19. augustil 2022 esitatud hagi – Hispaania versus komisjon
(kohtuasi T-508/22)
Kohtumenetluse keel: hispaania
Pooled
Hageja: Hispaania Kuningriik (esindaja: I. Herranz Elizalde)
Kostja: Euroopa Komisjon
Nõuded
Hageja palub Üldkohtul:
i) tühistada komisjoni 8. juuni 2022. aasta rakendusotsus (EL) 2022/908, mille kohaselt Euroopa Liit ei rahasta teatavaid kulusid, mida liikmesriigid on kandnud Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) ja Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD) raames1, Hispaania Kuningriiki puudutavas osas;
ii) teise võimalusena, tühistada esiteks osaliselt vaidlustatud otsus, vähendades toetusaastate 2016 ja 2017 jaoks kindlaksmääratud riski 3 241 314,99 euroni;
iii) kolmanda võimalusena ja võttes arvesse teist nõuet, et tühistataks osaliselt vaidlustatud otsus, vähendades toetusaastate 2016 ja 2017 jaoks kindlaksmääratud riski eest kindlamääralise finantskorrektsiooni 5%-lt 2%-le;
iv) mõista kohtukulud välja kostjaks olevalt institutsioonilt.
Väited ja peamised argumendid
Hageja esitab hagi põhjenduseks kaks väidet.
Esimene väide, et kindlamääralise finantskorrektsiooni kohaldamine ei ole põhjendatud.
Hageja märgib seoses sellega, et vaidlustatud otsuses on finantskorrektsioonide osas rikutud proportsionaalsuse põhimõtet, kuna ei ole põhjendatud kohaldada kindlamääralist finantskorrektsiooni, rikkudes määruse 1306/20131 artikli 52 lõiget 2 ja õigust heale haldusele, kuivõrd ei ole piisava hoolsusega kontrollitud Hispaania ametiasutuste esitatud riskihindamisi. See esimene väide jaguneb omakorda järgmisteks osadeks, milles koos vaadelduna väidetakse, et kohaldatud finantskorrektsioon ei ole proportsionaalne.
III.1. On tehtud hindamisviga, järeldades, et esineb tõsine ja mõistlik kahtlus seoses kohustuslike majandamisnõuete 1 (edaspidi „SMR 1“) kontrolliga.
Komisjon on eksinud, i) kuna ta ei võtnud arvesse, et kontrollijad kontrollisid kohapealsete kontrollide käigus sõnnikuhoidlate nõude täitmist, ega võtnud arvesse põllumajandusettevõtete registri kontrolli; ii) kuna auditi käigus ei võetud ühtegi meedet ega tehtud ühtegi kohapealset kontrolli, mille käigus oleks selgunud, et toetusesaajate osas esineb eeskirjade rikkumisi või et esineb vigu, mille kontrollijad olevat läbiviidud kontrollide käigus teinud; iii) kui ta leidis puudusi SMR 1 kontrolli ulatuses ja kvaliteedis, mida oleks saanud vastavalt vajadusele kvalifitseerida puuduseks põhikontrollis „Tulemuste teatamine“, millele komisjon oli juba konkreetselt andnud hinnangu kokkuvõtlikus aruandes.
III.2. On tehtud hindamisviga, järeldades, et esineb tõsine ja mõistlik kahtlus seoses kohustuslike majandamisnõuete 3 (SMR 3) kontrolliga.
Komisjon on teinud SMR 3 hindamisel topelt vea: i) komisjon on eksinud, leides ilma faktilise aluseta, mis oleks tulenenud auditi raames kohapealsete kontrollide käigus kindlakstehtud faktidest, et kontrolli valimisse valitud põllumajandusmaatükkidel leidus metsikult kasvavaid taimesorte, mille kohta oleks tulnud vastu võtta looduskaitsekava; ii) komisjon nõuab ekslikult, et põllumajandustootjad ja loomakasvatajad täidaksid vahetult direktiivi II lisa nõudeid, ilma et oleks looduskaitsekavasid, milles on eelnevalt kindlaks määratud kaitsemeetmed, mida oleks vajaduse korral tarvis võtta; iii) komisjon on eksinud, leides, et põllumajandustootjatele oleks olnud võimalik määrata direktiivi väidetava otsese rikkumise eest sanktsioone ning et selle tegematajätmine on väidetavalt tekitanud liidule rahalist kahju.
III.3. On tehtud hindamisviga ja rikutud proportsionaalsuse põhimõtet, järeldades, et esineb süstemaatilisi puudusi kohustuslike majandamisnõuete 7 ja 8 (SMR 7 ja SMR 8) kindlakstegemise kontrollimisel.
Komisjon on eksinud tuvastamist (SMR 7 ja SMR 8) puudutavalt, kuna ta i) ei võtnud arvesse sanktsioonide proportsionaalsuse põhimõtet, asudes seisukohale, et Castilla ja Leóni ametiasutused oleks pidanud määrama põllumajandustootjatele sanktsioone, kuna esines loomi, kellel oli ainult üks kõrvamärk (kahe nõutava asemel), olenemata sellest, kui palju kõrvamärke puudu oli; ii) leidis, et liidu õiguse ühe sellise aluspõhimõtte kohaldamine nagu sanktsioonide proportsionaalsuse põhimõte sõltub riiklike ametiasutuste kohaldamistegevusest; iii) ei võtnud arvesse, et Hispaania ametiasutused tegid kontrollide käigus kontrollitoiminguid, mis viisid miinimum sellise tulemuseni, mille tagajärjel oleks pidanud saama kohaldada kõrvamärkidele määra 20%, mida komisjon loeb teiste liikmesriikide puhul lubatavaks.
Komisjon on eksinud registrit (SMR 7 ja SMR 8) puudutavalt, i) kuna ta omistas puudusele ebaproportsionaalset tähtsust, kuigi ta oleks saanud Base de Datos de Ganado Nacionali (Hispaania riiklik põllumajandusloomade register või BDGN) andmetega tutvudes kontrolle korrata ning kinnitada põllumaajandusettevõttes olevate loomade arvu; ii) kuna ta ei võtnud arvesse, et kontrollis väidetavalt esinenud puudustele vaatamata oleks auditi käigus selgunud põllumajandustootja poolt eeskirjade rikkumise juhtumeid, mille eest oleks võinud määrata sanktsiooni, ning et seega ei saanud esineda liidu finantshuvide rikkumisi.
III.4. On tehtud hindamisviga ning määruse (EL) nr 809/20141 artikli 72 punkti b alapunkti ii ühe põhikomponendi ühele võimalikule koostisosale on omistatud ebaproportsionaalset tähtsust.
Komisjon eksis selles osas, et i) toetusesaaja allkiri ei olnud määruse (EL) nr 809/2014 artikli 72 lõike 1 punkti a alapunkti i kohaselt nõutav; ii) põllumajandusmaatükkide loetelu oli juba toodud toetuskõlblikkuse hindamise toimikus, mida kontrolliti samal ajal, mistõttu puudus finantsoht liidu eelarvele. Lisaks sellele ei ole see komisjoni viidatud rakendusmääruses sõnaselgelt ette nähtud nõue; iii) põllumajandusmaatüki teatavate osade detailse kirjelduse puudumine oli juba kontrollide tahvelarvutisse kantud ning komisjon ei võta arvesse, et selliste detailide talletamata jätmine, mida ei ole muudetud, kätkeb endas suuremat ohtu eeskirjade rikkumiseks, või et oli rikkumisi, mida ei olnud tuvastatud.
III.5. 2018. aastal tehtud kontrollide tulemuste ülekandmisel põhineva riskihindamise põhjendamatu tagasilükkamine.
Komisjon on eksinud, lükates algusest peale tagasi riskiarvutuse, mis põhineb 2018. aastal tehtud kontrollide tulemuste ülekandmisel, i) kaheldes riskiarvutusmeetodi usaldusväärsuses; ii) väites, et riskiarvutus ei põhinenud riskiolukorras oleva elanikkonna representatiivses esitamises; iii) väites, et kontrolle ei ole võimalik korrata.
III.6. Järeldus, et ei olnud proportsionaalne, kuidas hinnati riski liidu eelarvele, mida hinnati kindlamääralisena, selle asemel, et kasutada ülekandmist viisil, mis on tuvastatud riske puudutava tegelikkusega rohkem kooskõlas.
Komisjon on eksinud, i) jättes arvesse võtmata, et kindlamääralised finantskorrektsioonid on erandlikud; ii) väites, et kindlamääraline finantskorrektsioon väljendab fondidele avalduva riski (täpset ja ammendavat) arvutamist, mis ei ole võrreldav käesoleval juhul pakutud ülekandmisega; iii) olles liialdanud seoses kontrollisüsteemide puuduste finantstagajärgedega; iv) olles üldistanud eraldiseisvate kontrollide tulemusi ning näidates neid kui puudusi, mis väidetavalt mõjutasid kogu elanikkonda, kellele toetust anti, ning kohaldades selliselt kindlamääralist finantskorrektsiooni.
Teine, teise võimalusena esitatud väide, et on rikutud määruse 907/20141 artikli 12 lõike 8 proportsionaalsuse põhimõtet, vähendamata kindlamääralist finantskorrektsiooni.
Hageja märgib seoses sellega, et komisjon ei võtnud ekslikult arvesse, et riski ülekandmise põhjendamiseks Hispaania ametiasutuste esitatud kolm selgitust ning asjaolu, et kogu puudustega seotud praktika oli seotud konkreetsete elanikkonnarühmadega, tõendavad, et kindlamääralise finantskorrektsiooni määr oli ebaproportsionaalne. Komisjon on järelikult teinud vea, jätmata kohaldamata delegeeritud määruse 907/2014 artikli 12 lõikes 8 ette nähtud vähendamist.
____________
1 ELT 2022, L 157, lk 15.
1 ELT 2013, L 347, lk 549.
1     ELT 2014, L 227, lk 69.
1 ELT 2014, L 255, lk 18.