62017CJ0088
SODBA SODIŠČA (tretji senat)
z dne 11. julija 2018 (
*1
)
„Predhodno odločanje – Sodelovanje v civilnih in gospodarskih zadevah – Uredba (ES) št. 44/2001 – Sodna pristojnost – Člen 5, točka 1(b), druga alinea – Pristojnost sodišča v kraju izpolnitve obveznosti – Kraj opravljanja storitev – Pogodba o prevozu blaga med dvema državama članicama – Prevoz, ki je razdeljen na več delov in se opravi z različnimi prevoznimi sredstvi“
V zadevi C‑88/17,
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, ki ga je vložilo Korkein oikeus (vrhovno sodišče, Finska) z odločbo z dne 15. februarja 2017, ki je na Sodišče prispela 17. februarja 2017, v postopku
Zurich Insurance plc,
Metso Minerals Oy
proti
Abnormal Load Services (International) Ltd,
SODIŠČE (tretji senat),
v sestavi L. Bay Larsen, predsednik senata, J. Malenovský, M. Safjan (poročevalec), D. Šváby in M. Vilaras, sodniki,
generalni pravobranilec: E. Tanchev,
sodni tajnik: A. Calot Escobar,
na podlagi pisnega postopka,
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:
–
za Abnormal Load Services (International) Ltd M. Komonen, asianajaja,
–
za finsko vlado J. Heliskoski, agent,
–
za portugalsko vlado L. Inez Fernandes, M. Figueiredo in P. Lacerda, agenti,
–
za švicarsko vlado M. Schöll, agent,
–
za Evropsko komisijo P. Aalto in M. Heller, agenta,
po predstavitvi sklepnih predlogov generalnega pravobranilca na obravnavi 10. aprila 2018
izreka naslednjo
Sodbo
1
Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 5, točka 1(b), druga alinea, Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 42).
2
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med zavarovalnico Zurich Insurance plc s sedežem na Irskem (v nadaljevanju: Zurich) in družbo finskega prava Metso Minerals Oy (v nadaljevanju: Metso) na eni ter družbo Abnormal Load Services (International) Ltd s sedežem v Združenem kraljestvu (v nadaljevanju: ALS) na drugi strani, in sicer zaradi plačila odškodnine za izgubo tovora med prevozom, ki ga je opravila družba ALS.
Pravni okvir
3
V uvodnih izjavah 11 in 12 Uredbe št. 44/2001 je navedeno:
„(11)
Pravila o pristojnosti morajo biti čimbolj predvidljiva in morajo temeljiti na načelu, da se pristojnost praviloma določa po stalnem prebivališču toženca, pri čemer mora taka pristojnost vedno obstajati, razen v nekaterih točno opredeljenih primerih, v katerih je zaradi predmeta pravde ali avtonomije strank upravičena druga navezna okoliščina. Da bi postala skupna pravila preglednejša in da ne pride do kolizije pristojnosti je treba stalno prebivališče pravne osebe opredeliti kot avtonomen koncept.
(12)
Poleg stalnega prebivališča toženca mora obstajati tudi alternativna podlaga pristojnosti, ki temelji na tesni povezavi med sodiščem in sporom, ali ki je v interesu ustreznosti sodnega varstva.“
4
Člen 5 te uredbe, ki spada v oddelek 2, naslovljen „Posebna pristojnost“, iz poglavja II te uredbe, v točki 1 določa:
„Oseba s stalnim prebivališčem [ali sedežem] v državi članici je lahko tožena v drugi državi članici:
1.
(a)
v zadevah v zvezi s pogodbenimi razmerji pred sodiščem v kraju izpolnitve zadevne obveznosti;
(b)
za namene te določbe in razen, če ni drugače dogovorjeno, je kraj izpolnitve zadevne obveznosti:
–
v primeru prodaje blaga kraj v državi članici, kamor je bilo v skladu s pogodbo blago dostavljeno ali bi moralo biti dostavljeno,
–
v primeru opravljanja storitev kraj v državi članici, kjer so bile v skladu s pogodbo storitve opravljene ali bi morale biti opravljene;
(c)
če se ne uporabi pododstavek (b), potem se uporabi pododstavek (a)“.
Spor o glavni stvari in vprašanje za predhodno odločanje
5
Družba Metso, kot pošiljatelj, in družba ALS, kot prevoznik, sta sklenili pogodbo za prevoz konusnega drobilca goseničarja (v nadaljevanju: drobilec) iz Porija (Finska) v Sheffield (Združeno kraljestvo).
6
Drobilec je bil najprej iz Porija do Raume prepeljan na tovornjaku z nizkopodno prikolico. V Raumi je bil raztovorjen in je z lastnim mehaničnim pogonom zapeljal na ladjo. Po prevozu po morju do pristanišča Hull (Združeno kraljestvo) je drobilec ponovno z lastnim mehaničnim pogonom zapeljal z ladje, nato pa je bil natovorjen na drug tovornjak. Nazadnje, drobilec je bil iz Hulla odpremljen po kopnem, pred izročitvijo prejemniku v Sheffieldu pa je izginil.
7
Družba Zurich je družbi Metso povrnila vrednost drobilca, zmanjšano za odbitno franšizo, določeno z zavarovalno pogodbo.
8
Družbi Zurich in Metso sta vložili tožbo pri Satakunnan käräjäoikeus (prvostopenjsko sodišče v Satakunti, Finska), v kateri sta sodišču predlagali, naj družbi ALS naloži, da jima izplača odškodnino v višini vrednosti drobilca. Družba ALS je predlagala, naj se tožba zaradi nepristojnosti sodišča, pri katerem je bila vložena tožba, razglasi za nedopustno.
9
Satakunnan käräjäoikeus (prvostopenjsko sodišče v Satakunti) se je s sklepom z dne 5. aprila 2012 izreklo za pristojno za odločanje o tem sporu.
10
Navedeno sodišče je s sodbo z dne 22. marca 2013 družbi ALS naložilo plačilo zneskov, zahtevanih v njuni tožbi.
11
Družba ALS se je zoper to sodbo pritožila pri Vaasan hovioikeus (pritožbeno sodišče v Vaasi, Finska). Navedeno sodišče je 30. marca 2015 ugotovilo, da na podlagi člena 5, točka 1, Uredbe 44/2001 finska sodišča niso pristojna za odločanje o navedenem sporu, ter je tožbo zavrglo kot nedopustno.
12
Družbi Zurich in Metso sta zoper sodbo Vaasan hovioikeus (pritožbeno sodišče v Vaasi) vložili pritožbo pri Korkein oikeus (vrhovno sodišče, Finska). Zadnjenavedeno sodišče meni, da je v obravnavani zadevi – kjer sta kraj odpreme in kraj dostave drobilca, ki sta določena v pogodbi o prevozu blaga, v dveh različnih državah članicah – treba preučiti, ali je člen 5, točka 1(b), druga alinea, Uredbe št. 44/2001 treba razlagati ali tako, da obstaja samo en kraj opravljanja storitev prevoza, in sicer kraj, kjer je prevoz končan in kjer je blago dostavljeno prejemniku, ali pa tako, da ima zadevna pogodba o prevozu enake značilnosti kot pogodba, ki je bila povod za sodbo z dne 9. julija 2009, Rehder (C‑204/08, EU:C:2009:439), zaradi česar bi tožnik imel možnost izbirati med najmanj dvema različnima sodiščema.
13
V teh okoliščinah je Korkein oikeus (vrhovno sodišče) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo to vprašanje:
„Kako se določa kraj oziroma kraji, kjer so bile storitve opravljene, na podlagi člena 5, točka 1(b), druga alinea, Uredbe št. 44/2001, če gre za pogodbo o prevozu blaga med državami članicami in je prevoz razdeljen na več delov ter se opravi z različnimi prevoznimi sredstvi?“
Vprašanje za predhodno odločanje
14
Predložitveno sodišče s svojim vprašanjem v bistvu sprašuje, ali je treba člen 5, točka 1(b), druga alinea, Uredbe št. 44/2001 razlagati tako, da – v okviru pogodbe o prevozu blaga, ki poteka med državami članicami ter je razdeljen na več delov in se opravi z različnimi prevoznimi sredstvi, kakršna je pogodba, obravnavana v postopku v glavni stvari – tako kraj odpreme kot kraj dostave blaga pomenita kraj opravljanja storitve prevoza v smislu te določbe.
15
V zvezi s tem je treba opozoriti, da pravilo posebne pristojnosti v zvezi z opravljanjem storitev, določeno v členu 5, točka 1(b), druga alinea, Uredbe št. 44/2001, kot pristojno sodišče določa sodišče „[kraja] v državi članici, kjer so bile v skladu s pogodbo storitve opravljene ali bi morale biti opravljene“.
16
Sodišče je glede opredelitve izraza „kraj v državi članici, kjer so bile v skladu s pogodbo storitve opravljene ali bi morale biti opravljene“ presodilo, da je – če gre za opravljanje storitev v več krajih v različnih državah članicah – kot kraj izpolnitve načeloma treba razumeti kraj, ki zagotavlja najtesnejšo navezno okoliščino med pogodbo in pristojnim sodiščem, kar je praviloma kraj, v katerem je bil opravljen glavni del storitev (glej v tem smislu sodbo z dne 11. marca 2010, Wood Floor Solutions Andreas Domberger, C‑19/09, EU:C:2010:137, točka 33).
17
Sodišče je glede iste določbe v zvezi z direktnim letom, ki ga opravi pogodbena stranka zadevnega potnika, najprej opravilo analizo storitev, katerih opravljanje je ustrezalo izpolnjevanju obveznosti, ki so izhajale iz pogodbe o letalskem prevozu oseb, nato pa ugotovilo, da sta edina kraja, ki pomenita neposredno vez z navedenimi storitvami, opravljenimi za izpolnitev obveznosti iz predmeta te pogodbe, kraj odhoda in kraj prihoda letala (glej v tem smislu sodbo z dne 9. julija 2009, Rehder, C‑204/08, EU:C:2009:439, točki 40 in 41).
18
Sodišče je na podlagi tega presodilo, da je treba iz istega razloga šteti, da sta kraj odhoda in kraj prihoda letala kraja, v katerih je bila opravljena glavna storitev, ki je predmet navedene pogodbe o letalskem prevozu, kar utemeljuje pristojnost – po izbiri tožnika – sodišča, v okraju katerega je kraj odhoda ali kraj prihoda letala, kot sta dogovorjena v navedeni pogodbi (glej v tem smislu sodbo z dne 9. julija 2009, Rehder, C‑204/08, EU:C:2009:439, točki 43 in 47).
19
V obravnavani zadevi je treba preučiti, ali je treba v okviru pogodbe o prevozu blaga, kakršna je obravnavana v postopku v glavni stvari, za kraj opravljanja storitev v smislu člena 5, točka 1(b), druga alinea, Uredbe št. 44/2001 – ki zagotavlja tesno navezno okoliščino med pogodbo o prevozu in pristojnim sodiščem – šteti ne le kraj dostave blaga, temveč tudi kraj odpreme tega blaga.
20
V zvezi s tem je treba ugotoviti – kot je generalni pravobranilec poudaril v točkah od 50 do 53 sklepnih predlogov – da v okviru pogodbe za prevoz blaga kraj odpreme tega blaga pomeni tesno povezavo z bistvenim delom storitev, ki izhajajo iz navedene pogodbe.
21
Pri prevozu blaga mora namreč prevoznik v kraju odpreme opraviti pomemben del dogovorjene storitve, in sicer blago sprejeti, ga ustrezno pričvrstiti ter ga na splošno zaščititi pred poškodbo.
22
Nepravilna izpolnitev pogodbenih obveznosti, ki so vezane na kraj odpreme blaga, kakršna je med drugim obveznost pričvrstitve, lahko povzroči nepravilno izvršitev pogodbenih obveznosti v namembnem kraju prevoza.
23
Iz navedenega izhaja, da je treba za kraj opravljanja storitev v smislu člena 5, točka 1(b), druga alinea, Uredbe št. 44/2001 – ki zagotavlja tesno navezno okoliščino med pogodbo o prevozu in pristojnim sodiščem – šteti ne le kraj dostave blaga, temveč tudi kraj odpreme tega blaga.
24
Ta rešitev je skladna z zahtevo po predvidljivosti, saj omogoča tako tožniku kot tožencu, da sodišča v kraju odpreme blaga in v kraju dostave blaga – kakor sta ta kraja določena v pogodbi o prevozu – določita kot sodišča, pri katerih se postopek lahko začne (glej v tem smislu sodbo z dne 4. septembra 2014, Nickel & Goeldner Spedition, C‑157/13, EU:C:2014:2145, točka 41).
25
Glede na zgornje preudarke je treba člen 5, točka 1(b), druga alinea, Uredbe št. 44/2001 razlagati tako, da – v okviru pogodbe o prevozu blaga, ki poteka med državami članicami ter je razdeljen na več delov s postanki in se opravi z različnimi prevoznimi sredstvi, kakršna je pogodba, obravnavana v postopku v glavni stvari – pomenita kraj opravljanja storitve prevoza v smislu te določbe tako kraj odpreme kot kraj dostave blaga.
Stroški
26
Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (tretji senat) razsodilo:
Člen 5, točka 1(b), druga alinea, Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da – v okviru pogodbe o prevozu blaga, ki poteka med državami članicami ter je razdeljen na več delov s postanki in se opravi z različnimi prevoznimi sredstvi, kakršna je pogodba, obravnavana v postopku v glavni stvari – pomenita kraj opravljanja storitve prevoza v smislu te določbe tako kraj odpreme kot kraj dostave blaga.
Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: finščina.