62023CO0097(01)
EUROOPA KOHTU PRESIDENDI MÄÄRUS
21. juuli 2023 (
*1
)
Apellatsioonkaebus – Menetlusse astumise avaldus – Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artikli 40 teine lõik – Huvi kohtuvaidluse lahenduse vastu – Euroopa Andmekaitseinspektori esitatud avaldus – Rahuldamata jätmine
Kohtuasjas C‑97/23 P,
mille ese on Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artikli 56 alusel 17. veebruaril 2023 esitatud apellatsioonkaebus,
WhatsApp Ireland Ltd, asukoht Dublin (Iirimaa), esindajad: Rechtsanwalt H.‑G. Kamann, avocats F. Louis ja A. Vallery, solicitors B. Johnston, C. Monaghan ja P. Nolan ning D. McGrath, SC, P. Sreenan, SC, E. Egan McGrath, BL, ja C. Geoghegan, BL,
apellant,
teine menetlusosaline:
Euroopa Andmekaitsenõukogu, esindajad: C. Foglia, M. Gufflet, G. Le Grand ja I. Vereecken, keda abistasid avocats G. Haumont, E. de Lophem, G. Ryelandt ja P. Vernet,
kostja esimeses kohtuastmes,
EUROOPA KOHTU PRESIDENT,
arvestades ettekandja-kohtunik T. von Danwitzi ettepanekut,
olles ära kuulanud kohtujurist T. Ćapeta,
on teinud järgmise
määruse
1
Apellant WhatsApp Ireland Ltd palub oma apellatsioonkaebuses tühistada Euroopa Liidu Üldkohtu 7. detsembri 2022. aasta määruse WhatsApp Ireland vs. Euroopa Andmekaitsenõukogu (T‑709/21; edaspidi vaidlustatud kohtumäärus, EU:T:2022:783), millega Üldkohus jättis vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata tema hagi, milles ta palus tühistada Euroopa Andmekaitsenõukogu 28. juuli 2021. aasta otsuse 1/2021 (edaspidi „vaidlusalune otsus“), mis võeti vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. aprilli 2016. aasta määruse (EL) 2016/679 füüsiliste isikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise ning direktiivi 95/46/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta (isikuandmete kaitse üldmäärus) (ELT 2016, L 119, lk 1; edaspidi „isikuandmete kaitse üldmäärus“) artikli 5 alusel pärast uurimist, mille viis läbi Data Protection Commission (füüsiliste isikute isikuandmete kaitse järelevalveasutus, Iirimaa) selle määruse artikli 56 kohaselt seoses piiriülese andmetöötlusega, mida teeb WhatsApp Ireland tema poolt Euroopa Liidus osutatavate teenuste raames.
2
Euroopa Andmekaitseinspektor palus 28. aprillil 2023 Euroopa Kohtu kantseleisse saabunud avaldusega Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artikli 40 teise lõigu ning Euroopa Kohtu kodukorra artikli 130 alusel, mida kodukorra artikli 190 lõike 1 alusel kohaldatakse apellatsioonkaebuste lahendamisel, ning samuti Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2018. aasta määruse (EL) 2018/1725, mis käsitleb füüsiliste isikute kaitset isikuandmete töötlemisel liidu institutsioonides, organites ja asutustes ning isikuandmete vaba liikumist, ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 45/2001 ja otsus nr 1247/2002/EÜ (ELT 2018, L 295, lk 39), artikli 58 lõike 4 alusel luba astuda käesolevas asjas menetlusse Euroopa Andmekaitsenõukogu nõuete toetuseks.
3
Oma avalduse põhjendamiseks väidab Euroopa Andmekaitseinspektor esiteks, et käesoleva kohtuasja lahendus mõjutab seda, kuidas ta täidab oma ülesandeid, milleks on jälgida ja tagada, et kohaldataks määruse 2018/1725 ja teiste liidu õigusaktide sätteid, mis käsitlevad füüsiliste isikute põhiõiguste ja -vabaduste kaitsmist isikuandmete töötlemisel liidu institutsioonides või organites, ning nõustada liidu institutsioone ja asutusi kõigis sellist töötlemist puudutavates küsimustes. Sellega seoses rõhutab Euroopa Andmekaitseinspektor kõigepealt, et ta peab – nagu nähtub eelkõige määruse 2018/1725 põhjendustest 4 ja 5 – tagama isikuandmete kaitse üldmäärusest tulenevate sätete ja määrusest 2018/1725 tulenevate sätete ühetaolise tõlgendamise ja kohaldamise. Järgmiseks märgib Euroopa Andmekaitseinspektor, et käesoleva kohtuasja tulemus võib mõjutada tema nõuandevolitusi, mis on sätestatud määruse 2018/1725 artiklis 42. Näiteks aitas ta kaasa Euroopa Komisjoni algatusele muuta sujuvamaks liikmesriikide andmekaitse järelevalveasutuste vaheline koostöö isikuandmete kaitse üldmääruse kohaldamisel piiriüleste juhtumite puhul, tulevikus aga võidakse temalt paluda arvamust isikuandmete kaitse üldmääruses sätestatud koostöömehhanismide toimimise kohta ning samuti nende mehhanismidega seotud eeskirjade tulevaste muudatuste kohta.
4
Teiseks märgib Euroopa Andmekaitseinspektor, et vaidlustatud otsus puudutab liidu institutsioonide, organite ja asutuste suhtes kohaldatavaid põhimõtteid ja reegleid, mis sisuliselt vastavad isikuandmete kaitse üldmääruses sätestatud põhimõtetele ja eeskirjadele, ning tema kasutas Euroopa Andmekaitsenõukogus selle otsuse vastuvõtmisel oma hääleõigust, mis tuleneb isikuandmete kaitse üldmääruse artikli 68 lõikest 6. Lisaks oli ta juhtiv raportöör Euroopa Andmekaitsenõukogu 13. aprilli 2021. aasta suuniste 3/2021 vastuvõtmisel isikuandmete kaitse üldmääruse artikli 65 lõike 1 punkti a kohaldamise kohta, mille alusel vaidlustatud otsus tema sõnul tehti.
5
Pärast seda, kui Euroopa Kohtu kohtusekretär oli vastavalt kodukorra artikli 131 lõikele 1, mida kodukorra artikli 190 lõike 1 alusel kohaldatakse apellatsioonkaebuste lahendamisel, toimetanud pooltele kätte Euroopa Andmekaitseinspektori esitatud menetlusse astumise avalduse, esitasid WhatsApp Ireland ja Euroopa Andmekaitsenõukogu ettenähtud tähtaja jooksul märkused selle avalduse kohta.
6
Kui Euroopa Andmekaitsenõukogu toetab Euroopa Andmekaitseinspektori menetlusse astumise avaldust, siis WhatsApp Ireland palus see avaldus rahuldamata jätta.
Menetlusse astumise avaldus
7
Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artikli 40 esimeses lõigus on sätestatud, et liidu liikmesriigid ja institutsioonid võivad Euroopa Kohtus läbivaatamisel olevates kohtuasjades menetlusse astuda. Artikli 40 teise lõigu esimese lause kohaselt on sama õigus liidu organitel ja asutustel ning igal isikul, kes tõendab oma põhjendatud huvi Euroopa Kohtusse esitatud kohtuvaidluse lahenduse vastu.
8
Mis täpsemalt puudutab Euroopa Andmekaitseinspektorit, siis tema kohtumenetlusteovõime on sõnaselgelt sätestatud määruse 2018/1725 artikli 58 lõikes 4, mille kohaselt on Euroopa Andmekaitseinspektoril „õigus edastada asi arutamiseks Euroopa Kohtule ning sekkuda Euroopa Kohtule esitatud hagide arutamisse“.
9
Selline menetlusse astumise õigus ei ole aga absoluutne, sest Euroopa Andmekaitseinspektorit ei ole „privilegeeritud“ menetlusse astujate hulgas, keda on mainitud Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artikli 40 esimeses lõigus. Euroopa Kohus on juba otsustanud, et Euroopa Andmekaitseinspektori õigus astuda menetlusse on piiritletud talle pandud ülesandest tulenevate piiridega (vt analoogia alusel 17. märtsi 2005. aasta kohtumäärus parlament vs. nõukogu, C‑317/04, EU:C:2005:189, punkt 16; vt selle kohta ka Euroopa Kohtu presidendi 14. oktoobri 2008. aasta määrus komisjon vs. Saksamaa, C‑518/07, ei avaldata, EU:C:2008:563, punktid 12, 17 ja 18).
10
Sellest järeldub, et Euroopa Andmekaitseinspektor, kelle õigus astuda menetlusse tuleneb nimetatud põhikirja artikli 40 teisest lõigust, peab tõendab oma huvi kohtuvaidluse lahenduse vastu, et kasutada seda õigust konkreetses kohtuvaidluses.
11
Euroopa Kohtu väljakujunenud kohtupraktika kohaselt tuleb mõistet „huvi kohtuvaidluse lahenduse vastu“ selle sätte tähenduses määratleda kohtuasja eset arvestades ning mõista seda otsese ja olemasoleva huvina nõuete endi suhtes, mitte huvina esitatud väidete ja argumentide suhtes. Väljend „kohtuvaidluse lahendus“ viitab nimelt taotletud lõplikule otsusele, nii nagu see fikseeritakse tehtava kohtuotsuse resolutsioonis (Euroopa Kohtu presidendi 1. septembri 2022. aasta määrus Google ja Alphabet vs. komisjon, C‑48/22 P, EU:C:2022:667, punkt 6 ja seal viidatud kohtupraktika).
12
Tuleb siiski tõdeda, et erinevalt füüsilistest ja juriidilistest isikutest võib liidu organ või asutus esitada avalduse Euroopa Kohtu menetlusse astumiseks mitte erahuvide või – nagu ühingute puhul – oma põhikirjajärgse tegevusalaga seotud huvide kaitsmiseks, vaid hoopis siis, kui vaidluse põhjuseks olev akt võeti vastu kõnealuse organi või asutuse osalusel toimunud menetluse tulemusel, selleks et ta saaks kaitsta arvamust või hinnangut, mille ta toimunud menetluses andis. Seetõttu kohaldab Euroopa Kohus liidu organi või asutuse menetlusse astumise avalduse puhul tingimust, et esinema peab seda eripära peegeldav otsene ja olemasolev huvi kohtuvaidluse lahenduse vastu (Euroopa Kohtu presidendi 22. septembri 2022. aasta määrus Mylan IRE Healthcare vs. komisjon, C‑237/22 P, EU:C:2022:726, punktid 15 ja 16 ning seal viidatud kohtupraktika).
13
Niisiis tuleb liidu organite või asutuste esitatud avalduste puhul astuda menetlusse kohtuvaidluses, mille ese on liidu õigusakti tühistamine või ka sellise Üldkohtu otsuse tühistamine, millega liidu õigusakt tühistati, asuda seisukohale, et nõue, mille kohaselt peab liidu organitel ja asutustel olema otsene ja olemasolev huvi kohtuvaidluse lahenduse vastu, on täidetud eelkõige siis, kui liidu organ või asutus saab tõendada, et vaidlusalune liidu õigusakt võeti vastu niisuguse menetluse tulemusena, milles ta liidu õiguse alusel pidi osalema ja olenevalt olukorrast arvamuse või hinnangu andma (Euroopa Kohtu presidendi 22. septembri 2022. aasta määrus Mylan IRE Healthcare vs. komisjon, C‑237/22 P, EU:C:2022:726, punkt 17 ja seal viidatud kohtupraktika).
14
Käesolevas asjas tuleb Euroopa Andmekaitseinspektori poolt menetlusse astumise avalduse põhjendamiseks esitatud esimese argumendi kohta, mille kohaselt mõjutab käesolev kohtuasi tema ülesannet tagada määruse 2018/1725 ja isikuandmete kaitse üldmääruse sätete ühetaoline kohaldamine ning anda arvamusi isikuandmete kaitse üldmääruses ette nähtud koostöömehhanismide toimimise kohta, märkida, et vaidlusalune otsus, mille on vastu võtnud Euroopa Andmekaitsenõukogu, põhineb isikuandmete kaitse üldmääruse artiklil 65 ning määruses 2018/1725 ei ole analoogset sätet, mistõttu näib, et käesoleval juhul ei teki küsimust nende kahe määruse ühetaolisest kohaldamisest seoses mainitud artikliga 65.
15
Igal juhul võttis Üldkohus vaidlustatud kohtumääruses seisukoha üksnes talle esitatud tühistamishagi vastuvõetavuse küsimuses, mistõttu käesolevas kohtuasjas tekib ainult küsimus, kas WhatsApp Ireland saab vaidlusaluse otsuse otse liidu kohtus vaidlustada. Sellest tulenevalt puudutab Euroopa Kohtu tehtav otsus, millega lõpetatakse käesolev menetlus, üksnes tühistamishagi vastuvõetavust, mitte aga küsimust, kas vaidlusaluse otsuse tühistamise taotlus on põhjendatud. Juhul kui Euroopa Kohus tühistab vaidlustatud kohtumääruse, ei saa asuda seisukohale, et menetlusstaadium lubab teha asja suhtes sisulise otsuse Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artikli 61 esimese lõigu tähenduses, kuna Üldkohus tegi otsuse oma kodukorra artikli 129 alusel ilma asja sisuliselt läbi vaatamata.
16
Neil asjaoludel näib, et Euroopa Andmekaitseinspektor, kes viitab oma nõuandvale rollile liidu institutsioonide ja organite suhtes kõigis küsimustes, mis puudutavad isikuandmete töötlemist, ning samuti oma konsulteerimispädevusele, mis on ette nähtud määruse 2018/1725 artiklis 42, saaks EL toimimise lepingus ette nähtud õiguskaitsevahendite süsteemis tõendada oma huvi mitte selle vaidluse lahenduse suhtes, mida Euroopa Kohus menetleb käesoleva apellatsioonkaebuse raames (st vaidlus vaidlusaluse otsuse peale esitatud tühistamishagi vastuvõetavuse üle), vaid lahenduse suhtes, mille kasuks Üldkohus otsustaks, kui vaidlus jõuaks tema menetlusse pärast vaidlustatud kohtumääruse tühistamist Euroopa Kohtu poolt (vt selle kohta Euroopa Kohtu presidendi 28. jaanuari 2020. aasta määrus VodafoneZiggo Group vs. komisjon, C‑689/19 P, EU:C:2020:50, punkt 20 ja seal viidatud kohtupraktika).
17
Ka Euroopa Andmekaitseinspektori teine argument, et ta kasutas vaidlusaluse otsuse vastuvõtmisel oma hääleõigust ja pealegi oli ta käesoleva kohtumääruse punktis 4 nimetatud suuniste vastuvõtmisel juhtiv raportöör, ei võimalda tõendada huvi kohtuvaidluse lahenduse vastu. Euroopa Andmekaitseinspektor ei saa nimelt tugineda sellisele huvile, et põhjendada menetlusse astumise õigust, kuna viidatud huvi ei ole ainuomane Euroopa Andmekaitseinspektorile ja kattub täielikult Euroopa Andmekaitsenõukogu huviga, kes on juba vaidluse pool ja kelle toetuseks Euroopa Andmekaitseinspektor soovib menetlusse astuda (vt analoogia alusel Euroopa Kohtu presidendi 1. septembri 2022. aasta määrus Google ja Alphabet vs. komisjon, C‑48/22 P, EU:C:2022:667, punkt 12).
18
Kõigist eeltoodud kaalutlustest tuleneb, et Euroopa Andmekaitseinspektor ei ole tõendanud, et tal on huvi kohtuasja lahenduse vastu Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artikli 40 teise lõigu tähenduses, mistõttu tuleb tema menetlusse astumise avaldus rahuldamata jätta.
Kohtukulud
19
Vastavalt kodukorra artikli 138 lõikele 1, mida kodukorra artikli 184 lõike 1 alusel kohaldatakse apellatsioonkaebuste lahendamisel, on kohtuvaidluse kaotanud pool kohustatud hüvitama kohtukulud, kui vastaspool on seda nõudnud. Kuna Euroopa Andmekaitseinspektori menetlusse astumise avaldus jäetakse rahuldamata ning ei WhatsApp Ireland ega Euroopa Andmekaitsenõukogu ei ole taotlenud temalt kohtukulude väljamõistmist, tuleb Euroopa Andmekaitseinspektori, WhatsApp Irelandi ja Euroopa Andmekaitsenõukogu kohtukulud, mis on seotud Euroopa Andmekaitseinspektori menetlusse astumise avaldusega, jätta nende endi kanda.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohtu president otsustab:
1.
Jätta Euroopa Andmekaitseinspektori esitatud avaldus menetlusse astumiseks rahuldamata.
2.
Jätta Euroopa Andmekaitseinspektori, WhatsApp Ireland Ltd ning Euroopa Andmekaitsenõukogu kohtukulud nende endi kanda.
Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: inglise.