62023CC0809
KOHTUJURISTI ETTEPANEK
MANUEL CAMPOS SÁNCHEZ‑BORDONA
esitatud 19. septembril 2024 (
1
)
Kohtuasi C‑809/23
Sumitomo Chemical Agro Europe SAS
versus
Agence nationale de sécurité sanitaire de l’alimentation, de l’environnement et du travail (ANSES),
Compagnie européenne de réalisations antiparasitaires SAS France (CERA),
menetluses osales:
Ministre de la transition écologique et de la cohésion des territoires
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Conseil d’État (Prantsusmaa kõrgeima halduskohtuna tegutsev riiginõukogu))
Eelotsusemenetlus – Biotsiidid – Müügiluba – Määrus (EL) nr 528/2012 – Taotlus tutvuda lubatud toodet käsitleva teabega – Direktiiv 2003/4/EÜ – Kohaldatava õigusnormi kindlaksmääramine – Konfidentsiaalsus – Ärisaladused – Teabega tutvumise ulatus
1.
Prantsuse pädev asutus (
2
) koostas biotsiidi turuleviimiseks loa andmise menetluses aruande eri toimeainete tehnilise samaväärsuse kohta, mis oli nõutava loa andmisel määrava tähtsusega.
2.
Üks keemiaettevõtja, kes seab tuvastatud tehnilise samaväärsuse kahtluse alla, taotles nimetatud aruandega tutvumise võimalust. ANSES esitas talle ainult mõned aruande lehed ja keeldus ülejäänud aruandega tutvumise võimaldamisest, kuna leidis, et see sisaldab ärisaladusega kaitstud tehnilist teavet.
3.
Selles kontekstis vaieldakse esiteks selle üle, kas vaidlusalase teabega tutvumist reguleeritakse direktiiviga 98/8/EÜ, (
3
) mille kohaselt toimus loamenetlus, või määrusega (EL) nr 528/2012, (
4
) mis kehtis aruandega tutvumise võimaluse taotlemise hetkel.
4.
Kui kohaldatav oleks määrus nr 528/2012, nagu teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata, tuleks siiski välja selgitada, kas nimetatud määrus välistab direktiivi 2003/4/EÜ (
5
) kohaldamise või saab neid hoopiski harmooniliselt koos kohaldada.
5.
Eelotsusemenetlus võimaldab Euroopa Kohtul laiendada oma kohtupraktikat, mis käsitleb teabega tutvumise õiguse ning ärisaladuste ja ‑huvide kaitsmisele omase konfidentsiaalsuse ühitamist.
I. Õiguslik raamistik
A.
Määrus nr 528/2012
6.
Põhjenduses 61 on sätestatud:
„Biotsiididest tulenevaid riske ja riskijuhtimismeetmeid käsitleva teabe edastamine on käesoleva määrusega kehtestatud süsteemi oluline osa. Pädevad asutused, [Euroopa] kemikaaliamet ja komisjon peaksid teabele juurdepääsu lihtsustamisel järgima konfidentsiaalsuse põhimõtet ning hoidma ära mis tahes teabe avalikustamise, mis võib kahjustada asjaomase isiku ärihuvisid, välja arvatud juhul, kui see on vajalik inimeste tervise, ohutuse, keskkonna või muude ülekaalukate üldiste huvide kaitseks.“
7.
Artiklis 3 („Mõisted“) on sätestatud:
„1.   Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
[…]
w)
„tehniline samaväärsus“ – sellise aine keemilise koostise ja ohtlike omaduste sarnasus, mis on pärit tootmiskohast erinevast allikast või samast allikast (kuid muutunud on tootmisprotsess ja/või tootmiskoht), võrreldavast tootmiskohast pärit ainega, mille suhtes viidi läbi esimene riskihindamine, nagu on sätestatud artiklis 54;
[…]“.
8.
Määrusega nr 334/2014 muudetud artiklis 66 („Konfidentsiaalsus“) (
6
) on nähtud ette:
„[…]
2.   Kemikaaliamet ja pädevad asutused keelduvad teabele juurdepääsu andmisest, kui selle avaldamine kahjustaks ärihuve või asjaomaste isikute eraelu puutumatust või turvalisust.
Järgmise teabe avaldamist peetakse tavaliselt asjaomaste isikute ärihuve või eraelu puutumatust või turvalisust kahjustavaks:
a)
biotsiidi täieliku koostise üksikasjad;
b)
toodetud või turul kättesaadavaks tehtud toimeaine või biotsiidi täpne kogus;
[…]
Kemikaaliamet või pädevad asutused avalikustavad käesolevas lõikes osutatud teabe, kui inimeste ja loomade tervise, ohutuse või keskkonna või muude ülekaalukate üldiste huvide kaitseks on vaja võtta kiireid meetmeid.
3.   Olenemata lõikest 2 ei keelduta mingil juhul pärast loa andmist teabele juurdepääsu andmisest järgmiste andmete suhtes:
[…]
j) artikli 19 lõike 1 punktis c osutatud analüüsimeetodid;
[…]“.
9.
Määrusega nr 334/2014 muudetud artikkel 67 („Üldsuse elektrooniline juurdepääs teabele“) on sõnastatud järgmiselt:
„1.   Alates kuupäevast, mil komisjon võtab vastu artikli 9 lõike 1 punktis a osutatud rakendusmääruse aine heakskiitmise kohta, tehakse üldsusele tasuta ja hõlpsasti kättesaadavaks kemikaaliameti või komisjoni käsutuses olev järgnev kõnealust toimeainet käsitlev ajakohastatud teave:
[…]
h)
analüüsimeetodid, millele viidatakse II lisa 1. jaotise punktides 5.2 ja 5.3 ning 2. jaotise punktis 4.2.
2.   Biotsiidile loaandmise kuupäevast alates teeb kemikaaliamet üldsusele tasuta ja hõlpsasti kättesaadavaks järgmise ajakohastatud teabe:
a)
loa tingimused;
b)
biotsiidi omaduste kokkuvõte ning
c)
analüüsimeetodid, millele viidatakse III lisa 1. jaotise punktides 5.2 ja 5.3 ning 2. jaotise punktis 4.2.
3.   Alates kuupäevast, mil komisjon võtab vastu artikli 9 lõike 1 punktis a osutatud rakendusmääruse toimeaine heakskiitmise kohta, teeb kemikaaliamet, välja arvatud juhul, kui andmete esitaja esitab kooskõlas artikli 66 lõikega 4 pädeva asutuse või kemikaaliameti poolt kehtivaks tunnistatud põhjenduse selle kohta, miks võib avaldamine kahjustada tema või muu asjaomase isiku ärihuve, üldsusele tasuta kättesaadavaks järgmise kõnealust toimeainet käsitleva ajakohastatud teabe:
[…]
e) hindamisaruanne.
4.   Biotsiidile loaandmise kuupäevast alates, välja arvatud juhul, kui andmete esitaja esitab kooskõlas artikli 66 lõikega 4 põhjenduse, mis on pädeva asutuse või kemikaaliameti poolt kehtivaks tunnistatud, miks selline avaldamine võib kahjustada tema või muu asjaomase osaleja ärihuvisid, teeb kemikaaliamet üldsusele tasuta kättesaadavaks järgmise ajakohastatud teabe:
[…]
b) hindamisaruanne.“
10.
Artikkel 91 („Direktiivi 98/8/EÜ kohaselt esitatud biotsiidide loataotlusi käsitlevad üleminekumeetmed“) on sätestatud:
„Pädevad asutused hindavad selliseid direktiivi 98/8/EÜ kohaldamisel ja biotsiidile loa saamiseks esitatud taotlusi, mille hindamine ei ole 1. septembriks 2013 lõpetatud, kooskõlas nimetatud direktiiviga.
[…]“.
11.
Artiklis 96 („Kehtetuks tunnistamine“) on redaktsioonis, mida on muudetud määrusega nr 334/2014, märgitud:
„Ilma et see piiraks käesoleva määruse artiklite 86, 89–93 ja 95 kohaldamist, tunnistatakse direktiiv 98/8/EÜ kehtetuks alates 1. septembrist 2013.“
12.
Artiklis 97 („Jõustumine“) on märgitud:
„Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolevat määrust kohaldatakse alates 1. septembrist 2013.
[…]“.
B.
Direktiiv 2003/4
13.
Artiklis 4 („Erandid“) on sätestatud:
„[…]
2.   Liikmesriigid võivad sätestada keskkonnateabe taotluse tagasilükkamise, kui teabe avalikustamine võib kahjustada:
[…]
d)
äri- või tööstusteabe konfidentsiaalsust, kui selline konfidentsiaalsus on sätestatud siseriiklike või ühenduse õigusnormidega, et kaitsta seaduslikke majandushuvisid, sealhulgas avalikku huvi säilitada statistilist konfidentsiaalsust või maksude salastatust;
[…]
Lõikes 1 ja 2 mainitud tagasilükkamise põhjuste tõlgendamine peaks olema piiratud, võttes arvesse, kas avalikustamine teeniks konkreetsel üksikjuhul üldsuse huvisid. Igal üksikjuhul tuleb avalikustamisega teenitavaid üldsuse huvisid võrrelda tagasilükkamisega teenitavate huvidega. Liikmesriigid ei või lõike 2 punktide a, d, f, g ja h alusel sätestada taotluse tagasilükkamist, kui see on seotud keskkonda sattuvaid heitmeid käsitleva teabega.
[…]“.
14.
Artiklis 11 („Kehtetuks tunnistamine“) on sätestatud:
„Direktiiv 90/313/EMÜ tunnistatakse alates 14. veebruarist 2005 kehtetuks.
Viiteid kehtetuks tunnistatud direktiivile käsitatakse viidetena käesolevale direktiivile ja neid tuleb lugeda vastavalt lisas esitatud vastavustabelile.“
II. Asjaolud, kohtuvaidlus ja eelotsuse küsimused
15.
Äriühing Sumitomo Chemical Agro Europe SAS (edaspidi „Sumitomo“) turustab sääsetõrjeks ette nähtud biotsiidi nimega „Vectobac“, mille toimeaine (
7
) kuulub direktiivi 98/8 I lisas esitatud nimekirja toimeainetest, mis on heaks kiidetud biotsiidides kasutamiseks.
16.
Compagnie européenne de réalisations antiparasitaires SAS France (CERA) esitas ANSESele 30. augustil 2013 (
8
) taotlused kolme sama eesmärgiga biotsiidi kohta, nimelt „Aquabac XT“, „Aquabac DF3000“ ja „Aquabac 200G“, et saada luba nende biotsiidide riigi territooriumil turuleviimiseks.
17.
Nende kolme biotsiidi toimeaine on ühe ja sama serotüübiga sama batsill. Nende tüve (
9
) ei ole aga kantud Euroopa tasandil lubatud ainete nimekirja.
18.
Äriühing CERA taotles ANSESile antud ärisaladust puudutavate andmete konfidentsiaalsena käsitlemist.
19.
ANSES väljastas load 19. augustil 2019. Asutus tugines selleks aruandele, milles hinnati toimeainete Bti‑BMP 144 ja Bti‑AM65‑52 tehnilist samaväärsust. (
10
)
20.
Sumitomo, kes seab vaidlusaluste toimeainete tehnilise samaväärsuse kahtluse alla, palus eelotsusetaotluse esitanud kohtu sõnul ANSESil 11. veebruaril 2021 edastada talle hindamisaruanne. (
11
)
21.
ANSES võimaldas Sumitomol tutvuda vaid ühe osaga aruandest (tiitelleht, sisukord ja järeldus tabeli kujul), põhjendusel, et ülejäänud aruanne sisaldab ärisaladusega kaetud tehnilist teavet. Eelkõige hõlmab teave, mida ei edastatud, järgmist.
–
Esiteks I osa, mis käsitleb metodoloogiat, mida ANSES kasutas selleks, et määrata kindlaks, kas Aquabac (
12
) toodetes sisalduv toimeaine on tehniliselt samaväärne tootes Vectobac (
13
) sisalduva toimeainega, mis on Euroopa tasandil heaks kiidetud toimeaine.
–
teiseks II osa esimest alaosa, milles seda metodoloogiat rakendatakse asjaomaste toimeainete suhtes. (
14
)
22.
Sumitomo vaidlustas ANSESi otsuse tribunal administratif de Melunis (Meluni halduskohus, Prantsusmaa), kes rahuldas 22. septembril 2022 Sumitomo kaebuse osaliselt, ent ei teinud ettekirjutust edastada talle tervet aruannet ega eelkõige ka teavet, mida käsitlesin eelmises punktis. (
15
)
23.
Äriühing Sumitomo esitas apellatsioonkaebuse Conseil d’État’le (kõrgeima halduskohtuna tegutsev riiginõukogu, Prantsusmaa), kes otsustas esitada Euroopa Kohtule neli eelotsuse küsimust, millest toon ära esimese, kolmanda ja neljanda.
„1.
Juhul, kui pädevale liikmesriigi ametiasutusele, kellele on enne 1. septembrit 2013 esitatud biotsiidi turuleviimise loa taotlus ning kes vaatas selle taotluse vastavalt määruse nr 528/2012 artiklile 91 läbi direktiivi [98/8] üle võtnud riigisiseste õigusnormide alusel, esitab kolmas isik pärast selle loa andmist taotluse tutvuda teabega, mis käsitleb biotsiidi, millele see asutus on loa andnud, ja selles biotsiidis sisalduvat toimeainet, eelkõige selle tehnilist samaväärsust lubatud toimeainega, siis kas see ametiasutus peab seda teabega tutvumise taotlust läbi vaadates võtma arvesse konfidentsiaalsuseeskirju, mis on ette nähtud riigisiseste õigusnormidega, millega võeti üle direktiivi [98/8] artikkel 19, või neid eeskirju, mis on ette nähtud määruse nr 528/2012 artiklites 66 ja 67?
[…]
3.
Kui aga selline teabega tutvumise taotlus kuulub hoopis määruse nr 528/2012 reguleerimisalasse, siis
–
kas liidu seadusandja kavatses selle määruse artiklitega 66 ja 67, milles ei ole viidatud direktiivile 2003/4, kehtestada eraldi ja ammendava üldsusele biotsiidide ja nende toimeainete kohta teabe edastamise korra ning seega jätta kõrvale direktiivi 2003/4 sätted osas, milles need näevad esiteks ette, et ärisaladuse alusel ei saa keelduda keskkonda sattuvaid heitmeid käsitleva teabe edastamisest, ning teiseks, et juhul, kui muu keskkonnateabe avaldamine võib kahjustada ettevõtja ärihuve, tuleb pädeval haldusasutusel enne võimalikku teabe edastamisest keeldumist võrrelda selle ettevõtja huvisid üldsuse huvidega;
–
kas heaks kiidetud toimeaine ja biotsiidis sisalduva toimeaine tehnilise samaväärsuse hindamise aruande, mis koostati seoses selle biotsiidi turuleviimise loa taotlusega, edastamist reguleerib määruse nr 528/2012 artikli 67 lõike 3 punkt e, mis näeb ette heaks kiidetud toimeainete hindamisaruande üldsusele kättesaadavaks tegemise, välja arvatud juhul, kui taotleja on palunud konfidentsiaalset käsitlemist, või sama artikli lõike 4 punkt b, mis näeb ette loa saanud biotsiidi hindamisaruande üldsusele teatavaks tegemise, välja arvatud juhul, kui taotleja on palunud konfidentsiaalset käsitlemist, või muud õigusnormid;
–
kas määruse nr 528/2012 artikli 66 lõike 3 punkt j, mis näeb ette, et pärast biotsiidi turuleviimise loa andmist „ei keelduta mingil juhul“ juurdepääsu andmisest „artikli 19 lõike 1 punktis c osutatud analüüsimeetodi[tele]“, võimaldab saada kogu üksikasjaliku teabe nende meetodite kohta, sealhulgas juhul, kui selle avaldamine võib kahjustada ärisaladust, või üksnes üldise teabe nende meetodite laadi kohta, ning vajaduse korral järelduste kohta, millele nende meetodite abil jõuti;
–
kas sama määruse artikli 67 lõike 1 punkt h, mis näeb ette, et toimeaine heakskiitmise kuupäevast alates tehakse üldsusele tasuta kättesaadavaks „analüüsimeetodid, millele viidatakse II lisa 2. jaotise punktis 4.2“, tuleb tõlgendada nii, et see viitab tegelikult II lisa 2. jaotise punkti 4.3 sätetele, millele see viitas enne komisjoni 19. oktoobri 2020 delegeeritud määruse vastu võtmist, millega muudeti määruse nr 528/2012 II ja III lisa? Kui neid sätteid tuleb tõlgendada nii, et need viitavad II lisa 2. jaotise punkti 4.2 praegu kehtivatele sätetele, ning, eeldusel, et need sätted on kohaldatavad toimeaine suhtes, mida ei ole heaks kiidetud, kuid mis on tunnistatud heakskiidetud toimeainega tehniliselt samaväärseks, siis kas põhimõtteline kohustus avaldada selles punktis 4.2 nimetatud „analüüsimeetodid tööstuslikult toodetud mikroorganismi analüüsimiseks“ võimaldab taotlejal saada kogu üksikasjaliku teabe nende meetodite kohta, sealhulgas juhul, kui selle avaldamine võib kahjustada ärisaladust, või üksnes üldise teabe nende meetodite laadi kohta, ning vajaduse korral järelduste kohta, millele nende meetodite abil jõuti?
4.
Lõpetuseks, kas juhul, kui direktiivi 2003/4 sätted on käesolevas asjas kohaldatavad, võib „keskkonda sattuvaid heitmeid käsitlev[aks] tea[beks]“ selle direktiivi artikli 4 lõike 2 tähenduses, mis hõlmab andmeid nende heitmete laadi, koostise, koguse, kuupäeva ja koha kohta ning andmeid nende heitmete keskkonnamõju kohta pikemas või lühemas perspektiivis, lugeda teavet, mida esitab või saab pädev ametiasutus seoses uurimisega, kas toimeaine on tehniliselt samaväärne heaks kiidetud toimeainega, või saab sellise teabena määratleda üksnes teavet biotsiidi kohta, mis seda toimeainet sisaldab, kuna keskkonda heidetakse just seda toodet koos kõigi selle koostisosadega, mitte üksnes toimeainet?“
III. Menetlus Euroopa Kohtus
24.
Eelotsusetaotlus registreeriti Euroopa Kohtus 22. detsembril 2023.
25.
Kirjalikud seisukohad on esitanud Sumitomo, ANSES, Prantsuse valitsus ja Euroopa Komisjon; Euroopa Kohus ei pidanud kohtuistungi pidamist tingimata vajalikuks.
26.
Vastavalt Euroopa Kohtu suunistele ei keskendu käesolev ettepanek teisele eelotsuse küsimusele.
IV. Analüüs
A.
Esimene eelotsuse küsimus. Kohaldatavad õigusnormid
27.
Kõik pooled nõustuvad, et biotsiide käsitleva teabega tutvumise taotlused, mis on esitatud alates 1. septembrist 2013, tuleb vaadata läbi määruse nr 528/2012 alusel. Samuti eelkõige juhul, kui tegemist on teabega, mis käsitleb biotsiide, mille turuleviimine on lubatud vastavalt direktiivile 98/8.
28.
Nõustun selle hinnanguga, lähtudes määruse nr 528/2012 artiklitest 96 ja 97. Määruse nr 528/2012 artikli 96 esimese lõigu ja artikli 97 teise lõigu kohaselt kohaldatakse määrust alates 1. septembrist 2013, kui tunnistati kehtetuks direktiiv 98/8.
29.
Määruses nr 528/2012, redaktsioonis, mida on muudetud määrusega nr 334/2014, on artikli 96 esimeses lõigus sätestatud, et direktiivi 98/8 kehtetuks tunnistamine ei piira „käesoleva määruse artiklite 86, 89–93 ja 95 kohaldamist“. Selle artiklites 89–93 ja 95 (
16
) sätestatud üleminekumeetmetes viidatakse aga teistsugustele olukordadele kui on käesoleva eelotsusetaotluse esemeks. Nimelt:
–
artiklis 89 on loetletud asjaomased meetmed: i) komisjoni tööprogrammi jätkamine (lõige 1); ii) võimalus, et liikmesriigid jätkavad ajutiselt biotsiidide turuleviimise süsteemide kohaldamist (lõige 2); ja iii) load biotsiididele, mis sisaldavad teatavas ajavahemikus heaks kiidetud toimeainet (lõiked 3 ja 4);
–
artikkel 90 sisaldab direktiivi 98/8 kohaselt hinnatud toimeaineid käsitlevad meetmed. Selles on eelkõige sätestatud, et kui toimeaine hindamine ei ole 1. septembriks 2013 lõpetatud, hinnatakse seda kooskõlas määrusega nr 528/2012 ja vajaduse korral määrusega (EÜ) nr 1451/2007 (
17
) ning direktiivi 98/8 alusel esitatud teabe põhjal;
–
artiklis 91 on märgitud, et direktiivi 98/8 kohaselt esitatud biotsiidide loataotlusi, mille hindamine ei ole 1. septembriks 2013 lõpetatud, hinnatakse kooskõlas nimetatud direktiiviga, välja arvatud teatavad erandid;
–
artiklis 92 käsitletakse biotsiidide, millele on antud luba või mis on registreeritud direktiivi 98/8 kohaselt enne 1. septembrit 2013, turule viimist ja kasutamist. Selles on sätestatud, et nendele rakendatakse samuti alates nimetatud kuupäevast määrust nr 528/2012;
–
artiklis 93 on käsitletud üleminekumeetmeid, mis puudutavad biotsiide, mis ei kuulunud küll direktiivi 98/8 reguleerimisalasse, kuid kuuluvad määruse nr 528/2012 reguleerimisalasse ning mis koosnevad üksnes 1. septembri 2013. aasta seisuga turul kättesaadavatest või biotsiidides kasutatavatest toimeainetest või sisaldavad või tekitavad üksnes selliseid toimeaineid;
–
viimaseks, artikkel 95 sisaldab toimeaine toimikuga tutvumist käsitlevaid üleminekumeetmeid toimeaine loa pikendamise kontekstis.
30.
Kokkuvõttes ei käsitleta üheski nendes sätetes kehtestatud üleminekumeetmes selliseid taotlusi nagu see, mille üle käesolevas asjas vaieldakse ehk teisisõnu taotlusi tutvuda teabega, mis käsitleb heaks kiidetud biotsiidi ja selles sisalduvat toimeainet, eelkõige seoses lubatud toimeaine tehnilise samaväärsusega.
31.
Kuna puuduvad konkreetsed üleminekusätted, tuleb teabele juurdepääsu taotlustele kohaldada nende esitamise hetkel kehtinud eeskirju. See hetk oli käesoleval juhul pärast 1. septembrit 2013 – kuupäev, mil tunnistati kehtetuks direktiiv 98/8 ja hakati kohaldama määrust nr 528/2012.
32.
Eeltoodu ei muuda asjaolu, et taotletud teave käsitles biotsiide, mis olid kiidetud heaks direktiivi 98/8 kohaselt. Vastavalt määruse nr 528/2012 artiklile 91 on sellised biotsiidid need, mille loa saamiseks esitatud taotluse hindamine ei olnud lõppenud hetkel, kui nimetatud määrus muutus kohaldatavaks ehk 1. septembril 2013. (
18
)
33.
Nagu Sumitomo ja Prantsuse valitsus märkisid, (
19
) toovad biotsiidi turuleviimise loa taotlemine ja loa saanud biotsiidi käsitlevale teabele juurdepääsu taotlemine kaasa kaks erinevat menetlust:
–
biotsiidi turuleviimise loa taotlused peavad vastama direktiivile 98/8, kui nende hindamine ei olnud 1. septembriks 2013 lõpetatud;
–
teabega tutvumise taotlused, nagu Sumitomo (11. veebruaril 2021) esitatud taotlus, peavad vastama toona kehtinud ja täies ulatuses kohaldatavale määrusele nr 528/2012.
34.
Vastasel juhul, nagu märgib Prantsuse valitsus, (
20
) rikub see teabeõiguse kasutamisel põhjendamatult võrdse kohtlemise põhimõtet. Selle õiguse ulatus ja kohaldamisala peavad tulenema selle kasutamise hetkel kehtinud õigusnormidest, olenemata sellest, mis kuupäeval vormistati asjaomase teabe ese.
B.
Kolmas ja neljas küsimus. Biotsiide käsitleva teabega tutvumise kord vastavalt määrusele nr 528/2012 ja direktiivile 2003/4
35.
Lähtudes sellest, et teabega tutvumise taotlust reguleeritakse käesolevas asjas määrusega nr 528/2012, analüüsin ma kolmandat ja neljandat eelotsuse küsimust koos, muutes osaliselt nende esitamise järjekorda.
1. Määruse nr 528/2012 ja direktiivi 2003/4 vaheline seos (kolmanda eelotsuse küsimuse esimene osa)
36.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus soovib teada, kas määruse nr 528/2012 artiklites 66 ja 67 kehtestatakse eraldi ja ammendav biotsiide ja nende toimeaineid käsitleva teabega tutvumise kord.
37.
Küsimus tekib, sest määruse nr 528/2012 artiklites 66 ja 67 ei viidata direktiivile 2003/4. (
21
) Seda väljajättu võib tõlgendada nii, et „direktiivi 2003/4 sätted [jäetakse kõrvale] selles osas, milles need näevad esiteks ette, et ärisaladuse alusel ei saa keelduda keskkonda sattuvaid heitmeid käsitleva teabe edastamisest, ning teiseks, et juhul, kui muu keskkonnateabe avaldamine võib kahjustada ettevõtja ärihuve, tuleb haldusasutusel enne võimalikku teabe edastamisest keeldumist kaaluda selle ettevõtja huve võrreldes üldsuse huvidega.“ (
22
)
38.
Nagu komisjon täheldas, siis isegi kui eelotsusetaotluse esitanud kohus sellele ei osunda, viitab tema küsimus kaudselt direktiivi 2003/4 artikli 4, lõike 2 teisele lõigule. Selles käsitletakse nii kohustust kaaluda üldsuse huve võrreldes ärihuvidega kui ka keeldu lükata tagasi keskkonda sattuvaid heitmeid käsitleva teabega seotud teabenõudeid.
39.
Seega tuleb teha kindlaks, kas määruse nr 528/2012 artiklid 66 ja 67 välistavad direktiivi 2003/4 artikli 4 lõike 2 teise lõigu kohaldamise.
40.
Nõustun menetlusosalistega, kes väidavad, et määruse nr 528/2012 artiklite 66 ja 67 vaikimine ei too kaasa seda, et direktiiv 2003/4 ei oleks kohaldatav nimetatud määruse rakendamiseks koostatud dokumentidega tutvumise võimaluse taotlemisele.
41.
Eelkõige nagu väidavad Prantsuse valitsus ja komisjon, tähendaks vastupidine olukord, et eiratakse rahvusvahelisi kohustusi, mille Euroopa Liit on võtnud Aarhusi konventsooni allkirjastamisega. (
23
) Direktiivi 2003/4 vastuvõtmine täitis selle põhjenduse 5 kohaselt just nimelt vajaduse tagada liidu õiguse kooskõla nimetatud konventsiooniga.
42.
Euroopa Kohus on otsustanud, et „[n]ähes aga ette, et äri- või tööstushuvide kaitsele ei saa tugineda esitades vastuväidet, kui see on „seotud keskkonda sattuvaid heitmeid käsitleva teabe“ avalikustamisega, on direktiivi 2003/4 artikli 4 lõike 2 teises lõigus antud võimalus seda normi ja riigiasutuste valduses või nende nimel mõne muu asutuse valduses oleva teabega võimalikult laiaulatuslikult tutvumise põhimõtet konkreetselt rakendada.“ (
24
)
43.
Selles sedastuses ja kohtuotsuse Bayer CropScience ja Stichting De Bijenstichting punktides 53–58 esitatud muude sedastuste kohaselt:
–
direktiivi 2003/4 artikli 4 lõike 2 teises lõigus „rakendatakse konkreetselt“ Aarhusi konventsiooni artikli 4 lõike 4 teist lõiku;
–
keskkonda sattuvaid heitmeid käsitleva teabe avalikustamine on kohustuslik isegi juhul, kui taotletakse ärisaladuse kaitset;
–
teabega tutvumise taotluse tagasilükkamise aluseid peab tõlgendama kitsalt.
44.
Aarhusi konventsiooni artikli 4 lõike 4 teise lõigu „konkreetseks rakendamiseks“ nähakse direktiivis 2003/4 ette „[üldine kord], mille eesmärk on tagada, et igal liidu liikmesriigi füüsilisel ja juriidilisel isikul on õigus tutvuda riigiasutuste valduses oleva või nende nimel hoitava keskkonnateabega, ilma et see isik peaks tõendama oma huvi.“ (
25
)
45.
Nagu nähtub direktiivi 2003/4 pealkirjast, reguleerib see direktiiv „keskkonnateabele avalikku juurdepääsu“. Määrus nr 528/2012 reguleerib omakorda „biotsiidide turul kättesaadavaks tegemist ja kasutamist“.
46.
Seega avaldavad need kaks õigusakti põhikohtuasja esemele, nimelt võimalus tutvuda aruandega, mis koostati kolme biotsiidi turuleviimise loamenetluse raames, erinevat mõju.
47.
Arvestades õigusaktide vastavaid eesmärke, on õigusaktid üksteisest näiliselt erineva ülesehitusega:
–
määruse nr 528/2012 artiklis 66 tagatakse biotsiididele loa andmise ja nende turuleviimise menetluste raames tekkinud teabe konfidentsiaalsus. Selleks sätestatakse määruses, et põhimõtteliselt (
26
) keelatakse teabega tutvumise võimaldamine, kui selle avaldamine kahjustaks ärihuve;
–
direktiivi 2003/4 artikli 4 lõikes 2 on vastupidi üldpõhimõttele, mille kohaselt keeldutakse ärihuvide kaitse eesmärgil teabega tutvumise võimaldamine, sätestatud, et nimetatud huvid ei ole asjakohased, kui tegemist on keskkonda sattuvaid heitmeid käsitleva teabega tutvumise võimalusega.
48.
Leian siiski, nagu ka komisjon, et nende kahe sätte puhul on tegemist kooskõlalise tõlgendamisega. Leian, et käesolev kohtuasi näitab, et need kaks õigusakti kaugeltki mitte ei välista, vaid hoopis täiendavad teineteist.
49.
Sumitomo huvi kõnealuses menetluses on kitsalt ärihuvi. Ta püüab palutud aruandega tutvumist taotledes (mille võimaldamisest on keeldutud) seada kahtluse alla biotsiidides, mida lubatakse konkurendil turule viia, kasutatavate toimeainete tehnilise samaväärsuse. Tema nõue kuulub seega määruse nr 528/2012 artikli 66 kohaldamisalasse.
50.
Ent niivõrd – ja ainult niivõrd – kui Sumitomo taotletud teave on seotud „keskkonda sattuvate heitmetega“, peab pädev asutus järgima direktiivi 2003/4 artikli 4 lõiget 2. Seega tuleb anda nimetatud teabega tutvumise võimalus isegi siis, kui see on äriteabe konfidentsiaalsusega vastuolus.
51.
Sellegipoolest saab Sumitomo kasutada seda teavet, et kaitsta oma huvisid vaidlusaluses menetluses, milles arutatakse vaidlustatud tehnilist samaväärsust: direktiiv 2003/4 tagab keskkonnateabega tutvumise võimaluse, ilma et isik peaks tõendama oma huvi. (
27
)
52.
Konfidentsiaalsuse põhimõttega ärihuvide kaitseks (mida kohaldatakse määrusega nr 528/2012 reguleeritavates menetlustes) on vastasseisus keskkonda sattuvaid heitmeid käsitleva teabe avalikustamise põhimõte (mis on tagatud direktiiivis 2003/4).
53.
Nende kahe põhimõtte vaheline tasakaalupunkt sõltub seega sellest, kui oluline on taotletud teave keskkonna seisukohast. Täpsemalt sõltub see sellest, kas huvipakkuvad andmed, mis tulenevad biotsiidi müügiloa menetlusest, on rangelt võttes seotud nimetatud menetluses käsitletava biotsiidi keskkonda sattuvate heitmetega.
54.
Muus osas võib väita, et määruse nr 528/2012 artikkel 66 ei takista iseenesest hindamast üldsuse huvi teatavate andmete avalikustamise vastu – vastukaaluks erahuvile säilitada nende konfidentsiaalsus ärilistel kaalutlustel.
55.
Sellest seisukohast ja ilma, et seda peaks sõnaselgelt sedastama (nagu seda on küll tehtud direktiivi 2003/4 artikli 4 lõikes 2), tuleb määruse nr 528/2012 kohaselt esitatud teabele juurdepääsu taotluse puhul kaaluda mõlemat huvide kategooriat.
56.
Määruse nr 528/2012 artikli 66 lõikes 2 on muidugi sätestatud, et „tavaliselt“ kahjustab teatava teabe avalikustamine ärihuvisid. Samas on aga lubatud nimetatud teabe avaldamine, kui see on vajalik, et võtta kiireloomulisi meetmeid muu hulgas keskkonna kaitseks.
57.
Kuivõrd tegemist on üldreegliga (millest on seega võimalik teha erandeid) ja selles ei välistata vajadust teatavatel asjaoludel olukordades teave avalikustada, on pädeval asutusel kohustus hinnata koos teabe konfidentsiaalsuse säilitamise erahuviga ka üldsuse huvi teabega tutvumise vastu. Miski ei kohusta teda automaatselt viimast esmatähtsaks pidama.
58.
Kokkuvõttes teen ettepaneku vastata kolmanda eelotsuse küsimuse esimesele osale, et määruse nr 528/2012 artiklid 66 ja 67 ei välista direktiivi 2003/4 kohaldamist.
2. Keskkonda sattuvaid heitmeid käsitlev teave direktiivi 2003/4 artikli 4 lõike 2 tähenduses (neljas eelotsuse küsimus)
59.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus soovib sisuliselt teada, kas „keskkonda sattuvaid heitmeid käsitlev teave“ direktiivi 2003/4 artikli 4 lõike 2 tähenduses hõlmab teavet, mis sisaldub käesolevas kohtuasjas vaidluse all olevate toimeainete tehnilise samaväärsuse hindamise aruandes.
60.
Nagu komisjon on märkinud, (
28
) tuleb eelotsusetaotluse esitanud kohtul, kelle käsutuses on samaväärsuse hindamise aruanne ja CERA esitatud konfidentsiaalsustaotlus, kontrollida, millist tüüpi andmed ühes ja teises sisalduvad.
61.
Euroopa Kohus võib siiski anda eelotsusetaotluse esitanud kohtule mõningad suunised, et määrata kindlaks, millal saab üldiselt toimeainete tehniline samaväärsuse kontrollimise menetluses sisalduva info liigitada „keskkonda sattuvaid heitmeid käsitlevaks teabeks“.
62.
Esiteks hõlmab väljend „keskkonda sattuvad heitmed“ direktiivi 2003/4 artikli 4 lõike 2 teise lõigu tähenduses „niisugustest toodetest või ainetest keskkonda eralduvad ained […] nagu biotsiidid ja nendes toodetes sisalduvad ained juhul, kui ained eralduvad keskkonda tegelikult või etteaimatavalt tavalise või realistliku kasutamise korral.“ (
29
)
63.
Teiseks hõlmab väljend „keskkonda sattuvaid heitmeid käsitlev teave“ lisaks „[teavet] heitmete kohta iseenesest, see tähendab andmed heitmete liigi, koostise, koguse, keskkonda sattumise kuupäeva ja koha kohta, […] andmeid nende heitmete pikema- või lühemaajalise keskkonnamõju kohta.“ (
30
)
64.
Kolmandaks ei hõlma väljend „keskkonda sattuvaid heitmeid käsitlev teave“ andmeid kõnealusest tootest keskkonda sattuvate heitmete kohta ega andmeid, mis on seotud hüpoteetiliste heitmetega. (
31
)
65.
Neist eeldustest lähtudes (ja korrates, et eelotsusetaotluse esitanud kohus peab tuvastama, kas kohtuasjas vaidlusalune aruanne sisaldab tegelikult keskkonda sattuvaid heitmeid käsitlevat teavet), nõustun komisjoni ja Prantsuse valitsuse seisukohaga, (
32
) mille kohaselt põhimõtteliselt ei tundu, et sellised andmed sisalduksid eri toimeainete tehnilise samaväärsuse tuvastamise toimikus ehk toimikus, milles võrreldakse Euroopa tasandil heaks kiidetud toimeainet loamenetluses käsitletava biotsiidi toimeainega.
66.
Nagu Prantsuse valitsus (
33
) on samuti märkinud, ei luba toimeaine heakskiitmine iseenesest seda keskkonda paisata. Selline luba antakse toimeainet sisaldavale tootele, võttes arvesse riske ja ohte, mida see võib endast kujutada, kui seda kasutatakse tavaliselt või realistlikult. (
34
) Sellised tingimused ei käsitle aine emissiooni eraldi, vaid seda sisaldava biotsiidi heitmeid.
67.
Järelikult saab neljandale eelotsuse küsimusele vastata, et teave, mis sisaldub menetluses, milles kontrollitakse, kas toimeaine on varem heaks kiidetud toimeainega tehniliselt samaväärne, ei ole põhimõtteliselt keskkonda sattuvaid heitmeid käsitlev teave direktiivi 2003/4 artikli 4 lõike 2 tähenduses. Eelotsusetaotluse esitanud kohtul on selles küsimuses viimane sõna, lähtudes menetluse käigus tegelikult kogutud teabest.
3. Toimeainete tehnilise samaväärsuse hindamise aruannete edastamine (kolmanda eelotsuse küsimuse teine osa)
68.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus palub tõlgendada määruse nr 528/2012 artikli 67 lõikeid 3 ja 4. Eelotsusetaotluse esitanud kohus soovib sisuliselt teada, kas vaidlusalune aruanne on „hindamisaruanne“ määruse nr 528/2012 artikli 67 lõike 3 punkti e tähenduses ja kas see tuleb seetõttu üldsusele tasuta kättesaadavaks teha, välja arvatud juhul, kui nõustutakse selle konfidentsiaalse käsitlemisega.
69.
Määruse nr 528/2012 artikli 67 lõike 3 kohaselt teeb kemikaaliamet toimeaine heakskiitmise kuupäevast alates üldsusele tasuta kättesaadavaks teatava toimeaineid käsitleva ajakohastatud teabe, välja arvatud juhul, kui andmete esitaja palub nende konfidentsiaalset käsitlemist. Teabe hulgas, mis tuleb tavaliselt üldsusele kättesaadavaks teha, on ka „hindamisaruanne“ (artikli 67 lõike 3 punkt e).
70.
Vaidlusalune aruanne on tõepoolest koostatud biotsiidi loamenetluses, mida viib läbi liikmesriigi ametiasutus. Seega võiks arvata, et selline säte nagu seda on määruse nr 528/2012 artikli 67 lõige 3, mis piirdub teabega, mille peab esitama Euroopa Kemikaaliamet, ei ole kohaldatav.
71.
Leian siiski, et käesoleva kohtuasja seisukohalt ja kuna tegemist on teabega, mis koostatakse menetluses, mida reguleerib direktiiv 98/8 ja millele juurdepääsu tingimused on sätestatud määruses nr 528/2012, on nimetatud määruse artikli 67 lõige 3 kohaldatav analoogia alusel ka liikmesriigi ametiasutusele. (
35
)
72.
Määruse nr 528/2012 artikli 67 lõike 3 punktis e nimetatud „hindamisaruanne“ on sõna otseses mõttes aruanne, millele viidatakse sõnaselgelt sama määruse artiklis 8. Tegemist on aruandega, mille „hindav pädev asutus“ esitab vastavalt määruse nr 528/2012 artikli 8 lõikele 1 kemikaaliametile, kui on hinnanud toimeaine heakskiitmise taotlust. (
36
)
73.
Eri toimeainete tehnilise samaväärsuse hindamine on vajaduse korral etapp, mis eelneb konkreetsele biotsiidile loa andmetele, kui seda on taotletud. (
37
) Nagu märkisid ANSES (
38
) ja Prantsuse valitsus, (
39
) ei viidata määruse nr 528/2012 artiklis 54 ühelegi ametlikule aruandele, mis tuleb nimetatud samaväärsuse tuvastamise menetluse käigus koostada.
74.
Lihtsustatult võttes, nagu märgib komisjon, (
40
) on määruse nr 528/2012 artiklis 54 viidatud hindamisele, mille alusel tuleb otsustada toimeainete tehnilise samaväärsuse üle. Üheski artikli lõigus pole märgitud, et nimetatud hindamine peab tingimata toimuma aruande kujul.
75.
Menetlus, mis on ette nähtud määruse nr 528/2012 artiklis 54, algab taotlusega (lõige 1), millele lisatakse kõik tehnilise samaväärsuse hindamiseks vajalikud andmed (lõige 2). Kui on vaja esitada täiendavat teavet, palub kemikaaliamet seda teha (lõige 5). Amet võib samuti vajaduse korral konsulteerida liikmesriigi pädeva asutusega (lõige 6). Menetlus päädib otsusega, milles sedastatakse, kas samaväärsus on olemas või mitte, ning mida võib edasi kaevata (lõige 7).
76.
Taotlejal on loomulikult õigus saada teada otsusest ja selle põhistusest ning seega põhjustest, millele on tehnilise samaväärsuse otsuse tegemisel tuginetud. Kuna selles menetluses ei ole hindamisaruande koostamine tingimata vajalik, ei laiene sellele määruse nr 528/2012 artikliga 67 tagatud tutvumisõigus. Kui aruanne on olemas, jääks sellega tutvumine tõhusa kohtuliku kaitse õiguse kohaldamisalasse, aga mitte avaliku teabe saamise õiguse kohaldamisalasse.
77.
Kokkuvõttes ei reguleeri eri toimeainete tehnilise samaväärsuse aruandest teavitamist määruse nr 528/2012 artikli 67 lõike 3 punkt e. Selline on vastus, mille soovitan anda kolmanda eelotsuse küsimuse teisele osale.
4. Teave toimeainete tehnilise samaväärsuse analüüsimeetodite kohta pärast loa andmist (kolmanda eelotsuse küsimuse kolmas osa)
78.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus palub tõlgendada määruse nr 528/2012 artikli 66 lõiget 3. Eelotsusetaotluse esitanud kohus soovib sellega seoses eelkõige teada, kas võimalik on saada kogu üksikasjalik teave nende meetodite kohta, kuigi selle avalikustamine võib kahjustada ärisaladust, või üksnes „[üldine teave] nende meetodite laadi kohta, ning vajaduse korral järelduste kohta, millele nende meetodite abil jõuti“.
79.
Määruse nr 528/2012 artikli 66 lõike 3 punktis j on nähtud ette, et pärast loa andmist ei keelduta muu hulgas juurdepääsu andmisest teabele, mis käsitleb sama määruse „artikli 19 lõike 1 punktis c osutatud analüüsimeetod[e]id“.
80.
Määruse nr 528/2012 artikli 19 lõikes 1 on omakorda sätestatud biotsiidile loa andmise tingimused, millele ei saa kohaldada sama määruse artiklis 25 sätestatud lihtsustatud loamenetlust. Eelkõige osutatakse nimetatud lõike 1 punktis c, et „vastavalt II ja III lisa asjakohastele nõuetele on võimalik määratleda biotsiidis sisalduvate toimeainete […] tehnilist samaväärsust […]“.
81.
Määruse nr 528/2012 artikli 66 lõike 3 punkti j ja artikli 19 lõike 1 punkti c koosmõjust tuleneb, et kui luba on kord antud, ei saa keelduda teabe esitamisest analüüsimeetodite kohta, mis on võimaldanud tuvastada loa saanud biotsiidi toimeainete tehnilise samaväärsuse.
82.
Minu hinnangul, mis taas kord langeb kokku komisjoni ja Prantsuse valitsuse seisukohtadega (
41
) on teabele juurdepääsu võimaldamise kohustus piiratud kitsalt analüüsimeetoditega ega laiene seega nimetatud meetodite rakendamisel saadud tulemustele ega järeldustele. Nagu on ka loogiline, ei piisa analüüsimeetodite kohta üldise teabe esitamisest, vaid nende kohta tuleb esitada täielik teave.
83.
Määruse nr 528/2012 artikli 66 lõike 3 üheselt mõistetavast sõnastusest („mingil juhul“) tuleneb, et analüüsimeetodeid puudutavat teabe esitamisest ei saa keelduda ühelgi juhul, ka mitte siis, kui selle avaldamine võib kahjustada ärisaladust.
84.
Artikli 66 lõige 3 on sõnaselge erand sama sätte lõikes 2 sätestatud konfidentsiaalsuse põhimõttest. Lõige 2 kohustab keelama juurdepääsu teabele, mille avaldamine kahjustaks ärihuve või asjaomaste isikute eraelu puutumatust või turvalisust, aga see keeld ei kehti ühelgi juhul „pärast loa andmist“, nagu kinnitatakse lõikes 3 („[o]lenemata lõikest 2“).
85.
Seetõttu teen ettepaneku vastata kolmanda eelotsuse küsimuse kolmandale osale, et kui biotsiidile on turuleviimise luba antud, ei saa keelduda üksikasjaliku teabe esitamisest analüüsimeetodite kohta, mis on võimaldanud tuvastada loa saanud biotsiidi toimeainete tehnilise samaväärsuse.
5. Määruse nr 528/2012 artikli 67 lõike 1 punktis h nimetatud analüüsimeetoditega tutvumise võimalus (kolmanda eelotsuse küsimuse neljas osa)
86.
Teave, mis tuleb määruse nr 528/2012 artikli 67 lõike 1 kohaselt teha alates toimeaine heakskiitmise kuupäevast üldsusele kättesaadavaks, hõlmab muu hulgas punktis h osutatud „[analüüsimeetodeid], millele viidatakse II lisa 1. jaotise punktides 5.2 ja 5.3 ning 2. jaotise punktis 4.2“.
87.
Mis puudutab II lisa 2. jaotise punkti 4.2, siis oli selles – esialgses redaktsioonis – viidatud „[j]älgimiseks [kasutatavatele meetoditele] jääkide määramiseks ja iseloomustamiseks (elujõuline või eluvõimetu)“. Kuna II lisa muudeti delegeeritud määrusega (EL) 2021/525, (
42
) on selle punkti 4.2 sõnastus nüüd järgmine: „[a]nalüüsimeetodid tööstuslikult toodetud mikroorganismi analüüsimiseks“, samas kui esialgne tekst [eesti keeles muudetud] viidi uue punkti 4.3 alla.
88.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus tõstatab neil asjaoludel kaks küsimust.
–
Kas määruse nr 528/2012 artikli 67 lõike 1 punktis h viidatakse tegelikult II lisa kehtivale punktile 4.3?
–
Kas juhul, kui leitakse, et sättes viidatakse II lisa kehtivale punktile 4.2, siis võimaldab õigus tutvuda teabega, mis käsitleb „[analüüsimeetodeid] tööstuslikult toodetud mikroorganismi analüüsimiseks“, saada nende meetodite kohta üksikasjaliku teabe isegi juhul, kui see võib kahjustada ärisaladust, või üksnes üldise teabe nende meetodite laadi kohta, ning sõltuvalt olukorrast järelduste kohta, millele nende meetodite abil jõuti?
89.
Pooled on ühel meelel, et määruse nr 528/2012 artikli 67 lõike 1 punktis h viidatakse nii praeguse kui varasema seisuga sisule, mis sisaldus algul punktis 4.2 ja mis asub nüüd määruse II lisa punktis 4.3 ehk väljendile „[s]eiremeetodid jääkide (elujõuliste või eluvõimetute) kvalitatiivseks ja kvantitatiivseks määramiseks“.
90.
Nagu märkis Sumitomo, (
43
) näitab delegeeritud määruse 2021/525 põhjendus 16, et komisjon ei soovinud muuta juurdepääsetava teabe eset, mis on loetletud määruse nr 528/2012 artikli 67 lõike 1 punktis h. Uue sõnastuse eesmärk oli kõrvaldada „kattuvad või asjakohatud“ mikroorganismide teavet käsitlevad nõuded, mis sisaldusid algul II ja III lisa 2. jaotises.
91.
Määruse nr 528/2012 artikli 85 kohaselt antud volitus võtta vastu delegeeritud õigusakte ei andnud komisjonile luba teha enamat, sest volitus võimaldas tal ainult „[k]äesoleva määruse sätete kohandamiseks teaduse ja tehnika arenguga“. Selliseks kohandamiseks ei olnud vaja muuta artiklit 67, piirates üldsusele kättesaadava teabe sisu. (
44
)
92.
Teine küsimus, mille eelotsusetaotluse esitanud kohus on kolmanda küsimuse selles osas tõstatanud, oleks järelikult kaotanud sisu, sest meetodid, mille kohta tuleb määruse nr 528/2012 artikli 67 lõike 1 punkti h kohaselt teavet anda, ei ole punktis 4.2 nimetatud „[a]nalüüsimeetodid tööstuslikult toodetud mikroorganismi analüüsimiseks“, millega küsimus piirdub.
93.
Igal juhul ei erineks vastus sellest, mille pakkusin välja määruse nr 528/2012 artikli 66 lõike 3 punkti j tõlgendamist käsitleva küsimuse jaoks põhjustel, mida selgitasin selle küsimuse käsitlemisel.
94.
Kokkuvõttes tuleb määruse nr 528/2012 artikli 67 lõike 1 punkti h tõlgendada nii, et selles viidatakse sama määruse II lisa 2. jaotise kehtivale punktile 4.3.
V. Ettepanek
95.
Esitatud põhjendustest lähtudes teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata Conseil d’État’ (kõrgeim halduskohus) esimesele, kolmandale ja neljandale eelotsuse küsimusele järgmiselt:
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2012. aasta määrust (EL) nr 528/2012, milles käsitletakse biotsiidide turul kättesaadavaks tegemist ja kasutamist, ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2003. aasta direktiivi 2003/4/EÜ keskkonnateabele avaliku juurdepääsu ja nõukogu direktiivi 90/313/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta
tuleb tõlgendada nii, et
loa saanud biotsiide käsitleva teabe taotlusi, mis on esitatud alates 1. septembrist 2013 kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 1998. aasta direktiiviga 98/8/EÜ, mis käsitleb biotsiidide turuleviimist, tuleb analüüsida vastavalt määruse nr 528/2012 artiklitele 66 ja 67.
Määruse nr 528/2012 artiklid 66 ja 67 ei välista direktiivi 2003/4 kohaldamist.
Teave, mis sisaldub menetluses, milles hinnatakse, kas toimeaine on heaks kiidetud toimeainega tehniliselt samaväärne, ei ole põhimõtteliselt „keskkonda sattuvaid heitmeid käsitlev teave“ direktiivi 2003/4 artikli 4 lõike 2 tähenduses.
Üldsuse teavitamist aruandest mõne toimeaine ja juba heakskiidetud toimeaine tehnilise samaväärsuse kohta ei reguleeri määruse nr 528/2012 artikli 67 lõike 3 punkt e.
Vastavalt määruse nr 528/2012 artikli 66 lõike 3 punktile j, kui biotsiidile on turuleviimise luba antud, ei saa keelduda üksikasjaliku teabe esitamisest analüüsimeetodite kohta, mis on võimaldanud tuvastada loa saanud biotsiidi toimeaine tehnilise samaväärsuse. Nimetatud teabe esitamise kohustus ei laiene nimetatud meetodite rakendamisel saadud tulemustele ega järeldustele.
Määruse nr 528/2012 artikli 67 lõike 1 punkt h viitab sama määruse II lisa 2. jaotise kehtivale punktile 4.3.
(
1
)	Algkeel: hispaania.
(
2
)	Agence nationale de sécurité sanitaire de l’alimentation, de l’environnement et du travail (toidu‑, keskkonna- ja töötervishoiuamet, Prantsusmaa). Edaspidi „ANSES“.
(
3
)	Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 1998. aasta direktiiv, mis käsitleb biotsiidide turuleviimist (EÜT 1998, L 123, lk 1; ELT eriväljaanne 03/23, lk 3).
(
4
)	Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2012. aasta määrus, milles käsitletakse biotsiidide turul kättesaadavaks tegemist ja kasutamist (ELT 2012, L 167, lk 1).
(
5
)	Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2003. aasta direktiiv keskkonnateabele avaliku juurdepääsu ja nõukogu direktiivi 90/313/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta (EÜT 2003, L 41, lk 26; ELT eriväljaanne 15/07; lk 375).
(
6
)	Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. märtsi 2014. aasta määrus, millega muudetakse teatavate turulepääsu tingimuste osas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 528/2012, milles käsitletakse biotsiidide turul kättesaadavaks tegemist ja kasutamist (ELT 2014, L 103, lk 22).
(
7
)	Toimeaine on Bacillus thuringiensis israelensis, serotüüp H14, tüvi AM65‑52 (Bti‑AM65‑52).
(
8
)	Sumitomo väidab, et ta esitas taotlused 6. septembril 2013. Vt selle kohta käesoleva ettepaneku 18. joonealune märkus.
(
9
)	Tüvi BMP 144 (Bti‑BMP 144).
(
10
)	Eelotsusetaotluse asjaolude kirjelduse (punkt 1) kohaselt on see „un rapport d’évaluation qui conclut à l’équivalence technique des substances actives“ („hindamisaruanne, milles järeldati, et toimeained on tehniliselt samaväärsed“). Sumitomo märgib, et aruande koostas ANSES.
(
11
)	Sumitomo kinnitab oma kirjalikes seisukohtades (punkt 14), et palus „esitada koopia CERA toimeainega Bti‑BMP 144 seotud asjaolude kohta“.
(
12
)	Bacillus thuringiensis israelensis, serotüüp H14, tüvi BMP 144 (Bti‑BMP 144).
(
13
)	Bacillus thuringiensis israelensis, serotüüp H14, tüvi AM65‑52 (BtiAM65‑52).
(
14
)	See alaosa sisaldab taotleja ja toimeaine BMP 144 tootja isiku- ja kontaktandmeid, teavet aine tootmise tehase asukoha kohta, aktiivse mikroorganismi nime kohta, selle toimeaine klassifikatsiooni ja tootmisprotsessi kohta, toimeaine sisalduse kohta asjaomastes biotsiidides, asjasse puutuvate toksiinide ja metaboliitide, kääritamise jääkide ja saasteainete nimetuste kohta, „analüüsi profiili“ kohta, mis seisneb viie asjaomase biotsiidi partii koostiste võrdlemises, analüüsimeetodite kohta puhta aktiivse mikroorganismi tuvastamiseks toodetud aktiivses mikroorganismis ning analüüsimeetodite kohta lisandite ja toksiinide, kääritamise jääkide ja saasteainete kindlakstegemiseks selles mikroorganismis.
(
15
)	Eelotsusetaotluse kohaselt leiti esimese astme kohtu otsuses pärast terve dokumendiga tutvumist, et „lisaks juba esitatud kolmele leheküljele on võimalik esitada ka punkt 2.2, mis on esitatud lk 21 ja 22“.
(
16
)	Artikkel 86 ei sisalda ühtegi üleminekumeedet. Selles märgitakse ainult, et direktiivi 98/8 I lisasse kantud toimeained loetakse määruse nr 528/2012 alusel heakskiidetuks.
(
17
)	Komisjoni 4. detsembri 2007. aasta määrus Euroopa Parlamendi ja nõukogu biotsiidide turuleviimist käsitleva direktiivi 98/8/EÜ artikli 16 lõikes 2 osutatud kümneaastase tööprogrammi teise etapi kohta (ELT 2007, L 325, lk 3).
(
18
)	Eelotsusetaotluse esitanud kohus näitab selgelt, mis kuupäeval esitas CERA taotlused kolmele vaidlusalusele biotsiidile turuleviimise loa saamiseks: 30. august 2013. Määruse nr 528/2012 artikli 91 kohaselt määras see kuupäev ära, et load anti 19. augustil 2019 vastavalt direktiivile 98/8. Sumitomo väidab seevastu, et taotlused esitati 6. septembril 2013 ehk kuupäeval, kui neid oleks pidanud menetlema kooskõlas määrusega nr 528/2012 (tema kirjalike seisukohtade punkt 12). Euroopa Kohus peab siiski lähtuma eelotsusetaotluse esitanud kohtu esitatud asjaoludest.
(
19
)	Nende kirjalike seisukohtade punktid 19 ja 16.
(
20
)	Tema kirjalike seisukohtade punkt 38. Prantsuse valitsus rõhutab lisaks „tegevuse komplitseeritust“, mis ilmneks juhul, kui biotsiidi käsitleva teabe taotlustele kohaldataks nende turuleviimise lubamisele kohaldatavaid õigusnorme.
(
21
)	Direktiivi 98/8 artikli 19 lõikes 1 mainiti seevastu sõnaselgelt akti, mis asendati direktiiviga 2003/4, ehk 7. juuni 1990. aasta direktiivi 90/313/EMÜ keskkonnaalase teabega tutvumise vabaduse kohta (EÜT 1990, L 158, lk 56).
(
22
)	Eelotsusetaotlus, punkt 17.
(
23
)	Aarhusis 25. juunil 1998 allkirjastatud ÜRO Euroopa Majandusorganisatsiooni keskkonnainfo kättesaadavuse ja keskkonnaasjade otsustamises üldsuse osalemise ning neis asjus kohtu poole pöördumise konventsioon, mis on Euroopa Ühenduse nimel sõlmitud nõukogu 17. veebruari 2005. aasta otsusega 2005/370/EÜ (ELT 2005, L 124, lk 1).
(
24
)	23. novembri 2016. aasta kohtuotsus Bayer CropScience ja Stichting De Bijenstichting (C‑442/14, EU:C:2016:890) (edaspidi „kohtuotsus Bayer CropScience ja Stichting De Bijenstichting“), punkt 57.
(
25
)	22. detsembri 2010. aasta kohtuotsus Ville de Lyon (C‑524/09, EU:C:2010:822, punkt 36).
(
26
)	Ainult põhimõtteliselt, sest nagu hiljem analüüsin, kohustatakse artikli 66 lõike 2 viimases lõigus teavet avalikustama, „kui inimeste ja loomade tervise, ohutuse või keskkonna või muude ülekaalukate üldiste huvide kaitseks on vaja võtta kiireid meetmeid“.
(
27
)	19. detsembri 2013. aasta kohtuotsus Fish Legal ja Shirley (C‑279/12, EU:C:2013:853), punkt 36.
(
28
)	Komisjoni kirjalike seisukohtade punkt 75.
(
29
)	Kohtuotsus Bayer CropScience ja Stichting De Bijenstichting, punkt 81.
(
30
)	Kohtuotsus Bayer CropScience ja Stichting De Bijenstichting, punkt 87.
(
31
)	Kohtuotsus Bayer CropScience ja Stichting De Bijenstichting, punkt 100.
(
32
)	Nende kirjalike seisukohtade punkt 53.
(
33
)	Prantsuse valitsuse kirjalike seisukohtade punkt 54.
(
34
)	Kohtuotsus Bayer CropScience ja Stichting De Bijenstichting, punkt 81.
(
35
)	Veel loata toimeaine ja juba loa saanud toimeaine tehnilise samaväärsuse hindamine on alternatiiv loa saamise ootel toimeaine täielikule hindamisele. Seega võiks analoogia alusel kohaldada toimeainete heakskiitmist käsitlevaid sätteid ka biotsiidide heakskiitmise menetlustele, mille käigus on kontrollitud toimeainete tehnilist samaväärsust.
(
36
)	Nimetust „hindamisaruanne“ on kasutatud ka muudes määruse nr 528/2012 sätetes: artikli 67 lõike 4 punkt b biotsiidile loa andmisele eelneva hindamisaruande kohta; artikli 30 lõike 3 punkt a, milles nõutakse aruannet liikmesriigis toimuvas biotsiidi loamenetluses; artikli 34 lõike 4 teine lõik, milles käsitletakse paralleelset vastastikuse tunnustamise taotluste hindamist biotsiidide puhul, millel ei ole veel üheski liikmesriigis luba; artikli 44 lõige 1, milles nõutakse aruande koostamist biotsiidide liidu loamenetluste raames, ning artikli 71 lõike 6 punkt c, milles on sätestatud, et „biotsiidi hindamisaruanne“ kantakse biotsiidiregistrisse.
(
37
)	Komisjon leiab (tema kirjalike seisukohtade punkt 53), et biotsiidile loa andmiseks peab kas selle toimeaine olema loetletud määruse nr 528/2012 I lisas, see peab olema kiidetud heaks vastavalt sama määruse artiklile 9 või see peab olema loetud samaväärseks mõne muu toimeainega vastavalt määruse nr 528/2012 artiklile 54.
(
38
)	Tema kirjalike seisukohtade punktid 17 ja 23.
(
39
)	Tema kirjalike seisukohtade punkt 61.
(
40
)	Tema kirjalike seisukohtade punkt 49.
(
41
)	Nende kirjalike seisukohtade punktid 66 ja 76.
(
42
)	Komisjoni 19. oktoobri 2020. aasta delegeeritud määrus, millega muudetakse biotsiidide turul kättesaadavaks tegemist ja kasutamist käsitleva Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 528/2012 II ja III lisa (ELT 2021, L 106, lk 3). Määrus võeti vastu komisjoni õiguse alusel võtta vastu delegeeritud õigusakte määruse II, III ja IV lisa kohandamiseks teaduse ja tehnika arenguga, mis anti talle määruse nr 528/2012 artikliga 85.
(
43
)	Sumitomo kirjalike seisukohtade punkt 55.
(
44
)	Kokkuvõttes viitab kõik sellele, nagu väidab Prantsuse valitsus oma kirjalike seisukohtade punktides 85 ja 87, et tegemist on „anomaaliaga“, mis tekkis, sest komisjon ei ole kajastanud määruse nr 582/2012 artikli 67 lõike 1 punktis h nummerdust, mille all on esitatud pärast delegeeritud määruse 2021/525 vastuvõtmist algul punktis 4.2 osutatud teave. Selle saab parandada uue delegeeritud määrusega.