61987CJ0131_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved staevning, indleveret til Domstolens Justitskontor den 22 . april 1987, har Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 173, stk . 1, anlagt sag med paastand om annullation af Raadets direktiv 87/64 af 30 . december 1986 om aendring af direktiv 72/461 om veterinaerpolitimaessige problemer vedroerende handel med fersk koed inden for Faellesskabet og direktiv 72/462 om sundhedsmaessige og veterinaerpolitimaessige problemer i forbindelse med indfoersel af kvaeg og svin samt fersk koed fra tredjelande ( EFT 1987, L 34, s . 52 ).
2 Raadets direktiv 72/461 af 12 . december 1972 om veterinaerpolitimaessige problemer vedroerende handel med fersk koed inden for Faellesskabet ( EFT 1972 ( 31 . december ), s . 73 ), som aendret bl.a . ved Raadets direktiv 85/322 af 12 . juni 1985 ( EFT L 168, s . 41 ), fastsaetter de sundhedsmaessige krav for slagtedyr, hvis koed er bestemt til handel inden for Faellesskabet . Raadets direktiv 72/462 af 12 . december 1972 om sundhedsmaessige og veterinaerpolitimaessige problemer i forbindelse med indfoersel af kvaeg og svin samt fersk koed fra tredjelande ( EFT 1972 ( 31 . december ), s . 77 ), som aendret bl.a . ved Raadets direktiv 83/91 af 7 . februar 1983 ( EFT L 59, s . 34 ), fastsaetter de sundhedsmaessige og veterinaerpolitimaessige krav i forbindelse med indfoersel af de heri omhandlede produkter fra tredjelande .
3 For at lette indfoerslen fra tredjelande af kirtler og organer, herunder blod, til farmaceutiske formaal og for at sikre, at de samme faciliteter anvendes i EF-samhandelen med disse produkter, har Raadet udstedt direktiv 87/64, som naervaerende sag vedroerer .
4 Direktivet er udstedt under henvisning til Traktatens artikler 100 og 113, hvorimod Kommissionen havde foreslaaet artikel 43 som hjemmel, hvilket den ogsaa havde gjort med hensyn til ovennaevnte direktiver 72/461 og 72/462, som Raadet udstedte under henvisning til Traktatens artikler 43 og 100 .
5 Kommissionen, som stoettes af Kongeriget Nederlandene, er af den opfattelse, at det omtvistede direktiv alene burde have vaeret udstedt under henvisning til artikel 43, mens Raadet, som stoettes af Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland og Kongeriget Danmark, finder, at artiklerne 100 og 113 er den rette hjemmel for direktivet .
6 Vedroerende sagens baggrund, retsforhandlingernes forloeb samt parternes anbringender og argumenter henvises i oevrigt til retsmoederapporten . Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende, saafremt det paa de enkelte punkter er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation .
7 Indledningsvis bemaerkes, at inden for rammerne af kompetencefordelingen inden for Faellesskabet skal en institutions valg af hjemmel for en retsakt foretages paa grundlag af objektive forhold, som Domstolen kan efterproeve ( dom af 26 . marts 1987, Kommissionen mod Raadet, praemis 11, sag 45/86, Sml . s . 1493 ).
8 Dernaest bemaerkes, at uenigheden i denne sag om den korrekte hjemmel ikke blot har formel betydning, idet reglerne i artiklerne 100 og 143 om, hvorledes Raadet skal naa frem til sin afgoerelse, er forskellige . Valget af hjemmel kan derfor paavirke fastlaeggelsen af det anfaegtede direktivs indhold .
9 Som foelge heraf maa det undersoeges, om det anfaegtede direktiv - som Kommissionen har anfoert - burde have vaeret udstedt under henvisning til Traktatens artikel 43 og ikke til artiklerne 100 og 113 .
10 Som Domstolen har statueret i dommene af 23 . februar 1988, Det Forenede Kongerige mod Raadet ( sag 68/86, Sml . 1988, s . 855, og sag 131/86, Sml . 1988, s . 905 ), er Traktatens artikel 43 rette hjemmel for enhver retsakt, der regulerer spoergsmaalet om fremstilling af og handel med de i bilag II til Traktaten opregnede landbrugsprodukter, og som bidrager til virkeliggoerelsen af en eller flere af de i Traktatens artikel 39 naevnte maalsaetninger med den faelles landbrugspolitik . Saadanne retsakter kan omfatte en harmonisering af de nationale bestemmelser paa dette omraade, uden at det er noedvendigt at anvende Traktatens artikel 100 som hjemmel .
11 I de samme domme har Domstolen anfoert, at Traktatens artikel 38, stk . 2, indeholder et princip, hvorefter de saerlige bestemmelser om landbruget finder anvendelse forud for de generelle bestemmelser om faellesmarkedets oprettelse, og at det heraf foelger, at selv om en retsakt tjener saavel landbrugspolitiske formaal som andre formaal - der i mangel af saerlige bestemmelser fremmes paa grundlag af Traktatens artikel 100 - kan man ikke paaberaabe sig denne bestemmelse, der indeholder en generel hjemmel til at udstede direktiver om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivninger, til stoette for en begraensning af anvendelsesomraadet for Traktatens artikel 43 .
12 Paa dette grundlag maa det undersoeges, dels om de produkter, det omtvistede direktiv vedroerer, er omfattet af bilag II til Traktaten, dels om direktivet bidrager til virkeliggoerelsen af en eller flere af maalsaetningerne med den faelles landbrugspolitik .
13 Det fremgaar nemlig af de naevnte domme, at den omhandlede retsakt, saafremt disse to betingelser er opfyldt, uden videre kan henfoeres til landbrugsomraadet og dermed til Traktatens artikel 43 . Den omstaendighed, at der allerede findes faelles markedsordninger paa det paagaeldende omraade er et staerkt indicium herfor, men er ikke, i modsaetning til, hvad der er blevet gjort gaeldende til stoette for Raadets paastande, en uomgaengelig betingelse .
14 For at afgoere, om de produkter, direktivet vedroerer, er omfattet af bilag II til Traktaten, maa det undersoeges, hvorledes de er tariferet i Nomenklaturen til Klassifikation af Varer i Toldtariffer, jfr . konvention af 15 . december 1950 ( United Nations Treaty Series, vol . 347, s . 127 ), den saakaldte Bruxelles-Nomenklatur, som bilag II til Traktaten henviser til .
15 Det maa foerst fastslaas, at det fremgaar af de forklarende bemaerkninger til Bruxelles-Nomenklaturen, som er udgivet af Toldsamarbejdsraadet i 1966, at kirtler og organer skal tariferes i kapitel 2 ( koed og spiseligt slagteaffald ), naar de er "egnet til menneskefoede", og at blod under alle omstaendigheder henhoerer under pos . 05.15 ( animalske produkter, ikke andetsteds tariferet; doede dyr af de arter, der er naevnt i kapital 1 eller 3, uegnede til menneskefoede ), en position, som omfatter "blod af dyr, ogsaa spiseligt, flydende eller toerret ". Produkter, der tariferes i disse positioner, er omfattet af bilag II til Traktaten .
16 Som det ligeledes fremgaar af de forklarende bemaerkninger, skal kirtler og organer derimod tariferes i positioner, som ikke er omfattet af bilag II, nemlig i pos . 05.14 ( ambra, baevergejl, civet og moskus; spanske fluer; galde, ogsaa toerret; animalske produkter, anvendelige til fremstilling af farmaceutiske produkter, ferske, koelede eller frosne eller paa anden maade foreloebigt konserverede ), hvis de "som foelge af arten eller den stand, hvori de foreligger, er uegnede til menneskefoede" og i pos . 30.01 ( kirtler og andre organer til organo-terapeutisk brug, toerrede, ogsaa pulveriserede; ekstrakter af kirtler eller andre organer, eller af deres sekreter, til organo-terapeutisk brug; andre animalske stoffer tilberedt til terapeutisk eller profylaktisk brug, ikke andetsteds tariferet ), hvis de foreligger "i toerret tilstand" og derfor ligeledes er uegnede til menneskefoede .
17 Heraf foelger, at kirtler og organer kun er omfattet af bilag II til Traktaten, naar de er egnede til menneskefoede . Blod er under alle omstaendigheder omfattet af bilaget .
18 Det maa dernaest fastslaas, at det omtvistede direktiv vedroerer "kirtler og organer, herunder blod", men kun hvis de er egnede til menneskefoede . Direktivet aendrer nemlig kun nogle af betingelserne for handelen med disse produkter, mens det hverken udvider eller begraenser det materielle anvendelsesomraade for de to direktiver, det aendrer . Anvendelsesomraadet er fastlagt i artikel 1 i direktiv 72/461, som der henvises til i artikel 2 i direktiv 72/462, som aendret ved ovennaevnte direktiv 83/91 .
19 I henhold til artikel 1, stk . 1, i direktiv 72/461 vedroerer dette "handelen mellem medlemsstaterne med fersk koed, hidroerende fra husdyr af arterne kvaeg, svin, faar og geder samt enhovede husdyr ". I samme artikels stk . 2 hedder det naermere, at "som koed anses enhver del af disse dyr, der er egnet til menneskefoede ".
20 I modsaetning til, hvad Det Forenede Kongeriges regering har anfoert, er der ikke grund til i den forbindelse at sondre mellem, om kirtlerne og organerne er egnede til menneskefoede "som foelge af arten" (" suitable for human consumption ") eller "den stand, hvori de foreligger" (" fit for human consumption "). En saadan sondring fremgaar ikke af ordlyden af direktiv 72/461 og i oevrigt heller ikke af de forklarende bemaerkninger til Bruxelles-Nomenklaturen, som Det Forenede Kongeriges regering har paaberaabt sig .
21 Foelgelig kan produkter ikke anses for egnede til menneskefoede i den betydning, der er forudsat i direktiv 72/461 ( paa engelsk "fit for human consumption ") og i de naevnte positioner i Bruxelles-Nomenklaturen ( paa engelsk "fit" eller "suitable", alt efter omstaendighederne ), hvis de ikke er egnede til menneskefoede enten som foelge af arten eller den stand, hvori de foreligger .
22 Heraf foelger, at de produkter, der er omfattet af direktiverne 72/461 og 72/462 og dermed af det omtvistede direktiv, er produkter, som er omfattet af bilag II til Traktaten .
23 Med hensyn til spoergsmaalet om, hvorvidt den anfaegtede retsakt bidrager til virkeliggoerelsen af den faelles landbrugspolitiks maalsaetninger, maa det foerst fastslaas, at det omtvistede direktiv - som Kommissionen har anfoert - bidrager til at sikre forsyningerne og sikre forbrugerne rimelige priser, jfr . Traktatens artikel 39, stk . 1, litra d ) og e ), idet det har til formaal at goere det muligt for den farmaceutiske industri at skaffe sig raavarer fra landbruget til rimelige priser og i tilstraekkelige maengder .
24 I den forbindelse bemaerkes, at forsyninger til industrien - i modsaetning til, hvad der er blevet gjort gaeldende til stoette for Raadets paastande - ikke kan anses for ikke at vaere omfattet af disse maalsaetninger . Artikel 39 giver nemlig intet holdepunkt for en saadan undtagelse, og desuden er mange landbrugsprodukter genstand for en industriel forarbejdning . Det ville vaere usagligt af den grund ikke at henregne dem til den faelles landbrugspolitiks omraade .
25 Med hensyn til den ubestridte kendsgerning, at det omtvistede direktiv, isoleret set eller i sammenhaeng med de direktiver, det aendrer, ogsaa har til formaal at beskytte den offentlige sundhed, er det tilstraekkeligt at henvise til, at det fremgaar af dommene af 23 . februar 1988, at virkeliggoerelsen af maalsaetningerne med den faelles landbrugspolitik ikke kan ske paa en saadan maade, at almene hensyn, som for eksempel beskyttelse af sundheden, lades ude af betragtning, og at den omstaendighed, at retsakter vedtaget som led i den faelles landbrugspolitik samtidig tjener formaal, som i mangel af saerlige bestemmelser fremmes paa grundlag af Traktatens artikel 100, ikke bevirker, at disse retsakter falder uden for artikel 43' s anvendelsesomraade .
26 Med hensyn til artikel 113 har Raadet begrundet henvisningen til denne bestemmelse som hjemmel for den anfaegtede retsakt med, at direktivet har til formaal at lette indfoerslen af de paagaeldende produkter til Faellesskabet .
27 Hertil bemaerkes foerst, at direktivet har til formaal at tilvejebringe ensartede betingelser for handelen med de omhandlede produkter, ikke blot naar de hidroerer fra tredjelande, men ogsaa i samhandelen inden for Faellesskabet .
28 Dernaest bemaerkes, at den omstaendighed, at det omtvistede direktiv ogsaa vedroerer import til Faellesskabet, ikke i sig selv er tilstraekkelig til, at artikel 113 kan anvendes . Det foelger nemlig af Traktatens artikel 40, stk . 3, at foranstaltninger truffet som led i den faelles landbrugspolitik ogsaa kan paavirke ind - og udfoerslen af de paagaeldende produkter .
29 Heraf foelger, at det omtvistede direktiv er omfattet af anvendelsesomraadet for Traktatens artikel 43, og at Raadet foelgelig ikke var berettiget til at udstede det under henvisning til artiklerne 100 og 113 . Direktivet boer derfor annulleres .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
30 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk . 2, doemmes den part, der taber sagen, til at afholde sagens omkostninger, hvis der er nedlagt paastand herom . Da Raadet har tabt sagen, boer det tilpligtes at betale sagens omkostninger med undtagelse af de omkostninger, der er afholdt af intervenienterne, Det Forenede Kongeriges regering og den danske regering, som ligeledes har tabt sagen, og den nederlandske regering, som ikke har nedlagt paastand herom .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN
1)Raadets direktiv 87/64 af 30 . december 1986 om aendring af direktiv 72/461 om veterinaerpolitimaessige problemer vedroerende handel med fersk koed inden for Faellesskabet og direktiv 72/462 om sundhedsmaessige og veterinaerpolitimaessige problemer i forbindelse med indfoersel af kvaeg og svin samt fersk koed fra tredjelande annulleres .
2)Raadet betaler sagens omkostninger med undtagelse af dem, der er afholdt af intervenienterne, som baerer deres egne omkostninger .