62009CJ0488_SK
Účastníci konania
Odôvodnenie
Výrok
Účastníci konania
Vo veci C‑488/09,
ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Tribunal Supremo (Španielsko) z 28. septembra 2009 a doručený Súdnemu dvoru 30. novembra 2009, ktorý súvisí s konaním:
Asociación de Transporte Internacional por Carretera (ASTIC)
proti
Administración General del Estado,
SÚDNY DVOR (prvá komora),
v zložení: predseda prvej komory A. Tizzano, sudcovia J.‑J. Kasel, A. Borg Barthet, E. Levits (spravodajca) a M. Berger,
generálna advokátka: E. Sharpston,
tajomník: A. Calot Escobar,
so zreteľom na písomnú časť konania,
so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
– Asociación de Transporte Internacional por Carretera (ASTIC), v zastúpení: C. García Rubio, procuradora, a R. Machado Salazar de Frías, abogado,
– španielska vláda, v zastúpení: J. M. Rodríguez Cárcamo, splnomocnený zástupca,
– Európska komisia, v zastúpení: B.‑R. Killmann, J. Baquero Cruz a A Caeiros, splnomocnení zástupcovia,
so zreteľom na rozhodnutie prijaté po vypočutí generálnej advokátky, že vec bude prejednaná bez jej návrhov,
vyhlásil tento
Rozsudok
Odôvodnenie
1. Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu rôznych ustanovení colnej právnej úpravy Únie, ako aj Colného dohovoru o medzinárodnej preprave tovaru na podklade karnetov TIR podpísaného v Ženeve 14. novembra 1975 (ďalej len „dohovor TIR“), ktorý bol schválený v mene Európskeho hospodárskeho spoločenstva nariadením Rady (EHS) č. 2112/78 z 25. júla 1978 (Ú. v. ES L 252, s. 1) a vstúpil do platnosti 20. júna 1983.
2. Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi Asociación de Transporte Internacional por Carretera (ďalej len „ASTIC“) a Administración General del Estado (všeobecná štátna správa) vo veci vybratia colného dlhu vzniknutého z dôvodu protiprávnej vykládky nákladu cigariet v Španielsku.
Právny rámec
Dohovor TIR
3. Dohovor TIR najmä stanovuje, že tovar prepravovaný v režime TIR zavedenom týmto dohovorom nepodlieha na pohraničných colných úradoch plateniu alebo zloženiu dovozných alebo vývozných ciel a poplatkov.
4. Článok 11 uvedeného dohovoru znie:
„1. Ak karnet TIR nebol uvoľnený alebo ak bol uvoľnený s výhradami, príslušné orgány nie sú oprávnené požadovať od záručného združenia zaplatenie súm uvedených v článku 8 ods. 1 a 2, pokiaľ tieto orgány do jedného roka od prijatia karnetu TIR písomne neupovedomili združenie o neuvoľnení alebo o uvoľnení s výhradou. Toto ustanovenie platí aj v prípade, keď uvoľnenie bolo získané neoprávnene alebo protizákonne, ale v takom prípade je lehota dvojročná.
2. Žiadosť o zaplatenie súm uvedených v článku 8 ods. 1 a 2 sa zasiela záručnému združeniu najneskoršie tri mesiace odo dňa, keď toto združenie bolo upovedomené o neuvoľnení karnetu, o jeho uvoľnení s výhradou alebo o jeho uvoľnení získanom neoprávnene alebo protizákonne, a najneskoršie do dvoch rokov od toho istého dňa. V prípadoch, ktoré však boli odovzdané súdu v uvedenej dvojročnej lehote, sa žiadosť o zaplatenie zasiela do roka odo dňa, keď sa súdne rozhodnutie stalo vykonateľným.
3. Na zaplatenie požadovaných súm má záručné združenie trojmesačnú lehotu odo dňa, ku ktorému mu bola žiadosť o zaplatenie zaslaná. Zaplatené sumy sa združeniu vrátia, ak sa do dvoch rokov odo dňa uvedeného na žiadosti o zaplatenie sa colným orgánom preukáže, že pri danej dopravnej operácii neboli predpisy porušené.“
5. Článok 37 dohovoru TIR uvádza:
„Ak sa nedá zistiť, na ktorom území bol priestupok spáchaný, platí domnienka, že bol spáchaný na území zmluvnej strany, kde bol zistený.“
Právo Únie
6. Podľa článku 203 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 302, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307, ďalej len „colný kódex“), colný dlh pri dovoze vzniká „nezákonným odňatím tovaru, ktorý podlieha dovoznému clu spod colného dohľadu“ a to v okamihu tohto odňatia.
7. Článok 215 colného kódexu stanovuje:
„1. Colný dlh vzniká na mieste, kde sa odohrávajú udalosti, pri ktorých vzniká.
2. Tam, kde nie je možné určiť miesto uvedené v odseku 1 sa colný dlh považuje za taký, ktorý vznikol na mieste, na ktorom colné orgány prídu k záveru, že tovar je v situácii, v ktorej vzniká colný dlh.
3. Tam, kde sa uplatnenie colného režimu pre tovar neskončilo, colný dlh sa považuje za taký, ktorý vznikol na mieste, kde:
– bol tovar umiestnený do tohto režimu alebo
– tovar vstúpil do spoločenstva v rámci tohto režimu.
4. Tam, kde colné orgány na základe im dostupných informácií môžu preukázať, že colný dlh už vznikol, keď bol tovar na inom mieste v skoršom čase, colný dlh sa považuje za taký, ktorý vznikol na mieste, ktoré môže byť preukázané ako prvé miesto, v ktorom je možné preukázať existenciu colného dlhu.“
8. Článok 221 colného kódexu uvádza:
„1. Akonáhle je suma cla zapísaná do účtovnej evidencie, musí byť oznámená dlžníkovi v súlade s ustanovenými postupmi.
…
3. Oznámenie dlžníkovi sa neuskutočňuje po uplynutí lehoty troch rokov odo dňa, kedy vznikol colný dlh. Avšak tam, kde colné orgány nemohli určiť presnú sumu splatnú podľa zákona v dôsledku konania, ktoré by mohlo viesť k trestnému súdnemu konaniu [trestne stíhateľného skutku – neoficiálny preklad ], sa môže takéto oznámenie, pokiaľ to povoľujú platné právne predpisy, urobiť po uplynutí takejto trojročnej lehoty.“
9. Podľa článku 451 nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92 (Ú. v. ES L 253, s. 1; Mim. vyd. 02/006, s. 3, ďalej len „vykonávacie nariadenie“) sa na účely uplatenia režimu medzinárodnej prepravy tovaru na podklade karnetov TIR považuje colné územie Európskej únie za jediné územie.
10. Podľa článku 454 vykonávacieho nariadenia:
„1. Tento článok sa uplatňuje bez dosahu na osobitné ustanovenia dohovoru TIR a dohovoru ATA o zodpovednosti záručných združení, ak sa používa karnet TIR alebo ATA.
2. Ak sa v priebehu alebo v súvislosti s dopravnou operáciou vykonávanou na podklade karnetu TIR alebo tranzitnou operáciou vykonávanou na podklade karnetu ATA zistí, že v určitom členskom štáte došlo k priestupku alebo nezrovnalosti, clá a ostatné poplatky, ktoré môžu byť splatné, vymáha tento členský štát v súlade s ustanoveniami Spoločenstva alebo s vnútroštátnymi ustanoveniami bez dosahu na uplatnenie trestného konania.
3. Ak nie je možné určiť miesto, na ktorom území došlo k priestupku alebo nezrovnalosti, má sa za to, že k takémuto priestupku alebo nezrovnalosti došlo v členskom štáte, v ktorom bol zistený, ak v lehote ustanovenej v článku 455 (1) nie je k spokojnosti colných orgánov predložený dôkaz o zákonnosti operácie alebo o mieste, na ktorom skutočne došlo k priestupku alebo nezrovnalosti.
Ak žiadny takýto dôkaz nie je predložený a má sa teda za to, že k tomuto priestupku alebo nezrovnalosti došlo v členskom štáte, v ktorom bol zistený, príslušný členský štát vymeria clá a ostatné poplatky, ktoré sa vzťahujú na príslušný tovar, v súlade s ustanoveniami spoločenstva alebo národnými ustanoveniami.
Ak je následne určený členský štát, v ktorom skutočne došlo k uvedenému priestupku alebo nezrovnalosti, clá a ostatné poplatky (okrem poplatkov uložených podľa druhého pododseku ako vlastné zdroje spoločenstva), ktoré sa týkajú príslušného tovaru v tomto členskom štáte, musí tomuto členskému štátu vrátiť členský štát, ktorý ich pôvodne vymáhal. V tomto prípade nadmerná platba musí byť vrátená osobe, ktorá pôvodne poplatky uhradila.
Ak je výška ciel a iných poplatkov, ktoré pôvodne vymeral a vrátil členský štát, ktorý ich vymáhal, nižšia ako výška ciel a ostatných poplatkov splatných v členskom štáte, v ktorom skutočne došlo k priestupku alebo nezrovnalosti, členský štát vymeria rozdiel v súlade s ustanoveniami spoločenstva alebo národnými ustanoveniami.
Colné správy členských štátov prijmú potrebné opatrenia na riešenie akéhokoľvek priestupku alebo nezrovnalosti a uložia efektívne pokuty.“
11. Článok 455 vykonávacieho nariadenia znie:
„1. Ak sa zistí, že k priestupku alebo nezrovnalosti došlo v priebehu alebo v súvislosti s prepravnou operáciou vykonávanou na základe karnetu TIR alebo tranzitnou operáciou vykonávanou na základe karnetu ATA, colné orgány to oznámia držiteľovi karnetu TIR alebo karnetu ATA a záručnému zväzu v lehote predpísanej v článku 11 (1) Dohovoru TIR prípadne v článku 6 (4) Dohovoru ATA.
2. Dôkaz o zákonnosti operácie vykonávanej na základe karnetu TIR alebo karnetu ATA v zmysle prvého pododseku článku 454 (3) musí byť predložený v lehote predpísanej v článku 11 (2) Dohovoru TIR prípadne v článku 7 (1) a (2) Dohovoru ATA.
…“
12. Článok 457 vykonávacieho nariadenia stanovuje:
„Na účely článku 8 (4) Dohovoru TIR, ak zásielka vstúpi na colné územie spoločenstva alebo je odoslaná z colného výstupného úradu, ktorý sa nachádza na colnom území spoločenstva, záručné združenie bude zodpovedať colným orgánom každého členského štátu, na územie ktorého vstúpi zásielka TIR až do miesta, v ktorom opustí colné územie spoločenstva alebo až po colný úrad určenia na tomto území.“
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
13. ASTIC je záručné združenie pre prepravy uskutočnené na podklade karnetu TIR (ďalej len „prepravy TIR“) na španielskom území. Podľa záručnej listiny z 18. februára 1994 je zodpovednosť tohto združenia obmedzená na 200 000 USD.
14. Bundesverband Güterkraftverkehr Logistik und Entsorgung eV (ďalej len „BGL“) je záručné združenie pre prepravy TIR uskutočnené na nemeckom území.
15. Dňa 18. marca 1994 colný úrad v Lindau (Nemecko) zaregistroval tranzit karnetu TIR 10099706 týkajúceho sa zásielky cigariet, ktorá pochádzala zo Švajčiarska a miestom jej určenia bol colný úrad v Porte (Portugalsko). Colný úrad v Lindau zistil, že tento tovar nebol na colnom úrade určenia predložený, a 12. a 17. januára 1995 vydal proti prepravcovi a držiteľovi karnetu TIR platobný výmer. Dňa 17. januára 1995 tiež informoval BGL, že uvedený karnet TIR nebol uvoľnený a 26. februára 1996 mu zaslal mu žiadosť o zaplatenie dlžného cla.
16. Uvedený colný úrad zároveň 17. januára 1995 informoval o zistenej nezrovnalosti štátne zastupiteľstvo, ktoré začalo vyšetrovanie. Súdne konanie sa skončilo vydaním trestného rozsudku Landgericht Augsburg (Nemecko) zo 17. marca 1998, v ktorom sa konštatuje, že tovar bol vyložený v Seville (Španielsko) a ktorým sa prepravca odsudzuje za trestné činy pašovania a falšovania listín. Na základe týchto skutočností nemecké colné orgány postúpili spis španielskym colným orgánom, aby tieto mohli pristúpiť k vybratiu colného dlhu na základe článku 215 colného kódexu v spojení s článkom 454 ods. 3 tretím pododsekom vykonávacieho nariadenia.
17. Španielske colné orgány v dôsledku toho 13. januára 1999 oznámili prepravcovi, držiteľovi karnetov TIR a združeniu ASTIC spreneverenú sumu a oznámili združeniu ASTIC ako záručnému združeniu pre prepravy TIR uskutočnené v Španielsku skutočnosti týkajúce sa spáchaného porušenia, ako aj sumu ušlého cla, a to 230 342 114 ESP (teda približne 1 384 384 eur). Dňa 22. marca 1999 bol združeniu ASTIC doručený platobný výmer na tento dlh.
18. Po zamietnutí správnej sťažnosti podanej proti uvedenému platobnému výmeru, ako aj odvolania podaného proti rozhodnutiu zamietajúcemu túto sťažnosť, podalo združenie ASTIC žalobu na senát pre správne spory Audiencia Nacional (Španielsko), ktorý jeho žalobe vyhovel len čiastočne, keďže rozhodol, že zodpovednosť ASTIC je obmedzená na 200 000 USD.
19. Proti rozsudku vydanému týmto súdom podalo ASTIC odvolanie na Tribunal Supremo, v ktorom predovšetkým namietalo, že španielske colné orgány nemajú právomoc na výber ušlého cla, keďže premlčacia doba na podanie žaloby na účely vybratia cla voči nemu uplynula, lebo proti nemu nebola podaná žaloba v lehote dvoch rokov od prijatia karnetu TIR nemeckými colnými orgánmi.
20. Po prvé predkladajúci súd vyjadruje pochybnosti o tom, či majú španielske colné orgány právomoc začať nové konanie smerujúce k výberu dlžného cla aj napriek tomu, že miesto porušenia, teda španielske územie, bolo určené po uplynutí lehoty stanovenej v článku 454 ods. 3, ako aj článku 455 vykonávacieho nariadenia, a napriek tomu, že nemecké colné orgány zaslali žiadosť o zaplatenie dlžného cla záručnému združeniu pre prepravy TIR uskutočnené na nemeckom území.
21. Po druhé sa vnútroštátny súd pýta, či sa združenie, akým je ASTIC, môže za okolností veci samej odvolávať na uplynutie lehôt stanovených v článku 454 ods. 3 a článku 455 vykonávacieho nariadenia, článku 221 ods. 3 colného kódexu alebo článku 11 ods. 2 dohovoru TIR, aby mohlo namietať premlčanie žaloby, ktorú colná správa môže voči tomuto združeniu podať s cieľom vymôcť záruku.
22. Po tretie sa vnútroštátny súd pýta, či má platobný výmer, ktorý nemecké colné orgány zaslali záručnému združeniu pre prepravy TIR uskutočnené na nemeckom území, odkladný účinok voči združeniu ASTIC, keďže tieto orgány neprerušili konanie o žiadosti o zaplatenie zaslanej uvedenému združeniu.
23. Za týchto okolností Tribunal Supremo rozhodol konanie prerušiť a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
„1. V prípade, keď sa po tom, ako členský štát zistí nezrovnalosť v colnom režime prepravy TIR a požiada záručné združenie na svojom území o zaplatenie sumy zodpovedajúcej platobnému výmeru, určí miesto, kde skutočne došlo k porušeniu, pripúšťa článok 454 ods. 3 a článok 455 [vykonávacieho] nariadenia, aby členský štát, v ktorom došlo k porušeniu, začal nové konanie s cieľom vymáhať príslušné clo od hlavných dlžníkov a záručného združenia v mieste, kde skutočne došlo k porušeniu, až do maximálnej výšky zodpovednosti združenia, ak bolo miesto porušenia zistené až po uplynutí lehoty stanovenej právom Spoločenstva?
V prípade kladnej odpovede:
2. Môže záručné združenie členského štátu, v ktorom skutočne došlo k porušeniu, namietať na základe článku 454 ods. 3 v spojení s článkom 455 [vykonávacieho] nariadenia alebo článkom 221 ods. 3 Colného kódexu… premlčanie práva žiadať o zaplatenie čiastky záručnej zodpovednosti z dôvodu, že stanovená lehota márne uplynula bez toho, aby bolo združenie oboznámené so skutkovými okolnosťami?
3. Má žiadosť o zaplatenie adresovaná záručnému združeniu štátu, ktorý zistil porušenie právnych predpisov, colnou správou tohto štátu na základe článku 11 ods. 2 Dohovoru TIR odkladný účinok vo vzťahu ku konaniu, ktoré sa začalo voči záručnému združeniu miesta, kde došlo k porušeniu?
4. Môže sa posledná veta článku 11 ods. 2 Dohovoru TIR vykladať tak, že lehota, ktorá je v nej stanovená, sa vzťahuje na štát, kde došlo k porušeniu, aj vtedy, ak štát, ktorý zistil porušenie, neprerušil konanie o žiadosti o zaplatenie voči záručnému združeniu napriek prebiehajúcemu trestnému konaniu týkajúcemu sa tých istých zistených skutočností?“
O prejudiciálnych otázkach
O prvej otázke
24. Svojou prvou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či články 454 a 455 vykonávacieho nariadenia bránia tomu, aby colné orgány členského štátu, na ktorého území došlo k porušeniu colného režimu prepravy TIR, začali nové konanie smerujúce k výberu cla dlžného z dôvodu tohto porušenia, hoci miesto porušenia bolo určené súdnou cestou po tom, ako už príslušné orgány iného členského štátu zistili nezrovnalosť v colnom režime tejto prepravy TIR.
25. Na úvod treba pripomenúť, že podľa článku 451 vykonávacieho nariadenia sa na účely používania karnetov TIR považuje colné územie Únie za jediné územie.
26. Ďalej podľa článku 203 colného kódexu odňatím tovaru, ktorý podlieha dovoznému clu, spod colného dohľadu vzniká colný dlh.
27. Keďže právomoc v oblasti výberu colných dlhov je rozdelená medzi jednotlivé colné orgány členských štátov, článok 454 ods. 2 vykonávacieho nariadenia stanovuje, že výber cla dlžného v dôsledku porušenia alebo nezrovnalosti patrí do právomoci členského štátu, na ktorého území k uvedenému porušeniu alebo nezrovnalosti došlo.
28. Z článku 37 dohovoru TIR však vyplýva, že pokiaľ nemožno s určitosťou stanoviť štát, na ktorého území k porušeniu alebo nezrovnalosti došlo, platí dočasná domnienka, že právomoc má štát, na ktorého území došlo k zisteniu porušenia alebo nezrovnalosti. Taká domnienka je však vyvrátená, pokiaľ sa neskôr určí právomoc prvého štátu (pozri v tomto zmysle rozsudky z 23. marca 2000, Met‑Trans a Sagpol, C‑310/98 a C‑406/98, Zb. s. I‑1797, bod 37).
29. Taký mechanizmus zodpovedá jednak myšlienke, že členské štáty tvoria vo vzťahu k tretím krajinám, ktorých sa dotýka operácia vykonávaná v režime vonkajšej prepravy Únie, jediné colné územie, jednak myšlienke, že otázka určenia členského štátu príslušného na vybratie cla je vnútorným problémom Únie, takže zmena príslušného štátu nemá vplyv na skutočnosť, že dlžník cla musí toto clo zaplatiť (pozri rozsudok Met-Trans et Sagpol précité, bod 38).
30. Pokiaľ ide na jednej strane o právo predložiť dôkaz o mieste, kde k porušeniu alebo nezrovnalosti skutočne došlo, treba uviesť, že články 454 a 455 vykonávacieho nariadenia nespresňujú, kto musí alebo môže tento dôkaz predložiť (pozri rozsudok z 23. septembra 2003, BGL, C‑78/01, Zb. s. I‑9543, bod 50).
31. Pokiaľ ide na druhej strane o lehotu, v ktorej musí byť uvedený dôkaz predložený, treba uviesť, že článok 454 ods. 3 prvý pododsek vykonávacieho nariadenia v zásade odkazuje na článok 455 ods. 2 uvedeného nariadenia (pozri v tomto zmysle rozsudok BGL, už citovaný, body 64 až 66).
32. Súdny dvor tak už rozhodol, že podľa ustanovení článku 454 vykonávacieho nariadenia v spojení s jeho článkom 455 má záručné združenie na predloženie dôkazu o mieste, kde skutočne došlo k porušeniu alebo nezrovnalosti, lehotu dvoch rokov odo dňa, keď mu bola zaslaná žiadosť o zaplatenie colného dlhu vzniknutého na základe tohto porušenia alebo tejto nezrovnalosti (pozri v tomto zmysle rozsudok BGL, už citovaný, bod 73).
33. V tomto ohľade však treba uviesť, že článok 11 ods. 2 dohovoru TIR, na ktorý odkazuje článok 455 ods. 2 vykonávacieho nariadenia a ktorý preto treba zohľadniť pri výklade posledného uvedeného ustanovenia, obsahuje výslovnú výnimku z tejto dvojročnej lehoty, pokiaľ boli skutkové okolnosti uvedeného porušenia predložené súdu. Z toho vyplýva, že pokiaľ je miesto porušenia alebo nezrovnalosti určené súdnou cestou, možno sa od tejto lehoty odchýliť, ale len pod podmienkou, že uvedené skutkové okolnosti boli predložené súdu v lehote dvoch rokov odo dňa, keď bolo záručné združenie pre územie, na ktorom bolo zistené porušenie alebo nezrovnalosť, o tomto porušení alebo tejto nezrovnalosti upovedomené.
34. V prejednávanej veci z predkladacieho rozhodnutia jednak vyplýva, že po zistení, že tovar, ktorý vstúpil na nemecké územie na podklade karnetu TIR, nebol dopravený do miesta určenia, nemecké colné orgány o tejto nezrovnalosti upovedomili BGL 17. januára 1995 a potom mu 26. februára 1996 zaslali žiadosť o zaplatenie cla, ktoré na základe tejto nezrovnalosti vzniklo.
35. Nemecké colné orgány okrem toho 17. januára 1995 informovali o zistenej nezrovnalosti štátne zastupiteľstvo, ktoré začalo vyšetrovanie. Súdne konanie, ktoré nasledovalo, viedlo k vydaniu rozsudku Landgericht Augsburg zo 17. marca 1998, v ktorom bolo za územie, na ktorom bol tovar, o ktorý ide vo veci samej, odňatý spod colného dohľadu, určené španielske územie.
36. Uvedený rozsudok nemecké colné orgány 24. augusta 1998 zaslali španielskym colným orgánom.
37. Zo všetkých týchto skutočností vyplýva, že aj keď bol rozsudok určujúci miesto, kde došlo k porušeniu, vydaný viac než dva roky po tom, ako bola BGL zaslaná žiadosť o zaplatenie, nemecké colné orgány v rozpore s tvrdením ASTIC nekonali protiprávne, keď sa v prospech španielskych colných orgánov vzdali výberu colného dlhu, o ktorý ide vo veci samej.
38. Skutkové okolnosti veci samej totiž boli nemeckému súdu predložené v lehotách stanovených článkom 454 vykonávacieho nariadenia v spojení s jeho článkom 455 a právomoc nemeckých colných orgánov na výber uvedeného dlhu prešla na španielske colné orgány v dôsledku rozsudku vydaného v uvedenom konaní, ktorým bolo španielske územie určené za miesto, kde došlo k porušeniu vedúcemu k vzniku colného dlhu, o ktorý ide vo veci samej.
39. Na prvú otázku preto treba odpovedať, že články 454 a 455 vykonávacieho nariadenia sa majú vykladať v tom zmysle, že pokiaľ je domnienka právomoci na vybratie colného dlhu členského štátu, na ktorého území bolo zistené porušenie spáchané v priebehu prepravy TIR, vyvrátená rozsudkom, v ktorom sa určilo, že toto porušenie bolo spáchané na území iného členského štátu, nadobúdajú colné orgány posledného uvedeného štátu právomoc vybrať tento dlh pod podmienkou, že skutkové okolnosti uvedeného porušenia boli predložené súdu v lehote dvoch rokov odo dňa, keď bolo záručné združenie pre územie, na ktorom bolo dané porušenie zistené, o tomto porušení upovedomené.
O druhej a tretej otázke
40. Týmito otázkami sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa združenie ASTIC môže odvolávať na premlčacie lehoty stanovené v článkoch 454 ods. 3 a 455 ods. 1 vykonávacieho nariadenia, článku 11 ods. 1 dohovoru TIR, ako aj článku 221 colného kódexu, s cieľom odporovať žiadosti o zaplatenie, ktorú mu zaslali španielske colné orgány. Uvedený súd by tiež chcel vedieť, aké dôsledky môže mať konanie začaté pôvodne nemeckými colnými orgánmi na túto žiadosť o zaplatenie.
41. Na úvod treba pripomenúť, že článok 454 ods. 3 vykonávacieho nariadenia sa vzťahuje na lehotu stanovenú na účely určenia príslušného členského štátu a že článok 221 ods. 3 colného kódexu stanovuje lehotu, po ktorej uplynutí už nemôže byť colný dlh dlžníkovi oznámený.
42. Premlčaciu lehotu na podanie žaloby určenej na vymáhanie dlhu od záručného združenia teda určuje článok 455 ods. 1 vykonávacieho nariadenia v spojení s článkom 11 ods. 1 dohovoru TIR. Príslušné orgány sú teda oprávnené vyžadovať od záručného združenia zaplatenie colného dlhu, len pokiaľ ho písomne upovedomili o spáchanom porušení v lehote jedného roka odo dňa, keď prijali karnet TIR.
43. V prejednávanej veci združenie ASTIC dostalo oznámenie, že na španielskom území došlo k porušeniu, 13. januára 1999, zatiaľ čo karnet TIR, o ktorý ide vo veci samej, prijali nemecké colné orgány 18. marca 1994, teda viac než štyri roky pred uvedeným oznámením.
44. Združenie ASTIC však za konkrétnych okolností veci samej nemôže tvrdiť, že právo španielskych colných orgánov vyžadovať od neho zaplatenie colného dlhu do výšky zaručenej sumy je premlčané na základe článku 455 ods. 1 vykonávacieho nariadenia v spojení s článkom 11 ods. 1 dohovoru TIR.
45. Ak by sa totiž uznalo premlčanie tejto žiadosti o zaplatenie za okolností, o aké ide v uvedenej veci, viedlo by to k spochybneniu potrebného účinku systému vyberania ciel zavedeného dohovorom TIR, colným kódexom a vykonávacím nariadením.
46. Cieľom lehoty stanovenej v článku 455 ods. 1 vykonávacieho nariadenia v spojení s článkom 11 ods. 1 dohovoru TIR je teda zabezpečiť jednotné a dôsledné uplatňovanie ustanovení v oblasti vyberania ciel a poplatkov v záujme rýchleho a efektívneho získavania vlastných zdrojov Únie. So zreteľom na tento cieľ sa teda lehota stanovená týmto ustanovením musí považovať za procesné pravidlo určené iba správnym orgánom, ktoré ich má motivovať k čo najrýchlejšiemu zásahu [pozri analogicky rozsudok zo 14. mája 2009, Internationaal Verhuis‑ en Transportbedrijf Jan de Lely, C‑161/08, Zb. s. I‑4075, body 50 a 51, pokiaľ ide o nariadenie Komisie (EHS) č. 1593/91 Komisie z 12. júna 1991, z 12. júna 1991 ktoré ustanovuje vykonávanie nariadenia Rady (EHS) č. 719/91 o používaní karnetov TIR a karnetov ATA ako tranzitných dokumentov v spoločenstve (Ú. v. ES L 148, s. 11)].
47. Výber takých ciel by bol pritom znemožnený, aj keby colné orgány konali s požadovanou starostlivosťou a rýchlosťou, ak by colné orgány členského štátu, v ktorom sa porušenie zistilo, boli po súdnom konaní skončenom viac než rok po prijatí karnetu TIR zbavené v súlade s článkom 454 ods. 3 vykonávacieho nariadenia v spojení s jeho článkom 455 ods. 2 právomoci v prospech colných orgánov členského štátu, na ktorého území k porušeniu došlo, ale posledné uvedené orgány by nemohli tento colný dlh vybrať z dôvodu, že uvedený karnet TIR bol prijatý viac než rok predtým.
48. Za týchto okolností treba pripomenúť, že aj keď sa podľa článku 451 vykonávacieho nariadenia colné územie Únie považuje na účely používania karnetov TIR za jediné územie, každý z 27 členských štátov má prostredníctvom svojich vlastných colných orgánov právomoc vyberať colné dlhy vzniknuté na jeho území. V každom členskom štáte napokon existuje konkrétne záručné združenie zodpovedné za platenie colných dlhov, ktoré vznikli alebo sa považujú za vzniknuté na území tohto členského štátu pri uskutočnení prepravy TIR. Záručné združenie, akým je ASTIC, však nemôže využívať túto administratívnu segmentáciu s cieľom klásť prekážky vybratiu ciel vo výške, za ktorú ručí.
49. Je preto potrebné dospieť k záveru, že za konkrétnych okolností veci samej lehota jedného roka stanovená v článku 455 ods. 1 vykonávacieho nariadenia v spojení s článkom 11 ods. 1 dohovoru TIR začala plynúť odo dňa, keď boli španielske colné orgány informované o vykonateľnom rozsudku, ktorý určuje španielske územie ako územie, na ktorom došlo k porušeniu.
50. Pokiaľ ide o otázku, aké účinky má konanie začaté nemeckými colnými orgánmi na konanie vedené španielskymi colnými orgánmi, zo spisu predloženého Súdnemu dvoru nevyplýva, že by uvedené nemecké colné orgány podnikli kroky potrebné na dosiahnutie výkonu žiadosti o zaplatenie, ktorú zaslali združeniu BGL.
51. Ak by však vnútroštátny súd konštatoval, že nemecké colné orgány vybrali časť dlžného cla od tohto záručného združenia, treba pripomenúť, že článok 454 ods. 3 vykonávacieho nariadenia stanovuje mechanizmus náhrady ciel, ktoré už vybrali colné orgány členského štátu, v ktorom bolo porušenie zistené, v prospech členského štátu, v ktorom k porušeniu skutočne došlo.
52. Na druhú a tretiu otázku teda treba odpovedať, že článok 455 ods. 1 vykonávacieho nariadenia v spojení s článkom 11 ods. 1 dohovoru TIR sa má vykladať v tom zmysle, že za okolností, o aké ide vo veci samej, sa záručné združenie nemôže odvolávať na premlčaciu lehotu stanovenú týmito ustanoveniami, pokiaľ mu colné orgány členského štátu, za ktorého územie je toto záručné združenie zodpovedné, oznámia v lehote jedného roka odo dňa, keď boli tieto orgány informované o vykonateľnom rozsudku určujúcom ich právomoc, skutočnosti vedúce k vzniku colného dlhu, ktorý musí uhradiť do výšky, za ktorú ručí.
O trovách
53. Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.
Výrok
Z týchto dôvodov Súdny dvor (prvá komora) rozhodol takto:
1. Články 454 a 455 nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, sa majú vykladať v tom zmysle, že pokiaľ je domnienka právomoci na vybratie colného dlhu členského štátu, na ktorého území bolo zistené porušenie spáchané v priebehu prepravy TIR, vyvrátená rozsudkom, v ktorom sa určilo, že toto porušenie bolo spáchané na území iného členského štátu, nadobúdajú colné orgány posledného uvedeného štátu právomoc vybrať tento dlh pod podmienkou, že skutkové okolnosti uvedeného porušenia boli predložené súdu v lehote dvoch rokov odo dňa, keď bolo záručné združenie pre územie, na ktorom bolo dané porušenie zistené, o tomto porušení upovedomené.
2. Článok 455 ods. 1 nariadenia č. 2454/93 v spojení s článkom 11 ods. 1 Colného dohovoru o medzinárodnej preprave tovaru na podklade karnetov TIR podpísaného v Ženeve 14. novembra 1975 sa má vykladať v tom zmysle, že za okolností, o aké ide vo veci samej, sa záručné združenie nemôže odvolávať na premlčaciu lehotu stanovenú týmito ustanoveniami, pokiaľ mu colné orgány členského štátu, za ktorého územie je toto záručné združenie zodpovedné, oznámia v lehote jedného roka odo dňa, keď boli tieto orgány informované o vykonateľnom rozsudku určujúcom ich právomoc, skutočnosti vedúce k vzniku colného dlhu, ktorý musí uhradiť do výšky, za ktorú ručí.