62016CC0314
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA
YVES BOT
prednesené 7. septembra 2017 (
1
)
Vec C‑314/16
Európska komisia
proti
Českej republike
„Nesplnenie povinnosti členským štátom – Smernica 2006/126/ES – Doprava – Vodičský preukaz – Rozšírenie definícií skupín C1 a C a obmedzenie definície skupiny D1“
1.
Svojou žalobou Európska komisia žiada Súdny dvor, aby určil, že:
–
Česká republika si tým, že nezabezpečila, aby sa definícia skupín C1 a C vzťahovala len na iné vozidlá, ako sú vozidlá skupín D1 a D, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 4 ods. 1 a článku 4 ods. 4 písm. d) a f) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/126/ES z 20. decembra 2006 o vodičských preukazoch (
2
), a
–
Česká republika si tým, že obmedzila definíciu skupiny D1 na vozidlá projektované a konštruované pre viac ako ôsmich cestujúcich, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 4 ods. 1 a článku 4 ods. 4 písm. h) tejto smernice.
2.
V týchto návrhoch uvediem dôvody, pre ktoré sa domnievam, že táto žaloba o nesplnenie povinnosti je dôvodná.
I. Právny rámec
A.
Právo Únie
3.
V odôvodneniach 1, 2 a 12 smernice 2006/126 sa stanovuje:
„(1)
Smernica Rady 91/439/EHS z 29. júla 1991 o vodičských preukazoch[ (
3
)] bola opakovane podstatným spôsobom zmenená a doplnená. Pri príležitosti ďalších zmien a doplnení uvedenej smernice je z dôvodov prehľadnosti vhodné dotknuté ustanovenia prepracovať.
(2)
Predpisy o vodičských preukazoch sú základnými prvkami spoločnej dopravnej politiky, prispievajú k zlepšeniu bezpečnosti cestnej premávky a uľahčujú voľný pohyb osôb usadzujúcich sa v inom členskom štáte ako v štáte, v ktorom bol vydaný vodičský preukaz. Vzhľadom na význam jednotlivých dopravných prostriedkov držba vodičského preukazu riadne uznaného v hostiteľskom členskom štáte podporí voľný pohyb osôb a slobodu usadiť sa. Napriek pokroku dosiahnutému pri harmonizácii predpisov o vodičských preukazoch medzi členskými štátmi stále pretrvávajú výrazné rozdiely týkajúce sa predpisov… o podskupinách vozidiel, ktoré sa musia vo väčšej miere harmonizovať s cieľom prispieť k vykonávaniu politík Spoločenstva.
…
(12)
Vymedzenia týchto skupín by mali odrážať v širšom rozsahu technické vlastnosti dotknutých vozidiel a zručnosti potrebné na vedenie vozidla.“
4.
Táto smernica vo svojom článku 1 ods. 1 s názvom „Vzor vodičského preukazu“ stanovuje:
„1.   Členské štáty zavedú národný vodičský preukaz podľa vzoru Spoločenstva stanoveného v prílohe I v súlade s ustanoveniami tejto smernice. Symbol na strane 1 vzoru vodičských preukazov Spoločenstva obsahuje rozlišovací znak členského štátu vydávajúceho vodičský preukaz.“
5.
Článok 4 ods. 1 a 4 uvedenej smernice s názvom „Skupiny, vymedzenie pojmov a minimálny vek“ stanovuje:
„1.   Vodičský preukaz uvedený v článku 1 oprávňuje na vedenie motorových vozidiel, ktorých skupiny sú ďalej vymedzené. Môže sa vydávať od minimálneho veku uvedeného pre každú skupinu. ‚Vozidlo poháňané motorom‘ je akékoľvek nekoľajové vozidlo poháňané vlastným motorom.
…
4.   motorové vozidlá:
–
‚motorové vozidlo‘ je akékoľvek motorom poháňané vozidlo, ktoré sa bežne používa na prepravu osôb alebo tovaru po ceste, alebo na ťahanie vozidiel používaných na prepravu osôb alebo tovaru po ceste. Tento pojem zahŕňa trolejbusy, t. j. nekoľajové vozidlá poháňané elektrickým prúdom. Nezahŕňa poľnohospodárske alebo lesné traktory,
…
d)
Skupina C1:
iné motorové vozidlá, ako sú vozidlá skupiny D1 alebo D, ktorých maximálna prípustná hmotnosť presahuje 3500 kg, ale nepresahuje 7500 kg, ktoré sú projektované a konštruované na prepravu najviac ôsmich cestujúcich okrem vodiča; k motorovým vozidlám tejto skupiny môže byť pripojené prípojné vozidlo, ktorého maximálna prípustná hmotnosť nepresahuje 750 kg;
…
f)
Skupina C:
iné motorové vozidlá, ako sú vozidlá skupiny D1 alebo D, ktorých maximálna prípustná hmotnosť je viac ako 3500 kg a ktoré sú projektované a konštruované na prepravu najviac ôsmich cestujúcich okrem vodiča; k motorovým vozidlám tejto skupiny môže byť pripojené prípojné vozidlo, ktorého maximálna prípustná hmotnosť nepresahuje 750 kg;
…
h)
Skupina D1:
motorové vozidlá projektované a konštruované na prepravu najviac 16 cestujúcich okrem vodiča a s maximálnou dĺžkou nepresahujúcou 8 m; k motorovým vozidlám tejto skupiny môže byť pripojené prípojné vozidlo, ktorého maximálna prípustná hmotnosť nepresahuje 750 kg;
…
j)
Skupina D:
motorové vozidlá projektované a konštruované na prepravu viac ako ôsmich cestujúcich okrem vodiča…; k motorovým vozidlám, ktoré možno viesť s vodičským preukazom skupiny D môže byť pripojené prípojné vozidlo s maximálnou prípustnou hmotnosťou, ktorá nepresahuje 750 kg;
…“
6.
Článok 7 ods. 1 písm. a) smernice 2006/126 s názvom „Vydanie, platnosť a obnovenie“ stanovuje:
„1.   Vodičské preukazy sa vydajú len žiadateľom,
a)
ktorí zložili skúšku zručností a správania a teoretickú skúšku a ktorí spĺňajú podmienky zdravotnej spôsobilosti v súlade s ustanoveniami príloh II a III.“
7.
Článok 16 tejto smernice s názvom „Transpozícia“ stanovuje:
„1.   Členské štáty prijmú a uverejnia najneskôr do 19. januára 2011 zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s článkom 1 ods. 1, článkom 3, článkom 4 ods. 1, 2, 3 a 4 písm. b) až k)… Členské štáty bezodkladne oznámia Komisii znenie týchto ustanovení.
2.   Tieto ustanovenia sa uplatňujú od 19. januára 2013.
…“
B.
České právo
8.
§ 80a ods. 1 písm. g), h) a i) zákona č. 361/2000 Sb. o provozu na pozemních komunikacích a o změnách některých zákonů, v znení neskorších predpisov (
4
), stanovuje:
„1.   Do skupiny
…
g)
C1 sú zaradené motorové vozidlá s výnimkou traktorov, ktorých maximálna povolená hmotnosť presahuje 3500 kg, ale nepresahuje 7500 kg, určené na prepravu najviac ôsmich osôb okrem vodiča, ku ktorým môže byť pripojené prípojné vozidlo s maximálnou povolenou hmotnosťou nepresahujúcou 750 kg;
h)
C sú zaradené motorové vozidlá s výnimkou traktorov a vozidiel uvedených v písmene g), ktorých maximálna povolená hmotnosť presahuje 3500 kg, určené na prepravu najviac ôsmich osôb okrem vodiča, ku ktorým môže byť pripojené prípojné vozidlo s maximálnou povolenou hmotnosťou nepresahujúcou 750 kg;
i)
D1 sú zaradené motorové vozidlá, ktorých dĺžka nepresahuje 8 metrov, určené na prepravu najmenej ôsmich a najviac šestnástich osôb okrem vodiča, ku ktorým môže byť pripojené prípojné vozidlo s maximálnou povolenou hmotnosťou nepresahujúcou 750 kg.“
II. Konanie pred podaním žaloby
9.
Komisia listom z 11. júla 2014 zaslala Českej republike výzvu, v ktorej tento členský štát upozornila na skutočnosť, že niektoré ustanovenia jej vnútroštátnej právnej úpravy, a osobitne tie, ktoré sa týkajú vymedzenia skupín C1, C a D1 vodičských preukazov, nie sú v súlade so smernicou 2006/126.
10.
Po preskúmaní tvrdení Českej republiky uvedených v jej odpovedi z 8. októbra 2014 Komisia listom z 27. februára 2015 vydala odôvodnené stanovisko. Zároveň vyzvala Českú republiku, aby prijala nevyhnutné opatrenia na dosiahnutie súladu s uvedeným stanoviskom v lehote dvoch mesiacov od jeho doručenia. Táto lehota bola na žiadosť Českej republiky predĺžená do 27. mája 2015.
11.
Česká republika odpovedala na odôvodnené stanovisko listom z 22. mája 2015 a v súvislosti s vymedzením skupín vozidiel C, C1 a D1 uviedla, že „Česká republika súhlasí s tým, že v súlade s požiadavkami Komisie vykoná čiastočné zmeny a doplnenia platných právnych predpisov s cieľom vyhnúť sa akémukoľvek riziku nejasností a poskytnúť väčšiu právnu istotu“.
12.
Vzhľadom na neoznámenie možného prijatia zamýšľaných zmien a na skutočnosť, že vytýkané nesplnenie povinností v každom prípade pretrvávalo ku dňu uplynutia lehoty stanovenej v odôvodnenom stanovisku, Komisia podala na Súdny dvor prejednávanú žalobu.
III. Argumentácia účastníkov konania
A.
Komisia
13.
Na podporu svojej žaloby Komisia predkladá dva žalobné dôvody.
14.
Vo svojom prvom žalobnom dôvode tvrdí, že v článku 4 ods. 4 smernice 2006/126 sú skupiny C1 a C vozidiel výslovne odlíšené od vozidiel skupín D1 a D a že sa do českého práva neprebrala podmienka tohto znenia: „iné motorové vozidlá, ako sú vozidlá skupiny D1 alebo D“. V dôsledku neprebratia tejto podmienky je držiteľ vodičského preukazu skupiny C1 alebo C v uvedenom členskom štáte oprávnený viesť vozidlo konštruované na prepravu najviac ôsmich cestujúcich bez ohľadu na to, či bolo projektované na prepravu cestujúcich alebo tovaru, hoci táto smernica v prípade, že je vozidlo projektované a konštruované na prepravu cestujúcich, vyžaduje vodičský preukaz skupiny D1 alebo D.
15.
Komisia objasňuje dôsledky neprebratia uvedenej podmienky na príklade minibusu poskytujúceho vysoký komfort a pancierovaných osobných automobilov projektovaných na prepravu cestujúcich. Vzhľadom na ich technické vlastnosti (najviac osem cestujúcich, hmotnosť presahujúca 3500 kg a dĺžka najviac 8 metrov) ich môže viesť držiteľ vodičského preukazu skupiny C1, hoci v prípade prepravy osôb by sa mal vyžadovať vodičský preukaz skupiny D1.
16.
Vo svojom druhom žalobnom dôvode Komisia tvrdí, že kým článok 4 ods. 4 písm. h) smernice 2006/126 vymedzuje skupinu D1 ako zahŕňajúcu motorové vozidlá „projektované a konštruované na prepravu najviac 16 cestujúcich okrem vodiča“, stanovením minimálneho počtu osôb v českom práve na osem sa zaviedla dodatočná podmienka, ktorá je v rozpore s článkom 4 ods. 4 písm. h) uvedenej smernice.
17.
Na podporu týchto dvoch žalobných dôvodov Komisia vysvetľuje, že skupina C tradične zahŕňa motorové vozidlá používané na prepravu tovaru, zatiaľ čo skupina D zahŕňa motorové vozidlá používané na prepravu cestujúcich. To však podľa nej nebráni tomu, aby motorové vozidlá skupiny C mohli prevážať aj cestujúcich. V tomto prípade pôjde najmä o posádku prepravovanú na účely manipulácie s nákladom vozidla.
18.
Keďže technické vlastnosti skupín C a C1 sú rovnaké ako technické vlastnosti skupín D1 a D, Komisia zdôrazňuje potrebu vyhradiť skupiny D1 a D pre vozidlá projektované na prepravu osôb.
19.
Komisia sa odvoláva na legislatívnu históriu právnej úpravy Únie o vodičských preukazoch. Tvrdí, že:
–
prvá smernica 80/1263/EHS (
5
) o zavedení vodičských preukazov Spoločenstva predovšetkým rozlišuje v článku 3 ods. 1 medzi skupinami C a D podľa toho, či ide o motorové vozidlá používané na prepravu tovaru (skupina C) alebo cestujúcich (skupina D), pričom táto posledná uvedená skupina je navyše vymedzená povoleným počtom cestujúcich, najmenej ôsmich;
–
smernicou 91/439/EHS (
6
) o vodičských preukazoch sa do článku 3 ods. 1 a 2 vložilo členenie na kategórie C a C1, ako aj kategórie D a D1. Rozlišovanie motorových vozidiel podľa ich účelu (preprava cestujúcich alebo tovaru) už nebolo „tak jasné“, (
7
) lebo v definíciách skupín C a C1 sa už neuvádzala preprava tovaru. Kategórie C a D v nej však boli vymedzené ako vzájomne sa vylučujúce a podkategórie označené číslom 1 v zásade označovali menšie vozidlá.
20.
Komisia ďalej uvádza, že v smernici 2006/126 bolo vymedzenie skupín vozidiel mierne upravené. Normotvorca Únie doňho doplnil maximálny prípustný počet cestujúcich, ktorých možno prepravovať motorovými vozidlami skupín C a C1 s tým, že tento počet zodpovedá posádke, ktorú možno prepravovať predovšetkým na účely manipulácie s nákladom. Slovné spojenie „preprava tovaru“ nebolo v ustanoveniach vymedzujúcich skupiny C uvedené v doslovnom znení. Z prílohy II s názvom „Minimálne požiadavky na skúšky z vedenia motorového vozidla“ však vyplýva, že vozidlá skupiny C sú vozidlá používané predovšetkým na prepravu tovaru a vozidlá skupiny D sú vozidlá používané predovšetkým na prepravu cestujúcich. Okrem toho sa smernicou 2006/126 vypustil minimálny počet cestujúcich stanovený na 8 pre motorové vozidlá skupiny D1. Táto skupina je teda vymedzená len maximálnym počtom cestujúcich, ktorý nesmie byť vyšší ako 16, a maximálnou dĺžkou vozidla stanovenou na 8 metrov.
B.
Česká republika
21.
Česká republika sa domnieva, že žaloba Komisie je nedôvodná a navrhuje, aby ju Súdny dvor zamietol. Tvrdí, že ňou zvolený spôsob viedol k správnemu a zrozumiteľnému prebratiu dotknutých ustanovení, ktoré zaručuje splnenie cieľa sledovaného smernicou 2006/126.
22.
Táto účastníčka konania sa po prvé domnieva, že podľa práva Únie nebola povinná prebrať ustanovenia uvedenej smernice v doslovnom znení a že sa mohla rozhodnúť pre objasnenie objektívnych kritérií, ktoré umožňujú rozlišovať medzi jednotlivými skupinami vozidiel, pokiaľ sa tým dosiahne očakávaný výsledok.
23.
Po druhé sa Česká republika domnieva, že normotvorca Únie vymedzil skupiny vozidiel v článku 4 ods. 4 uvedenej smernice technickými vlastnosťami, ktoré sa prekrývajú, bez odkazu na prepravu tovaru a osôb, pričom členským štátom umožňuje rozlišovať medzi týmito skupinami, ako naznačuje slovné spojenie „iné motorové vozidlá, ako sú vozidlá skupiny D1 alebo D“. Česká republika preto pristúpila k vymedzeniu skupín vozidiel Cl, C a D1 na vnútroštátnej úrovni, ktoré je presné, zrozumiteľné, v praxi nemôže vyvolávať žiadne spory a zodpovedá cieľu sledovanému právom Únie, a to rozlišovať medzi skupinami vozidiel podľa účelu prepravy. (
8
) Týmto odôvodňuje, prečo sa rozhodla odlíšiť skupinu D1 počtom cestujúcich, ktorých možno prepravovať (minimálny počet viac než 8).
24.
Česká republika totiž zdôrazňuje, že rozmanitosť rozlišovacích kritérií, ako je hmotnosť vozidla (skupiny C a C1), dĺžka vozidla (skupina D1) alebo maximálny či minimálny počet prepravovaných osôb (C, C1, D, D1), vedie k duplicite, ktorá spôsobuje nepochopenie alebo zámenu vzhľadom na to, že jedno vozidlo môže patriť do viacerých skupín.
25.
Ďalej spresňuje, že v prípade neexistencie odlíšenia by skupina motorových vozidiel Dl (motorové vozidlá s maximálnou dĺžkou 8 metrov, ktorými možno prepravovať najviac 16 cestujúcich) de facto absorbovala v skupiny Cl a C. Mohlo by sa tiež dospieť k záveru, že na vedenie nákladného auta s dĺžkou menej ako 8 metrov sa vyžaduje vodičský preukaz skupiny D1 a iba vtedy, keď jeho dĺžka presahuje 8 metrov, sa vyžaduje vodičský preukaz skupiny C1.
26.
Česká republika vo svojej duplike uvádza, že odôvodnenie Komisie, podľa ktorého sú vozidlá skupín C „predovšetkým používané na prepravu tovaru“ a vozidlá skupín D sú „predovšetkým používané na prepravu cestujúcich“, (
9
) je od základu neurčité a jeho praktické uplatnenie je sporné. Podľa Českej republiky výraz „predovšetkým“ poskytuje možnosť odchýliť sa od daného pravidla tým skôr, že prísna klasifikácia vozidiel podľa jedného či druhého z uvedených kritérií nie je vždy možná, a okrem toho postupom času môže dôjsť k zmenám hlavného spôsobu použitia vozidiel.
27.
Česká republika takisto nesúhlasí s tvrdením Komisie, podľa ktorého prebratie do českého práva vedie k neprípustnému obmedzeniu definície skupiny vozidiel D1. Komisia podľa nej nesprávne tvrdí, že minibusy poskytujúce vysoký komfort alebo špeciálne pancierované autá, ktoré môžu pojať najviac 8 cestujúcich okrem vodiča, patria podľa smernice 2006/126 do skupiny vozidiel D1.
28.
Podľa Českej republiky skupina vozidiel D1 predstavuje podskupinu skupiny vozidiel D, ako vyplýva z jej názvu a legislatívnej histórie vymedzenia skupín vozidiel na úrovni Európskej únie. Ide o „zjednodušenú“ verziu skupiny D, a teda o určitú časť vozidiel skupiny D, pre ktorých vedenie stačí byť vzhľadom na ich vlastnosti držiteľom zjednodušenej verzie vodičského preukazu skupiny D. Keďže v definícii skupiny D (
10
) sa uvádza minimálny počet osôb, ktoré možno prepravovať, tento musí byť prebratý do skupiny D1. Ostatné vozidlá môžu patriť len do skupiny C, alebo prípadne do skupiny C1.
IV. Analýza
29.
Predmetom polemiky je obsah ustanovení smernice 2006/126, ktoré vymedzujú hlavné skupiny vozidiel (C, D) a ich podskupiny (C1, D1), a v podstatnej časti aj ich účel, výslovne neuvedený v článku 4 ods. 4 písm. d), f), h) a j) týchto ustanovení, totiž zaviesť rozlišovanie medzi vozidlami na prepravu osôb a ostatnými vozidlami.
30.
Rovnako ako Komisia považujem za potrebné vysvetliť význam a rozsah vylúčenia z kategórií D a D1, prijatého ako prvé rozlišovacie kritérium pre skupiny C a C1, a to tak, že ho zasadím do jeho kontextu (
11
) a pripomeniem ciele právnej úpravy, ktorej je súčasťou (
12
).
31.
Ustanovenia smernice 2006/126 pochádzajú z prepracovaného znenia smernice 91/439, odôvodneného zmenami tejto poslednej uvedenej smernice, ku ktorým došlo niekoľkokrát.
32.
Uvedenou smernicou sa zrušila smernica 80/1263, ktorou sa zaviedol vodičský preukaz Spoločenstva na účely zabezpečenia vzájomného uznávania národných vodičských preukazov členskými štátmi, ako aj výmeny preukazov držiteľov prenášajúcich svoje miesto zvyčajného bydliska alebo pracoviska z jedného členského štátu do druhého.
33.
V tejto smernici európsky normotvorca vymedzil jednotlivé skupiny nevlečených vozidiel označené písmenami od A po D a navzájom od seba odlíšené podľa rôznych kritérií.
34.
V článku 3 ods. 1 uvedenej smernice boli vo vzostupnom poradí zatriedené dvojkolesové alebo trojkolesové vozidlá (skupina A), ďalej motorové vozidlá iné než tie, ktoré sú v tejto skupine, s hmotnostným limitom (3500 kg) a obmedzeným počtom miest (maximálne 8 okrem miesta vodiča), patriace do skupiny B.
35.
Rozlišovalo sa medzi vozidlami z uvedenej skupiny a ostatnými vozidlami na základe týchto vlastností:
–
C: motorové vozidlá používané na „prepravu tovaru, ktorých maximálna povolená hmotnosť presahuje 3500 kg“,
–
D: motorové vozidlá používané na „prepravu osôb, ktoré majú viac ako osem miest okrem miesta vodiča“.
36.
Vzor vodičského preukazu uvedený v prílohe I k smernici 80/1263 obsahoval slovné spojenia prebraté z týchto ustanovení.
37.
Príloha II k uvedenej smernici s názvom „Minimálne požiadavky pre vodičské testy“ nestanovila osobitné podmienky na teoretické preskúšanie, ktoré by umožnili rozlišovať medzi vodičskými preukazmi podľa skupiny vozidiel C alebo D.
38.
Od 1. júla 1996 – dátumu nadobudnutia účinnosti smernice 91/439 – sa normotvorca rozhodol odlíšiť skupiny C a D rozdielnym spôsobom, s konkrétnym cieľom.
39.
Táto smernica totiž predstavuje, ako vyplýva z jej tretieho, štvrtého a piateho odôvodnenia, druhú etapu nadväzujúcu na etapu uskutočnenú v roku 1980, v rámci ktorej sa mali harmonizovať skupiny a podskupiny vozidiel, ako aj minimálne podmienky na vydávanie vodičských preukazov, a mala sa pripomenúť záväznosť spoločných ustanovení. (
13
) Na tomto základe boli v článku 3 ods. 2 uvedenej smernice vytvorené podskupiny C1 a D1.
40.
Rozlišovanie medzi skupinami vozidiel C a D odôvodnené v smernici 80/1263 prepravou tovaru a cestujúcich, sa v znení smernice 91/439 už neuvádza rovnakým spôsobom. Skupina D je vyhradená pre „motorové vozidlá používané na prepravu osôb“ a skupina C je rovnako ako podskupina C1 štandardne vymedzená ako „motorové vozidlá iné než tie, ktoré sú v kategórii D“.
41.
Takéto rozlišovanie dostalo prvýkrát konkrétnu podobu vo vzore vodičského preukazu uvedeného v prílohe I k tejto smernici. Oproti C vidno piktogram dvoch nákladných áut alebo ťažkých nákladných automobilov. C1 je napísané vedľa nákladného auta menších rozmerov. Oproti D sa nachádza piktogram dvoch autobusov, vedľa D1 piktogram kratšieho autobusu.
42.
V prílohe II k uvedenej smernici sa uvádzajú podmienky pre vedenie vozidiel s osobitnými požiadavkami pre každú kategóriu vrátane vozidiel C a D a osobitným zoznamom vyhradeným pre skupinu D:
„5.5.
Kategória D
Vodiči vozidiel v tejto kategórii musia preukázať znalosť:
5.5.1.
pravidiel týkajúcich sa prepravy osôb;
5.5.2.
ako sa správať v prípade nehody;
5.5.3.
musia byť tiež schopní urobiť bezpečnostné opatrenia špeciálnych vozidiel.“
43.
Snaha o zachovanie osobitnej skupiny vozidiel, ktoré sú „používané“ výhradne „na prepravu osôb“ (inak povedané „skupiny D“), je zrejmá z voľby slov v nových ustanoveniach, ktoré vychádzajú zo smernice 91/439.
44.
Skupina C je teraz štandardne vymedzená s ohľadom na skupinu D, a nie skupinu B (
14
), na základe hmotnosti príslušných vozidiel. Zohľadňuje sa tiež nutnosť neobmedzovať vozidlá skupiny C len na prepravu tovaru. Preprava osôb, pre ktorú sú určité vozidlá výhradne projektované, naďalej odôvodňuje existenciu osobitnej skupiny (D).
45.
Tie isté kritériá sa uplatňujú pri vymedzení skupín C1 a D1, ktoré zodpovedajú vozidlám s rovnakou funkciou, ale menšími rozmermi (prípady, keď je obmedzená hmotnosť alebo počet cestujúcich). Hmotnosť vozidla je rozlišujúcim znakom v skupinách (
15
) C a C1, zatiaľ čo pri skupinách D a D1 je rozlišujúcim znakom počet cestujúcich, v prvom prípade viac než 8 (
16
) a v druhom prípade viac než 8, ale najviac 16.
46.
Smernica 2006/126 spresnila vymedzenie týchto jednotlivých skupín, (
17
) pričom však nezmenila hlavné odlíšenie skupiny D vyhradenej pre prepravu cestujúcich.
47.
Vylúčenie skupiny D z definície skupín C a C1 sa zachovalo a pridala sa skupina D1. Vzor vodičského preukazu obsahuje tie isté piktogramy, ako sú tie, ktoré sú opísané v bode 41 týchto návrhov. (
18
) Navyše špecifikácie uvedené v prílohe II (
19
) smernice, na ktoré takisto odkazuje česká vláda vo vyjadrení k žalobe (
20
), sú zhodné.
48.
Sledovaný cieľ je spresnený v odôvodnení 12 uvedenej smernice, podľa ktorého „vymedzenia týchto skupín by mali odrážať v širšom rozsahu technické vlastnosti dotknutých vozidiel a zručnosti potrebné na vedenie vozidla“.
49.
Pokiaľ ide o minimálne požiadavky na skúšky z vedenia motorového vozidla a teoretickú skúšku, osobitné ustanovenia smernice 2006/126 týkajúce sa skupín C a D a ich podskupín opätovne vysvetľujú rozlišovanie na základe hlavného účelu prepravy:
„4.1.9.
bezpečnostných faktoroch týkajúcich sa nákladu vozidla: kontrola nákladu (umiestnenie a upevnenie), ťažkosti s rôznymi druhmi nákladu (napr. kvapaliny, visiace náklady, …), vykladanie a nakladanie tovaru a použitie nakladacieho zariadenia (iba pre skupiny C, CE, C1, C1E);
4.1.10.
zodpovednosti vodiča, pokiaľ ide o prepravu cestujúcich; pohodlia a bezpečnosti cestujúcich; prepravy detí; potrebných kontrol pred odcestovaním; všetky druhy autobusov by mali byť súčasťou teoretickej skúšky (autobusy verejnej hromadnej dopravy a diaľkové autobusy, autobusy s osobitnými rozmermi, …) (iba pre skupiny D, DE, D1, D1E).
…
4.2.
Povinná kontrola všeobecných vedomostí o týchto dodatočných ustanoveniach pre skupiny C, CE, D a DE:
…
4.2.8.
zodpovednosti vodiča, pokiaľ ide o preberanie, prepravu a dodanie tovaru v súlade s dohodnutými podmienkami (iba pre skupiny C, CE).“
50.
To isté sa vzťahuje aj na skúšku zručnosti a správania:
„5.2.
Vozidlá použité pri skúškach zručností a správania sú v súlade s minimálnymi kritériami uvedenými ďalej. Členské štáty môžu stanoviť prísnejšie kritériá alebo pridať ďalšie kritériá.
…
Skupina C:
Vozidlo skupiny C s maximálnou prípustnou hmotnosťou najmenej 12000 kg, dĺžkou najmenej 8 m, šírkou najmenej 2,40 m a schopné dosiahnuť rýchlosť najmenej 80 km/h; vybavené brzdami s antiblokovacím zariadením, prevodovkou umožňujúcou vodičovi ručné radenie s najmenej ôsmimi prevodovými stupňami a záznamovým zariadením podľa nariadenia (EHS) č. 3821/85[ (
21
)]; nákladný priestor pozostáva z uzavretej obdĺžnikovej karosérie, ktorá je aspoň taká široká a vysoká ako kabína vodiča; vozidlo má reálnu celkovú hmotnosť najmenej 10000 kg;
…
Skupina C1:
Vozidlo podskupiny C1 s maximálnou prípustnou hmotnosťou aspoň 4000 kg, s dĺžkou aspoň 5 m a s rýchlosťou najmenej 80 km/h; vybavené brzdami s antiblokovacím zariadením a záznamovým zariadením, ako je vymedzené v nariadení… č. 3821/85; nákladný priestor pozostáva z uzavretej obdĺžnikovej karosérie, ktorá je aspoň taká široká a vysoká ako kabína vodiča;
…
Skupina D:
Vozidlo skupiny D s dĺžkou najmenej 10 m, šírkou najmenej 2,4 m a rýchlosťou najmenej 80 km/h; vybavené brzdami s antiblokovacím zariadením a záznamovým zariadením, ako je vymedzené v nariadení… č. 3821/85;
…
Skupina D1:
Vozidlo podskupiny D1 s maximálnou prípustnou hmotnosťou najmenej 4000 kg, s dĺžkou najmenej 5 m a s rýchlosťou najmenej 80 km/h; vybavené brzdami s antiblokovacím zariadením a záznamovým zariadením, ako je vymedzené v nariadení… č. 3821/85.“
51.
Pokiaľ ide o zručnosti a správanie, ktoré sa majú skúšať pre skupiny C a D a ich podskupiny, podľa rovnakej logiky sa spresňuje:
„8.1.6.
kontrola bezpečnostných faktorov súvisiacich s nakladaním: korba, plachty, nákladové dvere, nakladací mechanizmus (ak existuje), zaistenie kabíny (ak existuje), spôsob nakladania, zabezpečenia nákladu (iba pre
skupiny C, CE, C1, C1E);
…
8.1.8.
schopnosť vykonať osobitné bezpečnostné opatrenia vo vozidle; ovládanie korby, pomocných dverí, núdzových východov, zariadení prvej pomoci, hasiacich prístrojov a iných bezpečnostných zariadení (iba pre skupiny D, DE, D1, D1E);
…
8.2. Osobitné úkony, ktoré sa majú odskúšať vzhľadom na bezpečnosť cestnej premávky:
…
8.2.3.
bezpečné zaparkovanie kvôli nakladaniu/vykladaniu pri nakladacej rampe/plošine alebo pri podobnom zariadení (iba pre skupiny C, CE, C1, C1E);
8.2.4.
zaparkovanie tak, aby mohli cestujúci bezpečne nastúpiť do autobusu alebo z neho vystúpiť (iba pre skupiny D, DE, D1, D1E).“
52.
Niet pochýb o tom, že z ustanovení smernice 2006/126 ako celku vyplýva, že definície skupín vozidiel vychádzajú z rozlišovania prepravy osôb nezmeneného od roku 1980. Toto je jasné a presné kritérium, ktoré odôvodňuje vylúčenie skupín D1, resp. D, z definície skupín C a C1. Hoci voľba zjednodušenej formulácie je diskutabilná, (
22
) podľa môjho názoru neponecháva priestor na dvojznačnosť.
53.
Rozhodnutie normotvorcu Únie spresniť maximálny počet osôb, ktoré možno prepravovať nákladnými autami (skupiny C alebo C1), ako posledné kritérium pre tieto vozidlá, nemôže viesť k nejasnému výkladu.
54.
Toto rozhodnutie ani nemôže zmenšiť dosah slovného spojenia „iné motorové vozidlá, ako sú vozidlá skupiny D1 alebo D“ na začiatku článku 4 ods. 4 písm. d) alebo f) uvedenej smernice, podľa rovnakého postupu, aký sa použil v článku 3 smernice 91/439. Jeho význam sa totiž odvodzuje z požiadavky, aby vodič vozidla tejto skupiny preukázal vedomosti o preprave cestujúcich, ich pohodlí a bezpečnosti.
55.
Z dôvodu naliehavej potreby zaistiť bezpečnosť osôb na cestách, (
23
) a to jednotným spôsobom v rámci Únie, preto zastávam názor, že ako správne uviedla Komisia na podporu svojej žaloby, vyžaduje sa doslovné prebratie jasných a presných ustanovení uvedenej smernice. (
24
) Doslovné prebratie navyše umožňuje v tomto osobitnom prípade splniť ďalší prvoradý cieľ sledovaný od prijatia prvej smernice 80/1263, a to cieľ podporiť voľný pohyb osôb a slobodu usadiť sa prostredníctvom harmonizácie predpisov o vodičských preukazoch.
56.
Z toho vyplýva, že nie je prípustné, aby voľba rôznych kritérií viedla k výsledku, ktorý by bol v rozpore s výsledkom uvedeným v smernici 2006/126, totiž aby výhradnú prepravu osôb mohli zabezpečovať vodiči oprávnení viesť vozidlá skupiny C alebo C1, od ktorých sa bude vyžadovať, aby preukázali predovšetkým vedomosti, pokiaľ ide o preberanie, prepravu a dodanie tovaru, nakladanie a zabezpečenie nákladu, ako aj vykladanie.
57.
Príklad poskytnutý Komisiou výstižne ilustruje dôsledky rozhodnutia českého zákonodarcu stanoviť minimálny počet cestujúcich pre skupinu D1 na viac ako 8 (
25
): minibus s dĺžkou menej ako 8 metrov, ktorý slúži na prepravu menej ako 8 osôb, patrí do skupiny C alebo C1, zatiaľ čo príslušné požiadavky sa týkajú prepravy osôb.
58.
Argumentácia českej vlády, ktorá nezohľadňuje osobitosť vozidla spočívajúcu v tom, že neslúži na prepravu tovaru, preto nie je presvedčivá. Kríženie všetkých technických vlastností vozidiel zvolených v smernici 2006/126 je takisto zbytočné, lebo zodpovedajú účelu použitia vozidiel, na ktorý sú určené. Skupina C, ktorá je tak tradične vyhradená ťažkým nákladným automobilom, je sekundárne vymedzená hmotnosťou vozidla, pričom počet cestujúcich je rovnaký ako v prípade vozidla skupiny B. Skupina D je vymedzená iba minimálnym počtom cestujúcich a podskupina D1 je odlíšená maximálnym počtom prepravovaných osôb a dĺžkou vozidla konštruovaného na tento účel.
59.
Všetky uvedené úvahy ma priviedli k záveru, že Česká republika si tým, že vylúčila vozidlá D a D1 zo skupín C a C1 a pridala minimálny počet cestujúcich stanovený na 8 do skupiny D1, nesplnila svoje povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 4 ods. 1 a článku 4 ods. 4 písm. d), f) a h) smernice 2006/126.
V. Trovy
60.
Podľa článku 138 ods. 1 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže Komisia navrhla zaviazať Českú republiku na náhradu trov konania a táto nemala úspech vo svojich dôvodoch, je opodstatnené zaviazať ju na náhradu trov konania.
VI. Návrh
61.
Vzhľadom na predchádzajúce úvahy navrhujem, aby Súdny dvor rozhodol takto:
1.
Česká republika si tým, že nezabezpečila, aby sa definícia skupín C1 a C vzťahovala len na iné motorové vozidlá, ako sú vozidlá skupín D1 a D, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 4 ods. 1 a článku 4 ods. 4 písm. d) a f) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/126/ES z 20. decembra 2006 o vodičských preukazoch.
2.
Česká republika si tým, že obmedzila definíciu skupiny D1 na motorové vozidlá projektované a konštruované pre viac ako ôsmich cestujúcich, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 4 ods. 1 a článku 4 ods. 4 písm. h) uvedenej smernice.
3.
Česká republika je povinná nahradiť trovy konania.
PRÍLOHA: Súhrnná tabuľka obsahu hlavných smerníc týkajúcich sa vodičských preukazov
Smernica 80/1263
Článok 3 ods. 1
Smernica 91/439
Článok 3 ods. 1 a 2
Smernica 2006/126
Článok 4 ods. 4 písm. d), f), h) a j)
C
Motorové vozidlá „používané na prepravu tovaru“
≥ 3 500 kg
Motorové vozidlá „iné než tie, ktoré sú v kategórii D“ ≥ 3 500 kg
Motorové vozidlá „iné, ako sú vozidlá skupiny D1 alebo D“
≥ 3 500 kg
„projektované a konštruované na prepravu najviac ôsmich cestujúcich“
C1
Neuplatňuje sa
Motorové vozidlá „iné než tie, ktoré sú v kategórii D“
Nad 3 500 kg ale nie viac ako 7 500 kg
Motorové vozidlá „iné, ako sú vozidlá skupiny D1 alebo D“
Nad 3 500 kg ale nie viac ako 7 500 kg
„projektované a konštruované na prepravu najviac ôsmich cestujúcich“
D
Motorové vozidlá „používané na prepravu osôb“
Viac ako osem miest okrem miesta vodiča
Motorové vozidlá „používané na prepravu osôb“
Viac ako osem miest okrem miesta vodiča
Motorové vozidlá „projektované a konštruované na prepravu najviac ôsmich cestujúcichokrem vodiča“
D1
Neuplatňuje sa
Motorové vozidlá „používané na prepravu osôb“
Viac ako 8 ale nie viac ako 16 miest okrem miesta vodiča
Motorové vozidlá „projektované a konštruované na prepravu najviac 16 cestujúcich okrem vodiča“ Maximálna dĺžka nepresahujúca 8 m
(
1
)	Jazyk prednesu: francúzština.
(
2
)	Ú. v. EÚ L 403, 2006, s. 18.
(
3
)	Ú. v. ES L 237, 1991, s. 1; Mim. vyd. 07/001, s. 317.
(
4
)	Toto je jedno z vnútroštátnych vykonávacích opatrení, ktoré boli Komisii oznámené ako opatrenia, ktorými sa zabezpečilo prebratie smernice 2006/126, zmenenej smernicou Komisie 2009/113/ES z 25. augusta 2009 (Ú. v. ES L 223, 2009, s. 31) a smernicou Komisie 2011/94/EÚ z 28. novembra 2011 (Ú. v. EÚ L 314, 2011, s. 31).
(
5
)	Prvá smernica Rady zo 4. decembra 1980 o zavedení vodičských preukazov Spoločenstva [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 375, 1980, s. 1).
(
6
)	Smernica Rady z 29. júla 1991 o vodičských preukazoch (Ú. v. ES L 237, 1991, s. 1; Mim. vyd. 07/001, s. 317).
(
7
)	Pozri bod 5 repliky.
(
8
)	Pozri body 19 a 20 vyjadrenia k žalobe.
(
9
)	Pozri bod 7 tejto dupliky.
(
10
)	„Na prepravu viac ako 8 cestujúcich okrem vodiča“ v článku 4 ods. 4 písm. j) smernice 2006/126.
(
11
)	Pozri súhrnnú tabuľku v prílohe k týmto návrhom.
(
12
)	Podľa analytickej metódy odporúčanej Súdnym dvorom, pozri rozsudok z 26. októbra 2006, Komisia/Španielsko (C‑36/05, EU:C:2006:672, body 24 a 25).
(
13
)
(
14
)	Do tejto skupiny patria vozidlá s hmotnosťou do 3500 kg.
(
15
)	Hmotnosť vozidla predstavuje druhé kritérium pre tieto kategórie rovnako ako v smernici 80/1263.
(
16
)	Tento minimálny počet 8 osôb treba tiež dať do súvisu s maximálnym počtom v skupine B.
(
17
)	Pozri odôvodnenie 2 tejto smernice.
(
18
)	Vzor obnovený smernicou 2011/94.
(
19
)	Výňatky citované v bodoch 49 až 51 vyššie kurzívou zvýraznil generálny advokát.
(
20
)	Pozri body 15 až 17 tohto vyjadrenia k žalobe.
(
21
)	Nariadenie Rady z 20. decembra 1985 o záznamovom zariadení v cestnej doprave (Ú. v. ES L 370, 1985, s. 8; Mim. vyd. 07/001, s. 227).
(
22
)	Nemalo by sa na účely odstránenia akýchkoľvek pochybností v budúcnosti uprednostniť slovné spojenie „iné motorové vozidlá, ako sú vozidlá používané výhradne na prepravu osôb“?
(
23
)	Pozri bod 51 rozsudku z 22. mája 2014, Glatzel (C‑356/12, EU:C:2014:350, a citovanú judikatúru): „V tomto ohľade podľa ustálenej judikatúry Súdneho dvora zlepšenie bezpečnosti cestnej premávky predstavuje dôvod všeobecného záujmu Únie (pozri v tomto zmysle najmä rozsudky z 5. októbra 1994, van Schaik, C‑55/93, EU:C:1994:363, bod 19; z 21. marca 2002, Cura Anlagen, C‑451/99, EU:C:2002:195, bod 59; z 15. marca 2007, Komisia/Fínsko, C‑54/05, EU:C:2007:168, bod 40; z 10. februára 2009, Komisia/Taliansko, C‑110/05, EU:C:2009:66, bod 60; z 22. októbra 2009, Komisia/Portugalsko, C‑438/08, EU:C:2009:651, bod 48; z 11. marca 2010, Attanasio Group, C‑384/08, EU:C:2010:133 bod 50; z 19. mája 2011, Grasser, C‑184/10, EU:C:2011:324, bod 26, ako aj z 13. októbra 2011, Apelt, C‑224/10, EU:C:2011:655, bod 47).“ O účele len nedávno pripomenutej smernice 2006/126 pozri tiež rozsudok z 26. apríla 2017, Popescu (C‑632/15, EU:C:2017:303, bod 40).
(
24
)	V danom prípade treba rozlišovať prípady, v ktorých Súdny dvor konštatoval, že „pri prebratí smernice… do vnútroštátneho práva je možné sa v závislosti od jej obsahu uspokojiť s všeobecným právnym kontextom, pokiaľ takýto kontext účinne zabezpečí úplné uplatňovanie smernice dostatočne jasným a presným spôsobom, aby v prípade, že smernica je zacielená na priznanie práv jednotlivcom, sa osoby, ktorým z nej plynú výhody, mohli v celom rozsahu oboznámiť so svojimi právami a prípadne sa ich domáhať na vnútroštátnych súdoch“. Pozri rozsudok z 9. apríla 1987, Komisia/Taliansko (363/85, EU:C:1987:196, bod 7 a citovaná judikatúra).
(
25
)	Hoci bol smernicou 2006/126 zrušený a nahradený dĺžkou vozidla.