62003TO0310_ET
Pooled
Kohtuotsuse põhistus
Resolutiivosa
Pooled
Kohtuasjas T-310/03 R,
Kreuzer Medien GmbH,
asukoht Leipzig (Saksamaa), esindaja: advokaat M. Lenz,
hageja,
keda toetab
Falstaff Verlags GmbH,   asukoht Klosterneuburg (Austria), esindaja: advokaat W.-G. Schärf,
menetlusse astuja,
versus
Euroopa Parlament,
esindajad: E. Waldherr ja U. Rösslein, kohtudokumentide kättetoimetamise aadress Luxembourgis,
ja
Euroopa Liidu Nõukogu, esindaja: E. Karlsson,
kostjad,
keda toetavad
Euroopa Ühenduste Komisjon,
esindajad: M.-J. Jonczy, L. Pignataro-Nolin ja F. Hoffmeister, kohtudokumentide kättetoimetamise aadress Luxembourgis,
Hispaania Kuningriik,
esindaja: L. Fraguas Gadea, kohtudokumentide kättetoimetamise aadress Luxembourgis,
ja
Soome Vabariik,
esindajad: A. Guimaraes-Purokoski ja T. Pynnä, kohtudokumentide kättetoimetamise aadress Luxembourgis,
menetlusse astujad,
mille esemeks on Falstaff Verlags GmbH poolt EÜ artikli 243 alusel esitatud taotlus peatada Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. mai 2003. aasta direktiivi 2003/33/EÜ tubakatoodete reklaami ja sponsorlusega seotud õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta liikmesriikides (ELT L 152, lk 16) kohaldamine,
ESIMESE ASTME KOHTU PRESIDENT
on andnud järgmise
määruse
Kohtuotsuse põhistus
Vaidluse aluseks olevad asjaolud ja menetlus
1. Hageja esitas hagiavaldusega, mis registreeriti Esimese Astme Kohtu kantseleis 11. septembril 2003, hagi nõudega tühistada Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. mai 2003. aasta direktiiv 2003/33/EÜ tubakatoodete reklaami ja sponsorlusega seotud õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta liikmesriikides (ELT L 152, lk 16; edaspidi „vaidlustatud direktiiv”).
2. Esimese koja esimees andis 12. märtsi 2004. aasta määrusega komisjonile, Hispaania Kuningriigile ja Soome Vabariigile kostjate nõuete toetuseks menetlusse astumise loa. Samuti andis ta hageja nõuete toetuseks menetlusse astumise loa äriühingule Falstaff Verlags.
3. Eraldi dokumendiga, mis registreeriti Esimese Astme Kohtu kantseleis 10. juunil 2004, esitas Falstaff Verlags GmbH (edaspidi „menetlusse astunud äriühing”) EÜ artikli 243 alusel taotluse „peatada” vaidlustatud direktiivi toime.
4. Nõukogu ja parlament esitasid ajutiste meetmete kohaldamise taotluse kohta märkused vastavalt 29. ja 30. juunil 2004. Komisjon esitas selle taotluse kohta oma märkused 1. juulil 2004. Hageja ja Hispaania Kuningriik esitasid oma märkused 2. juulil 2004.
Õiguslik käsitlus
5. Ühelt poolt EÜ artiklite 242 ja 243 sätete koostoimes ning teiselt poolt EÜ artikli 225 lõike 1 alusel võib Esimese Astme Kohus, kui olukord seda nõuab, peatada vaidlustatud akti kohaldamise või kirjutada ette vajalikke ajutisi meetmeid.
6. Toimiku põhjal leiab ajutiste meetmete kohaldamise üle otsustav kohtunik, et talle on teada kõik vajalikud asjaolud, otsustamaks kõnealuse taotluse üle ilma, et oleks vaja kuulata menetluspoolte suulisi selgitusi.
7. Ajutiste meetmete kohaldamise üle otsustav kohtunik leiab, et kõigepealt tuleks kontrollida nimetatud taotluse vastuvõetavust.
Poolte argumendid
8. Menetlusse astunud äriühing väidab, et tema poolt EÜ artikli 243 alusel esitatud taotlus vaidlustatud direktiivi toime peatamiseks on vastuvõetav.
9. Ta märgib, et kõigil kohtumenetluse pooltel on õigus sellist taotlust oma huvide kaitseks esitada. Tuginedes Euroopa Kohtu 22. detsembri 1993. aasta otsusele kohtuasjas C-244/91 P: Pincherle v. komisjon (EKL 1993, lk I‑6965, punkt 14 jj) väidab ta, et menetlusse astujat tuleb pidada „menetluspooleks” ning järelikult peab tal olema võimalus esitada EÜ artikli 243 alusel taotlusi. Menetlusse astunud äriühing, kellel on lubatud astuda põhikohtuasja menetlusse, võib seega kõnealust taotlust esitada.
10. Nõukogu, parlament, komisjon ja Hispaania Kuningriik leiavad, et kõnealune ajutiste meetmete kohaldamise taotlus on vastuvõetamatu.
11. Nõukogu ja parlamendi arvamuse kohaselt ei või menetlusse astuja taotleda EÜ artiklis 242 sätestatud kohaldamise peatamist ega EÜ artiklis 243 ette nähtud muude ajutiste meetmete kohaldamist. Selle õiguse andmine menetlusse astujale oleks vastuolus Euroopa Kohtu põhikirja artikli 40 neljanda lõigu ja Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 116 lõike 3 sätetega, mille kohaselt võivad menetlusse astujad üksnes toetada selle menetluspoole nõudeid, kelle toetuseks nad menetlusse on astunud. Lisaks oleks menetlusse astujale ajutiste meetmete kohaldamise taotluse esitamise õiguse andmine raskesti ühildatav teiste kodukorra sätetega, mis puudutavad vahetult menetlusse astujaid (vt eelkõige kodukorra artikli 87 lõike 4 kolmandat lõiku, artiklit 115, artiklit 116 ja artikli 134 lõiget 2).
12. Komisjon väidab, et kodukorra artikli 104 lõike 1 kohaselt tuleb vahet teha ühelt poolt EÜ artikli 242 alusel esitatud kohaldamise peatamise taotlusel, mille võib põhikohtuasjas esitada üksnes hageja, ning teiselt poolt taotlusel kohaldada teisi ajutisi meetmeid EÜ artikli 243 alusel, mille võivad esitada kõik põhikohtuasja menetluspooled. Käesolevas asjas on EÜ artiklile 243 tuginev peatamise taotlus tegelikult kohaldamise peatamise taotlus EÜ artikli 242 tähenduses. Seega, arvestades asjaolu, et menetlusse astunud äriühing pole põhikohtuasjas vaidlustatud direktiivi vastu hagi esitanud, tuleb tema taotlus jätta kooskõlas kodukorra artikli 104 lõike 1 esimese lõiguga vastuvõetamatuse tõttu rahuldamata.
13. Hispaania Kuningriik leiab eelkõige, et nagu menetlusse astuja ei saa esitada vastuvõetamatuse vastuväidet (vt Esimese Astme Kohtu 17. juuni 1998. aasta otsus kohtuasjas T-174/95: Svenska Journalistförbundet v. nõukogu, EKL 1998, lk II-2289, punktid 77–79), ei saa ta ka esitada taotlust akti kohaldamise peatamiseks.
14. Hageja pole käesoleva ajutiste meetmete kohaldamise taotluse vastuvõetavuse suhtes vastuväiteid esitanud.
Ajutiste meetmete kohaldamise üle otsustava kohtuniku hinnang
15. Kodukorra artikli 104 lõike 1 esimene lõik sätestab, et „EÜ asutamislepingu artikli 242 […] kohaselt esitatud taotlus institutsiooni õigusakti kohaldamise peatamiseks on vastuvõetav üksnes juhul, kui hageja on esitanud Esimese Astme Kohtusse hagi selle õigusakti vaidlustamiseks”.
16. Kodukorra artikli 104 lõike 1 teise lõigu kohaselt „EÜ asutamislepingu artiklis 243 […] märgitud muu ajutise meetme kohaldamise taotlus on vastuvõetav üksnes juhul, kui selle esitab Esimese Astme Kohtu menetluses oleva kohtuasja pool ja kui see on nimetatud kohtuasjaga seotud”.
17. Käesolevas asjas esitas menetlusse astunud äriühing „peatamise taotluse EÜ artikli 243 alusel”. Selle taotlusega soovib ta saavutada, et ajutiste meetmete üle otsustav kohtunik peataks „[vaidlustatud] direktiivi toime nii tema kui ka hageja suhtes kuni [Esimese Astme Kohtu] sisulise otsuse langetamiseni”.
18. Ehkki taotlus on esitatud EÜ artikli 243 alusel, ei ole selle eesmärgiks mõni muu meede kui EÜ artiklis 242 sätestatu. Käesoleva taotluse kohane õiguslik alus on seega EÜ artikkel 242. Selles osas tuleb rõhutada, et menetluspoolele ei ole lubatud minna mööda kodukorra konkreetses sättes sisalduvatest normidest, eelistades nendele põhjendamatult teisi kodukorra norme.
19. Sellest järeldub, et kõnealuse taotluse vastuvõetavust tuleb hinnata kodukorra artikli 104 lõike 1 esimest lõiku silmas pidades.
20. Samas tuleneb viimatinimetatud sättest, et taotlus peatada institutsiooni õigusakti kohaldamine on vastuvõetav vaid juhul, kui taotleja on esitanud Esimese Astme Kohtule hagi selle vaidlustamiseks.
21. Käesolevas asjas on selge, et menetlusse astunud äriühing pole vaidlustatud direktiivi vastu Esimese Astme Kohtule hagi esitanud. Sellisel juhul ei ole tal õigust sellist taotlust esitada.
22. Seetõttu tuleb jätta kõnesolev taotlus vastuvõetamatuse tõttu rahuldamata.
Resolutiivosa
Esitatud põhjendustest lähtudes
ESIMESE ASTME KOHTU PRESIDENT
määrab:
1. Jätta ajutiste meetmete kohaldamise taotlus rahuldamata.
2. Otsus kohtukulude kohta tehakse hiljem.
21. septembril 2004 Luxembourgis.