62023CJ0499
ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA (druhá komora)
z 13. novembra 2025 (
*1
)
„Nesplnenie povinnosti členským štátom – Voľný pohyb tovaru – Článok 35 ZFEÚ – Množstevné obmedzenia vývozu – Opatrenia s rovnakým účinkom – Stavebné materiály – Povinnosť oznamovať vývoz – Predkupné právo štátu – Článok 36 ZFEÚ – Odôvodnenie – Verejná bezpečnosť – Zásobovanie kritickej infraštruktúry stavebnými materiálmi – Kontrola vývozu do tretích krajín – Výlučná právomoc Únie – Spoločná obchodná politika – Nariadenie (EÚ) 2015/479 – Spoločné pravidlá pre vývozy – Smernica (EÚ) 2015/1535 – Postup pri poskytovaní informácií v oblasti technických predpisov a pravidiel vzťahujúcich sa na služby informačnej spoločnosti“
Vo veci C‑499/23,
ktorej predmetom je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 258 ZFEÚ, podaná 4. augusta 2023,
Európska komisia, v zastúpení: G. Gattinara a K. Talabér‑Ritz, splnomocnení zástupcovia,
žalobkyňa,
proti
Maďarsku, v zastúpení: M. Z. Fehér a K. Szíjjártó, splnomocnení zástupcovia,
žalovanému,
SÚDNY DVOR (druhá komora),
v zložení: predsedníčka druhej komory K. Jürimäe, predseda Súdneho dvora K. Lenaerts, vykonávajúci funkciu sudcu druhej komory, sudcovia F. Schalin, M. Gavalec (spravodajca) a Z. Csehi,
generálny advokát: M. Szpunar,
tajomník: C. Di Bella, referent,
so zreteľom na písomnú časť konania a po pojednávaní zo 6. novembra 2024,
po vypočutí návrhov generálneho advokáta na pojednávaní 6. februára 2025,
vyhlásil tento
Rozsudok
1
Európska komisia svojou žalobou navrhuje, aby Súdny dvor konštatoval, že Maďarsko si tým, že zaviedlo postup uplatniteľný na vývoz surovín a stavebných materiálov, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú:
–
z článkov 35 a 36 ZFEÚ,
–
z článku 2 ods. 1 ZFEÚ v spojení s článkom 3 ods. 1 písm. e) ZFEÚ, ako aj
–
z článku 5 ods. 1 a článku 6 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/1535 z 9. septembra 2015, ktorou sa stanovuje postup pri poskytovaní informácií v oblasti technických predpisov a pravidiel vzťahujúcich sa na služby informačnej spoločnosti (Ú. v. EÚ L 241, 2015, s. 1).
Právny rámec
Medzinárodné právo
2
Rozhodnutím Rady 94/800/ES z 22. decembra 1994 týkajúcim sa uzavretia dohôd v mene Európskeho spoločenstva, pokiaľ ide o záležitosti v rámci jeho kompetencie, ku ktorým sa dospelo na Uruguajskom kole multilaterálnych rokovaní (1986 – 1994) (Ú. v. ES L 336, 1994, s. 1; Mim. vyd. 11/021, s. 80), Rada Európskej únie schválila Dohodu o založení Svetovej obchodnej organizácie (WTO), podpísanú v Marrákeši 15. apríla 1994, ako aj dohody uvedené v prílohách 1 až 3 k tejto dohode, medzi ktoré patrí Všeobecná dohoda o clách a obchode 1994 (Ú. v. ES L 336, 1994, s. 20; Mim. vyd. 11/021, s. 91, ďalej len „GATT z roku 1994“).
3
Článok XI GATT z roku 1994, nazvaný „Všeobecné odstránenie množstevných obmedzení“, stanovuje:
„1. Žiadna zmluvná strana nezavedie alebo neponechá v platnosti v súvislosti s dovozom akéhokoľvek výrobku z územia akejkoľvek inej zmluvnej strany, s vývozom alebo predajom na vývoz výrobku určeného na územie inej zmluvnej strany žiadne zákazy ani obmedzenia okrem daní alebo iných poplatkov, či už prostredníctvom kvót, dovozných alebo vývozných licencií alebo iných opatrení.
2. Ustanovenia odseku 1 tohto článku sa nevzťahujú na tieto prípady:
a)
zákazy alebo obmedzenia vývozu uplatňované dočasne s cieľom predísť kritickému nedostatku potravín alebo iných výrobkov dôležitých pre vyvážajúcu zmluvnú stranu, alebo ho zmierniť;
…“
Právo Únie
Smernica 2008/114/ES
4
Smernica Rady 2008/114/ES z 8. decembra 2008 o identifikácii a označení európskych kritických infraštruktúr a zhodnotení potreby zlepšiť ich ochranu (Ú. v. EÚ L 345, 2008, s. 75), ktorá sa uplatňuje ratione temporis v prejednávanej veci, bola s účinnosťou od 18. októbra 2024 zrušená smernicou Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2022/2557 zo 14. decembra 2022 o odolnosti kritických subjektov a o zrušení smernice Rady 2008/114/ES (Ú. v. EÚ L 333, 2022, s. 164). V odôvodneniach 3 a 5 smernice 2008/114 sa uvádza:
„(3)
V decembri 2005 Rada pre spravodlivosť a vnútorné veci požiadala Komisiu, aby predložila návrh Európskeho programu na ochranu kritickej infraštruktúry (ďalej len ‚EPCIP‘), a rozhodla, že by mal byť založený na prístupe, ktorý zohľadní všetky riziká a ktorý by prednostne čelil hrozbám vyplývajúcim z terorizmu. Tento prístup by v procese ochrany kritickej infraštruktúry zohľadňoval hrozby spôsobené človekom, technologické hrozby a prírodné katastrofy, ale prioritou by bola hrozba vyplývajúca z terorizmu.
…
(5)
Táto smernica predstavuje prvú etapu v rámci etapovitého prístupu k identifikácii a označeniu [európskych kritických infraštruktúr] a zhodnoteniu potreby zlepšiť jej ochranu. Táto smernica sa preto zameriava na sektory energetiky a dopravy s tým, že sa preskúma s cieľom vyhodnotiť jej vplyv a posúdiť, či je potrebné, aby sa do rozsahu jej pôsobnosti zahrnuli ďalšie sektory, ako napríklad sektor informačných a komunikačných technológií (IKT).“
5
Článok 2 tejto smernice stanovoval:
„Na účely tejto smernice:
a)
‚kritická infraštruktúra‘ je zložka, systém alebo ich časť nachádzajúca sa v členských štátoch, ktorá je nevyhnutná pre zachovanie základných funkcií spoločnosti, zdravia, ochrany, bezpečnosti, kvality života obyvateľov z ekonomického a sociálneho hľadiska, a ktorej narušenie alebo zničenie by malo závažné dôsledky v členskom štáte z dôvodu nemožnosti zachovať tieto funkcie;
b)
‚európska kritická infraštruktúra‘ alebo ‚ECI‘ je kritická infraštruktúra nachádzajúca sa v členských štátoch, ktorej narušenie alebo zničenie by malo závažné dôsledky minimálne v dvoch členských štátoch. Závažnosť dôsledkov sa posudzuje podľa prierezových kritérií. Toto zahŕňa účinky vyplývajúce z medzisektorových závislostí od iných typov infraštruktúry;
…“
6
Článok 3 uvedenej smernice s názvom „Identifikácia ECI“ v odseku 1 stanovoval:
„Každý členský štát identifikuje podľa postupu uvedeného v prílohe III potenciálne ECI, ktoré spĺňajú prierezové a sektorovo špecifické kritériá a tiež zodpovedajú definíciám uvedeným v článku 2 písm. a) a b).
Komisia môže členským štátom na požiadanie pomôcť identifikovať potenciálne ECI.
Komisia môže upriamiť pozornosť príslušných členských štátov na existenciu potenciálnej kritickej infraštruktúry, ktorá sa môže považovať za spĺňajúcu požiadavky na označenie za ECI.
Každý členský štát a Komisia pokračujú v procese identifikácie potenciálnych ECI.“
Smernica 2015/1535
7
Článok 1 bod 1 smernice 2015/1535 stanovuje:
„Na účely tejto smernice sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:
a)
‚výrobok‘ je každý priemyselne vyrábaný výrobok a každý poľnohospodársky výrobok vrátane rybích výrobkov;
…
c)
‚technická špecifikácia‘ je špecifikácia obsiahnutá v dokumente stanovujúcom charakteristiky, ktoré sa od výrobku vyžadujú, ako je napríklad stupeň kvality, funkčnosť, bezpečnosť alebo rozmery vrátane požiadaviek vzťahujúcich sa na výrobok z hľadiska názvu, pod ktorým sa predáva, a tiež terminológie, symbolov, skúšania a skúšobných metód, balenia, označovania alebo štítkovania a postupov posudzovania zhody.
Pojem ‚technická špecifikácia‘ sa vzťahuje aj na výrobné metódy a postupy používané v súvislosti s poľnohospodárskymi výrobkami uvedenými v článku 38 ods. 1 druhom pododseku [ZFEÚ], výrobkami určenými na spotrebu pre ľudí a zvieratá a liekmi, ako sú vymedzené v článku 1 [smernice 2001/83/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 6. novembra 2001, ktorým sa ustanovuje zákonník spoločenstva o humánnych liekoch (Ú. v. ES L 311, 2001, s. 67; Mim. vyd. 13/027, s. 69)], ako aj na výrobné metódy a postupy vzťahujúce sa na iné výrobky v prípadoch, keď majú vplyv na charakteristiky týchto výrobkov;
d)
‚iné požiadavky‘ sú požiadavky iné ako technická špecifikácia, ktoré sú kladené na výrobok s cieľom ochrany najmä spotrebiteľov alebo životného prostredia a ktoré ovplyvňujú životnosť výrobku po jeho uvedení na trh, ako napríklad podmienky používania, opätovného používania a spotreby alebo zneškodňovania v prípadoch, v ktorých môžu mať takéto podmienky významný vplyv na zloženie alebo povahu výrobku alebo na jeho odbyt;
…
g)
‚návrh technického predpisu‘ je znenie technickej špecifikácie, alebo inej požiadavky alebo pravidla o službách, vrátane administratívnych opatrení formulovaných s cieľom vydania alebo dosiahnutia vydania návrhu technického predpisu ako technického predpisu, pričom znenie je v štádiu prípravy a je v ňom ešte možné vykonať podstatné zmeny.“
8
Článok 5 ods. 1 tejto smernice stanovuje:
„Členské štáty okamžite oznámia Komisii, s výhradou článku 7, všetky návrhy technických predpisov okrem tých prípadov, keď ide len o prevzatie úplného textu medzinárodnej alebo európskej normy, pričom v takomto prípade postačí informácia o príslušnej norme; členské štáty oznámia Komisii aj dôvody, pre ktoré je prijatie takéhoto technického predpisu potrebné, keď tieto dôvody nebudú zjavné už z návrhu technického predpisu.
Ak je to potrebné a ak sa tak neurobilo už pri predbežnom oznámení, členské štáty Komisii súčasne oznámia aj znenie základných zákonných alebo regulačných ustanovení, ktoré sa predmetnej veci priamym a zásadným spôsobom týkajú, a znalosť ich znení je potrebná na posúdenie dopadu návrhu technického predpisu.
Členské štáty musia v súlade s podmienkami uvedenými v prvom a druhom pododseku tohto odseku opätovne oznámiť Komisii návrh technického predpisu, ak v ňom vykonajú také zmeny, ktoré majú za následok významnú zmenu jeho rozsahu pôsobnosti, skrátenie časového plánu, pôvodne predpokladaného pre jeho implementáciu, pridanie špecifikácií alebo požiadaviek alebo ich sprísnenie.
…
Komisia bezodkladne informuje o návrhu technického predpisu a všetkých dokumentoch, ktoré jej boli odoslané, ostatné členské štáty; môže v súvislosti s takýmto návrhom požiadať o názor aj výbor uvedený v článku 2 tejto smernice a keď to bude žiaduce, aj výbor zodpovedný za danú oblasť.
…“
9
Článok 6 uvedenej smernice stanovuje:
„1.   Členské štáty odložia prijatie návrhu technického predpisu o tri mesiace od dátumu, ako Komisia prijme oznámenie uvedené v článku 5 ods. 1.
…
7.   Odseky 1 až 5 sa nevzťahujú na prípady, v ktorých:
a)
je členský štát z naliehavých dôvodov spôsobených vážnymi a nepredvídateľnými okolnosťami súvisiacimi s ochranou verejného zdravia alebo verejnej bezpečnosti, ochranou zvierat alebo rastlín, ako aj kvôli pravidlám o službách a kvôli verejnej politike, najmä kvôli ochrane mladistvých, nútený pripraviť technické predpisy vo veľmi krátkom čase tak, aby ich mohol ihneď prijať a vykonať, čo neumožňuje uskutočniť konzultácie; alebo
b)
je členský štát z naliehavých dôvodov, spôsobených vážnymi okolnosťami súvisiacimi s ochranou bezpečnosti a celistvosti finančného systému, najmä ochranou vkladateľov, investorov a poistencov, nútený okamžite prijať a vykonať pravidlá vzťahujúce sa na finančné služby.
V oznámení podľa článku 5 uvedie členský štát dôvody, ktoré oprávňujú naliehavosť uskutočnených opatrení. Komisia poskytne svoje stanovisko k oznámeniu v čo možno najkratšom čase. V prípadoch zneužitia tohto postupu vykoná Komisia príslušné opatrenia. Komisia bude neustále informovať Európsky parlament.“
Nariadenie (EÚ) 2015/479
10
V odôvodneniach 3 až 6 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/479 z 11. marca 2015 o spoločných pravidlách pre vývozy (Ú. v. EÚ L 83, 2015, s. 34) sa uvádza:
„(3)
Preto by mali byť ustanovené spoločné pravidlá na vývozy z Únie.
(4)
Vo všetkých členských štátoch sú vývozy takmer úplne liberalizované. Je preto možné prijať zásadu Únie, podľa ktorej vývozy do tretích krajín nie sú predmetom žiadnych kvantitatívnych obmedzení okrem výnimiek stanovených v tomto nariadení a bez toho, aby boli dotknuté takéto opatrenia, ktoré môžu členské štáty prijať v súlade so zmluvou.
(5)
Komisia by mala byť informovaná, ak sa členský štát domnieva, že ochranné opatrenia môžu byť ako výsledok nezvyčajného vývoja na trhu nutné.
(6)
Je podstatné, aby preskúmanie prebehlo na úrovni Únie, najmä na základe všetkých informácií, a týkalo sa vývozných podmienok, trendov vývozu, rôznych aspektov hospodárskej a obchodnej situácie, a ak je to potrebné, i opatrení, ktoré majú byť prijaté.“
11
Podľa článku 1 tohto nariadenia:
„Vývoz výrobkov z Únie do tretích krajín je voľný, to znamená, že tieto výrobky nie sú predmetom nijakých kvantitatívnych obmedzení s výnimkou obmedzení uplatnených v súlade s týmto nariadením.“
12
Kapitola III uvedeného nariadenia, nazvaná „Ochranné opatrenia“, obsahuje články 5 až 7 tohto nariadenia. Článok 5 toho istého nariadenia stanovuje:
„1.   Aby sa zabránilo kritickej situácii vyplývajúcej z nedostatku základných výrobkov alebo aby sa takáto situácia napravila a tam, kde si záujmy Únie vyžadujú okamžitý zásah, môže Komisia na žiadosť členského štátu alebo z vlastnej iniciatívy, berúc do úvahy povahu výrobkov a ostatné osobitosti danej transakcie, podmieniť vývoz výrobku predložením vývozného oprávnenia, ktorého udelenie je upravené ustanoveniami a limitmi, ktoré stanoví Komisia v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 3 ods. 2 alebo v naliehavých prípadoch v súlade článkom 3 ods. 3.
2.   Európsky parlament, Rada a členské štáty sa informujú o prijatých opatreniach. Takéto opatrenia sú účinné okamžite.
3.   Opatrenia môžu byť obmedzené na vývozy do určitých krajín alebo na vývozy z určitých regiónov Únie. Nesmú však ovplyvniť výrobky, ktoré sú už na ceste k hraniciam Únie.
4.   Ak členský štát požiadal o intervenciu Komisie, Komisia rozhodne podľa odseku 1 najneskôr do piatich pracovných dní odo dňa prijatia takej žiadosti.
5.   Ak Komisia konala podľa odseku 1 tohto článku, rozhodne najneskôr do 12 pracovných dní odo dňa nadobudnutia účinnosti opatrenia, ktoré prijala, o tom, či prijme vhodné opatrenia stanovené v článku 6. Ak sa do konca šiesteho týždňa odo dňa nadobudnutia účinnosti opatrenia neprijmú žiadne opatrenia, považuje sa dané opatrenie za zrušené.“
13
Článok 6 toho istého nariadenia stanovuje:
„1.   Ak si to vyžaduje záujem Únie, Komisia môže v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 3 ods. 2 prijať primerané opatrenia:
a)
na zabránenie vzniku kritickej situácie následkom nedostatku základných výrobkov alebo na nápravu takejto situácie;
b)
na umožnenie splnenia medzinárodných záväzkov uzavretých Úniou alebo všetkými členskými štátmi, najmä však tých, ktoré sa týkajú obchodu s primárnymi výrobkami.
2.   Opatrenia uvedené v odseku 1 môžu byť obmedzené na vývozy do určitých krajín alebo na vývozy z určitých regiónov Únie. Nesmú však ovplyvniť výrobky, ktoré sú už na ceste k hraniciam Únie.
3.   Ak sú zavedené kvantitatívne obmedzenia vývozov, je potrebné brať do úvahy najmä:
a)
objem tovaru vyvážaného podľa zmlúv uzavretých za bežných podmienok predtým, ako v zmysle tejto kapitoly nadobudlo platnosť ochranné opatrenie, oznámený Komisii príslušným členským štátom v súlade s jeho vnútroštátnymi právnymi predpismi, a
b)
potrebu vyhnúť sa ohrozeniu splnenia cieľa, ktorý bol sledovaný zavedením kvantitatívnych obmedzení.“
14
Článok 10 nariadenia 2015/479, nachádzajúci sa v jeho kapitole IV s názvom „Prechodné a záverečné ustanovenia“, znie:
„Bez toho, aby boli dotknuté iné ustanovenia Únie, toto nariadenie nevylučuje prijatie ani použitie kvantitatívnych obmedzení vývozov členským štátom na základe verejnej morálky, verejného záujmu a verejnej bezpečnosti alebo ochrany života a zdravia ľudí, zvierat alebo rastlín, národných pamiatok umeleckej, historickej alebo archeologickej hodnoty alebo práv priemyselného a obchodného vlastníctva.“
Maďarské právo
Nariadenie č. 402/2021
15
Ustanovenie § 1 a gazdaság újraindítása érdekében meghozandó, az építőipari ellátásbiztonság szempontjából stratégiai jelentőségű nyersanyagok és termékek kivitelével kapcsolatos regisztrációs eljárásról és egyéb intézkedésekről szóló 402/2021. (VII. 8.) kormányrendelet [nariadenie vlády č. 402/2021 (VII. 8.) o registračných postupoch a ďalších opatreniach, ktoré sa majú prijať na oživenie hospodárstva, pokiaľ ide o vývoz surovín a výrobkov strategického významu pre záruku dodávok v odvetví stavebníctva], v znení platnom k poslednému dňu lehoty stanovenej v odôvodnenom stanovisko (ďalej len „nariadenie č. 402/2024“), stanovuje:
„1.   Suroviny a výrobky strategického významu pre záruku dodávok v stavebnom odvetví uvedené v prílohe 1 (ďalej spolu len ‚stavebné materiály‘) možno, okrem výnimky stanovenej v odseku 2,
a) predať alebo
b) vyviezť z územia Maďarska do zahraničia
po registrácii (ďalej len ‚oznámenie‘) u ministra hospodárstva (ďalej len ‚minister‘) a získaní potvrdenia o doručení.
2.   Toto nariadenie sa nevzťahuje na stavebný materiál v tranzite cez územie Maďarska.“
16
Ustanovenie § 3 tohto nariadenia stanovuje:
„1.   Po prijatí oznámenia minister overí, či toto oznámenie spĺňa formálne požiadavky stanovené v § 2.
…
2.   Ak oznámenie spĺňa formálne požiadavky stanovené v § 2, minister v prípade potreby postúpi oznámenia spolu s informáciami uvedenými v odseku 1 písm. b) splnomocnencovi vlády pre koordináciu opatrení v oblasti stavebného hospodárstva (ďalej len ‚splnomocnenec vlády‘), ktorý po konzultácii s príslušnými ministrami preskúma, či predaj alebo vývoz stavebných materiálov do zahraničia významne sťažuje alebo znemožňuje výstavbu, prevádzku, údržbu alebo rozvoj kritickej infraštruktúry, čím ohrozuje verejné služby alebo predstavuje riziko pre záruku dodávok v odvetví stavebníctva.
3.   Splnomocnenec vlády v lehote 7 pracovných dní od doručenia oznámenia písomne informuje ministra o existencii okolností uvedených v odseku 2, o svojom stanovisku k okolnostiam uvedeným v odseku 2 a ak uvedené okolnosti existujú, informuje tiež ministra zodpovedného za dohľad nad majetkom štátu o svojom návrhu týkajúcom sa uplatnenia predkupného práva a práva na nákup; minister uplatní predkupné právo Maďarska a jeho právo na nákup spôsobom stanoveným v § 5.
4.   Najneskôr do 10 pracovných dní od doručenia oznámenia minister:
a)
písomne potvrdí doručenie oznámenia, ak minister zodpovedný za dohľad nad štátnym majetkom neuplatní predkupné právo Maďarska a jeho právo na nákup;
b)
ak minister zodpovedný za dohľad nad štátnym majetkom uplatní predkupné právo Maďarska a jeho právo na nákup, informuje oznamovateľova o tom, že Maďarsko si uplatňuje predkupné právo alebo právo na nákup stavebných materiálov uvedených v oznámení a ukončí postup týkajúci sa oznámenia; alebo
c)
písomne potvrdí doručenie oznámenia.
4a.   Oznámenie a potvrdenie o doručení sprevádzajú zásielku a oznamovateľ ich dá k dispozícii prevádzkovateľovi dopravy alebo organizátorovi.
…“
17
Podľa § 6/A uvedeného nariadenia:
„Ak oznamovateľ nesplnil oznamovaciu povinnosť stanovenú v tomto nariadení alebo nemá potvrdenie o doručení, polícia a štátne daňové a colné orgány mu uložia správnu pokutu až do výšky 40 % hodnoty stavebného materiálu bez [dane z pridanej hodnoty (DPH)], ktorý nebol oznámený alebo ku ktorému chýba potvrdenie o doručení.“
18
Ustanovenie § 9 toho istého nariadenia znie:
„1.   Toto nariadenie – okrem výnimky stanovenej v odseku 2 – nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení.
2.   Ustanovenie § 10 nadobúda účinnosť pätnástym dňom po uverejnení tohto nariadenia.“
19
V § 11 nariadenia č. 402/2021 sa uvádza:
„Oznamovacia povinnosť uvedená v § 2 sa vzťahuje na vývozy, ku ktorým dôjde po piatom pracovnom dni od nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia.“
20
Podľa § 12 tohto nariadenia:
„Návrh tohto nariadenia bol predmetom predchádzajúceho oznámenia v súlade s článkami 5 až 7 smernice [2015/1535].“
Rozhodnutie vlády č. 1459/2021
21
Bod 2 az építésgazdasági intézkedések összehangolásáért felelős kormánybiztos kinevezéséről és feladatairól szóló 1459/2021. (VII. 14.) kormányhatározat [rozhodnutie vlády č. 1459/2021 (VII. 14.) o vymenovaní a funkciách splnomocnenca vlády pre koordináciu opatrení v oblasti stavebného hospodárstva] stanovuje:
„Splnomocnenec vlády:
a)
je poverený koordináciou opatrení v oblasti stavebného hospodárstva, ktoré vláda prijala v rámci obnovy hospodárstva, a najmä:
aa)
stanovením oznamovacieho postupu týkajúceho sa vývozu stavebných materiálov a vykonaním opatrení potrebných na uplatnenie predkupného práva štátu a jeho práva na kúpu;
ab)
vykonaním opatrenia týkajúceho sa oznamovania prepravy stavebných materiálov,
…“
Konanie pred podaním žaloby
22
Dňa 30. júna 2021 Maďarsko v rámci oznamovacieho postupu stanoveného v smernici 2015/1535 oznámilo Komisii návrh vládneho nariadenia o opatreniach, ktoré treba prijať na oživenie hospodárstva, pokiaľ ide o vývoz surovín a výrobkov strategického významu pre záruku dodávok v odvetví stavebníctva (ďalej len „oznámený návrh“).
23
S cieľom umožniť posúdenie oznámeného návrhu podľa relevantných ustanovení práva Únie si Komisia 8. júla 2021 vyžiadala od tohto členského štátu dodatočné informácie.
24
V ten istý deň bolo nariadenie č. 402/2021 uverejnené v maďarskom úradnom vestníku. Znenie ustanovení tohto nariadenia nebolo totožné so znením oznámeného návrhu.
25
Komisia 16. júla 2021 požiadala Maďarsko o informácie týkajúce sa uverejnenia uvedeného nariadenia.
26
Dňa 22. júla 2021 tento členský štát informoval Komisiu, že nariadenie č. 402/2021 sa rozsahom a obsahom líšilo od oznámeného návrhu.
27
Listom z 29. júla 2021 Komisia informovala uvedený členský štát, že sa domnieva, že tak absencia oznámenia návrhu nariadenia, ako aj nesplnenie povinnosti odložiť prijatie nariadenia č. 402/2021 v rozpore s článkami 5 a 6 smernice 2015/1535 predstavujú podstatnú procesnú vadu, ktorá spôsobuje neuplatniteľnosť týchto vnútroštátnych technických predpisov.
28
Maďarsko vo svojej odpovedi z 2. septembra 2021 odôvodnilo prijatie nariadenia č. 402/2021 bez predchádzajúceho oznámenia Komisii tvrdením, že čelilo naliehavej situácii v súvislosti s pandémiou COVID‑19 a celosvetovým nedostatkom surovín, ktorý z toho vyplýval a vážne ovplyvnil stavebné práce v Maďarsku. V tejto súvislosti bolo účelom tohto nariadenia zabezpečiť, aby boli v tomto členskom štáte k dispozícii zásoby materiálu a výrobkov, ktoré sú nevyhnutné na zabezpečenie dodávok v odvetví stavebníctva, a aby bolo možné uspokojiť domáce potreby s cieľom zaručiť bezpečnosť kritickej infraštruktúry.
29
Dňa 23. septembra 2021 Komisia zaslala Maďarsku výzvu na odstránenie nedostatkov. Podľa tejto výzvy si tento členský štát tým, že prijal nariadenie č. 402/2021 a jeho následne zmeny, ako aj rozhodnutie vlády č. 1459/2021, nesplnil povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článkov 35 a 36 ZFEÚ, z článku 2 ods. 1 ZFEÚ v spojení s článkom 3 ods. 1 písm. e) ZFEÚ, ako aj z článku 5 ods. 1 a článku 6 ods. 1 smernice (EÚ) 2015/1535.
30
Maďarsko vo svojej odpovedi na túto výzvu listom z 23. novembra 2021 tieto výhrady spochybnilo.
31
Keďže Komisiu tvrdenia tohto členského štátu nepresvedčili, zaslala mu 6. apríla 2022 odôvodnené stanovisko, v ktorom zopakovala uvedené výhrady.
32
Uvedený členský štát listom z 13. júna 2022 odpovedal na toto odôvodnené stanovisko, pričom tvrdil, že nesplnenia povinností, ktoré mu boli vytýkané, sú nedôvodné.
33
Za týchto podmienok sa Komisia 4. augusta 2023 rozhodla podať túto žalobu.
O žalobe
34
Na podporu svojej žaloby Komisia uvádza tri výhrady založené na porušení po prvé článkov 35 a 36 ZFEÚ, po druhé článku 2 ods. 1 ZFEÚ v spojení s článkom 3 ods. 1 písm. e) ZFEÚ a po tretie článku 5 ods. 1, ako aj článku 6 ods. 1 smernice 2015/1535.
35
Maďarsko navrhuje zamietnuť žalobu o nesplnenie povinnosti.
O prvej výhrade založenej na porušení článkov 35 a 36 ZFEÚ
Argumentácia účastníkov konania
36
Komisia tvrdí, že nariadenie č. 402/2021 predstavuje opatrenie s rovnakým účinkom ako množstevné obmedzenie v zmysle článku 35 ZFEÚ v rozsahu, v akom stanovuje jednak povinnosť oznámiť vývoz stavebných materiálov a jednak možnosť Maďarska uplatniť predkupné právo vo vzťahu k týmto stavebným materiálom, a to na návrh splnomocnenca vlády, pokiaľ predaj alebo vývoz stavebných materiálov do zahraničia výrazne sťažuje alebo znemožňuje výstavbu, prevádzku, údržbu alebo rozvoj kritickej infraštruktúry, čím ohrozuje verejné služby alebo predstavuje riziko pre bezpečnosť dodávok v odvetví stavebníctva.
37
Táto kvalifikácia nariadenia č. 402/2021 je nevyhnutná bez ohľadu na okolnosti, na ktoré sa odvoláva Maďarsko, a to konkrétne, že postup oznamovania stanovený v tomto nariadení bude ukončený v lehote najviac dvoch pracovných dní, že Maďarsko v skutočnosti nevykoná svoje predkupné právo alebo právo na nákup a že príslušné maďarské orgány neuplatnia sankcie stanovené pre prípad nedodržania oznamovacej povinnosti.
38
Nariadenie č. 402/2021 totiž v tomto členskom štáte zavádza de iure rozdielne zaobchádzanie medzi domácim obchodom a zahraničným obchodom so stavebnými materiálmi. Vnútroštátne opatrenie by sa pritom nevyhlo zákazu uvedenému v článkoch 34 a 35 ZFEÚ len z dôvodu, že obmedzenie, ktoré vytvára, má malý význam, že množstevné obmedzenie spôsobené týmto opatrením má relatívne malý hospodársky význam alebo že uvedené opatrenie ovplyvňuje dovoz a vývoz alebo hospodárske subjekty len v obmedzenom rozsahu.
39
V tejto súvislosti Komisia tvrdí, že účinky opatrenia sa neobmedzujú na spôsob, akým ho vykonávajú vnútroštátne orgány. Samotná skutočnosť, že boli prijaté ustanovenia upravujúce možnosť obmedziť vývoz do iných členských štátov zavedením predkupného práva a práva na nákup, ako aj možnosti oddialiť vývoz až na desať pracovných dní, má ako taká odradzujúci účinok na hospodárske subjekty, na ktoré sa opatrenie vzťahuje.
40
Táto inštitúcia zastáva názor, že účinok nariadenia č. 402/2021 na voľný pohyb tovaru nie je ani príliš náhodný, ani nepriamy, pretože toto nariadenie jasne zaručuje Maďarsku predkupné právo alebo právo na nákup po posúdení vývozných oznámení.
41
Pokiaľ ide o možné odôvodnenie nariadenia č. 402/2021 na základe ustanovení článku 36 ZFEÚ, Komisia pripomína, že výnimky týkajúce sa verejného poriadku a verejnej bezpečnosti predstavujú výnimku zo základnej zásady voľného pohybu tovaru, ktorú treba vykladať reštriktívne a ktorej rozsah nemôžu členské štáty určovať jednostranne bez kontroly zo strany inštitúcií Únie. Na tieto výnimky sa členský štát môže odvolávať len v prípade skutočnej a dostatočne závažnej hrozby, ktorá sa dotýka základného záujmu spoločnosti.
42
V odpovedi na tvrdenie Maďarska, podľa ktorého hlavným cieľom nariadenia č. 402/2021 je chrániť bezpečnosť zásobovania kritickej infraštruktúry stavebnými materiálmi, táto inštitúcia tvrdí, že na to, aby takýto dôvod slúžil ako platné odôvodnenie reštriktívneho opatrenia, musí byť spojený s objektívnymi okolnosťami, ktoré zodpovedajú požiadavkám verejnej bezpečnosti v zmysle článku 36 ZFEÚ, a že nie je uplatniteľný ani všeobecne, ani z dôvodov hospodárskej a sociálnej povahy.
43
Uvedená inštitúcia v tejto súvislosti tvrdí, že takéto opatrenie odôvodnené verejnou bezpečnosťou musí rešpektovať zásadu proporcionality, ktorá vyžaduje, aby sa prostriedky zavedené členskými štátmi obmedzovali na to, čo je skutočne vhodné a nevyhnutné na dosiahnutie sledovaného legitímneho cieľa. Komisia okrem toho pripomína, že reštriktívne opatrenie možno považovať za vhodné na zabezpečenie dosiahnutia sledovaného cieľa len vtedy, ak skutočne reaguje na záujem dosiahnuť tento cieľ dôsledným a systematickým spôsobom, a že dotknutý členský štát to musí preukázať.
44
Komisia sa tak na jednej strane domnieva, že Maďarsko nepreukázalo, že by opatrenia stanovené v nariadení č. 402/2021 boli vhodné na dosiahnutie sledovaných cieľov. Pokiaľ ide o pôsobnosť tohto nariadenia, neobmedzuje sa ani na stavebné materiály, v prípade ktorých bolo zistené riziko zásobovania, ani na materiály, ktoré sú skutočne nevyhnutné pre kritickú infraštruktúru. Okrem toho vývoj maďarského stavebného odvetvia je od roku 2016 pomerne stabilný a počas dvoch rokov po nadobudnutí účinnosti tohto nariadenia Maďarsko neuplatnilo svoje predkupné právo ani právo na nákup.
45
Na druhej strane Komisia uvádza, že v súlade so zásadou proporcionality musí byť systém kontroly ex ante, ktorý je odôvodnený a vhodný, založený na objektívnych a nediskriminačných kritériách, ktoré sú vopred známe dotknutým podnikom, aby ohraničovali výkon voľnej úvahy vnútroštátnych orgánov tak, aby nebola vykonávaná svojvoľne. Nariadenie č. 402/2021 pritom nestanovuje takéto objektívne a nediskriminačné kritériá.
46
Okrem toho Komisia zastáva názor, že kontrola stavebných materiálov a ich vývozu, ako aj zhromažďovanie súvisiacich informácií by sa mohli uskutočniť menej rušivými prostriedkami, napríklad uložením povinnosti poskytnúť v tejto súvislosti relevantné údaje. Táto inštitúcia sa preto domnieva, že Maďarsko nepreukázalo ani to, že opatrenia uložené napadnutým nariadením nejdú nad rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie sledovaného cieľa, a preto mu treba vytknúť, že neuvažovalo o takýchto alternatívach.
47
Maďarsko tvrdí, že ustanovenia nariadenia č. 402/2021 nepredstavujú opatrenie s rovnakým účinkom ako množstevné obmedzenie, a preto nespadajú do pôsobnosti zákazu stanoveného v článku 35 ZFEÚ. Cieľom tohto nariadenia je umožniť príslušným maďarským orgánom – prostredníctvom uloženia oznamovacej povinnosti – účinne monitorovať zásoby stavebných materiálov strategického významu pre národné kritické infraštruktúry a zhromažďovať informácie o stave týchto zásob, ako aj dodávok. Vďaka takejto oznamovacej povinnosti majú tieto orgány v reálnom čase k dispozícii úplný obraz o vývoji uvedených zásob, a preto sú schopné prijať opatrenia potrebné na zabránenie kritickej situácii.
48
Tento členský štát sa domnieva, že efektívnosť ustanovení stanovených nariadením č. 402/2021 je preukázaná skutočnosťou, že od nadobudnutia ich účinnosti sa Maďarsko nikdy nenachádzalo v situácii, že by z dôvodu nedostatku stavebných materiálov malo uplatniť svoje predkupné právo alebo právo na nákup. Okrem toho uvedené ustanovenia neukladajú hospodárskym subjektom hmotnoprávnu povinnosť, pričom v praxi sa postup oznamovania vždy ukončí v maximálnej lehote dvoch pracovných dní a príslušné maďarské orgány neuplatňujú sankcie stanovené pre prípad neoznámenia.
49
Podľa uvedeného členského štátu z judikatúry Súdneho dvora vyplýva, že výnimka zo zákazu podľa článku 35 ZFEÚ je stanovená pre obmedzenia, ktorých účinky treba považovať za príliš náhodné alebo príliš nepriame. Pokiaľ ide o konkrétne účinky ustanovení nariadenia č. 402/2021, tento členský štát uvádza, že preskúmanie údajov Központi Statisztikai Hivatal (Ústredný štatistický úrad, Maďarsko) neumožňuje konštatovať všeobecné zníženie obratu týkajúceho sa vývozu dotknutých stavebných materiálov.
50
Maďarsko sa v každom prípade domnieva, že nariadenie č. 402/2021 je odôvodnené dôvodmi verejnej bezpečnosti v zmysle článku 36 ZFEÚ, keďže jeho hlavným cieľom je chrániť kritickú infraštruktúru zaistením bezpečnosti jej zásobovania stavebnými materiálmi. Okrem toho definícia pojmu „infraštruktúra“, ktorú stanovuje toto nariadenie, je v podstate v súlade s definíciou uvedenou v smernici 2008/114.
51
Tento členský štát ďalej uvádza, že cieľom uvedeného nariadenia je tiež podporiť národné hospodárstvo tým, že reaguje na pokles výroby stavebných materiálov, nedostatok dodávok a nárast cien v dôsledku krízy spôsobenej pandémiou COVID‑19. Nepriamo by tiež umožnilo chrániť sociálne záujmy, ako je poskytovanie bývania a možnosť mladých ľudí založiť si rodinu.
52
Maďarsko pripomína, že členské štáty disponujú určitou mierou voľnej úvahy pri definovaní rozsahu základných potrieb spoločnosti a pri určovaní úrovne ochrany, ktorú považujú za primeranú, pričom tvrdí, že práve Komisii prináleží preukázať, že ustanovenia stanovené v nariadení č. 402/2021 sú v celom rozsahu nevhodné na účely cieľa sledovaného touto vnútroštátnou právnou úpravou, čo táto inštitúcia v prejednávanej veci neurobila.
53
Pokiaľ ide o primeranosť tejto právnej úpravy, tento členský štát sa domnieva, že nariadenie č. 402/2021 upravuje koherentný režim zavádzajúci systém dohľadu nad stavebnými materiálmi, ktorý však nemá žiadny skutočný negatívny vplyv na obchod. Tvrdí, že obe opatrenia stanovené touto právnou úpravou, a to oznamovacia povinnosť, ako aj predkupné právo a právo na nákup, sú jasné a že účinnosť prvého opatrenia prispieva k tomu, aby sa predkupné právo alebo právo na nákup neuplatňovalo alebo prípadne uplatňovalo len v naliehavých prípadoch.
54
Uvedený členský štát tvrdí, že režim zavedený nariadením č. 402/2021 je založený na objektívnych a nediskriminačných kritériách, ktoré sú dotknutým podnikom vopred známe. Opatrenia stanovené týmto nariadením sú primerané a nejdú nad rámec toho, čo je vhodné a nevyhnutné na dosiahnutie sledovaného cieľa. Okrem toho menej rušivé prostriedky, napríklad povinnosť oznamovať údaje o obchodovaní so stavebnými materiálmi, neumožňujú Maďarsku včas čeliť kritickému nedostatku takýchto materiálov.
Posúdenie Súdnym dvorom
– O existencii obmedzenia podľa článku 35 ZFEÚ
55
Podľa článku 35 ZFEÚ sú množstevné obmedzenia vývozu a všetky opatrenia s rovnakým účinkom medzi členskými štátmi zakázané.
56
Z judikatúry Súdneho dvora vyplýva, že opatrenia s rovnakým účinkom ako množstevné obmedzenia vývozu predstavujú vnútroštátne opatrenia, ktoré sledujú alebo vyvolávajú špecifické obmedzenia vývozných tokov, a teda vytvárajú rozdielne podmienky zaobchádzania pre domáci obchod členského štátu a pre jeho zahraničný obchod tak, že vnútroštátna výroba alebo vnútorný obchod príslušného štátu sú osobitne zvýhodnené na úkor výroby alebo obchodu iných členských štátov (pozri rozsudky z 8. novembra 1979, Groenveld, 15/79, EU:C:1979:253, body 6 a 7, ako aj zo 16. decembra 2008, Gysbrechts a Santurel Inter, C‑205/07, EU:C:2008:730, bod 40).
57
V tejto súvislosti Súdny dvor už rozhodol, že články 34 a 35 ZFEÚ bránia tomu, aby sa vo vzťahoch v rámci Únie uplatňovala vnútroštátna právna úprava, ktorá zachováva požiadavku, hoci aj čisto formálnu, dovozných alebo vývozných licencií alebo akéhokoľvek iného podobného postupu (rozsudok z 15. decembra 1971, International Fruit Company a i., 51/71 až 54/71, EU:C:1971:128, bod 9). Uloženie akýchkoľvek osobitných formalít pri vývoze v dôsledku omeškania, ktoré spôsobuje, a odstrašujúceho účinku, ktorý má vo vzťahu k vývozcom, totiž predstavuje prekážku obchodu (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 16. marca 1977, Komisia/Francúzsko, 68/76, EU:C:1977:48, bod 16).
58
V prejednávanej veci treba najprv preskúmať, či cieľom ustanovení nariadenia č. 402/2021 je osobitne obmedziť toky vývozu stavebných materiálov v zmysle judikatúry pripomenutej v bode 56 tohto rozsudku.
59
V tejto súvislosti treba uviesť, že ustanovenia tohto nariadenia stanovujú oznamovaciu povinnosť pri vývoze stavebného materiálu, ku ktorej sa pripája správna sankcia v prípade nedodržania tejto povinnosti hospodárskymi subjektmi, zatiaľ čo medzi účastníkmi konania je nesporné, že takáto povinnosť a takáto sankcia nie sú v maďarskom práve stanovené v súvislosti s predajom stavebných materiálov na vnútroštátnom území.
60
Okrem toho podľa ustanovení tohto nariadenia majú príslušné maďarské orgány po tom, čo hospodársky subjekt oznámi svoj zámer vyvážať stavebné materiály, desať pracovných dní na to, aby v prípade týchto materiálov uplatnili predkupné právo a právo na nákup, pokiaľ sa domnievajú, že ich predaj alebo vývoz do zahraničia významne sťažuje alebo znemožňuje výstavbu, prevádzku, údržbu alebo rozvoj kritickej infraštruktúry na vnútroštátnom území.
61
Z toho vyplýva, že nariadenie č. 402/2021 po prvé tým, že ukladá dodatočnú administratívnu záťaž hospodárskym subjektom, ktoré chcú vyvážať takéto stavebné materiály, po druhé tým, že stanovuje, že nesplnenie oznamovacej povinnosti má za následok značnú správnu sankciu, po tretie tým, že spôsobuje predĺženie dodacích lehôt, ktoré môže dosiahnuť až desať pracovných dní, a po štvrté tým, že definitívne bráni vývozu v prípade uplatnenia predkupného práva a práva na nákup v prospech Maďarska, má za cieľ obmedziť vývoz stavebných materiálov, pričom zavádza rozdielne zaobchádzanie medzi domácim obchodom a zahraničným obchodom s týmito výrobkami a zabezpečuje tomuto členskému štátu výhodu na vnútornom trhu.
62
Vzhľadom na tento výslovný cieľ, ktorým je obmedziť vývozné toky, treba toto nariadenie kvalifikovať ako „opatrenie s rovnakým účinkom ako množstevné obmedzenia vývozu“ v zmysle článku 35 ZFEÚ bez toho, aby bolo potrebné skúmať účinky jeho ustanovení.
63
V každom prípade subsidiárne, pokiaľ ide o posúdenie účinkov ustanovení nariadenia č. 402/2021, treba pripomenúť, že podľa ustálenej judikatúry každé opatrenie členského štátu, ktoré môže priamo alebo nepriamo, skutočne alebo potenciálne brániť obchodu v rámci Únie, sa má považovať za opatrenie s rovnakým účinkom ako množstevné obmedzenia v zmysle tohto ustanovenia (pozri v tomto zmysle rozsudok z 19. januára 2023, CIHEF a i., C‑147/21, EU:C:2023:31, bod 37, ako aj citovanú judikatúru).
64
Okrem toho akékoľvek obmedzenie jednej zo základných slobôd stanovených Zmluvou o FEÚ, hoci aj menšieho významu, je touto Zmluvou zakázané (pozri v tomto zmysle rozsudok z 1. apríla 2008, Vláda Francúzskeho spoločenstva a valónska vláda, C‑212/06, EU:C:2008:178, bod 52, ako aj citovanú judikatúru).
65
V prejednávanej veci, pokiaľ ide o okolnosť uvedenú Maďarskom, podľa ktorej od nadobudnutia účinnosti nariadenia č. 402/2021 tento členský štát nezaznamenal žiadny nedostatok stavebných materiálov, ktorý by si vyžadoval uplatnenie jeho predkupného práva alebo práva na nákup, treba uviesť, že táto okolnosť môže byť spôsobená práve tým, že hospodárske subjekty boli odradené od vývozu stavebných materiálov.
66
Okrem toho absencia odstrašujúceho účinku ustanovení tohto nariadenia nie je preukázaná ani údajmi uvedenými v tabuľke predloženej Maďarskom v prílohe B.1 jeho vyjadrenia k žalobe, z ktorej vyplýva, že pokiaľ ide o obdobie dvoch rokov po nadobudnutí účinnosti uvedeného nariadenia v porovnaní s obdobím dvoch rokov pred týmto nadobudnutím účinnosti, došlo k zvýšeniu objemu vývozu v prípade deviatich z pätnástich stavebných materiálov uvedených v tom istom nariadení a k zníženiu tohto objemu len v prípade šiestich z týchto materiálov. V prípade neexistencie iných dôkazov totiž nemožno vylúčiť, že objem vývozu by bol väčší, ak by nariadenie č. 402/2021 nebolo prijaté. Na základe týchto údajov možno len dospieť k záveru, že jeho účinkom nie je zabrániť všetkým vývozom stavebných materiálov, ktoré patria do jeho pôsobnosti (pozri analogicky rozsudok zo 17. septembra 2020, Hidroelectrica, C‑648/18, EU:C:2020:723, bod 32).
67
Z toho vyplýva, že ustanovenia nariadenia č. 402/2021 môžu mať určitý vplyv na vývozný obchod, a to tak priamo – najmä administratívnou záťažou, ktorú pre hospodárske subjekty predstavuje oznamovacia povinnosť a predĺženie dodacích lehôt v prípade vývozu –, ako aj nepriamo, keďže povinnosti stanovené týmito ustanoveniami môžu odradiť uvedené subjekty od vývozu stavebných materiálov. Preto a bez ohľadu na ich obmedzujúci cieľ nemožno obmedzujúce účinky vyplývajúce z týchto ustanovení považovať za príliš náhodné alebo príliš nepriame na to, aby sa v súlade s judikatúrou Súdneho dvora vyplývajúcou z rozsudkov zo 7. marca 1990, Krantz (C‑69/88, EU:C:1990:97, body 10 a 11), ako aj z 13. októbra 1993, CMC Motorradcenter (C‑93/92, EU:C:1993:838, body 10 až 12), mohli považovať za nepredstavujúce obmedzenie v zmysle článku 35 ZFEÚ.
68
Z vyššie uvedeného vyplýva, že nariadenie č. 402/2021 predstavuje opatrenie s rovnakým účinkom ako množstevné obmedzenie vývozu v zmysle článku 35 ZFEÚ. Toto opatrenie je nezlučiteľné s povinnosťami vyplývajúcimi z tohto posledného uvedeného ustanovenia, pokiaľ ho nemožno objektívne odôvodniť.
– O existencii odôvodnenia podľa článku 36 ZFEÚ
69
Vnútroštátne opatrenie, ktoré je v rozpore s článkom 35 ZFEÚ, môže byť opodstatnené jedným z dôvodov všeobecného záujmu uvedených v článku 36 ZFEÚ, ako aj naliehavou požiadavkou všeobecného záujmu za predpokladu, že cieľ, ktorý sleduje, je legitímny a že toto opatrenie je primerané tomuto cieľu (pozri v tomto zmysle rozsudky zo 16. decembra 2008, Gysbrechts a Santurel Inter, C‑205/07, EU:C:2008:730, bod 45; zo 17. septembra 2020, Hidroelectrica, C‑648/18, EU:C:2020:723, bod 34, ako aj z 19. januára 2023, CIHEF a i., C‑147/21, EU:C:2023:31, bod 48).
70
Na tento účel treba overiť, či je toto opatrenie vhodné na zabezpečenie dosiahnutia tohto cieľa a nejde nad rámec toho, čo je nevyhnutné na jeho dosiahnutie. V tomto kontexte treba okrem toho pripomenúť, že vnútroštátna právna úprava je vhodná na zabezpečenie dosiahnutia uvedeného cieľa len vtedy, ak skutočne zodpovedá úsiliu dosiahnuť ho koherentne a systematicky (pozri v tomto zmysle rozsudky z 11. júna 2015, Berlington Hungary a i., C‑98/14, EU:C:2015:386, bod 64, ako aj citovanú judikatúru).
71
Pokiaľ ide konkrétne o vnútroštátne opatrenie, ktoré je podľa dotknutého členského štátu odôvodnené cieľom verejnej bezpečnosti, Súdny dvor už rozhodol, že na účely článku 36 ZFEÚ je dôležité, aby toto opatrenie bolo skutočne odôvodnené objektívnymi okolnosťami zodpovedajúcimi požiadavkám verejnej bezpečnosti (pozri v tomto zmysle rozsudok z 10. júla 1984, Campus Oil a i., 72/83, EU:C:1984:256, bod 36).
72
Súdny dvor tiež spresnil, že hoci členské štáty môžu v súlade so svojimi vnútroštátnymi potrebami voľne stanoviť požiadavky verejnej bezpečnosti, nič to nemení na tom, že v kontexte Únie, a najmä ako výnimka zo základnej slobody zaručenej Zmluvou o FEÚ, treba tieto dôvody chápať reštriktívne, takže ich rozsah nemôže každý členský štát určiť jednostranne bez preskúmania zo strany inštitúcií Únie. Na verejnú bezpečnosť sa tak možno odvolávať len v prípade skutočnej a dostatočne závažnej hrozby, ktorá sa dotýka základného záujmu spoločnosti [pozri v tomto zmysle rozsudky z 18. júna 2020, Komisia/Maďarsko (Transparentnosť združení), C‑78/18, EU:C:2020:476, bod 91 a citovanú judikatúru, ako aj z 13. júla 2023, Xella Magyarország, C‑106/22, EU:C:2023:568, body 66 a 67].
73
Okrem toho k dôvodom, ktoré môže členský štát uviesť, musia byť priložené primerané dôkazy alebo analýza spôsobilosti a proporcionality obmedzujúceho opatrenia prijatého týmto členským štátom, ako aj presné údaje, ktoré umožňujú podporu jeho argumentácie (rozsudky zo 7. júna 2007, Komisia/Belgicko, C‑254/05, EU:C:2007:319, bod 36 a citovaná judikatúra, ako aj z 19. januára 2023, CIHEF a i., C‑147/21, EU:C:2023:31, bod 53 a citovaná judikatúra).
74
V prejednávanej veci Maďarsko tvrdí, že opatrenia stanovené v nariadení č. 402/2021 sú opodstatnené dôvodmi verejnej bezpečnosti, najmä bezpečnosťou zásobovania kritickej infraštruktúry stavebnými materiálmi.
75
V tejto súvislosti Súdny dvor už rozhodol, že v ropnom, telekomunikačnom a energetickom odvetví môže cieľ zaistenia bezpečnosti zásobovania takýmito výrobkami alebo poskytovania takýchto služieb v prípade krízy na území dotknutého členského štátu predstavovať dôvod verejnej bezpečnosti. To však neplatí, pokiaľ ide o zabezpečenie dodávok základných surovín na miestnej úrovni v odvetví stavebníctva, na ktoré sa nemôže vzťahovať legitímny cieľ zaistiť verejnú bezpečnosť, s výnimkou toho, že by sa preukázalo, že nedostatok takýchto surovín predstavuje skutočnú a dostatočne závažnú hrozbu ovplyvňujúcu jeden zo základných záujmov spoločnosti (pozri v tomto zmysle rozsudok z 13. júla 2023, Xella Magyarország, C‑106/22, EU:C:2023:568, body 68 a 69).
76
V prejednávanej veci však Maďarsko nepreukázalo, že by nariadenie č. 402/2021 vzhľadom na objektívne okolnosti skutočne a striktne zodpovedalo požiadavkám verejnej bezpečnosti.
77
Po prvé toto nariadenie sa totiž môže uplatňovať na veľký počet infraštruktúr v Maďarsku bez toho, aby bolo preukázané, že každá z nich má v skutočnosti zásadný význam pre spoločnosť, keďže uvedené nariadenie neobsahuje ani zoznam, v ktorom by boli vymenované infraštruktúry takéhoto významu, ani definíciu, či už priamo alebo odkazom na iný právny akt, pojmu „kritická infraštruktúra“, ktorá by umožnila jasne a taxatívne identifikovať dotknutú infraštruktúru.
78
Maďarsko tvrdí, že na základe zásady hierarchie noriem maďarského práva treba rozsah tohto pojmu na účely nariadenia č. 402/2021 považovať za rozsah definovaný v § 1 písm. j) a létfontosságú rendszerek és létesítmények azonosításáról, kijelöléséről és védelméről szóló 2012. évi CLXVI. törvény (zákon č. CLXVI z roku 2012 o identifikácii, označovaní a ochrane životne dôležitých systémov a zariadení, Magyar Közlöny 2012. évi 154. száma, s. 26099). Keďže týmto zákonom bola do maďarského právneho poriadku prebratá smernica 2008/114, táto posledná uvedená definícia zodpovedá definícii uvedenej v článku 2 písm. a) tejto smernice. V dôsledku toho je pojem „kritická infraštruktúra“ v zmysle nariadenia č. 402/2021 založený na objektívnych okolnostiach.
79
V tejto súvislosti stačí na jednej strane uviesť, že zo spisu, ktorý má Súdny dvor k dispozícii, vyplýva, že v § 1 písm. j) uvedeného zákona v znení účinnom ku dňu uplynutia lehoty stanovenej v odôvodnenom stanovisku bol pojem „kritická infraštruktúra“ definovaný široko a že príloha 1 tohto zákona vymenúvala medzi odvetviami činnosti, ktoré môžu obsahovať kritický prvok systému, najmä odvetvia energetiky, dopravy, zdravotníctva, sociálneho zabezpečenia, obrany a vnútornej bezpečnosti, v rámci ktorých mohli príslušné maďarské orgány kvalifikovať infraštruktúru ako „kritickú“.
80
Na druhej strane, ako zdôraznil generálny advokát v bodoch 43 a 44 svojich návrhov, smernica 2008/114 je v prejednávanej veci irelevantná, pretože nariadenie č. 402/2021 nepatrí do jej pôsobnosti. Z článku 1 tejto smernice v spojení s jej odôvodneniami 5 a 9 vyplýva, že sa obmedzuje na stanovenie postupu identifikácie a označenia kritickej infraštruktúry Únie v odvetviach energetiky a dopravy, ako aj na posúdenie potreby zlepšiť ich ochranu, zatiaľ čo pôsobnosť nariadenia č. 402/2021 je odlišná a širšia, keďže sa vzťahuje na iné odvetvia a do jeho pôsobnosti nepatrí ochrana existujúcej kritickej infraštruktúry, ale všetky činnosti súvisiace s výstavbou, prevádzkou, údržbou alebo rozvojom infraštruktúry na vnútroštátnom území.
81
Po druhé, ako správne tvrdí Komisia, väzby, ktoré existujú medzi rôznymi kategóriami stavebných materiálov uvedenými v nariadení č. 402/2021 a ochranou kritickej infraštruktúry, na ktorú odkazuje, nevyplývajú ani z tohto nariadenia, ani všeobecne z vysvetlení poskytnutých Maďarskom v rámci tohto konania. Tento členský štát tiež nespresnil okamih, kedy treba v prípade každej z týchto kategórií konštatovať, že existuje nedostatok stavebných materiálov predstavujúci skutočnú a dostatočne závažnú hrozbu pre bezpečnosť zásobovania kritickej infraštruktúry.
82
Po tretie treba konštatovať, že cieľom nariadenia č. 402/2021 nie je dosiahnuť bezpečnosť zásobovania kritickej infraštruktúry stavebným materiálom koherentným a systematickým spôsobom, pretože nestanovuje podmienky týkajúce sa zohľadnenia predaja týchto materiálov na vnútroštátnom trhu a ich dovozu do Maďarska s cieľom určiť úroveň ich zásob a nedostatku.
83
Z toho vyplýva, že tvrdenia Maďarska, podľa ktorých sú obmedzujúce opatrenia nachádzajúce sa v nariadení č. 402/2021 opodstatnené dôvodmi verejnej bezpečnosti v zmysle článku 36 ZFEÚ, ktoré sa týkajú bezpečnosti zásobovania kritickej infraštruktúry stavebným materiálom, treba zamietnuť.
84
V rozsahu, v akom Maďarsko tvrdí, že toto nariadenie prispieva tiež k oživeniu národného hospodárstva tým, že reaguje na pokles výroby stavebných materiálov, ako aj na zvýšenie ich cien v dôsledku krízy súvisiacej s pandémiou COVID‑19, a k ochrane sociálnych záujmov, ako je výstavba bývania a možnosť mladých ľudí založiť rodinu, treba na jednej strane pripomenúť, že čisto hospodárske dôvody súvisiace s podporou národného hospodárstva alebo s jeho riadnym fungovaním nemôžu odôvodniť obmedzenia niektorej zo základných slobôd zaručených Zmluvami (rozsudok z 13. júla 2023, Xella Magyarország, C‑106/22, EU:C:2023:568, bod 64 a citovaná judikatúra).
85
Na druhej strane, pokiaľ ide o sociálne dôvody, Maďarsko nepredložilo nijaký dôkaz, ktorý by mohol podložiť tieto tvrdenia.
86
Za týchto podmienok obmedzujúce opatrenia, ktoré obsahuje nariadenie č. 402/2021, nemožno odôvodniť podľa článku 36 ZFEÚ.
87
Preto treba vyhovieť prvej výhrade Komisie v rozsahu, v akom sa týka porušenia článku 35 ZFEÚ.
O druhej výhrade založenej na porušení článku 2 ods. 1 ZFEÚ v spojení s článkom 3 ods. 1 písm. e) ZFEÚ
Argumentácia účastníkov konania
88
Komisia, ktorá uvádza, že obmedzenia, ktoré stanovuje nariadenie č. 402/2021, sa uplatňujú na vývoz stavebných materiálov do tretích krajín, a predstavujú tak opatrenie patriace do spoločnej obchodnej politiky, tvrdí, že Maďarsko porušilo článok 3 ods. 1 písm. e) ZFEÚ, podľa ktorého má Únia výlučnú právomoc v oblasti spoločnej obchodnej politiky, ako aj článok 2 ods. 1 ZFEÚ, ktorý spresňuje, že len Únia môže vykonávať legislatívnu činnosť a prijímať právne záväzné akty, pričom členské štáty tak môžu urobiť len vtedy, ak ich na to splnomocní Únia, alebo ak ide o vykonanie aktov Únie.
89
Maďarsko tvrdí, že na nariadenie č. 402/2021 sa vzťahuje článok 10 nariadenia 2015/479, ktorý stanovuje, že opatrenia obmedzujúce vývoz prijaté členským štátom môžu byť odôvodnené jedným z dôvodov všeobecného záujmu uvedených v tomto článku 10.
90
Komisia sa však domnieva, že pojem „verejná bezpečnosť“ nachádzajúci sa v uvedenom článku 10 zodpovedá pojmu stanovenému v článku 36 ZFEÚ a že nariadenie č. 402/2021 nespĺňa kritériá stanovené v tom istom článku 10.
91
Podľa Komisie, keďže právo Únie sa má vykladať, pokiaľ je to možné, v súlade s medzinárodnými záväzkami Únie, vrátane záväzkov vyplývajúcich z medzinárodných dohôd, ktoré zaväzujú tak Úniu, ako aj členské štáty, v prejednávanej veci by Maďarsko malo vzhľadom na jednu z relevantných výnimiek stanovených v GATT z roku 1994 odôvodniť, že sa môže odchýliť od zákazu obmedzení vývozu výrobkov do iných členských štátov WTO, ktorý je uvedený v článku XI ods. 1 tejto dohody.
92
Komisia spresňuje, že je síce pravda, že výnimka stanovená v článku XI ods. 2 písm. a) GATT z roku 1994 povoľuje dočasné obmedzenia vývozu, vrátane množstevných obmedzení, s cieľom predchádzať závažnému nedostatku základných výrobkov alebo takýto nedostatok napraviť, avšak článok 10 nariadenia 2015/479 sa na tieto situácie nevzťahuje. Ak totiž takáto situácia nastane, členské štáty musia informovať Komisiu o problémoch, ktorým čelia, a Komisii prináleží konať na základe článkov 5 a 6 tohto nariadenia.
93
Táto inštitúcia dodáva, že ochranné opatrenia prijaté na základe článkov 5 a 6 uvedeného nariadenia môžu byť obmedzené na určité miesta určenia alebo vývozy určitých regiónov Únie. Ochranné opatrenia prijaté „v záujme Únie“ by preto mohli slúžiť aj na ochranu potrieb členského štátu.
94
Maďarsko tvrdí, že nariadenie č. 402/2021 neporušuje výlučnú právomoc Únie v oblasti spoločnej obchodnej politiky a že toto nariadenie je zlučiteľné s článkom 2 ods. 1 a článkom 3 ods. 1 ZFEÚ.
95
Článok XI GATT z roku 1994 a právomoc Komisie prijať ochranné opatrenia podľa článkov 5 a 6 nariadenia 2015/479 nebránia tomu, aby členský štát prijal na základe článku 10 tohto nariadenia také opatrenie, akým je nariadenie č. 402/2021.
96
Maďarsko tvrdí, že články 5 a 6 nariadenia 2015/479 sa uplatňujú na opatrenia, ktoré možno prijať, ak si to vyžadujú „záujmy Únie“, zatiaľ čo opatrenia stanovené v nariadení č. 402/2021 sa týkajú verejnej bezpečnosti v jedinom členskom štáte, a nie všeobecného záujmu Únie.
97
Dodáva, že tvrdenie Komisie, podľa ktorého články 5 a 6 nariadenia 2015/479 bránia členskému štátu uplatniť článok 10 tohto nariadenia, nemožno prijať, pretože ak by to tak bolo, tento článok 10 by bol úplne zbavený svojej podstaty.
98
Maďarsko dospelo k záveru, že nariadenie č. 402/2021 zodpovedá dôvodom verejnej bezpečnosti, ktoré patria do pôsobnosti článku 10 nariadenia 2015/479, a že bezpečnosť zásobovania odôvodňuje výnimku z voľného pohybu tovaru podľa tohto ustanovenia.
Posúdenie Súdnym dvorom
99
Článok 2 ods. 1 ZFEÚ stanovuje, že ak Zmluvy prenesú na Úniu výlučnú právomoc v určitej oblasti, len Únia môže vykonávať legislatívnu činnosť a prijímať právne záväzné akty, pričom členské štáty tak môžu urobiť len vtedy, ak ich na to splnomocní Únia, alebo ak ide o vykonanie aktov Únie.
100
Podľa článku 3 ods. 1 písm. e) ZFEÚ má Únia výlučnú právomoc v oblasti spoločnej obchodnej politiky.
101
Normotvorca Únie prijal nariadenie 2015/479 v rámci tejto výlučnej právomoci s cieľom zaviesť spoločné pravidlá pre vývozy. Podľa odôvodnenia 4 tohto nariadenia „vo všetkých členských štátoch sú vývozy takmer úplne liberalizované“ a „je preto možné prijať zásadu Únie, podľa ktorej vývozy do tretích krajín nie sú predmetom žiadnych kvantitatívnych obmedzení okrem výnimiek stanovených v tomto nariadení a bez toho, aby boli dotknuté takéto opatrenia, ktoré môžu členské štáty prijať v súlade so zmluvou“.
102
Z tohto hľadiska článok 1 uvedeného nariadenia stanovuje, že vývoz výrobkov z Únie do tretích krajín je voľný, to znamená, že tieto výrobky nie sú predmetom nijakých kvantitatívnych obmedzení s výnimkou obmedzení uplatnených v súlade s tým istým nariadením.
103
V prejednávanej veci je medzi účastníkmi konania nesporné, že nariadenie č. 402/2021 je právne záväzným aktom v oblasti patriacej do spoločnej obchodnej politiky a že Únia nesplnomocnila Maďarsko na prijatie tohto nariadenia.
104
Maďarsko však tvrdí, že toto nariadenie bolo prijaté v súlade s nariadením 2015/479, keďže zodpovedá dôvodom verejnej bezpečnosti, na ktoré sa vzťahuje článok 10 tohto nariadenia.
105
V tejto súvislosti článok 10 nariadenia 2015/479 stanovuje, že bez toho, aby boli dotknuté iné ustanovenia Únie, to isté nariadenie nevylučuje prijatie ani použitie kvantitatívnych obmedzení vývozov členským štátom na základe verejnej morálky, verejného záujmu a verejnej bezpečnosti alebo ochrany života a zdravia ľudí, zvierat alebo rastlín, národných pamiatok umeleckej, historickej alebo archeologickej hodnoty alebo práv priemyselného a obchodného vlastníctva.
106
Ako zdôraznil generálny advokát v bode 61 svojich návrhov, skutočnosť, že tento článok 10 a článok 36 ZFEÚ majú podobné znenie, naznačuje, že normotvorca Únie chcel rozšíriť možnosť členského štátu, ktorá je stanovená v článku 36 ZFEÚ, obmedziť vývoz v rámci Únie aj na vývoz do tretích krajín, a to za rovnakých podmienok.
107
Preto treba pojmu „verejná bezpečnosť“, ktorý sa nachádza v uvedenom článku 10 a v článku 36 ZFEÚ, priznať rovnaký rozsah, pokiaľ ide o obe tieto znenia.
108
Ako však bolo rozhodnuté v bode 83 tohto rozsudku, Maďarsko nemôže dôvodne tvrdiť, že bezpečnosť zásobovania kritickej infraštruktúry stavebnými materiálmi, ktorá predstavuje cieľ sledovaný nariadením č. 402/2021, spadá pod pojem „verejná bezpečnosť“ v zmysle článku 36 ZFEÚ.
109
V dôsledku toho treba konštatovať, že tento členský štát tiež nemôže dôvodne tvrdiť, že na ten istý cieľ sa vzťahuje článok 10 nariadenia 2015/479 a že nariadenie č. 402/2021 by sa malo považovať za predpis, ktorým sa vykonáva toto ustanovenie v súlade s článkom 2 ods. 1 ZFEÚ.
110
Za týchto podmienok a bez toho, aby bolo potrebné preskúmať tvrdenia účastníkov konania týkajúce sa vzťahu medzi článkami 5 a 6 tohto nariadenia na jednej strane a jeho článkom 10 na druhej strane, ako aj ich tvrdenia založené na práve WTO, treba vyhovieť druhej výhrade Komisie.
O tretej výhrade založenej na porušení článku 5 ods. 1 a článku 6 ods. 1 smernice 2015/1535
Argumentácia účastníkov konania
111
Komisia Maďarsku na jednej strane vytýka, že nedodržalo trojmesačnú odkladnú lehotu stanovenú v článku 6 ods. 1 smernice 2015/1535. Uvádza, že tento členský štát ju informoval o oznámenom návrhu 30. júna 2021, a preto uvedený členský štát tým, že nariadenie č. 402/2021 prijal 8. júla 2021, teda pred uplynutím tejto odkladnej lehoty 1. októbra 2021, porušil tento článok 6 ods. 1.
112
Na druhej strane, keďže Maďarsko neoznámilo návrh nariadenia, ktorý viedol k prijatiu nariadenia č. 402/2021, hoci tento návrh prešiel významnými zmenami v porovnaní s oznámeným návrhom, Komisia tvrdí, že tento členský štát porušil článok 5 ods. 1 smernice 2015/1535. Pripomína, že členský štát musí návrh opätovne oznámiť, ak v ňom došlo k podstatným zmenám v porovnaní s pôvodne oznámeným návrhom a že podľa článku 5 ods. 1 tretieho pododseku tejto smernice sa vykonaná zmena návrhu musí považovať za „významnú“, najmä ak skracuje časový plán pôvodne predpokladaný pre implementáciu.
113
Maďarsko tvrdí, že neporušilo smernicu 2015/1535, pretože naliehavé prijatie nariadenia č. 402/2021 bolo odôvodnené verejnou bezpečnosťou v zmysle článku 6 ods. 7 písm. a) tejto smernice.
114
Toto ustanovenie totiž umožňuje odchýliť sa od požiadaviek týkajúcich sa odkladnej lehoty v prípade naliehavých dôvodov súvisiacich najmä s ochranou verejnej bezpečnosti. Zdôrazňuje, že v dôsledku obnovenia dopytu po stavebných materiáloch po pandémii hrozilo, že v roku 2021 nastane situácia nedostatku, a preto bolo potrebné prijať naliehavé opatrenia na zabránenie takejto situácii.
115
Okrem toho tento členský štát uvádza, že nariadenie č. 402/2021 neoznámil v súlade so smernicou 2015/1535 z dôvodu tejto naliehavosti, pričom sa teda zaviazal neuplatňovať sankcie stanovené v tomto nariadení pre prípad nedodržania povinností, ktoré z neho vyplývajú.
Posúdenie Súdnym dvorom
116
Na úvod treba konštatovať, že medzi účastníkmi konania je nesporné, že v rámci formálneho postupu týkajúceho sa predchádzajúceho oznámenia, ktorý stanovuje smernica 2015/1535, Maďarsko 30. júna 2021 oznámilo Komisii ako „návrh technického predpisu“ v zmysle tejto smernice návrh vládneho nariadenia o opatreniach, ktoré treba prijať na oživenie hospodárstva, pokiaľ ide o vývoz surovín a výrobkov strategického významu pre záruku dodávok v odvetví stavebníctva.
117
V prvom rade treba uviesť, že od doručenia tohto oznámenia Komisii v súlade s článkom 6 ods. 1 smernice 2015/1535 začala plynúť trojmesačná odkladná lehota, počas ktorej tento návrh nemohol byť prijatý.
118
Nariadenie č. 402/2021 však bolo uverejnené v maďarskom úradnom vestníku 8. júla 2021 a podľa jeho § 9 a s výnimkou jeho § 10 nadobudlo účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení.
119
Komisia bez toho, aby jej Maďarsko v tejto súvislosti odporovalo, tvrdí, že nariadenie č. 402/2021 treba považovať za konečnú verziu oznámeného návrhu.
120
Je preto potrebné konštatovať, že tento návrh bol prijatý pred uplynutím trojmesačnej odkladnej lehoty, ktorá začala plynúť doručením oznámeného návrhu Komisii.
121
Maďarsko tvrdí, že naliehavé prijatie nariadenia č. 402/2021 bolo opodstatnené z dôvodov verejnej bezpečnosti v zmysle článku 6 ods. 7 písm. a) smernice 2015/1535, ktorý umožňuje odchýliť sa od povinnosti dodržať trojmesačnú odkladnú lehotu stanovenú v článku 6 ods. 1 tejto smernice. Uvádza, že v dôsledku obnovenia dopytu po stavebných materiáloch po pandémii COVID‑19 hrozilo, že v roku 2021 dôjde v Maďarsku k situácii nedostatku, a preto bolo potrebné prijať naliehavé opatrenia na zabránenie takejto situácii.
122
Toto tvrdenie treba zamietnuť.
123
Podľa článku 6 ods. 7 písm. a) smernice 2015/1535 členský štát totiž nie je povinný dodržať túto trojmesačnú odkladnú lehotu, ak je z naliehavých dôvodov spôsobených vážnymi a nepredvídateľnými okolnosťami súvisiacimi s ochranou verejného zdravia alebo verejnej bezpečnosti, ochranou zvierat alebo rastlín, ako aj kvôli pravidlám o službách a kvôli verejnej politike, najmä kvôli ochrane mladistvých, nútený pripraviť technické predpisy vo veľmi krátkom čase tak, aby ich mohol ihneď prijať a vykonať, čo neumožňuje uskutočniť konzultácie.
124
Pokiaľ ide o článok 9 ods. 7 prvú zarážku smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/34/ES z 22. júna 1998, ktorou sa stanovuje postup pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov, ako aj pravidiel vzťahujúcich sa na služby informačnej spoločnosti (Ú. v. ES L 204, 1998, s. 37; Mim. vyd. 13/020, s. 337), zmenenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 98/48/ES z 20. júla 1998 (Ú. v. ES L 217, 1998, s. 18; Mim. vyd. 13/021, s. 8), ktorého znenie bolo totožné so znením článku 6 ods. 7 písm. a) smernice 2015/1535, ktorá zrušila a nahradila smernicu 98/34, Súdny dvor už rozhodol, že členský štát sa nemôže odvolávať na túto výnimku, ak v čase prijatia vnútroštátneho predpisu v tomto členskom štáte neexistovala situácia uvedená v tomto ustanovení (pozri v tomto zmysle rozsudok z 26. októbra 2006, Komisia/Grécko, C‑65/05, EU:C:2006:673, bod 65).
125
V prejednávanej veci však Maďarsko uvádza len riziko nedostatku stavebných materiálov v tomto členskom štáte bez toho, aby preukázalo skutočnú existenciu takejto situácie, ako to vyžaduje článok 6 ods. 7 písm. a) smernice 2015/1535.
126
V tejto súvislosti je irelevantná skutočnosť, že Maďarsko tvrdí, že sa tým, že Komisii neoznámilo nariadenie č. 402/2021, zaviazalo neuplatňovať sankcie na hospodárske subjekty, ktoré si neplnia povinnosti stanovené v tomto nariadení.
127
Takýto záväzok totiž nemožno zohľadniť na účely určenia, či sa členský štát v danej situácii mohol odvolávať na ustanovenia článku 6 smernice 2015/1535.
128
Za týchto podmienok treba konštatovať, že nariadenie č. 402/2021 bolo v rozpore s článkom 6 ods. 1 tejto smernice prijaté pred uplynutím trojmesačnej odkladnej lehoty.
129
V druhom rade podľa článku 5 ods. 1 tretieho pododseku smernice 2015/1535 členské štáty musia v súlade s podmienkami uvedenými v prvom a druhom pododseku tohto odseku opätovne oznámiť Komisii návrh technického predpisu, ak v ňom vykonajú také zmeny, ktoré majú za následok významnú zmenu jeho pôsobnosti, skrátenie časového plánu pôvodne predpokladaného pre jeho implementáciu, pridanie špecifikácií alebo požiadaviek alebo ich sprísnenie.
130
Pokiaľ ide o vykonanie návrhu technického predpisu, treba uviesť, že podľa § 3 oznámeného návrhu bolo stanovené, že jeho ustanovenia sa budú uplatňovať od 1. októbra 2021.
131
Ako však vyplýva z § 9 a 11 nariadenia č. 402/2021, oznamovacia povinnosť týkajúca sa vývozu stavebných materiálov uvedená v § 2 tohto nariadenia sa uplatňuje na vývoz od 15. júla 2021.
132
Treba konštatovať, že skutočnosť, že v nariadení č. 402/2021 bol stanovený osobitne skorší dátum uplatňovania ako dátum, ktorý bol uvedený v oznámenom návrhu, predstavovala významnú zmenu časového plánu pre jeho implementáciu, ktorý bol pôvodne stanovený v tomto návrhu. Maďarsko teda bolo povinné vykonať nové oznámenie Komisii v súlade s článkom 5 ods. 1 tretím pododsekom smernice 2015/1535 (pozri v tomto zmysle rozsudok z 10. júla 2014, Ivansson a i., C‑307/13, EU:C:2014:2058, body 38 a 44).
133
Keďže Maďarsko v prejednávanej veci nedodržalo túto povinnosť oznámenia zmeneného návrhu, treba konštatovať, že tento členský štát porušil toto ustanovenie.
134
Tretia výhrada je preto dôvodná.
135
Vzhľadom na všetky predchádzajúce úvahy treba konštatovať, že Maďarsko si tým, že zaviedlo postup uplatniteľný na vývoz surovín a stavebných materiálov, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú:
–
z článku 35 ZFEÚ,
–
z článku 2 ods. 1 ZFEÚ v spojení s článkom 3 ods. 1 písm. e) ZFEÚ, ako aj
–
z článku 5 ods. 1 a článku 6 ods. 1 smernice 2015/1535.
O trovách
136
Podľa článku 138 ods. 1 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora účastník konania, ktorý nemal vo veci úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže Komisia navrhla uložiť Maďarsku povinnosť nahradiť trovy konania a Maďarsko nemalo úspech vo svojich dôvodoch, je opodstatnené uložiť mu povinnosť nahradiť trovy konania.
Z týchto dôvodov Súdny dvor (druhá komora) rozhodol takto:
1.
Maďarsko si tým, že zaviedlo postup uplatniteľný na vývoz surovín a stavebných materiálov, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú:
–
z článku 35 ZFEÚ,
–
z článku 2 ods. 1 ZFEÚ v spojení s článkom 3 ods. 1 písm. e) ZFEÚ, ako aj
–
z článku 5 ods. 1 a článku 6 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/1535 z 9. septembra 2015, ktorou sa stanovuje postup pri poskytovaní informácií v oblasti technických predpisov a pravidiel vzťahujúcich sa na služby informačnej spoločnosti.
2.
Maďarsko je povinné nahradiť trovy konania.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: maďarčina.