Začasna izdaja
SKLEPNI PREDLOGI GENERALNEGA PRAVOBRANILCA
JEANA RICHARDA DE LA TOURA,
predstavljeni 16. aprila 2026(1)
Zadeva C‑295/25
Lima BV
proti
Vlaamse Gewest
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložil Raad van State (državni svet, Belgija))
„ Predhodno odločanje – Kmetijstvo – Ekološka pridelava in označevanje ekoloških proizvodov – Uredba (EU) 2018/848 – Člen 7(a), (b) in (c) – Priloga II, del IV, točki 2.2.1 in 2.2.2 – Uporaba nekaterih proizvodov in snovi pri predelavi ekološke hrane – Prašek, ki je certificiran kot ekološki in pridobljen iz očiščenih, posušenih in zmletih usedlin alge Lithothamnium calcareum, ki je naravno bogata s kalcijevim karbonatom – Neodobritev “
I.      Uvod
1.        Ali je mogoče prepovedati uporabo ekološke sestavine kmetijskega izvora pri pridelavi predelane ekološke hrane?
2.        To je očiten paradoks, ki ga je Sodišču predložil Raad van State (državni svet, Belgija), ki se sprašuje o možnosti uporabe praška, ki je certificiran kot ekološki ter ki se pridobiva iz očiščenih, posušenih in zmletih usedlin alge Lithothamnium calcareum, ki je naravno bogata s kalcijevim karbonatom, v ekološki rastlinski pijači na osnovi riža ali ovsa, čeprav uporaba kalcija v živilih ni neposredno zakonsko predpisana in je uporaba kalcijevega karbonata za obogatitev s kalcijem pri ekološki pridelavi prepovedana v skladu z določbami Uredbe (EU) 2018/848(2), kakor je bila spremenjena z Delegirano uredbo (EU) 2022/474(3) in njene izvedbene uredbe (EU) 2021/1165(4).
3.        Sodišče se je o prepovedi obogatitve rastlinskih pijač s kalcijem z uporabo takih neekološko pridelanih usedlin alge Lithothamnium calcareum(5) že izreklo na podlagi uredb (ES) št. 834/2007(6) in št. 889/2008(7). Vendar je vprašanje, ki ga je postavilo predložitveno sodišče, novo, ker se je ureditev, ki se uporablja za aditive za živila, spremenila z Uredbo 2018/848, s katero je bila razveljavljena Uredba št. 834/2007, in ker v obravnavani zadevi zadevne usedline izvirajo iz alge Lithothamnium calcareum, ki je certificirana kot ekološka.
4.        Sodišču bom predlagal, naj odgovori, da se ta nova ureditev za aditive za živila – ker menim, da prašek iz alge Lithothamnium calcareum spada na njeno področje uporabe – uporablja ne glede na to, ali je sestavina ekološka ali ne, in da zato uporaba tega praška, tudi če je certificiran kot ekološki, za obogatitev s kalcijem v ekološki pridelavi ni dovoljena, ker ni zakonsko predpisana.
II.    Pravo Unije
A.      Uredba (ES) št. 178/2002
5.        Člen 2, prvi in drugi odstavek, Uredbe (ES) št. 178/2002(8) določa:
„V tej uredbi je ‚hrana‘ (ali ‚živilo‘) vsaka snov ali izdelek, v predelani, delno predelani ali nepredelani obliki, namenjen za uživanje ali se smiselno pričakuje, da ga bodo uživali ljudje.
K ‚živilom‘ sodijo tudi pijača, žvečilni gumi in vse snovi, vključno z vodo, namenoma vgrajene v živilo med izdelavo, pripravo ali obdelavo živila. […]“
B.      Uredba (ES) št. 1333/2008
6.        Člen 3(2)(a) in (b) Uredbe (ES) št. 1333/2008(9) določa:
„V tej uredbi se uporabljajo […] opredelitve:
(a)      ‚aditiv za živilo‘ pomeni vsako snov, ki se običajno ne uživa kot živilo in običajno ni tipična sestavina živila, ki se iz tehnoloških razlogov namensko dodaja živilu med proizvodnjo, predelavo, pripravo, obdelavo, pakiranjem, prevozom ali hrambo, ne glede na to, ali ima hranilno vrednost ali ne, ter neposredno ali posredno postane ali lahko postane sestavina živila kot taka ali kot stranski proizvod živila;
K aditivom za živila ne spadajo:
[…]
(ii)      živila, posušena ali zgoščena, vključno z aromami, ki so med postopkom proizvodnje sestavljenih živil dodana zaradi arome in okusa ali hranilnih lastnosti ter drugotnega barvnega učinka;
[…]
(b)      ‚pomožno tehnološko sredstvo‘ pomeni vsako snov, ki:
(i)      se kot živilo ne uživa sama;
(ii)      se namenoma uporablja pri predelavi surovin, živil ali njihovih sestavin za nekatere tehnološke namene med obdelavo ali predelavo; in
(iii)      lahko povzroči nenamerno, vendar tehnično neizogibno prisotnost ostankov snovi ali njenih derivatov v končnem izdelku, če ti ostanki niso nevarni za zdravje ljudi in nimajo nobenega tehnološkega učinka na končni izdelek[.]“
C.      Uredba (EU) št. 1169/2011
7.        Člen 2(2)(f) Uredbe (EU) št. 1169/2011(10) določa:
„Uporabljajo se […] naslednje opredelitve pojmov:
[…]
(f)      ‚sestavina‘ pomeni vsako snov ali proizvod, vključno z aromami, aditivi za živila in encimi za živila, ter vsako sestavino v sestavljenih sestavinah, ki se uporabljajo v proizvodnji ali pri pripravi živila in so še vedno prisotni v končnem proizvodu, tudi če so v spremenjeni obliki; ostanki se ne štejejo za ‚sestavine‘[.]“
D.      Uredba 2018/848
8.        V uvodnih izjavah 6, 20, 51, 52 in 63 Uredbe 2018/848 je navedeno:
„(6)      Glede na cilje politike [Evropske unije] o ekološki pridelavi bi moral biti pravni okvir, oblikovan za izvajanje te politike, usmerjen v zagotavljanje poštene konkurence in pravilnega delovanja notranjega trga z ekološkimi proizvodi, v ohranjanje in upravičevanje zaupanja potrošnikov v proizvode, ki so označeni kot ekološki[,] ter v zagotavljanje pogojev, v katerih se politika lahko nadalje razvija skladno z razvojem pridelave in trga.
[…]
(20)      Ker bi bilo treba omejiti uporabo zunanjih surovin pri ekološki pridelavi, bi bilo treba določiti nekatere cilje, za katere se proizvodi in snovi pogosto uporabljajo pri pridelavi kmetijskih proizvodov ali pri predelanih kmetijskih proizvodih. Kadar se proizvodi ali snovi običajno uporabljajo za te cilje, bi morala biti taka uporaba dovoljena le, če so bili proizvodi ali snovi odobreni v skladu s to uredbo. Vendar bi morala takšna odobritev veljati le, če pravo Unije ali nacionalno pravo, ki temelji na pravu Unije, uporabe zunanjih surovin v neekološki pridelavi ne prepoveduje. […]
[…]
(51)      Izvajalci dejavnosti, ki pridelujejo ekološko hrano […], bi morali uporabljati ustrezne postopke, ki temeljijo na sistematičnem določanju odločilnih korakov v predelavi, da se tako zagotovi, da predelani proizvodi izpolnjujejo pravila za ekološko pridelavo. Predelani ekološki proizvodi bi morali biti proizvedeni po predelovalnih postopkih, s katerimi se zagotovo ohranijo ekološke lastnosti in kakovost proizvoda na vseh stopnjah ekološke pridelave.
(52)      Sprejeti bi bilo treba določbe v zvezi s sestavo predelane ekološke hrane […]. Zlasti bi morala biti takšna hrana pridelana predvsem iz ekoloških sestavin kmetijskega izvora ali drugih ekoloških sestavin, ki spadajo na področje uporabe te uredbe, možnost uporabe nekaterih neekoloških sestavin kmetijskega izvora, določenih v tej uredbi, pa bi morala biti omejena. Poleg tega bi morali biti za uporabo v pridelavi predelane ekološke hrane […] dovoljeni le določeni proizvodi in snovi, odobreni v skladu s to uredbo.
[…]
(63)      Uporaba določenih proizvodov ali snovi v ekološki pridelavi kot aktivnih snovi, ki se uporabljajo v fitofarmacevtskih sredstvih, ki spadajo v področje uporabe Uredbe (ES) št. 1107/2009[(11)], v gnojilih, sredstvih za izboljšanje tal, hranilnih snoveh, neekoloških sestavinah v prehrani živali različnega izvora, krmnih dodatkih, pomožnih tehnoloških sredstvih in proizvodih za čiščenje in razkuževanje, bi morala biti v ekološki pridelavi čim bolj omejena, zanjo pa bi morali veljati posebni pogoji iz te uredbe. Enak pristop bi bilo treba zavzeti glede uporabe proizvodov in snovi kot aditivov za živila in pomožnih tehnoloških sredstev, pa tudi glede uporabe neekoloških sestavin kmetijskega izvora v proizvodnji predelane ekološke hrane. Zato bi bilo treba ob upoštevanju načel iz te uredbe in določenih meril opredeliti možno uporabo takšnih proizvodov in snovi v ekološki pridelavi na splošno ter zlasti v proizvodnji predelane ekološke hrane.“
9.        Člen 2(1)(b) Uredbe 2018/848 določa:
„Ta uredba se uporablja za naslednje proizvode, ki izhajajo iz kmetijstva, vključno z akvakulturo in čebelarstvom, kot so našteti v Prilogi I k PDEU, in za proizvode, ki izhajajo iz takšnih proizvodov, kadar so ti proizvodi pridelani, pripravljeni, označeni, distribuirani, dani v promet ali uvoženi v Unijo ali izvoženi iz nje, ali so za to predvideni:
[…]
(b)      predelani kmetijski proizvodi, namenjeni za hrano[.]“
10.      Člen 3 te uredbe določa:
„V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:
(1)      ‚ekološka pridelava‘ pomeni uporabo […] metod pridelave, ki so skladne so to uredbo, na vseh stopnjah pridelave, priprave in distribucije;
(2)      ‚ekološki proizvod‘ pomeni proizvod, ki izvira iz ekološke pridelave […]. Proizvodi iz lova ali ribolova divjih živali se ne štejejo za ekološke proizvode;
[…]
(45)      ‚hrana‘ pomeni hrano, kot je opredeljena v členu 2 Uredbe [št. 178/2002];
[…]
(51)      ‚sestavina‘ pomeni sestavino, kot je opredeljena v točki (f) člena 2(2) Uredbe [št. 1169/2011], ali v primeru proizvodov, razen hrane, vsako sestavino ali proizvod, ki se uporablja pri proizvodnji ali pripravi proizvodov in ki je v končnem proizvodu še vedno prisoten, tudi v spremenjeni obliki;
[…]
(61)      ‚aditiv za živilo‘ pomeni aditiv za živilo, kot je opredeljen v točki (a) člena 3(2) Uredbe [št. 1333/2008];
[…]
(65)      ‚pomožno tehnološko sredstvo‘ pomeni pomožno tehnološko sredstvo, kot je opredeljeno v točki (b) člena 3(2) Uredbe [št. 1333/2008] za hrano […];
[…].“
11.      V poglavju II Uredbe 2018/848, naslovljenem „Cilji in načela ekološke pridelave“, člen 7 določa:
„Pridelava predelane ekološke hrane temelji zlasti na naslednjih posebnih načelih:
(a)      pridelava ekološke hrane iz ekoloških sestavin kmetijskega izvora;
(b)      omejevanje uporabe aditivov za živila, neekoloških sestavin s pretežno tehnološko in senzorično funkcijo ter mikrohranil in pomožnih tehnoloških sredstev, tako da se uporabljajo v kar najmanjši meri in le, če je to tehnično nujno potrebno ali če služi določenim prehranskim namenom;
(c)      izključitev snovi in predelovalnih metod, ki bi lahko bile zavajajoče glede prave narave proizvoda;
[…].“
12.      Člen 9(3), prvi pododstavek, te uredbe določa:
„Za namene in uporabe iz členov 24 in 25 ter Priloge II se smejo v ekološki pridelavi uporabljati le proizvodi in snovi, ki so bili odobreni na podlagi teh določb, pod pogojem, da je bila njihova uporaba v neekološki pridelavi prav tako odobrena v skladu z zadevnimi določbami prava Unije in, kjer je ustrezno, nacionalnimi določbami, sprejetimi na podlagi prava Unije.“
13.      Člen 16 navedene uredbe določa:
„1.      Izvajalci dejavnosti, ki pridelujejo predelano hrano, delujejo zlasti skladno s podrobnimi pravili pridelave iz dela IV Priloge II […].
2.      Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 54 za spremembo:
[…]
(b)      točke 2.2.2 dela IV Priloge II, kar zadeva vrsto in sestavo proizvodov in snovi, ki se smejo uporabljati v predelani hrani, ter pogoje za njihovo uporabo;
[…].“
14.      Člen 24(2), (4) in (9) Uredbe 2018/848 določa:
„2.      […] [Evropska komisija] lahko […] določene proizvode in snovi odobri za uporabo v pridelavi predelane ekološke hrane in kvasa, ki se uporablja kot hrana […], in vse te odobrene proizvode in snovi uvrsti na omejevalne sezname za naslednje namene:
(a)      kot aditive za živila in pomožna tehnološka sredstva;
(b)      kot neekološke sestavine kmetijskega izvora, ki se uporabljajo pri pridelavi predelane ekološke hrane;
(c)      kot pomožna tehnološka sredstva za pridelavo kvasa in proizvodov iz kvasa.
[…]
4.      Za odobritev proizvodov in snovi iz odstavka 2 za uporabo v pridelavi predelane ekološke hrane ali za pridelavo kvasa, ki se uporablja kot hrana […], veljajo načela iz poglavja II in naslednja merila, ki se ovrednotijo kot celota:
[…]
(b)      brez uporabe teh proizvodov in snovi ne bi bilo mogoče pridelati ali zagotoviti obstojnosti hrane ali izpolniti prehranskih zahtev, določenih na podlagi zakonodaje Unije;
(c)      najti jih je mogoče v naravi in so bili lahko le predmet mehanske, fizične, biološke, encimske ali mikrobiološke obdelave, razen če proizvodi ali snovi iz takih virov na trgu niso na voljo v zadostnih količinah ali niso dovolj kakovostni;
(d)      ekološka sestavina ni na voljo v zadostni količini.
[…]
9.      Komisija sprejme izvedbene akte v zvezi z odobritvijo ali preklicem odobritve proizvodov in snovi v skladu z odstavkoma 1 in 2, ki se lahko uporabljajo v ekološki pridelavi na splošno ter zlasti v pridelavi predelane ekološke hrane, ter s katerimi določi postopke, ki jih je treba upoštevati pri takšnih odobritvah, in sezname takšnih proizvodov in snovi, po potrebi vključno z njihovim opisom, zahtevami glede sestave in pogoji uporabe.
[…]“
15.      V skladu s točko 2.2.1 dela III Priloge II k tej uredbi se nabiranje prostoživečih alg in njihovih delov šteje za ekološko pridelavo, če so izpolnjeni pogoji, podrobneje določeni v tej točki.
16.      Točka 2 dela IV Priloge II k navedeni uredbi, naslovljena „Pravila za pridelavo predelane hrane“, določa:
„[…]
2.2.1      Pri predelavi hrane se lahko uporabljajo samo aditivi za živila, pomožna tehnološka sredstva in neekološke sestavine kmetijskega izvora, ki so odobreni za uporabo v ekološki pridelavi na podlagi člena 24 ali člena 25, ter proizvodi in snovi iz točke 2.2.2 […]
2.2.2      Pri predelavi hrane se lahko uporabijo naslednji proizvodi in snovi:
[…]
(f)      minerali (vključno z elementi v sledeh), vitamini, aminokisline in mikrohranila, če:
(i)      je njihova uporaba v hrani za običajno prehrano ‚neposredno zakonsko predpisana‘ v smislu, da je neposredno zakonsko predpisana z določbami prava Unije ali nacionalnega prava, ki je združljivo s pravom Unije, tako da hrane sploh ni mogoče dati v promet kot hrane za običajno prehrano, če aminokisline, vitamini, minerali ali mikrohranila niso dodani, ali
(ii)      kar zadeva hrano, ki je dana v promet kot hrana s posebnimi lastnostmi ali učinki na zdravje ali hranilno vrednost ali glede na potrebe posebnih skupin potrošnikov:
–        v proizvodih iz točk (a) in (b) člena 1(1) Uredbe (EU) št. 609/2013[(12)] je njihova uporaba za zadevne proizvode odobrena z navedeno uredbo in akti, sprejetimi na podlagi člena 11(1) navedene uredbe, ali
–        v proizvodih, ki jih ureja Direktiva Komisije 2006/125/ES[(13)], je njihova uporaba odobrena z navedeno direktivo.
[…]“
E.      Izvedbena uredba 2021/1165
17.      V uvodni izjavi 14 Izvedbene uredbe 2021/1165 je navedeno:
„Glede na sestavo nekaterih neekoloških sestavin kmetijskega izvora bi nekatere vrste njihove uporabe v predelani ekološki hrani lahko ustrezale vrstam uporabe kot aditivi za živila, pomožna tehnološka sredstva hrane ali proizvodi in snovi iz točke 2.2.2 dela IV Priloge II k Uredbi [2018/848]. Za te vrste uporabe je potrebna posebna odobritev v skladu s točko 2.2 dela IV Priloge II k Uredbi [2018/848], ne bi pa se smele dovoljevati preko odobritve neekoloških sestavin kmetijskega izvora.“
18.      Člen 6 te izvedbene uredbe določa:
„Za namene člena 24(2)(a) Uredbe [2018/848] se lahko v pridelavi predelane ekološke hrane kot aditivi za živila, vključno z encimi za živila za uporabo kot aditivi za živila, in pomožna tehnološka sredstva uporabljajo samo proizvodi in snovi iz dela A Priloge V k tej uredbi, če je njihova uporaba v skladu z upoštevnimi določbami prava Unije, zlasti Uredbe [št. 1333/2008], in, če je ustrezno, v skladu z nacionalnimi določbami na podlagi prava Unije.“
19.      Člen 7 navedene izvedbene uredbe, ki se uporablja od 1. januarja 2024,(14) določa:
„Za namene člena 24(2)(b) Uredbe [2018/848] se lahko v pridelavi predelane ekološke hrane uporabljajo samo neekološke sestavine kmetijskega izvora iz dela B Priloge V k tej uredbi, če je njihova uporaba v skladu z upoštevnimi določbami prava Unije in, če je ustrezno, v skladu z nacionalnimi določbami na podlagi prava Unije.
Prvi odstavek ne posega v podrobne zahteve za ekološko pridelavo predelane hrane iz oddelka 2 dela IV Priloge II k Uredbi [2018/848]. Prvi odstavek se zlasti ne uporablja za neekološke sestavine kmetijskega izvora, ki se uporabljajo kot aditivi za živila, pomožna tehnološka sredstva ali proizvode in snovi iz točke 2.2.2 dela IV Priloge II k Uredbi [2018/848].“
20.      Del A Priloge V k isti izvedbeni uredbi, naslovljen „Odobreni aditivi za živila in pomožna tehnološka sredstva iz točke (a) člena 24(2) Uredbe [2018/848]“, v oddelku A1 vsebuje preglednico, v kateri je med drugim ta vrstica:
Oznaka
Ime
Ekološka živila, ki se jim lahko doda
Posebni pogoji in omejitve
[…]
[…]
[…]
[…]
E 170
kalcijev karbonat
proizvodi rastlinskega in živalskega izvora
se ne sme uporabljati za barvanje proizvodov ali za dodajanje kalcija proizvodom
III. Dejansko stanje v sporu o glavni stvari in vprašanje za predhodno odločanje
21.      Lima BV je družba belgijskega prava, specializirana za trženje ekoloških živil rastlinskega izvora, med drugim dveh ekoloških pijač na osnovi riža oziroma ovsa, katerih značilna sestavina je alga Lithothamnium calcareum, pridobljena z nabiranjem divjih alg, ki je certificirana kot ekološka.
22.      Nadzorni organ je v odločbi o certificiranju z dne 13. aprila 2023 menil, da je treba pri lithothamniumu razlikovati med algami (Lithothamnium sp Algae) in morskim proizvodom, ki nastane s kalcifikacijo alge (morsko dno z apnenčastimi morskimi algami), pri čemer je mogoče le prve opredeliti kot „kmetijski proizvod“. Dodal je, da ima namen uporabe sestavine prednost pred ekološko ali neekološko naravo te sestavine. Ugotovil je, da dodajanje ostankov lithothamniuma, bogatih s kalcijem, pomeni obogatitev ekoloških proizvodov, ki je v nasprotju s točko 2.2 dela IV Priloge II k Uredbi 2018/848, tako da družba Lima „označuje in trži neskladne proizvode kot ekološke proizvode“, kar upravičuje ukrep „opozorila“.
23.      Potem ko je nadzorni organ 5. maja 2023 to odločbo potrdil, je družba Lima zoper navedeno odločbo vložila upravno pritožbo pri Departement Landbouw en Visserij (oddelek za kmetijstvo in ribištvo) pri Vlaamse Overheid (flamski organ, Belgija). Vodja enote za dohodkovno podporo pri oddelku za kmetijstvo in ribištvo je v odločbi z dne 18. decembra 2023 menil, da dodajanje praška, pridobljenega iz očiščenih, posušenih in zmletih usedlin alg Lithothamnium calcareum, ni dovoljeno, ker je njegov namen obogatitev s kalcijem. Sprejel je sklep, da je treba ukrep „opozorila“, ki je bil naložen družbi Lima, ohraniti in da pomeni, da se lahko le pijače, ki so se proizvajale že pred 1. januarjem 2024, še naprej tržijo s sklicevanjem na postopek ekološke pridelave.
24.      Stranki se pred Raad van State (državni svet), pri katerem je družba Lima vložila predlog za razglasitev ničnosti te odločbe, nista strinjali glede ureditve, ki se uporablja za prašek, pridobljen iz očiščenih, posušenih in zmletih usedlin alge Lithothamnium calcareum, ki je bil certificiran kot ekološki, ter glede razlage sodbe Natumi.
25.      Na eni strani je treba po mnenju družbe Lima ta prašek šteti za ekološko sestavino. Že ta lastnost zadostuje za to, da je v skladu s členom 7(a) Uredbe 2018/848 dodajanje tega praška v ekološko predelano živilo dovoljeno ne glede na njegov prehranski profil. Flamski organ meni, da mora za ta prašek, tudi če je certificiran kot ekološki, veljati ureditev, ki se uporablja za minerale in ki prepoveduje dodajanje kalcijevega karbonata zgolj za obogatitev s kalcijem, v skladu s členom 7(b) in Prilogo II, del IV, točki 2.2.1 in 2.2.2(f), k tej uredbi ter Prilogo V, del A, k Izvedbeni uredbi 2021/1165.
26.      Na drugi strani je Sodišče v sodbi Natumi razsodilo, da je treba Uredbo št. 889/2008(15) razlagati tako, da nasprotuje uporabi praška, pridobljenega iz usedlin alge Lithothamnium calcareum, ki so očiščene, posušene in zmlete, kot neekološko pridelane sestavine kmetijskega izvora v smislu člena 28 te uredbe, pri predelavi ekoloških živil, kot so ekološke pijače na osnovi riža in soje, za njihovo obogatitev s kalcijem.
27.      Stranki se ne strinjata glede posledic, ki jih je treba izpeljati iz te sodbe v okviru nove zakonodaje, ki se uporablja za dejansko stanje v obravnavani zadevi.
28.      Predložitveno sodišče dvomi, da je to sodno prakso mogoče uporabiti zgolj po analogiji, saj se je Sodišče v sodbi Natumi izreklo o neekološkem prašku, pridobljenem iz usedlin alge Lithothamnium calcareum, ki so očiščene, posušene in zmlete, medtem ko je v obravnavani zadevi alga Lithothamnium calcareum, uporabljena za prašek, certificirana kot ekološka. Poleg tega to sodišče meni, da se je zakonodaja, ki se uporablja, razvila, zlasti s členom 24(4)(d) Uredbe 2018/848, v katerem je dodan nov pogoj v zvezi z odobritvijo proizvodov in snovi, ki se uporabljajo v ekološki pridelavi, in sicer da ekološka sestavina ni na voljo v zadostni količini. Dodaja, da je bil seznam alg, ki jih je mogoče kot neekološko sestavino kmetijskega izvora dodati v predelano ekološko živilo, skrajšan na dve sestavini (alge arame in alge hijiki).(16) Navedeno sodišče navaja, da je v dokumentu „Frequently asked questions on organic rules“ („Pogosto zastavljena vprašanja o ekoloških pravilih“), ki ga je Komisija objavila 30. novembra 2023 in se redno posodablja,(17) navedeno, da je glavna sestavina alge Lithothamnium calcareum kalcijev karbonat, ki je mineral, katerega uporaba v ekološki pridelavi torej zahteva odobritev v skladu s točko 2.2.2 dela IV Priloge II k Uredbi 2018/848, in da je njegova glavna funkcija v predelani hrani dodajanje kalcija.
29.      V teh okoliščinah je Raad van State (državni svet) prekinil odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložil to vprašanje:
„Ali je treba Prilogo II, del IV, točki 2.2.1 in 2.2.2, k Uredbi [2018/848] v povezavi s členom 7(b) in (c) te uredbe razlagati tako, da je prašek, ki je certificiran kot ekološki ter ki se pridobi iz očiščenih, posušenih in zmletih usedlin alge Lithothamnium calcareum, ki je naravno bogata s kalcijevim karbonatom, pri predelavi ekoloških živil za običajno prehrano zajet s Prilogo II, del IV, točka 2.2.2(f)(i)[, k navedeni uredbi] in je zato prepovedan, ker uporaba kalcija v živilih za običajno prehrano ni neposredno zakonsko predpisana?“
30.      Pisna stališča so predložili družba Lima, flamski organ, italijanska vlada in Komisija.
IV.    Analiza
31.      Vprašanje, ki ga je postavilo predložitveno sodišče, pomeni, da je treba preučiti, ali obstaja omejitev uporabe ekoloških sestavin kmetijskega izvora v pridelavi predelane ekološke hrane na podlagi člena 7(b) in (c) Uredbe 2018/848, ki določa, da med posebnimi načeli, ki se uporabljajo za pridelavo predelane ekološke hrane, obstajata, prvič, načelo, da se mikrohranila in pomožna tehnološka sredstva uporabljajo v kar najmanjši meri in le, če je to tehnično nujno potrebno ali če služi določenim prehranskim namenom, in drugič, načelo, da se izključijo snovi in predelovalne metode, ki bil lahko bile zavajajoče glede prave narave proizvoda. Ali pa zadostuje, da je sestavina kmetijskega izvora ekološka, da se lahko uporablja pri predelavi ekološke hrane, ker člen 7(a) te uredbe določa, da je drugo posebno načelo pridelave predelane ekološke hrane v pridelavi ekološke hrane iz ekoloških sestavin kmetijskega izvora?
32.      V sodni praksi so bila že določena načela v zvezi z rastlinskimi pijačami. Tako je Sodišče razsodilo, da poimenovanja „mleko“ in poimenovanj, ki so rezervirana izključno za mlečne proizvode, ni mogoče zakonito uporabljati za označevanje čisto rastlinskega proizvoda, pri čemer dodajanje pojasnjevalnih oziroma opisnih pristavkov, ki označujejo rastlinski izvor zadevnega proizvoda, ne vpliva na takšno prepoved.(18)
33.      Poleg tega je Sodišče ugotovilo, da morajo gospodarski subjekti določiti sestavo svojih proizvodov in odločiti, pod katero oznako jih želijo dati v promet. Če torej želijo dati te proizvode v promet kot prehranska dopolnila(19), s prehranskimi in zdravstvenimi trditvami(20) ali kot živila za poseben prehranski namen(21), morajo izpolniti obveznosti, ki jih na tem področju določa veljavna ureditev Unije, kar lahko pripelje do prepovedi dajanja v promet kot proizvode ekološkega kmetovanja. Pravo Unije gospodarskemu subjektu ne zagotavlja, da bo lahko dal v promet svoje proizvode z vsemi oznakami, za katere meni, da mu bodo pomagale pri njihovi prodaji.(22)
34.      Sodišče je v sodbi z dne 4. oktobra 2024, Herbaria Kräuterparadies II,(23) ki je sledila sodbi z dne 5. novembra 2014, Herbaria Kräuterparadies,(24) potrdilo, da zadevna pijača, ki se trži kot prehransko dopolnilo, sestavljena iz mešanice sadnih sokov in zeliščnih izvlečkov ekološke pridelave, ki so ji dodani vitamini, ki niso rastlinskega izvora, in železov glukonat, ne more biti upravičena do ekološke označbe, ker ne izpolnjuje zahtev iz člena 16(1) Uredbe 2018/848 v povezavi s Prilogo II, del IV, točka 2.2.2(f),(25) k tej uredbi.(26)
35.      Sodišče je v sodbi Natumi, na katero se sklicujeta obe stranki iz postopka v glavni stvari, razsodilo, da uporaba praška, pridobljenega iz očiščenih, posušenih in zmletih usedlin alge Lithothamnium calcareum, kot neekološke sestavine kmetijskega izvora v smislu člena 28 Uredbe št. 889/2008, kakor je bila spremenjena z Izvedbeno uredbo 2018/1584, pri predelavi ekoloških pijač na osnovi soje in riža za njihovo obogatitev s kalcijem ni mogoča na podlagi te uredbe.
36.      Čeprav je Sodišče res navedlo, da alga Lithothamnium calcareum v določbah, ki se uporabljajo za dodajanje mineralov pri pridelavi ekološke hrane,(27) ni omenjena in da „je na prvi pogled ni mogoče šteti za mineral“,(28) je dodalo, da druge določbe(29) v povezavi s temi določbami prepovedujejo dodajanje kalcija pri predelavi ekoloških živil, kot so pijače na osnovi riža in soje, za njihovo obogatitev s kalcijem.(30) Ugotovilo je, da družba, ki proizvaja te pijače, izrecno priznava, da to algo uporablja zaradi visoke vsebnosti kalcija,(31) in iz tega sklepalo, da bi se z uporabo tega praška, ki ima naravno visoko vsebnost kalcija, kot neekološke sestavine kmetijskega izvora v smislu člena 28 Uredbe št. 889/2008, kakor je bila spremenjena z Izvedbeno uredbo 2018/1584, obšla prepoved uporabe kalcijevega karbonata za obogatitev s kalcijem.(32)
37.      Z Uredbo 2018/848, ki se uporablja za pridelavo ekološke hrane, sta bila pojasnjena povezava med ureditvijo, ki se uporablja za neekološke sestavine kmetijskega izvora, in ureditvijo, ki se uporablja za aditive za živila in pomožna tehnološka sredstva, ob upoštevanju načel, ki so v členu 7 te uredbe določena na področju predelave ekološke hrane, in sicer zlasti pridelave iz ekoloških sestavin kmetijskega izvora in omejitve uporabe aditivov za živila.
38.      Nagibam se k mnenju, da zgolj uporaba sestavine, ki je v skladu z načelom iz člena 7(a) Uredbe 2018/848 opredeljena kot „ekološka sestavina kmetijskega izvora“, ne zadostuje za to, da se omogoči kakršna koli uporaba te sestavine. Člen 7(b) te uredbe namreč določa načelo omejevanja „uporabe aditivov za živila […] ter mikrohranil in pomožnih tehnoloških sredstev, tako da se uporabljajo v kar najmanjši meri in le, če je to tehnično nujno potrebno ali če služi določenim prehranskim namenom“. Tako je treba aditiv za živila, čeprav je ekološka sestavina kmetijskega izvora, analizirati glede na njegovo uporabo (ali je tehnično nujno potreben ali služi določenim prehranskim namenom).
39.      Najprej je treba opozoriti, da je pojem „sestavina“ opredeljen v členu 3, točka 51, Uredbe 2018/848 z napotitvijo na opredelitev v členu 2(2)(f) Uredbe št. 1169/2011. V skladu z zadnjenavedeno določbo je sestavina „vsak[a] snov ali proizvod, vključno z aromami, aditivi za živila in encimi za živila, ter vsak[a] sestavin[a] v sestavljenih sestavinah, ki se uporabljajo v proizvodnji ali pri pripravi živila in so še vedno prisotni v končnem proizvodu, tudi če so v spremenjeni obliki“. Iz tega izhaja, da so aditivi za živila del sestavin in da opredelitev v sodbi Natumi, da je prašek iz alge Lithothamnium calcareum „neekološka sestavina kmetijskega izvora“, ne prepoveduje, da se ta snov opredeli tudi kot „aditiv za živila“ v smislu Uredbe 2018/848.
40.      „Aditivi za živila“ so v členu 3, točka 61, te uredbe z napotitvijo na člen 3(2)(a) Uredbe št. 1333/2008 opredeljeni kot „vsak[a] snov, ki se običajno ne uživa kot živilo in običajno ni tipična sestavina živila, ki se iz tehnoloških razlogov namensko dodaja živilu med proizvodnjo, predelavo, pripravo, obdelavo, pakiranjem, prevozom ali hrambo, ne glede na to, ali ima hranilno vrednost ali ne, ter neposredno ali posredno postane ali lahko postane sestavina živila kot taka ali kot stranski proizvod živila“.
41.      Ni mogoče zanikati, da se prašek iz alge Lithothamnium calcareum in kalcijev karbonat, iz katerega je večinoma sestavljen, kot živilo ne uživata sama, ampak sta namenoma dodana in postaneta sestavina končne pijače.(33) V tej fazi razlogovanja puščam ob strani vprašanje hranilne vrednosti ali tehnološke funkcije tega praška.
42.      Vendar ta opredelitev aditivov za živila določa izjeme. Tako se za aditive za živila ne štejejo „živila, posušena ali zgoščena, vključno z aromami, ki so med postopkom proizvodnje sestavljenih živil dodana zaradi arome in okusa ali hranilnih lastnosti ter drugotnega barvnega učinka“.(34) Ta izjema je sestavljena iz dveh pogojev: biti mora živilo in mora se uporabljati zaradi arome in okusa ali hranilnih lastnosti.
43.      Zato je treba na eni strani ugotoviti, ali je prašek iz postopka v glavni stvari mogoče predeliti kot „živilo“. Hrana (ali živilo) je v členu 3, točka 45, Uredbe 2018/848 opredeljena z napotitvijo na člen 2 Uredbe št. 178/2002 kot „vsaka snov ali izdelek, v predelani, delno predelani ali nepredelani obliki, namenjen za uživanje ali se smiselno pričakuje, da ga bodo uživali ljudje“. V drugem odstavku tega člena 2 je pojasnjeno, da „[k] ‚živilom‘ sodijo tudi pijača, žvečilni gumi in vse snovi, vključno z vodo, namenoma vgrajene v živilo med izdelavo, pripravo ali obdelavo živila“. Na podlagi te opredelitve je mogoče trditi, da je zadevni prašek kot sestavina, ki je namenoma dodana v hrano, živilo. Prvi pogoj za izjemo, navedeno v prejšnji točki teh sklepnih predlogov, je izpolnjen.
44.      Na drugi strani je za izpolnitev drugega pogoja iz te izjeme potrebno tudi, da se ta prašek uporablja zaradi arome in okusa ali hranilnih lastnosti. Podoben pojem „posebni prehranski nameni“, ki ni opredeljen in je uporabljen v členu 7(b) Uredbe 2018/848, pa je uporabljen v enem od načel, ki se uporabljajo za pridelavo predelane ekološke hrane, na podlagi katerega se aditivi za živila lahko uporabljajo v takih živilih (drugi, alternativni cilj je, da so tehnično nujno potrebni).(35)
45.      Vsa dvoumnost te zadeve in ureditve, ki se uporablja za uporabo praška iz postopka v glavni stvari, izhaja iz teh podobnih pojmov. Tako je aditiv za živila, če se uporablja za posebne prehranske namene, dovoljen za ekološko pridelavo predelane hrane. Poleg tega, če je snov živilo, ki se uporablja zaradi arome in okusa ali hranilnih lastnosti, ni aditiv za živila in se torej lahko prosto uporablja. Ugotoviti je torej treba, kakšna je funkcija tega praška.
46.      Družba Lima trdi, da uporablja prašek iz alge Lithothamnium calcareum za obogatitev svojih pijač s kalcijem, pri čemer navaja le, da gre za sestavino kmetijskega izvora. Trdi tudi, da je Sodišče v sodbi Natumi prašek, obravnavan v zadevi, v kateri je bila izdana ta sodba, opredelilo le kot „neekološko pridelano sestavino kmetijskega izvora“, in ne kot „mineral“, ter da je zato treba sprejeti ekološko različico te sestavine.
47.      Vendar se mi zdi, da Uredba 2018/848 ne omogoča razlage, ki bi privedla do tega rezultata.
48.      Na prvem mestu, v tej uredbi je edino sklicevanje na hranilni učinek za živila navedeno v Prilogi II, del IV, točka 2.2.2(f)(ii), ki se nanaša na uporabo „mineralov (vključno z elementi v sledeh), vitaminov, aminokislin in mikrohranil […] kar zadeva hrano, ki je dana v promet kot hrana s posebnimi lastnostmi ali učinki na zdravje ali hranilno vrednost ali glede na potrebe posebnih skupin potrošnikov“. Navedeni so le nekateri proizvodi, ki spadajo na področje uporabe Uredbe št. 609/2013, in proizvodi, ki jih ureja Direktiva 2006/125. Zato se mi zdi, da se člen 7(b) Uredbe 2018/848 nanaša na to zelo posebno vrsto hrane (za dojenčke in majhne otroke), ko določa načelo omejitve uporabe aditivov za živila le, če obstajajo posebni prehranski nameni.
49.      Druge omembe prehranskega ali hranilnega učinka v Uredbi 2018/848 se nanašajo na živinorejo(36) in pridelavo rastlin(37). Menim, da povezava med vsemi temi prehranskimi ali hranilnimi nameni na področju ekološke pridelave izhaja iz tega, da se nanašajo na primere, v katerih si subjekt (otrok, dojenček, rejna žival) ali predmet (zemlja, rastlina) ne more sam zagotoviti uravnotežene prehrane.
50.      Na drugem mestu, ekološka ali neekološka narava aditiva ni pomembna za uporabo kalcijevega karbonata. V Prilogi V, del A, oddelek A1, k Izvedbeni uredbi 2021/1165 namreč ni pojasnjeno, da mora biti ta proizvod, drugače kot drugi aditivi, pridobljen le iz ekološke pridelave.(38) V prvotni različici Uredbe št. 889/2008 ekološki izvor ni bil omenjen nikjer v preglednici aditivov za živila v delu A Priloge VIII. Ta zahteva po uporabi aditivov iz ekološke pridelave se je pojavila z Izvedbeno uredbo 2019/2164, s katero je bila nadomeščena zadevna preglednica. Ta razvoj se odraža v členu 24(4) Uredbe 2018/848, ki določa, da odobritev uporabe neekoloških aditivov temelji na več načelih, med katerimi je nerazpoložljivost ekološke sestavine v zadostni količini. Tako mora aditiv nasprotno, če je na voljo, izvirati iz ekološke pridelave. Aditivi za živila so torej lahko ekološko pridelani ali ne.
51.      Menim, da je ta analiza potrjena z besedilom člena 7 Izvedbene uredbe 2021/1165, ki določa, da za neekološko sestavino kmetijskega izvora, kadar se uporablja kot aditiv za živila, velja ureditev, ki se uporablja za ta aditiv. Čeprav je bil začetek veljavnosti tega člena preložen na 1. januar 2024,(39) je nova ureditev jasna: namen uporabe neekološke sestavine kmetijskega izvora je tisti, ki določa ureditev, ki se uporabi.
52.      Na tretjem mestu, menim, da se s členom 24(2) Uredbe 2018/848 uvajata ločeni ureditvi za neekološke sestavine kmetijskega izvora in aditive za živila. Vendar se, kot sem pravkar pojasnil, ureditev za aditive za živila uporablja tako za ekološke kot neekološke sestavine. Zato ekološka narava sestavine ni tista, ki omogoča, da se glede na okoliščine za to sestavino ne uporabi ureditev, ki se uporablja za aditive za živila.(40)
53.      Člen 24(2)(a) in (b) Uredbe 2018/848 namreč določa, da „Komisija lahko […] določene proizvode in snovi odobri za uporabo v pridelavi predelane ekološke hrane […] in vse te odobrene proizvode in snovi uvrsti na omejevalne sezname za naslednje namene: […] kot aditive za živila in pomožna […] sredstva […] [ali] kot neekološke sestavine kmetijskega izvora, ki se uporabljajo pri pridelavi predelane ekološke hrane“.
54.      V Prilogi V, del A, oddelek A1, k Izvedbeni uredbi 2021/1165, naslovljeni „Aditivi za živila, vključno z nosilci“, pa je kalcijev karbonat vpisan z navedbo tega posebnega pogoja: „se ne sme uporabljati za barvanje proizvodov ali za dodajanje kalcija proizvodom“. V smislu te ureditve se kalcijev karbonat šteje za aditiv za živila, katerega funkcija ne more biti niti barvanje niti obogatitev s kalcijem. Ti prepovedani funkciji imata torej lastnost funkcij s tehnološkim namenom, saj sicer kalcijev karbonat pri teh uporabah ne bi bil opredeljen kot „aditiv za živila“. Nasprotno pa navedba kalcijevega karbonata na seznamu pomožnih tehnoloških sredstev (Priloga V, del A, oddelek A2, k tej izvedbeni uredbi) ne vsebuje nobenega posebnega pogoja ali omejitve.
55.      Opozoriti je treba, da sta bila z Izvedbeno uredbo (EU) 2025/973(41) združena seznam aditivov za živila (oddelek A1) in seznam pomožnih tehnoloških sredstev (oddelek A2) iz Priloge V, del A, k Izvedbeni uredbi 2021/1165, pri čemer se je upoštevalo, da bi bilo treba „[n]ekatere proizvode […] glede na njihovo tehnološko funkcijo v končnem proizvodu razvrstiti kot aditive za živila in ne kot pomožna tehnološka sredstva, nekatere druge proizvode pa bi bilo treba v skladu z njihovo uporabo razvrstiti kot aditive za živila in pomožna tehnološka sredstva za živila“.(42)
56.      V uvodni izjavi 18 Izvedbene uredbe 2025/973 je tudi pojasnjeno, da bi bilo treba „[n]a navedenem združenem seznamu […] črtati posebni pogoj, da se aditiv ‚kalcijev karbonat‘ ne sme uporabljati za barvanje ali za dodajanje kalcija, saj je navedeni pogoj že v delu IV, točke 2.2.2(c)[(43)], (d)[(44)] in (f), Priloge II k Uredbi (EU) 2018/848“.(45)
57.      V točki 2.2.2(f) tega dela IV Priloge II k Uredbi 2018/848 so med temi proizvodi in snovmi navedeni „minerali (vključno z elementi v sledeh), vitamini, aminokisline in mikrohranila, če […] je njihova uporaba v hrani za običajno prehrano ‚neposredno zakonsko predpisana‘ v smislu, da je neposredno zakonsko predpisana z določbami prava Unije ali nacionalnega prava, ki je združljivo s pravom Unije, tako da hrane sploh ni mogoče dati v promet kot hrane za običajno prehrano, če aminokisline, vitamini, minerali ali mikrohranila niso dodani“. Vendar niti v predlogu za sprejetje predhodne odločbe niti v stališčih strank ni omenjen akt, ki bi nalagal dodajanje kalcija v živila iz postopka v glavni stvari, in sicer v pijačo na osnovi riža in ovsa, da bi se lahko prodajala.(46)
58.      Poleg tega se Komisija opira na to določbo, ko navaja, da je uporaba kalcijevega karbonata pri predelavi ekološke hrane prepovedana(47), pri čemer izvaja pristojnost, ki jo ima na podlagi člena 54 Uredbe 2018/848 za sprejetje delegiranih aktov za spremembo „točke 2.2.2 dela IV Priloge II, kar zadeva vrsto in sestavo proizvodov in snovi, ki se smejo uporabljati v predelani hrani, ter pogoje za njihovo uporabo“ v skladu s členom 16(2)(b) te uredbe.
59.      Zato menim, da je treba prašek iz postopka v glavni stvari, ki je sestavljen večinoma iz kalcijevega karbonata, šteti za aditiv za živila, katerega uporaba je v pridelavi ekološke hrane prepovedana od trenutka, ko se uporablja le za obogatitev rastlinske pijače s kalcijem, čeprav to ni neposredno zakonsko predpisano z ureditvijo Unije ali nacionalno zakonodajo.
V.      Predlog
60.      Glede na vse navedeno Sodišču predlagam, naj na vprašanje za predhodno odločanje, ki ga je postavil Raad van State (državni svet, Belgija), odgovori:
Člen 24(2)(a) Uredbe (EU) 2018/848 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2018 o ekološki pridelavi in označevanju ekoloških proizvodov in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 834/2007, kakor je bila spremenjena z Delegirano uredbo Komisije (EU) 2022/474 z dne 17. januarja 2022, ter točki 2.2.1 in 2.2.2(f)(i) dela IV Priloge II k tej uredbi v povezavi s členom 7(b) Uredbe 2018/848
je treba razlagati tako, da
je prašek, ki je certificiran kot ekološki ter ki se pridobi iz očiščenih, posušenih in zmletih usedlin alge Lithothamnium calcareum, ki je naravno bogata s kalcijevim karbonatom, ki se uporablja za obogatitev s kalcijem pri predelavi živil, prepovedan, ker kalcijevega karbonata ni mogoče uporabiti v ta namen in ker uporaba kalcija v živilih za običajno prehrano ni neposredno zakonsko predpisana.
1      Jezik izvirnika: francoščina.
2      Uredba Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2018 o ekološki pridelavi in označevanju ekoloških proizvodov in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 834/2007 (UL 2018, L 150, str. 1).
3      Delegirana uredba Komisije z dne 17. januarja 2022 (UL 2022, L 98, str. 1), v nadaljevanju: Uredba 2018/848.
4      Izvedbena uredba Komisije z dne 15. julija 2021 o odobritvi nekaterih proizvodov in snovi za uporabo v ekološki pridelavi in pripravi seznamov teh proizvodov in snovi (UL 2021, L 253, str. 13).
5      Glej sodbo z dne 29. aprila 2021, Natumi (C‑815/19, v nadaljevanju: sodba Natumi, EU:C:2021:336).
6      Uredba Sveta z dne 28. junija 2007 o ekološki pridelavi in označevanju ekoloških proizvodov in razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 2092/91 (UL 2007, L 189, str. 1).
7      Uredba Komisije z dne 5. septembra 2008 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 834/2007 o ekološki pridelavi in označevanju ekoloških proizvodov glede ekološke pridelave, označevanja in nadzora (UL 2008, L 250, str. 1), kakor je bila spremenjena z Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2019/2164 z dne 17. decembra 2019 (UL 2019, L 328, str. 61), v nadaljevanju: Uredba št. 889/2008. Ta uredba je bila razveljavljena z Izvedbeno uredbo 2021/1165.
8      Uredba Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2002 o določitvi splošnih načel in zahtevah živilske zakonodaje, ustanovitvi Evropske agencije za varnost hrane in postopkih, ki zadevajo varnost hrane (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 6, str. 463).
9      Uredba Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o aditivih za živila (UL 2008, L 354, str. 16).
10      Uredba Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 o zagotavljanju informacij o živilih potrošnikom, spremembah uredb (ES) št. 1924/2006 in (ES) št. 1925/2006 Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive Komisije 87/250/EGS, Direktive Sveta 90/496/EGS, Direktive Komisije 1999/10/ES, Direktive 2000/13/ES Evropskega parlamenta in Sveta, direktiv Komisije 2002/67/ES in 2008/5/ES in Uredbe Komisije (ES) št. 608/2004 (UL 2011, L 304, str. 18).
11      Uredba Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet in razveljavitvi direktiv Sveta 79/117/EGS in 91/414/EGS (UL 2009, L 309, str. 1).
12      Uredba Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. junija 2013 o živilih, namenjenih dojenčkom in majhnim otrokom, živilih za posebne zdravstvene namene in popolnih prehranskih nadomestkih za nadzor nad telesno težo ter razveljavitvi Direktive Sveta 92/52/EGS, direktiv Komisije 96/8/ES, 1999/21/ES, 2006/125/ES in 2006/141/ES, Direktive 2009/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter uredb Komisije (ES) št. 41/2009 in (ES) št. 953/2009 (UL 2013, L 181, str. 35).
13      Direktiva Komisije z dne 5. decembra 2006 o žitnih kašicah ter hrani za dojenčke in majhne otroke (UL 2006, L 339, str. 16).
14      Glej člen 13, tretji odstavek, Izvedbene uredbe 2021/1165.
15      V različici, kakor je bila spremenjena z Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2018/1584 z dne 22. oktobra 2018 o spremembi Uredbe (ES) št. 889/2008 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 834/2007 o ekološki pridelavi in označevanju ekoloških proizvodov glede ekološke pridelave, označevanja in nadzora (UL 2018, L 264, str. 1).
16      Predložitveno sodišče se sklicuje na Prilogo V, del B, k Izvedbeni uredbi 2021/1165.
17      Ta dokument je na voljo na spletni strani: https://agriculture.ec.europa.eu/farming/organic-farming/organics-glance_sl. Zadnja posodobitev je bila 26. januarja 2026.
18      Glej sodbo z dne 14. junija 2017, TofuTown.com (C‑422/16, EU:C:2017:458, točka 40 in navedena sodna praksa ter izrek).
19      V smislu Direktive 2002/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 10. junija 2002 o približevanju zakonodaj držav članic o prehranskih dopolnilih (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 29, str. 490), kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1137/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 (UL 2008, L 311, str. 1).
20      V smislu Uredbe (ES) št. 1924/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o prehranskih in zdravstvenih trditvah na živilih (UL 2006, L 404, str. 9) in Uredbe Komisije (EU) št. 432/2012 z dne 16. maja 2012 o seznamu dovoljenih zdravstvenih trditev na živilih, razen trditev, ki se nanašajo na zmanjšanje tveganja za nastanek bolezni ter na razvoj in zdravje otrok (UL 2012, L 136, str. 1).
21      V smislu Direktive 2009/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o živilih za posebne prehranske namene (UL 2009, L 124, str. 21) in Uredbe Komisije (ES) št. 953/2009 z dne 13. oktobra 2009 o snoveh, ki so za posebne prehranske namene lahko dodane živilom za posebne prehranske namene (UL 2009, L 269, str. 9).
22      Glej sodbo z dne 5. novembra 2014, Herbaria Kräuterparadies (C‑137/13, EU:C:2014:2335, točka 46).
23      C‑240/23, EU:C:2024:852.
24      C‑137/13, EU:C:2014:2335.
25      Besedilo te točke 2.2.2(f) se neposredno zgleduje po sodbi z dne 5. novembra 2014, Herbaria Kräuterparadies (C‑137/13, EU:C:2014:2335).
26      Glej sodbo z dne 4. oktobra 2024, Herbaria Kräuterparadies II (C‑240/23, EU:C:2024:852, točka 85 in izrek).
27      Glej člen 27(1) Priloge VIII k Uredbi št. 889/2008.
28      Glej sodbo Natumi (točka 47).
29      Glej člen 19(2)(b) in člen 21 Uredbe št. 834/2007.
30      Glej sodbo Natumi (točka 67).
31      Glej sodbo Natumi (točka 68).
32      Glej sodbo Natumi (točka 69).
33      Na podlagi tega teh proizvodov ni mogoče opredeliti kot „pomožna tehnološka sredstva“, ki morajo ostati zgolj kot ostanki v končnem proizvodu, niso nevarni za zdravje ljudi in nimajo tehnološkega učinka na ta proizvod. Glej opredelitev iz člena 3, točka 65, Uredbe 2018/848, ki napotuje na opredelitev iz člena 3(2)(b) Uredbe št. 1333/2008.
34      Glej člen 3(2)(a), drugi pododstavek, točka (ii), Uredbe št. 1333/2008.
35      Glej točko 38 teh sklepnih predlogov.
36      Izraz „prehranski nameni“ je uporabljen v členu 8(b); izraz „prehranske potrebe“ je naveden v točki 1.4.1(b) dela II in točki 3.1.3.1(a) dela III Priloge II; izraz „prehranski vzorci“ je uporabljen v točki 1.4.1(d) dela II Priloge II; izraz „nutritivni dodatki“ je uporabljen v točki 1.5.2.3 dela II Priloge II; izraz „hranilna sestava“ je naveden v točki 3.1.3.1(b)(ii) dela III Priloge II, izraz „prehranske potrebe“ pa je uporabljen v točki 3.1.3.2(a) dela III Priloge II.
37      Izraz „hranilne snovi“ je uporabljen v členu 24(1)(b), členu 31 ter točkah 1.2 in 1.9.6 dela I Priloge II; izraz „posebne prehranske potrebe kmetijskih rastlin“ je naveden v členu 24(3)(d); izraz „hranilne rezerve“ je uporabljen v točki 1.3(a) dela I Priloge II, izraz „potrebe […] po hranilih“ pa v točki 1.9.3 dela I Priloge II.
38      Lecitini, izvlečki rožmarina, gumi iz zrn rožičevca, guar gumi, gumi arabikum, tara gumi, gelanski gumi, glicerol, čebelji vosek, karnauba vosek in eritritol.
39      Glej opombo 14 teh sklepnih predlogov.
40      Glej točki 50 in 51 teh sklepnih predlogov.
41      Izvedbena uredba Komisije z dne 23. maja 2025 o spremembi in popravku Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2021/1165 o odobritvi nekaterih proizvodov in snovi za uporabo v ekološki pridelavi in pripravi seznamov teh proizvodov in snovi (UL L, 2025/973).
42      Glej uvodno izjavo 17 Izvedbene uredbe 2025/973.
43      V zvezi z barvili za označevanje mesa in jajčnih lupin.
44      V zvezi s tradicionalnim okrasnim barvanjem lupine kuhanih jajc, ki se prodajajo v določenem obdobju leta.
45      V tem besedilu je pojasnjeno, da sta barvanje in dodajanje kalcija s kalcijevim karbonatom prepovedana.
46      Glej po analogiji sodbo Natumi (točka 66).
47      Glej v pogosto zastavljenih vprašanjih v zvezi ekološkimi pravili, navedenih v točki 28 teh sklepnih predlogov, odgovor na vprašanje 12 v oddelku 4.5 (str. 113 in 114) o možnosti uporabe alge Lithothamnium calcareum v ekološki pridelavi hrane: „Ne. Točka 2.2.2(f) dela IV Priloge II k Uredbi [2018/848] je upoštevna […] Glavna sestavina alge Lithothamnium calcareum je kalcijev karbonat, njegova glavna funkcija v predelanih živilih pa je dodatek kalcija. Ker je kalcijev karbonat mineral, je zato za njegovo uporabo v ekološki pridelavi potrebna odobritev v skladu s točko 2.2.2 dela IV Priloge II k Uredbi [2018/848]“ (prosti prevod).