55, resolutsiooni punkt 1)
Energeetika – Elektrienergia siseturg – Määrus 2022/1854 – Erakorralised sekkumismeetmed toimetulekuks kõrge elektrihinnaga – Teatavaid energiaallikaid kasutavate elektritootjate turutulu ülempiir – Riigisisesed õigusnormid, mis võeti vastu pärast määruse 2022/1854 jõustumist – Õigusnormid, millega korraldatakse tulu ülempiiri meetme kohaldamine nimetatud määruses ette nähtud ajavahemikule eelneva ajavahemiku suhtes – Liidu õiguse esimuse ja tõhususe ning lojaalse koostöö põhimõte – Lubatavus
(ELL artikli 4 lõige 3; ELTL artikkel 288; nõukogu direktiiv 2022/1854, artiklid 6–8 ja artikli 22 lõike 2 punkt c)
(vt punktid 57–65, resolutsiooni punkt 2)
Kokkuvõte
Euroopa Kohus, kellele cour d’appel de Bruxelles (Brüsseli apellatsioonikohus, Belgia) esitas eelotsusetaotluse, tõlgendas määrust 2022/1854, millega kehtestati erakorralised sekkumismeetmed, et leevendada kõrgete energiahindade mõju, seades eeskätt kohustusliku ülempiiri turutulule, mida saavad teatavatest energiaallikatest elektrit tootvad ettevõtjad (
1
). Selles kontekstis analüüsis ta, kuidas määratakse kindlaks turutulu, mille suhtes seda ülempiiri kohaldatakse, ja täpsustas nimetatud määruse ajalist kohaldamisala seoses riigisiseste õigusaktidega, mis olid vastu võetud selle määruse kehtivusajal ja milles oli samuti ette nähtud, et kohaldada tuleb turutulu ülempiiri meedet.
Belgia elektriseadusega kehtestati määruse 2022/1854 teatavate elektritootjate turutulu ülempiir riigikassasse laekuva maksuga teataval ajavahemikul saadud liigtulult (
2
).
Commission de régulation de l’électricité et du gaz (elektri‑ ja gaasisektori reguleerimise komisjon, CREG) võttis 28. veebruaril 2023 elektriseaduse ühe sätte (
3
) alusel vastu otsuse deklaratsiooni ja dokumentide vormi kohta, mille peavad esitama selle seadusega kehtestatud maksu tasuma kohustatud isikud.
Hagejad, kes on kas eraõiguslikud juriidilised isikud, kelle suhtes seda maksu kohaldatakse – eelkõige elektritootjad ja/või ‑tarnijad –, või oma liikmete huvides tegutsevad energeetikasektori ettevõtjate ühendused, esitasid 29. ja 30. märtsil 2023 eelotsusetaotluse esitanud kohtule kolm kaebust, milles palusid selle otsuse tühistada. Hagejad põhjendavad kaebusi nii, et CREGi 28. veebruari 2023. aasta otsuse vastuvõtmisega rikuti määrust 2022/1854, ELTL artiklit 288 ning liidu õiguse esimuse ja tõhususe põhimõtet.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus tõdes, et CREGi 28. veebruari 2023. aasta otsuses kehtestatud tuludeklaratsiooni vorm põhineb kogumil või järjestikustel eeldustel, mida ettevõtja ei saa kunagi täielikult vältida, mille tagajärjel ta ei saa deklareerida tegelikult saadud tulu. Sellega seoses kahtles ta, kas võimalus lubada liikmesriikidel kasutada turutulu ülempiiri arvutamisel hinnanguid (
4
) lubab neil kehtestada süsteemi, mis põhineb üksnes ümberlükkamatutel eeldustel või osaliselt ümberlükatavatel eeldustel, kuid viisil, mis jätab kehtima tegurid, mille liikmesriik on teoreetiliselt kindlaks määranud, võtmata arvesse tegelikult saadud tulu. Eelotsusetaotluse esitanud kohus soovis CREGi 28. veebruari 2023. aasta otsusega hõlmatud ajavahemiku kohta teada, kas liikmesriikide õigus jätta kehtima või kehtestada meetmeid, mis piiravad turutulu veelgi (
5
), hõlmab võimalust rakendada ülempiirisüsteemi enne selle määruse jõustumise kuupäeva.
Euroopa Kohtu hinnang
Euroopa Kohus tõdes esimesena selle turutulu suuruse kindlaksmääramise kohta, mille suhtes tuleb määrusest 2022/1854 tulenevalt kohaldada tulude ülempiiri meedet, et määruse sätete sõnastusest tuleneb, et seda ülempiiri meedet ei saa kohaldada teoreetilisele tulule, mis ei ole kooskõlas tegeliku turuolukorraga, vaid seda tuleb kohaldada summadele, mis kajastavad asjaomaste ettevõtjate tegelikult saadud tulu. Nimetatud määruse üheski asjakohases sättes ei ole siiski täpsustatud, kuidas tuleb turutulu kindlaks määrata.
Nii rõhutas Euroopa Kohus, et liikmesriikide ülesanne on kindlaks määrata, kuidas määratakse kindlaks turutulu, mille suhtes tuleb kohaldada tulu ülempiiri meedet. Kuna aga liikmesriigid rakendavad seeläbi määrust 2022/1854, peavad nad oma pädevuse teostamisel säilitama määruse sätete soovitava toime.
Mis puudutab küsimust, kas liikmesriigid võivad seda tehes tugineda eeldustele, siis tuletas Euroopa Kohus esiteks meelde, et pidades silmas nende tehingute suurt arvu, mille puhul liikmesriikide pädevad asutused peavad tagama turutulu ülempiiri täitmise, peaks neil asutustel olema võimalus kasutada turutulu ülempiiri arvutamiseks mõistlikke hinnanguid. Hinnang on aga oma olemuselt teatav ligikaudne väärtus ega vasta alati täpsele väärtusele. Järelikult on võimalik erinevus tegeliku ja eeldatava tulu vahel lubatav, ilma et eelduste kasutamine läheks selle tõttu tingimata määrusega 2022/1854 vastuollu, juhul kui nimetatud erinevus – puudujääk või ülejääk – on endiselt mõistlik, see tähendab mõõdukas, ning kui nende eelduste alusel antud hinnangud kajastavad vaatlusalusel perioodil turu tegelikku olukorda.
Teiseks on määruse 2022/1854 (
6
) eesmärk muu hulgas kehtestada erakorraline sekkumine, et leevendada kõrge energiahinna mõju erakorraliste, sihipäraste ja ajaliselt piiratud meetmetega, ning need meetmed on eelkõige suunatud teatavate tootjate elektritootmisest saadava turutulu ülempiiri kehtestamisele ja selle sihipärasele ümberjaotamisele elektrienergia lõpptarbijatele. Järelikult võib mõistlike hinnangute – sealhulgas eeldustena – kasutamine lühiajaliste meetmete kiireks rakendamiseks olla sobiv või isegi vajalik vahend, et tagada määrusega 2022/1854 kehtestatud tulu ülempiiri meetme tõhusus ja nii saavutada eesmärk.
Kolmandaks märkis Euroopa Kohus, et määruse 2022/1854 (
7
) kohaselt peavad liikmesriigid kehtestama tõhusad meetmed, mille eesmärk on tagada ülempiiri toime ja vältida sellest kõrvalehoidmist, ning võib osutuda vajalikuks tagada, et on olemas võimalus koguda ja kontrollida väga suurt hulka andmeid. Sõltuvalt asjaomase liikmesriigi turu eripärast või tehnilistest raskustest, mis võivad tekkida niisuguse tulu eristamisel, mille suhtes tuleb tegelikult kohaldada sama määrusega kehtestatud ülempiiri, võib eelduste kasutamine järelikult osutuda vajalikuks.
Euroopa Kohus järeldas, et määrusega 2022/1854 ei ole vastuolus see, kui liikmesriik kasutab eeldusi, et määrata kindlaks turutulu suurus, mille suhtes tuleb kohaldada sama määrusega kehtestatud ülempiiri, tingimusel et need eeldused võimaldavad anda selle tulu kohta põhjendatud hinnanguid, mis kajastavad turu tegelikku olukorda vaatlusalusel ajavahemikul.
Arvestades nimelt, et määrusega 2022/1854 kehtestatud tulu ülempiiri meede tuli võtta kiiresti, et kaitsta elektri lõpptarbijaid, ning et see meede oli erandlik ja ajaliselt piiratud, siis on selge, et eelduste – sealhulgas vajaduse korral ümberlükkamatute eelduste – kasutamine, et määrata täpselt kindlaks tulu summa, millele seda meedet kohaldada tuleb, on proportsionaalne, tingimusel et need eeldused võimaldavad anda selle tulu kohta mõistlikke hinnanguid, mis kajastavad turu tegelikku olukorda vaatlusalusel ajavahemikul. Hinnang selle kohta, kas asjaomane eeldus vastab sellele tingimusele, kuulub liikmesriigi ametiasutuste pädevusse, kes tegutsevad liikmesriigi kohtute kontrolli all. Selle hinnangu andmisel tuleb arvesse võtta kõiki faktilisi ja tehnilisi asjaolusid, mis ei iseloomusta mitte ainult asjaomaste ettevõtjate ja üksuste olukorda, vaid ka riigisisest elektriturgu.
Seetõttu otsustas Euroopa Kohus, et määrusega 2022/1854 (
8
) ja proportsionaalsuse põhimõttega ei ole vastuolus riigisisesed õigusnormid, mille kohaselt määratakse kindlaks tulu summa, millele kohaldatakse samas määruses ette nähtud turutulu ülempiiri sõltuvalt asjaomastest elektritootmisüksustest, lähtudes kas ümberlükkamatutest eeldustest või ümberlükatavatest eeldustest, mida saab ümber lükata üksnes teatavatel tingimustel, kui need eeldused võimaldavad anda põhjendatud hinnanguid nimetatud tulu kohta, mis kajastavad turu tegelikku olukorda vaatlusalusel ajavahemikul.
Teisena tõdes Euroopa Kohus määruse 2022/1854 ajalise kohaldamisala kohta, et ühestki nimetatud määruse sättest ei ilmne seda, et määrust kohaldatakse tulu ülempiiri meetmele, mis on riigisiseste õigusnormidega kehtestatud ja puudutab aega enne määruse jõustumist, ega ammugi seda, et niisugused õigusnormid peaksid olema kooskõlas määruses sätestatud tingimustega. Järelikult ei saa selles valdkonnas ajalise kehtivuse alusel kohaldatavate liidu õigusnormide puudumise tõttu asuda seisukohale, et liikmesriikidelt on võetud võimalus teostada oma pädevust, käesoleval juhul võtta turutulu ülempiiri meedet, mis on sarnane meetmega, mille kehtestamist on nõutud määrusega 2022/1854, kuid mille ajaline kohaldamisala erineb selles määruses ette nähtud ajalisest kohaldamisalast.
Asjaolu, et niisugused riigisisesed õigusnormid võeti vastu, kuigi määrus 2022/1854 oli juba jõustunud, ei ole siinkohal tähtis, kuna ükski sama määruse säte ei viita sellele, et liidu seadusandja oleks soovinud jätta liikmesriigid sellest võimalusest ilma või seada selle võimaluse kasutamise tingimuseks loa saamise liidult. Vastupidi, liidu seadusandja on sõnaselgelt ette näinud võimaluse, et liikmesriigid kehtestavad või jätavad kehtima turutulu ülempiiri seadmise meetmed, mis on rangemad (
9
) kui samas määruses ette nähtud ülempiir (
10
). Alates 2021. aasta septembrist on elektriturgudel täheldatud väga kõrget hinda ning Venemaa agressioonisõda Ukraina vastu on toonud kaasa elektrihinna uue märkimisväärse tõusu ja volatiilsuse (
11
). Lisaks märkis liidu seadusandja (
12
), et see energiakriis on negatiivselt mõjutanud kõiki liikmesriike, kuigi erineval määral, ning et alates 2022. aasta veebruarist on täheldatud äärmuslikku ja püsivat hinnatõusu.
Lisaks ei ole eelotsusetaotluse esitanud kohus väljendanud kahtlust, kas käsitletavas asjas vaidluse all olnud riigisisesed õigusnormid on sisuliselt kooskõlas muude liidu õiguse sätetega, mis võivad olla kohaldatavad ajalise kehtivuse alusel. Veel rõhutas Euroopa Kohus esiteks, et ELTL artikkel 288 ega liidu õiguse esimuse ja tõhususe põhimõte ei saa muuta määruse kohaldamisala, nagu selle on kindlaks määranud liidu seadusandja. Teiseks hoiduvad liikmesriigid lojaalse koostöö põhimõtte (
13
) kohaselt eeskätt kõigist meetmetest, mis võivad ohustada liidu eesmärkide saavutamist. Võttes siiski arvesse eelkõige asjaolu, et määruses 2022/1854 ette nähtud meetmega sarnase tulu ülempiiri meetme kehtestamisega taotletakse tingimata sama määruse eesmärkidega kooskõlas olevaid eesmärke, ei saa asuda seisukohale, et kui liikmesriik kohaldab liikmesriigi tasandil niisugust meedet enne, kui see kehtestatakse liidu tasandil, siis rikub liikmesriik nimetatud põhimõtet.
Seetõttu otsustas Euroopa Kohus, et määrusega 2022/1854 (
14
) koostoimes ELTL artikliga 288 ning liidu õiguse esimuse ja tõhususe põhimõttega ning lojaalse koostöö põhimõttega ei ole vastuolus riigisisesed õigusnormid, mis on vastu võetud pärast selle määruse jõustumist ja millega on ette nähtud turutulu ülempiiri kohaldamine, mis on sarnane meetmega, mille rakendamine on selles määruses ette nähtud, kuid määruses sätestatust varasema ajavahemiku jaoks.
(
1
)	Nõukogu 6. oktoobri 2022. aasta määruse (EL) 2022/1854, mis käsitleb kõrgete energiahindadega seotud erakorralisi sekkumismeetmeid (ELT 2022, L 261 I, lk 1), artiklid 6 ja 7.
(
2
)	29. aprilli 1999. aasta elektrituru korralduse seadus (loi relative à l’organisation du marché de l’électricité; Moniteur belge, 11.5.1999, lk 16264) redaktsioonis, mis tuleneb 16. detsembri 2022. aasta seadusest, millega muudetakse elektrituru korralduse seadust ning kehtestatakse elektritootjate turutulu ülempiir (Moniteur belge, 22.12.2022, lk 98819) (edaspidi „elektriseadus“), ja mis on põhikohtuasjas kohaldatav.
(
3
)	Elektriseaduse artikli 22 ter lõike 6 neljandas lõigus on ette nähtud artikliga 22 ter kehtestatud maksu tasuma kohustatud isikutele kohustus esitada CREGile kuni teatava kuupäevani deklaratsioon ja sätestatud selle deklaratsiooni sisu.
(
4
)	Määruse 2022/1854 põhjenduses 37 on märgitud, et liikmesriikidel peaks olema võimalus kasutada turutulu ülempiiri arvutamiseks mõistlikke hinnanguid.
(
5
)	Määruse 2022/1854 artikli 8 lõike 1 punkt a.
(
6
)	Nagu on sätestatud määruse artiklis 1.
(
7
)	Artikli 6 lõige 3, artikli 6 lõige 2 ja artikli 7 lõige 6.
(
8
)	Eelkõige artiklid 6–8 koostoimes artikli 2 punktidega 5 ja 9.
(
9
)	Määruse 2022/1854 artikli 8 lõike 1 punkt a.
(
10
)	Artikli 6 lõige 1.
(
11
)	Määruse 2022/1854 põhjendus 1.
(
12
)	Määruse 2022/1854 põhjendus 5.
(
13
)	ELL artikli 4 lõige 3.
(
14
)	Täpsemalt artiklid 6–8 ja artikli 22 lõike 2 punkt c.