62023CO0084
UNIONIN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS (kahdeksas jaosto)
5 päivänä lokakuuta 2023 (
*1
)
Ennakkoratkaisupyyntö – Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla – Maatalous – Yhteinen markkinajärjestely – Naudan-, sian- ja lampaanruhoja koskevat Euroopan unionin luokitteluasteikot – Delegoitu asetus (EU) 2017/1182 – Poikkeukset ruhojen luokittelua koskevasta yleisestä velvollisuudesta – Teurastamot – 2 artiklan 1 kohta – Pienille laitoksille myönnetyt poikkeukset – Kansallinen säännöstö, joka ei mahdollista tällaisten poikkeusten myöntämistä – Tällaisten poikkeusten pakollisuus tai valinnaisuus
Asiassa C‑84/23,
jossa on kyse SEUT 267 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Înalta Curte de Casație și Justiție – Secția de contencios administrativ și fiscal (ylin tuomioistuin – hallinnollisten ja vero-oikeudellisten riita-asioiden jaosto, Romania) on esittänyt 5.10.2022 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut unionin tuomioistuimeen 14.2.2023, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa
SC Dinamel Trade SRL
vastaan
Ministerul Agriculturii şi Dezvoltării Rurale,
UNIONIN TUOMIOISTUIN (kahdeksas jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Safjan sekä tuomarit N. Jääskinen ja M. Gavalec (esittelevä tuomari),
julkisasiamies: L. Medina,
kirjaaja: A. Calot Escobar,
päätettyään julkisasiamiestä kuultuaan ratkaista asian perustellulla määräyksellä unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artiklan mukaisesti,
on antanut seuraavan
määräyksen
1
Ennakkoratkaisupyyntö koskee Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 täydentämisestä naudan-, sian- ja lampaanruhojen unionin luokitusasteikkojen sekä tiettyihin luokkiin kuuluvien ruhojen ja elävien eläinten markkinahintaselvitysten osalta 20.4.2017 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) 2017/1182 (EUVL 2017, L 171, s. 74) 2 artiklan 1 kohdan tulkintaa.
2
Tämä pyyntö on esitetty asiassa, jossa vastakkain ovat SC Dinamel Trade SRL ja Ministerul Agriculturii și Dezvoltării Rurale (maatalous- ja maaseudun kehittämisen ministeriö, Romania) ja jossa on kyse poikkeuksen myöntämisestä kansallisessa säännöstössä säädetystä naudan- ja sianruhojen luokittelua koskevasta yleisestä velvollisuudesta.
Asiaa koskevat oikeussäännöt
Unionin oikeus
Asetus (EU) N:o 1308/2013
3
Maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 992/72, (ETY) N:o 234/79, (EY) N:o 1037/2001 ja (EY) N:o 1234/2007 kumoamisesta 17.12.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 (EUVL 2013, L 347, s. 671) 19 artiklan, jonka otsikko on ”Siirretty säädösvalta”, 6 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Jotta otettaisiin huomioon tekninen kehitys ja 10 artiklassa tarkoitettujen alojen tarpeet sekä tarve yhtenäistää eri tuotteiden tarjontamuodot markkinoiden avoimuuden ja hintojen seurannan parantamiseksi sekä markkinoiden interventiotoimenpiteiden soveltamiseksi, siirretään komissiolle valta antaa 227 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla;
a)
mukautetaan ja päivitetään liitteessä IV vahvistettuja säännöksiä, jotka koskevat unionin asteikkoja ruhojen luokittelua, tunnistamista ja tarjontamuotoa varten;
b)
vahvistetaan täydentäviä säännöksiä, jotka koskevat ruhojen luokittelua, pätevien luokittelijoiden suorittama luokittelu mukaan luettuna, kokoluokittelua, automaattiset luokittelutekniikat mukaan luettuina, tunnistamista, punnitsemista ja merkintöjä sekä unionin keskihintojen laskemista ja kyseisten hintojen laskemisessa käytettyjä painotuskertoimia;
c)
vahvistetaan säännöksiin poikkeuksia ja erityisiä poikkeuksia, joita jäsenvaltiot voivat myöntää teurastamoille, joissa teurastetaan vain vähän nautaeläimiä, sekä asianomaisia tuotteita koskevia lisäsäännöksiä, mukaan lukien säännökset, jotka koskevat naudanliha-alalla lihakkuusluokkia ja rasvaisuutta, ja muut säännökset, jotka koskevat lampaanliha-alalla painoa, lihan väriä ja rasvaisuutta sekä kevyiden karitsojen luokitteluperusteita;
d)
annetaan jäsenvaltioille lupa olla soveltamatta sianruhojen luokitteluasteikkoa ja käyttää painon ja vähärasvaisen lihan osuuden lisäksi muita arviointiperusteita tai säätää poikkeuksia kyseiseen asteikkoon.”
4
Tämän asetuksen 227 artiklassa, jonka otsikko on ”Siirretyn säädösvallan käyttö”, säädetään seuraavaa:
”1.   Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä tässä artiklassa säädetyin edellytyksin.
2.   Siirretään komissiolle seitsemän vuoden ajaksi 20 päivän joulukuuta 2013 tässä asetuksessa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä. Komissio laatii siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään yhdeksän kuukautta ennen seitsemän vuoden pituisen kauden päättymistä. Säädösvallan siirtoa jatketaan ilman eri toimenpiteitä samanpituisiksi kausiksi, jollei Euroopan parlamentti tai neuvosto vastusta sitä viimeistään kolme kuukautta ennen kunkin kauden päättymistä.
3.   Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa tässä asetuksessa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Peruuttamispäätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4.   Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5.   Tämän asetuksen nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.”
5
Saman asetuksen liitteen IV, jonka otsikko on ”10 artiklassa tarkoitetut unionin ruhojen luokitteluasteikot”, sanamuoto on seuraava:
”A. Vähintään kahdeksan kuukauden ikäisten täysikasvuisten nautaeläinten ruhoihin sovellettava unionin luokitteluasteikko
– –
V. Luokitus ja tunnistemerkitseminen
– – hyväksyttyjen teurastamojen on toteutettava toimenpiteet sen varmistamiseksi, että kaikki kyseisissä laitoksissa teurastettujen täysikasvuisten nautaeläinten ruhot ja puoliruhot – – luokitellaan ja tunnistemerkitään unionin asteikon mukaisesti.
Ennen tunnistemerkitsemistä jäsenvaltiot voivat antaa luvan ulkoisen rasvan poistamiseen ruhoista tai puoliruhoista, mikäli se on perusteltua rasvaisuuden kannalta.
B. Unionin sianruhojen luokitteluasteikko
– –
II. Luokittelu
Ruhot on luokiteltava niiden arvioidun vähärasvaisen lihan osuuden mukaan ja ne on jaettava luokkiin seuraavasti:
Luokka
Vähärasvaisen lihan prosenttiosuus ruhon painosta
S
60 tai enemmän
E
55 tai enemmän, mutta alle 60
U
50 tai enemmän, mutta alle 55
R
45 tai enemmän, mutta alle 50
O
40 tai enemmän, mutta alle 45
P
vähemmän kuin 40
Delegoitu asetus 2017/1182
6
Delegoidun asetuksen 2017/1182 johdanto-osan kolmannessa perustelukappaleessa todetaan seuraavaa:
”Hallinnollisen rasitteen vähentämiseksi jäsenvaltioilla olisi oltava mahdollisuus myöntää poikkeuksia ruhojen luokittelua koskevasta yleisestä vaatimuksesta pienille laitoksille. Unionin luokitteluasteikon soveltamisesta saadun kokemuksen perusteella on aiheellista säätää tällaisista poikkeuksista sellaisten teurastamojen osalta, jotka teurastavat vuodessa keskimäärin alle 150 vähintään kahdeksan kuukauden ikäistä nautaeläintä tai alle 500 sikaa viikossa. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin määrittää kansallisten olosuhteidensa mukaan alempia raja-arvoja erityisesti hintaraportoinnin edustavuuden varmistamiseksi.”
7
Tämän asetuksen 1 artiklassa, jonka otsikko on ”Nautaeläinten iän ja luokan määrittäminen”, säädetään seuraavaa:
”Sen määrittämiseksi, mihin [asetuksen N:o 1308/2013] liitteessä IV olevan A kohdan II kohdassa tarkoitettuun luokkaan nautaeläimet kuuluvat, niiden ikä on varmistettava kussakin jäsenvaltiossa [nautaeläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmän käyttöönottamisesta sekä naudanlihan ja naudanlihatuotteiden pakollisesta merkitsemisestä ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 820/97 kumoamisesta 17.7.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston] asetuksen (EY) N:o 1760/2000 [(EYVL 2000, L 204, s. 1)] I osaston mukaisesti käyttöön otetussa nautaeläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmässä olevien tietojen perusteella.”
8
Tämän asetuksen 2 artiklassa, jonka otsikko on ”Poikkeaminen ruhojen pakollisesta luokituksesta”, säädetään seuraavaa:
”1.   Jäsenvaltiot voivat päättää, että asetuksen (EU) N:o 1308/2013 liitteessä IV olevan A kohdan V kohdassa ja B kohdan II kohdassa tarkoitetut nautaeläinten ja sikojen ruhojen luokitusvaatimukset eivät ole pakollisia sellaisten teurastamojen osalta, joissa teurastetaan
a)
vuodessa keskimäärin alle 150 vähintään kahdeksan kuukauden ikäistä nautaeläintä viikossa;
b)
vuodessa keskimäärin alle 500 sikaa viikossa.
Jäsenvaltiot voivat määrittää alemman raja-arvon etenkin varmistaakseen [asetuksen N:o 1308/2013 soveltamissäännöistä 20.4.2017 annetun komission] täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/1184 [(EUVL 2017, L 171, s. 103)] 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun hintojen toteamisen edustavuuden.
2.   Jäsenvaltiot voivat päättää, että nautaeläinten ja sikojen ruhojen luokitusvaatimukset eivät ole pakollisia
a)
teurastamon omistamien nautojen ja sikojen ruhojen osalta, jos ne eivät harjoita kyseisten eläinten ostamiseen liittyvää liiketoimintaa;
b)
sikojen, jotka ovat selkeästi määriteltyä paikallista rotua tai joiden kaupan pitämisen muodot ovat erityisiä, ruhojen osalta, jos ruhojen yhtenäinen ja standardoitu luokittelu on mahdotonta sikojen ruhon anatomisen koostumuksen vuoksi.
3.   Ne jäsenvaltiot, jotka soveltavat lampaanruhojen luokittelua asetuksen (EU) N:o 1308/2013 10 artiklan toisen kohdan nojalla, voivat päättää puolueettomin ja syrjimättömin perustein, ettei lampaanruhojen luokitusvaatimusten noudattaminen ole pakollista tietyille teurastamoille.
4.   Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle, jos ne päättävät soveltaa jotakin tämän artiklan 1, 2 ja 3 kohdassa säädetyistä poikkeuksista.”
Romanian oikeus
9
Naudan-, sian- ja lampaanruhojen kansallisen luokittelujärjestelmän uudelleenjärjestelystä sekä ruhojen ja elävien eläinten markkinahintaseurannasta, ‑valvonnasta ja ‑selvityksistä 30.1.2019 annetun hallituksen asetuksen nro 4/2019 (Ordonanța Guvernului nr. 4/2019 privind reorganizarea sistemului național de clasificare a carcaselor de bovine, porcine și ovine, precum și monitorizarea, controlul și raportarea prețurilor de piață ale carcaselor și ale animalelor vii; Monitorul Oficial al României, osa I, nro 81, 31.1.2019; jäljempänä asetus nro 4/2019) 2 §:n 1 momentissa säädetään, että kansallisella luokittelujärjestelmällä varmistetaan naudan-, sian- ja lampaanruhoja koskevien unionin luokitteluasteikkojen pakollinen soveltaminen ruhojen luokittelua koskevien unionin oikeussääntöjen ja voimassa olevan kansallisen lainsäädännön mukaisesti markkinoiden avoimuuden lisäämiseksi ja ruhojen vertailukelpoisten markkinahintojen määrittämiseksi kansallisella ja unionin tasolla, ja nämä luokitteluasteikot muodostavat perustan niihin liittyvien toimenpiteiden hallinnoinnille ja komission interventiojärjestelyjen soveltamiselle tällä alalla.
10
Naudan-, sian- ja lampaanruhojen kansallisen luokittelujärjestelmän järjestelystä ja toiminnasta 11.8.2021 tehdyn hallituksen päätöksen nro 842/2021 (Hotărârea Guvernului nr. 842/2021 privind modul de organizare și funcționare a Sistemului național de clasificare a carcaselor de bovine, porcine și ovine; Monitorul Oficial al României, osa I, nro 810, 24.8.2021; jäljempänä päätös nro 842/2021) 3 §:n 1 momentin mukaan ruhojen unionin luokitteluasteikkojen soveltaminen sekä tiettyihin luokkiin kuuluvien ruhojen ja elävien eläinten markkinahintaselvitykset, sellaisina kuin niistä säädetään unionin lainsäädännössä, ovat pakollisia ja:
”a)
välttämättömiä, jotta voidaan seurata vertailukelpoisin perustein lihan markkinahintoja kaikissa jäsenvaltioissa ja laskea keskimääräiset markkinahinnat unionin tasolla, koska tämä valvonta on tarpeen naudanliha- ja sianliha-alalla niihin liittyvien toimenpiteiden, kuten julkisen intervention, yksityisten varastoinnin ja vientitukien, hallinnoimiseksi
b)
naudanliha-alan julkisen intervention tukikelpoisuuden edellytys
c)
tärkeä väline ruhon arvon määrittämisessä, mikä edistää markkinoiden avoimuutta – –”
11
Päätöksen nro 842/2021 5 §:n mukaan teurastamoja koskevat pääasiallisesti seuraavat velvollisuudet:
”– –
b)
niiden on tehtävä kunkin niiden teurastaman eläinlajin osalta ruhojen luokittelua koskeva palvelusopimus ainoastaan ruhojen luokittelusta vastaavan laitoksen tai hyväksytyn itsenäisen ruhojen luokittelijan kanssa – –
– –
d)
niiden on varmistettava laitoksessa pysyvästi olosuhteet, joissa palveluntarjoaja voi harjoittaa ja toteuttaa kaikkia ruhoja koskevaa luokittelutoimintaa ruhojen luokittelua, rekisteröintiä sekä lihan luokittelutulosten ja hinnan ilmoittamista koskevien teknisten sääntöjen mukaisesti
– –
g)
niiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että ruhojen luokittelu voidaan suorittaa keskeytyksettä laitoksessa tilanteessa, jossa ruhojen luokittelutarkastusviranomainen on määrännyt [henkilölle], jonka kanssa luokittelupalveluja koskeva palvelusopimus on tehty, seuraamuksena luokitteluluvan keskeyttämisen tai peruuttamisen tai muussa tapauksessa luokittelupalvelua koskevan palvelusopimuksen muuttamisen tai irtisanomisen
h)
niiden on ilmoitettava eläinten teurastusohjelma [henkilölle], jonka kanssa luokittelupalvelujen tarjoamista koskeva sopimus on tehty, jotta kyseinen henkilö on läsnä teurastamossa eläinten teurastuksen alkaessa, jotta ruhot voidaan luokitella niiden teuraspainon määrittämisen yhteydessä ja viimeistään lajeittain eritellyissä teknisissä luokittelustandardeissa vahvistetun vaihteluvälin aikana
i)
niiden on asetettava luokittelijan saataville ennen luokittelun aloittamista paikkansapitävät tiedot sisältävät asiakirjat, jotta nämä tiedot voidaan tallentaa tietotekniseen sovellukseen ja laatia luokitteluraportti – –
– –
m)
niiden on säilytettävä arkistossa täydelliset asiakirjat kronologisessa järjestyksessä ilmoitusviikoittain kahden kalenterivuoden ajan sen vuoden lopusta, jona ne on laadittu, lajeittain eriteltyjen teknisten luokittelumääräysten mukaisesti
n)
niiden on asetettava kaikkien eläinten toimittajien ja tuottajien, jotka ovat toimittaneet eläimiä teurastettavaksi teurastamoon, saataville ruhojen luokittelijan laatima ja allekirjoituksellaan vahvistama luokitteluraportti enintään 48 tunnin kuluessa eläinten teurastamisesta
– –
p)
niiden on ilmoitettava ruhojen alueelliselle luokittelutarkastusvirastolle kaikki vaatimustenvastaisuudet, jotka luokittelija on todennut soveltaessaan ruhojen luokittelua koskevia teknisiä sääntöjä ja/tai aina kun luokittelija ei täytä palvelusopimuksen määräyksiä ja/tai aina kun luokittelija irtisanoo palvelusopimuksen
– –
r)
niiden on mahdollistettava tarkastusten suorittaminen, – – jotta voidaan varmistaa, että luokitteluraportteihin ensikirjauksena merkityt tiedot ovat paikkansapitäviä ja että kyseiset tiedot kerätään kansalliseen luokittelutietokantaan.”
Pääasia ja ennakkoratkaisukysymys
12
Dinamel Trade, joka harjoittaa pienteurastamotoimintaa, oli asetuksen nro 4/2019 ja päätöksen nro 842/2021 nojalla velvollinen tekemään ruhojen luokittelua koskevat palvelusopimukset nautojen ja sikojen ruhojen luokittelua koskevan yleisen velvollisuuden täyttämiseksi.
13
Dinamel Trade nosti Tribunalul Brăilassa (Brăilan alioikeus, Romania) kanteen, jossa se vaati, että Ministerul Agriculturii și Dezvoltării Rurale velvoitetaan tekemään hallintotoimi, jolla muun muassa vapautetaan Dinamel Trade velvollisuudesta suorittaa nämä luokittelutoimenpiteet.
14
Koska tämä kanne hylättiin 9.4.2014 annetulla tuomiolla, Dinamel Trade valitti siitä Curtea de Apel Galațiin (Galaţin ylioikeus, Romania), joka kumosi mainitun tuomion ja palautti asian Tribunalul Brăilan käsiteltäväksi.
15
Tribunalul Brăila, jonka käsiteltäväksi asia oli jälleen saatettu, totesi kuitenkin, että toimivalta kuuluu Curtea de Apel Galațille, joka hylkäsi Dinamel Traden kanteen 30.6.2016 antamallaan tuomiolla.
16
Dinamel Trade valitti tästä tuomiosta ennakkoratkaisua pyytäneeseen tuomioistuimeen, Înalta Curte de Casație și Justiție – Secția de contencios administrativ și fiscaliin (ylin tuomioistuin – hallinnollisten ja vero-oikeudellisten riita-asioiden jaosto, Romania), joka hylkäsi valituksen perusteettomana 4.2.2020.
17
Dinamel Trade haki kyseisen tuomion purkamista ennakkoratkaisua pyytäneessä tuomioistuimessa sillä perusteella, että ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin ei ottanut 4.2.2020 antamassaan tuomiossa huomioon delegoitua asetusta 2017/1182, koska se ei ollut voimassa Curtea de Apel Galațin 30.6.2016 antaman tuomion julistamisajankohtana.
18
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin hyväksyi tämän purkamishakemuksen, kumosi 4.2.2020 antamansa ratkaisun ja palautti asian käsiteltäväksi uudessa istunnossa.
19
Dinamel Trade esitti 24.5.2022 ennakkoratkaisua pyytäneelle tuomioistuimelle pyynnön ennakkoratkaisupyynnön esittämisestä unionin tuomioistuimelle. Dinamel Trade väittää nimittäin, että asetuksessa nro 4/2019 ja päätöksessä nro 842/2021 ei säädetä pieniä laitoksia koskevasta poikkeuksesta ja että naudan- ja sianruhojen luokittelu on pakollista riippumatta viikossa teurastettujen eläinten lukumäärästä, kun taas delegoidun asetuksen 2017/1182 johdanto-osasta ilmenee, että vaikka jäsenvaltioilla olisi voitava olla mahdollisuus myöntää poikkeuksia ruhojen luokittelua koskevasta yleisestä velvollisuudesta pienille laitoksille niiden hallinnollisen rasitteen vähentämiseksi, niillä ei kuitenkaan ole velvoitetta tehdä näin.
20
Samalla kun ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin toteaa, että se on tuomioistuin, jonka päätöksiin ei voi hakea muutosta, mistä seuraa SEUT 267 artiklan kolmannen kohdan soveltaminen ja velvollisuus saattaa asia unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi, sen mielestä vaikuttaa ilmeiseltä, että unionin lainsäätäjä on jättänyt kunkin jäsenvaltion harkintavaltaan päätöksen siitä, säätääkö se kansallisessa oikeudessaan poikkeuksia naudan- ja sianruhojen luokitteluvelvollisuudesta, ja että Romania on valinnut yleisen luokitteluvelvollisuuden ilman poikkeuksia.
21
Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mukaan on kuitenkin niin, että vaikka komissio toteaa delegoidun asetuksen 2017/1182 johdanto-osan kolmannessa perustelukappaleessa, että ”jäsenvaltioilla olisi oltava mahdollisuus myöntää poikkeuksia ruhojen luokittelua koskevasta yleisestä vaatimuksesta pienille laitoksille”, mikä tosiasiallisesti viittaa siihen, että jäsenvaltiot voivat edelleen myöntää tällaisia poikkeuksia, komissio täsmentää siinä myös, että ”on aiheellista säätää tällaisista poikkeuksista sellaisten teurastamojen osalta, jotka teurastavat vuodessa keskimäärin alle 150 vähintään kahdeksan kuukauden ikäistä nautaeläintä tai alle 500 sikaa viikossa”, mikä on pikemminkin niitä koskeva velvollisuus.
22
Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mukaan ruhojen luokitteluvelvollisuutta koskevien poikkeusten myöntämistä koskevan harkintavallan käytön osalta asetus nro 4/2019 ja päätös nro 842/2021 poikkeavat unionin säännöstön mukaisista periaatteista, koska kyseisessä asetuksessa ja kyseisessä päätöksessä ei myönnetä mitään poikkeuksia ja konkreettisesti jätetään huomiotta delegoidussa asetuksessa 2017/1182 vahvistetut arviointiperusteet.
23
On siis ratkaistava, onko kansallinen säännöstö, jossa ei säädetä minkäänlaisesta poikkeuksesta tähän velvollisuuteen, samoin kuin tapa, jolla kansalliset viranomaiset käyttävät harkintavaltaansa, yhteensopiva delegoidun asetuksen 2017/1182 kanssa.
24
Tässä tilanteessa Înalta Curte de Casație și Justiție – Secția de contencios administrativ și fiscal on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen:
”Ovatko [asetuksen nro 4/2019] 2 §:n 1 momentti, [päätöksen nro 842/2021] 3 §:n 1 momentti ja 5 §, joissa säädetään kansallisesta ruhojen luokittelujärjestelmästä ja todetaan, että [naudan ja sian] ruhojen luokittelu on pakollista teurastettujen eläinten lukumäärästä riippumatta – –, ristiriidassa [delegoidun asetuksen N:o 2017/1182] 2 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan kanssa, joissa pidetään aiheellisena ja tarpeellisena poistaa ruhojen luokitteluvelvollisuus niiden pienteurastamojen osalta, joissa teurastetaan vuodessa keskimäärin alle 150 nautaeläintä viikossa ja vuodessa keskimäärin alle 500 sikaa viikossa, käyttämällä ilmaisua ’jäsenvaltiot voivat päättää, että [naudan- ja sianruhojen] luokitusvaatimukset eivät ole pakollisia sellaisten teurastamojen osalta, joissa teurastetaan rajoitettu määrä nautaeläimiä ja sikoja’?”
Ennakkoratkaisukysymyksen tarkastelu
25
Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artiklan mukaan unionin tuomioistuin voi esittelevän tuomarin ehdotuksesta ja julkisasiamiestä kuultuaan milloin tahansa päättää ratkaista asian perustellulla määräyksellä, jos ennakkoratkaisukysymykseen annettava vastaus on selvästi johdettavissa oikeuskäytännöstä tai jos ennakkoratkaisukysymykseen annettavasta vastauksesta ei ole perusteltua epäilystä.
26
Käsiteltävään asiaan on sovellettava tätä säännöstä.
27
Unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan kansallisten tuomioistuinten ja unionin tuomioistuimen välille SEUT 267 artiklalla luodussa yhteistyömenettelyssä unionin tuomioistuimen tehtävänä on antaa kansalliselle tuomioistuimelle hyödyllinen vastaus, jonka perusteella kansallinen tuomioistuin voi ratkaista siinä vireillä olevan asian. Unionin tuomioistuimen on tätä silmällä pitäen tarvittaessa muotoiltava sille esitetyt kysymykset uudelleen (tuomio 26.10.2021, PL Holdings, C‑109/20, EU:C:2021:875, 34 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
28
On myös muistutettava, että unionin tuomioistuimen tehtävänä ennakkoratkaisumenettelyssä ei ole lausua kansallisen oikeuden säännösten yhteensopivuudesta unionin oikeuden oikeussääntöjen kanssa (määräys 16.5.2022, Staatsanwaltschaft Köln (Romaniaan viety lapsi), C‑724/21, EU:C:2022:393, 18 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
29
Näissä olosuhteissa on katsottava, että ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee kysymyksellään pääasiallisesti, onko delegoidun asetuksen 2017/1182 2 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a ja b alakohtaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle säännöstölle, jonka nojalla asetuksen N:o 1308/2013 liitteessä IV olevan A kohdan V kohdassa ja B kohdan II kohdassa tarkoitetut nautaeläinten ja sikojen ruhojen luokitusvaatimukset sitovat kaikkia jäsenvaltion alueelle sijoittautuneita teurastamoja riippumatta viikoittain teurastettujen eläinten lukumäärästä.
30
Delegoidun asetuksen 2017/1182 2 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaan jäsenvaltiot voivat päättää, että asetuksen N:o 1308/2013 liitteessä IV olevan A kohdan V kohdassa ja B kohdan II kohdassa tarkoitetut nautaeläinten ja sikojen ruhojen luokitusvaatimukset eivät ole pakollisia sellaisten teurastamojen osalta, joissa teurastetaan vuodessa keskimäärin alle 150 vähintään kahdeksan kuukauden ikäistä nautaeläintä viikossa tai vuodessa keskimäärin alle 500 sikaa viikossa.
31
Delegoidun asetuksen 2 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa säädetään, että jäsenvaltiot voivat määrittää alemman raja-arvon etenkin varmistaakseen täytäntöönpanoasetuksen 2017/1184 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun hintojen toteamisen edustavuuden.
32
Unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan unionin oikeuden säännöksen tai määräyksen tulkitsemisessa on otettava huomioon paitsi sen sanamuoto myös asiayhteys ja sillä lainsäädännöllä tavoitellut päämäärät, jonka osa säännös tai määräys on (tuomio 28.1.2020, komissio v. Italia (Maksuviivästysten torjumista koskeva direktiivi), C‑122/18, EU:C:2020:41, 39 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
33
Ensinnäkin delegoidun asetuksen 2017/1182 2 artiklan 1 kohdan sanamuodosta on todettava, että sen ensimmäiseen alakohtaan sisältyvästä sanamuodosta ”jäsenvaltiot voivat päättää, että – – vaatimukset eivät ole pakollisia” ilmenee yksiselitteisesti, että kyseisessä säännöksessä ei säädetä jäsenvaltioiden velvollisuudesta vaan niiden mahdollisuudesta olla tekemättä kansallisessa säännöstössään näitä naudan- ja sianruhojen luokitusvaatimuksia pakollisiksi.
34
Kyseisen 2 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa täsmennetään nimenomaisesti harkintavalta, joka jäsenvaltiolla on käytettävissä, kun se päättää säätää kansallisessa säännöstössään poikkeuksia näistä luokitteluvelvollisuuksista, mikä vahvistaa entisestään näiden velvollisuuksien valinnaisuutta.
35
Delegoidun asetuksen 2017/1182 2 artiklan 1 kohdan sanamuodosta ilmenee näin ollen, että jäsenvaltiot voivat vapaasti säätää tai olla säätämättä tällaisista poikkeuksista kansallisessa säännöstössään kyseisessä säännöksessä asetetuissa rajoissa.
36
Tätä delegoidun asetuksen 2017/1182 2 artiklan 1 kohdan selkeään sanamuotoon perustuvaa tulkintaa tukee myös asiayhteys, jonka osa tämä säännös tai säännöstö on.
37
Ensinnäkin 2 artiklan 2 ja 3 kohdasta ilmenee, että jäsenvaltiot voivat niissä säädetyin edellytyksin vapauttaa tietyntyyppiset teurastamot naudan-, sian- ja lampaanruhojen luokitteluvelvollisuuksista.
38
Toiseksi on otettava huomioon delegoidun asetuksen 2017/1182 2 artiklan 4 kohdan sanamuoto, jonka mukaan jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle, jos ne päättävät soveltaa jotakin kyseisen artiklan 1–3 kohdassa säädetyistä poikkeuksista.
39
On nimittäin yhtäältä niin, että tästä sanamuodosta ilmenee selvästi, että juuri jäsenvaltiot päättävät, soveltavatko ne jotakin kyseisessä 2 artiklassa säädetyistä poikkeuksista.
40
Toisaalta on niin, että jos olisi katsottava, että jäsenvaltiot ovat velvollisia säätämään tällaisista poikkeuksista, niiden ilmoittamiselle ei olisi mitään tarvetta.
41
Kolmanneksi on muistutettava, että komissio antoi delegoidun asetuksen 2017/1182 asetuksen N:o 1308/2013 227 artiklassa sille annetun toimivallan perusteella. Kyseisen asetuksen 19 artiklan 6 kohdan c alakohdassa säädetään muun muassa, että ”siirretään komissiolle valta antaa – – delegoituja säännöksiä, joilla – – vahvistetaan – – erityisiä poikkeuksia, joita jäsenvaltiot voivat myöntää teurastamoille, joissa teurastetaan vain vähän nautaeläimiä”.
42
Tämän toimivallan nojalla komissio ei kuitenkaan voi antaa delegoitua asetusta, jossa säädetään, että jäsenvaltiot ovat velvollisia myöntämään tällaisia poikkeuksia.
43
Näin ollen tämän toimivallan rajat tukevat delegoidun asetuksen 2017/1182 2 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a ja b alakohdan tulkintaa, sellaisena kuin se ilmenee sen sanamuodosta.
44
Neljänneksi on lisättävä, että tätä tulkintaa tukee vielä naudan-, sian- ja lampaanruhojen yhteisön luokitteluasteikkojen soveltamista ja ruhojen hintaselvityksiä koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 10.12.2008 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1249/2008 (EUVL 2008, L 337, s. 3) tiettyjen säännösten sanamuoto. Kyseisen asetuksen 5 artiklassa säädetään nautojen ja 20 artiklassa sikojen osalta, että jäsenvaltiot voivat päättää, että ruhojen luokitusvaatimukset eivät ole pakollisia tässä asetuksessa määritellyissä rajoissa.
45
On totta, että asetus N:o 1249/2008 on kumottu ja korvattu delegoidulla asetuksella 2017/1182, eikä sitä voida soveltaa ajallisesti pääasiaan, kuten ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee.
46
On kuitenkin niin, että asetuksen N:o 1249/2008 kyseisten säännösten selkeä sanamuoto, josta ei ilmene mitenkään, että jäsenvaltioiden olisi pitänyt säätää kansallisessa säännöstössään naudan- ja sianruhojen luokitusvaatimuksia koskevista poikkeuksista, on viite delegoidun asetuksen 2017/1182 vastaavien säännösten ulottuvuudesta.
47
Delegoidun asetuksen 2017/1182 2 artiklan 1 kohdan tavoitteista on lopuksi todettava, että komission ilmaisema tahto, sellaisena kuin se ilmenee kyseisen delegoidun asetuksen johdanto-osan kolmannesta perustelukappaleesta, ei myöskään ole esteenä tulkinnalle, jonka mukaan jäsenvaltiot voivat vapaasti säätää tai olla säätämättä naudan- ja sianruhojen luokitusvaatimuksia koskevista poikkeuksista kyseisessä säännöksessä vahvistetuissa rajoissa.
48
Komissio esittää tässä perustelukappaleessa tilanteet, joissa se katsoo aiheelliseksi, että jäsenvaltiot käyttävät niille annettua mahdollisuutta säätää kansallisessa säännöstössään poikkeuksia ruhojen luokitteluvelvollisuuksiin.
49
Komissio toteaa erityisesti tämän perustelukappaleen ensimmäisessä virkkeessä, että jäsenvaltioilla ”olisi oltava mahdollisuus myöntää poikkeuksia ruhojen luokittelua koskevasta yleisestä vaatimuksesta pienille laitoksille” niihin kohdistuvan hallinnollisen rasitteen vähentämiseksi. Nämä sanamuodot osoittavat näin ollen yksiselitteisesti komission aikomuksen antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden säätää poikkeuksista. Sitä vastoin on totta, että tämän perustelukappaleen toisessa virkkeessä komissio täsmentää, että ”on aiheellista säätää tällaisista poikkeuksista sellaisten teurastamojen osalta, jotka teurastavat vuodessa keskimäärin alle 150 vähintään kahdeksan kuukauden ikäistä nautaeläintä tai alle 500 sikaa viikossa”, ja että jäsenvaltiot ”voivat kuitenkin määrittää kansallisten olosuhteidensa mukaan alempia raja-arvoja”, mikä voisi antaa aihetta päinvastaiseen käsitykseen.
50
Tästä ei kuitenkaan voida päätellä, että komission tarkoituksena olisi delegoidun asetuksen 2017/1182 2 artiklan 1 kohdan antamisella ollut ottaa käyttöön mahdollisuuden asemesta velvollisuus, jonka mukaan jäsenvaltioiden on säädettävä naudan- ja sianruhojen luokitusvaatimuksia koskevista poikkeuksista.
51
Sen lisäksi, mitä kyseisen asetuksen johdanto-osan kolmannen perustelukappaleen ensimmäisen virkkeen selvästä sanamuodosta ilmenee, on todettava, että unionin toimen johdanto-osalla ei ole sitovaa oikeusvaikutusta eikä johdanto-osaan voida vedota kyseisen toimen varsinaisista säännöksistä poikkeamiseksi eikä näiden säännösten tulkitsemiseksi tavalla, joka on selvästi niiden sanamuodon vastainen (tuomio 13.9.2018, Česká pojišťovna, C‑287/17, EU:C:2018:707, 33 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
52
Tässä tapauksessa, kuten tämän määräyksen edellisissä kohdissa todetaan, delegoidun asetuksen 2017/1182 2 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa ei aseteta jäsenvaltioille mitään velvollisuuksia. Kyseistä säännöstä ei näin ollen voida tulkita päinvastaisella tavalla sillä perusteella, että johdanto-osan kolmannen perustelukappaleen toinen virke voidaan omalta osaltaan ymmärtää tässä merkityksessä.
53
Edellä esitetyn perusteella delegoidun asetuksen 2017/1182 2 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a ja b alakohtaa on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä kansalliselle säännöstölle, jonka nojalla asetuksen N:o 1308/2013 liitteessä IV olevan A kohdan V kohdassa ja B kohdan II kohdassa tarkoitetut nautaeläinten ja sikojen ruhojen luokitusvaatimukset sitovat kaikkia jäsenvaltion alueelle sijoittautuneita teurastamoja riippumatta viikoittain teurastettujen eläinten lukumäärästä.
Oikeudenkäyntikulut
54
Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely unionin tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta.
Näillä perusteilla unionin tuomioistuin (kahdeksas jaosto) on määrännyt seuraavaa:
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 täydentämisestä naudan-, sian- ja lampaanruhojen unionin luokitusasteikkojen sekä tiettyihin luokkiin kuuluvien ruhojen ja elävien eläinten markkinahintaselvitysten osalta 20.4.2017 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) 2017/1182 2 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a ja b alakohtaa
on tulkittava siten, että
ne eivät ole esteenä kansalliselle säännöstölle, jonka nojalla maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 992/72, (ETY) N:o 234/79, (EY) N:o 1037/2001 ja (EY) N:o 1234/2007 kumoamisesta 17.12.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 liitteessä IV olevan A kohdan V kohdassa ja B kohdan II kohdassa tarkoitetut nautaeläinten ja sikojen ruhojen luokitusvaatimukset sitovat kaikkia jäsenvaltion alueelle sijoittautuneita teurastamoja riippumatta viikoittain teurastettujen eläinten lukumäärästä.
Allekirjoitukset
(
*1
)	Oikeudenkäyntikieli: romania.