Soud: Nejvyšší soud 
Datum rozhodnutí: 08/26/2014 
Spisová značka: 30 Nd 271/2014 
ECLI: ECLI:CZ:NS:2014:30.ND.271.2014.1 
Typ rozhodnutí: USNESENÍ 
Heslo: Příslušnost soudu místní 
Dotčené předpisy: čl. 23 odst. 1 Nařízení (ES) č. 44/2001 
§ 11 odst. 3 o. s. ř. 
Kategorie rozhodnutí: E EU 
 
30 Nd 271/2014  
 
 
U S N E S E N Í 
Nejvyšší soud České republiky rozhodl v senátě složeném z předsedy JUDr. Františka Ištvánka a 
soudců Mgr. Víta Bičáka a JUDr. Pavla Simona v právní věci žalobce: ZAK Legal, advokáti, s. 
r. o., IČ 26640876, se sídlem Anny Letenské 34/7, Praha 2, zastoupeného Mgr. Janem Novotným, 
advokátem se sídlem Anny Letenské 34/7, Praha 2, proti žalovanému: HMG & PARTNERS, s. 
r. o., IČ 35885459, se sídlem Štefaničova 12, Bratislava, o zaplacení 300.000,- Kč s 
příslušenstvím, o určení místní příslušnosti podle § 11 odst. 3 o. s. ř. takto:  
Věc, vedenou u Obvodního soudu pro Prahu 2 pod sp. zn. 26 C 92/2014, projedná a rozhodne 
Obvodní soud pro Prahu 2.  
 
O d ů v o d n ě n í : 
 
Obvodní soud pro Prahu 2 předložil Nejvyššímu soudu shora označenou věc k rozhodnutí podle § 
11 odst. 3 o. s. ř. o tom, který soud věc projedná a rozhodne, když vyslovil svoji místní 
nepříslušnost, neboť strany dohodou založily pravomoc českých soudů, avšak podmínky místní 
příslušnosti chybějí a nelze je zjistit.  
Předmětem řízení je zaplacení shora uvedené částky jako sjednané odměny v paušální sazbě 
100.000,- Kč měsíčně za poskytování právních služeb žalobcem žalovanému na základě smlouvy 
ze dne 15. 4. 2013, a to za období prosinec 2013 – únor 2014.  
Z listin obsažených ve spise vyplývá, že žalobce je právnickou osobou s předmětem podnikání 
výkon advokacie a se sídlem na shora uvedené adrese od 4. 7. 2013 (úplný výpis z obchodního 
rejstříku) a žalovaný je právnickou osobou s předmětem podnikání poskytování právních služeb a 
se sídlem na shora uvedené adrese od 8. 5. 2004 (výpis z obchodného registra). Žalobce jako 
poskytovatel právních služeb a žalovaný jako klient uzavřeli dne 15. 4. 2013 smlouvu o 
poskytování právního poradenství žalobcem žalovanému, resp. klientovi žalovaného, za 
sjednanou odměnu, přičemž podle ujednání ve smlouvě se tato smlouva řídí českým právem a 
strany sjednaly pravomoc českých soudů (klientský formulář).  
Žalobce navrhl, aby byl Nejvyšším soudem jako příslušný určen Obvodní soud pro Prahu 2, u 
kterého i podal žalobu. Žalovaný se k této otázce ani po doručení žaloby a shora uvedeného 
rozhodnutí obvodního soudu nevyjádřil.
Podle čl. 23 odst. 1 Nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. 12. 2000, o příslušnosti a uznávání 
a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (nařízení Brusel I) dohodnou-li 
se strany, z nichž alespoň jedna má bydliště (ve smyslu čl. 60 odst. 1 písm. a/ nařízení sídlo) na 
území členského státu, že v již vzniklém nebo budoucím sporu z určitého právního vztahu má 
příslušnost soud nebo soudy tohoto členského státu, je příslušný soud nebo soudy tohoto státu. 
Pokud se strany nedohodnou jinak, je tato příslušnost výlučná. Taková dohoda o příslušnosti musí 
být uzavřena a) písemně nebo ústně s písemným potvrzením nebo b) ve formě, která odpovídá 
zvyklostem zavedeným mezi těmito stranami, nebo c) v mezinárodním obchodě ve formě, která 
odpovídá obchodním zvyklostem, které strany znaly nebo musely znát a které strany smluv tohoto 
druhu v daném odvětví obchodu obecně znají a pravidelně se jimi řídí.  
V dané věci je dána pravomoc soudů České republiky na základě dohody stran ve smyslu čl. 23 
odst. 1 nařízení Brusel I, a to v návaznosti na výslovné ujednání ve smlouvě (klientském 
formuláři) uzavřené účastníky v písemné formě. Pokud jde o podmínky určení příslušnosti 
konkrétního českého soudu, ty nejsou v čl. 23 nařízení Brusel I upraveny a nevyplývají ani z výše 
uvedené dohody stran, které si zvolily pravomoc soudů České republiky. Podle § 11 odst. 1 o. s. ř. 
se řízení koná u toho soudu, který je věcně a místně příslušný. Pro určení věcné a místní 
příslušnosti jsou až do skončení řízení rozhodné okolnosti, které tu jsou v době jeho zahájení. 
Věcně a místně příslušným je vždy také soud, jehož příslušnost již není možné podle zákona 
zkoumat nebo jehož příslušnost byla určena pravomocným rozhodnutím příslušného soudu. Podle 
ustanovení § 11 odst. 3 o. s. ř., jde-li o věc, která patří do pravomoci soudů České republiky, ale 
podmínky místní příslušnosti chybějí nebo je nelze zjistit, určí Nejvyšší soud, který soud věc 
projedná a rozhodne. Za situace, kdy ustanovení čl. 23 odst. 1 nařízení Brusel I umožňuje, aby si 
strany sjednaly příslušnost soudů státu a to i bez určení konkrétního soudu, a současně nařízení 
neupravuje postup, jak v takovém případě příslušný soud určit, postupoval Nejvyšší soud podle § 
11 odst. 3 o. s. ř.  
Při určení soudu, jak je uveden ve výrokové části tohoto usnesení, vycházel Nejvyšší soud 
především ze skutečnosti, že žaloba byla podána u Obvodního soudu pro Prahu 2, tento soud je 
podle národní úpravy i věcně příslušným, žalobce tento soud navrhuje, žalovaný se nevyjádřil a v 
obvodu tohoto soudu měl být v rozhodném období s ohledem na sídlo žalobce i plněn závazek, o 
nějž se v řízení jedná, tudíž i bez dohody účastníků by se nabízela jeho příslušnost podle čl. 5 
odst. 1 písm. a) nařízení Brusel I.  
Proti tomuto usnesení není opravný prostředek přípustný.  
V Brně dne 26. srpna 2014 
 
 
JUDr. František I š t v á n e k 
předseda senátu