62023CJ0543_RES
C‑543/23. sz. ügy [Gnattai] (
i
)
AR
kontra
Ministero dell’Istruzione e del Merito
(a Tribunale Covile di Padova [Olaszország] által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem)
A Bíróság ítélete (negyedik tanács), 2025. szeptember 4.
„Előzetes döntéshozatal – Szociálpolitika – Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodás – 4. szakasz – Tanárok, akik bizonyos olyan oktatási intézményekben szereztek szakmai tapasztalatot, amelyeket nem az állam működtet és szervez – Állami oktatási intézményekbe határozatlan időre történő felvétel – A szolgálati időnek a díjazás megállapítása céljából történő meghatározása – Olyan nemzeti szabályozás, amely nem írja elő bizonyos olyan oktatási intézményekben teljesített szolgálati idők beszámítását, amelyeket nem az állam működtet és szervez – A munkaviszony határozott vagy határozatlan jellegétől különböző más szemponton alapuló eltérő bánásmód – Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 20. és 21. cikke – Alkalmazhatóság – Az uniós jog végrehajtásának hiánya”
Előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések – Elfogadhatóság – Az uniós jog alkalmazhatóságára vonatkozó kérdések – Az ügy érdemére vonatkozó kérdések – Elfogadható kérdések
(EUMSZ 267. cikk)
(lásd: 27. pont)
Előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések – Elfogadhatóság – Annak szükségessége, hogy kellő részletességgel ismertessék a Bírósággal a ténybeli hátteret, valamint az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekben említett uniós jogi rendelkezések közötti kapcsolatot – Terjedelem – A ténybeli és szabályozási háttérre vonatkozóan kellő információt nyújtó kérelem – Annak lehetősége, hogy a Bíróság hasznos választ adjon a kérdést előterjesztő bíróságnak – Elfogadhatóság
(EUMSZ 267. cikk; az Európai Unió Alapjogi Chartája, 20. és 21. cikk; a Bíróság eljárási szabályzata, 94. cikk, c) pont)
(lásd: 28–31. pont)
Szociálpolitika – Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodás – 1999/70 irányelv – Hatály – A hasonló helyzetben lévő, határozott időre és határozatlan időre alkalmazott munkavállalókkal szembeni bánásmód tekintetében fennálló eltérések – Bennfoglaltság
(1999/70 tanácsi irányelv, melléklet, 4. szakasz)
(lásd: 34–35. pont)
Szociálpolitika – Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodás – 1999/70 irányelv – A határozott időre alkalmazott munkavállalókkal szembeni hátrányos megkülönböztetés tilalma – Határozott időre alkalmazott munkavállaló határozatlan időre alkalmazott munkavállalóként való felvétele – Olyan oktatási intézményben teljesített alkalmazási időszakok, amelyeket nem az állam működtet és szervez – Ezen időszakok figyelmen kívül hagyása a szolgálati időnek és a díjazásnak az állami oktatási intézménybe határozatlan időre alkalmazott tanárként való felvétel során való meghatározásakor – Megengedhetőség
(1999/70 tanácsi irányelv, melléklet, 4. szakasz, 1. pont)
(lásd: 36–46., 49., 50. pont és a rendelkező rész)
Előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések – A Bíróság hatásköre – Korlátok – Az Unió Alapjogi Chartájának értelmezése iránti kérelem – Olyan nemzeti szabályozás, amely nem minősül az uniós jogot végrehajtó intézkedésnek – A Bíróság hatáskörének hiánya
(EUMSZ 267. cikk; az Európai Unió Alapjogi Chartája, 51. cikk, (1) bekezdés)
(lásd: 56–64. pont)
Összefoglalás
A Bíróság, amelyhez a Tribunale di Padova (padovai bíróság, Olaszország) az állami oktatási intézményekbe való, határozatlan időre történő felvétel tárgyában fordult, az 1999/70/EK tanácsi irányelv mellékletét képező, a határozott ideig tartó munkaviszonyról szóló keretmegállapodás (
1
) 4. szakaszának 1. pontjára tekintettel azon tanárok szolgálati idejének a nemzeti szabályozás keretében való figyelmen kívül hagyásával kapcsolatban határoz, akik olyan oktatási intézményekben szereztek szakmai tapasztalatot, amelyeket nem az állam működtet és szervez, de amelyeket az állami oktatási intézményekkel egyenértékűnek ismernek el.
AR, aki olasz nyelv, történelem és földrajz oktatására képesített tanár, a 2002 és 2008 közötti időszakban öt határozott időre szóló szerződés alapján az olasz szabályozás (
2
) értelmében vett „egyenértékűnek elismert” iskolában dolgozott. A Ministero dell’Istruzione e del Merito (oktatási és előmenetelügyi minisztérium, Olaszország; a továbbiakban: oktatási minisztérium) AR‑t 2008. szeptember 1‑jén határozatlan időre felvette annak érdekében, hogy tanári szakmáját egy állami iskolában gyakorolja. E felvétel során e minisztérium e tanárt a „nulla év szolgálati időnek” megfelelő illetménykategóriába sorolta azzal az indokkal, hogy a 297/1994. sz. törvényerejű rendelet (
3
) 485. cikke nem teszi lehetővé az említett, egyenértékűnek elismert iskolában eltöltött szolgálati éveknek az AR szolgálati idejének kiszámítása keretében való figyelembevételét.
AR keresetet indított a padovai bíróság előtt annak érdekében, hogy az oktatási minisztérium figyelembe vegye azt a szolgálati időt, amelyet az egyenértékűnek elismert iskolában végzett munkája vonatkozásában szerzett, és arra hivatkozott, hogy a 297/1994. sz. törvényerejű rendelet 485. cikke sérti a keretmegállapodás 4. szakaszát, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartájának (a továbbiakban: Charta) 20. és 21. cikkét.
A kérdést előterjesztő bíróság ezzel összefüggésben előzetes döntéshozatal iránti kérelemmel fordult a Bírósághoz. E bíróságnak kétségei vannak többek között azzal kapcsolatban, hogy összeegyeztethető‑e a keretmegállapodás 4. szakaszával az, ha e tanár illetményének meghatározása során nem veszik figyelembe az egyenértékűnek elismert iskolákban korábban szerzett szakmai tapasztalatot.
A Bíróság álláspontja
A Bíróság előzetesen emlékeztet arra, hogy a hátrányos megkülönböztetés tilalmának a Charta 21. cikkének (1) bekezdésében előírt elve az egyenlő bánásmód elvének sajátos kifejeződése, amely utóbbi az uniós jog általános elvének minősül, és a Charta 20. cikkében került rögzítésre. Márpedig, ami a határozott időre alkalmazott munkavállalók és az összehasonlítható helyzetben lévő, határozatlan időre alkalmazott munkavállalók közötti eltérő bánásmódot illeti, ezeket az elveket az 1999/70 irányelv, és különösen az annak mellékletében szereplő keretmegállapodás 4. szakasza hajtotta végre és konkretizálta.
Ami a keretmegállapodásnak az AR helyzetében lévő oktatókra való alkalmazhatóságát illeti, e keretmegállapodást valamennyi olyan munkavállalóra alkalmazni kell, aki díjazás ellenében végez munkát a közte és a munkáltatója között fennálló, határozott idejű munkaviszony keretében. Önmagában az, hogy az érintett határozatlan időre alkalmazott munkavállalóvá vált, nem zárja ki őt abból a lehetőségből, hogy bizonyos körülmények esetén a hátrányos megkülönböztetés tilalmának a keretmegállapodás 4. szakaszában szereplő elvére hivatkozzon. Mivel AR arra hivatkozott, hogy a határozott időre alkalmazott munkavállalóként teljesített oktatási idők figyelembevételét illetően eltérő bánásmódban részesül, a keretmegállapodás főszabály szerint alkalmazandó a felpereséhez hasonló helyzetben lévő tanárra.
A Bíróság így emlékeztet arra, hogy a keretmegállapodás 4. szakaszának 1. pontja tiltja, hogy a határozott időre alkalmazott munkavállalókat a munkafeltételek tekintetében kedvezőtlenebb bánásmódban részesítsék, mint az összehasonlítható határozatlan időre alkalmazott munkavállalókat, csupán azért, mert határozott időre alkalmazzák őket, kivéve ha az eltérő bánásmód objektív okokkal igazolható. E szakasz 4. pontja ugyanezt a tilalmat írja elő a különös munkafeltételekkel kapcsolatos, a szolgálati időre vonatkozó kritériumokat illetően.
Bár az egy adott fizetési fokozatba való besorolhatóság érdekében teljesítendő szolgálati időre vonatkozó, a 297/1994. sz. törvényerejű rendelet 485. cikkében előírthoz hasonló szabályok a keretmegállapodás 4. szakaszának 1. pontja értelmében vett „foglalkoztatási feltételek” fogalmába tartoznak, a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvét a keretmegállapodás 4. szakasza kizárólag a határozott időre alkalmazott és az összehasonlítható helyzetben lévő, határozatlan időre alkalmazott munkavállalók közötti eltérő bánásmód tekintetében hajtotta végre és konkretizálta. E szakasz ugyanis a hátrányos megkülönböztetés tilalma elvének a határozott időre foglalkoztatott munkavállalókra történő alkalmazásával csupán annak megakadályozását célozza, hogy az ilyen jellegű munkaviszonyt a munkáltató arra használja, hogy megfossza e munkavállalókat azoktól a jogoktól, amelyek a határozatlan időre alkalmazott munkavállalóknak járnak. Ebből következik, hogy az olyan eltérő bánásmód, amely a munkaviszony határozott vagy határozatlan időtartamától különböző más szemponton alapul, nem tartozik a keretmegállapodás 4. szakaszában előírt tilalom hatálya alá.
A Bíróság a jelen ügyben megállapítja, hogy a 297/1994. sz. törvényerejű rendelet 485. cikkéből eredő eltérő bánásmód nem a munkaviszony időtartamának határozott vagy határozatlan jellegén, hanem azon oktatási intézmény jellegén alapul, amelyben az érintett munkavállalók a szakmai tapasztalatot megszerezték.
E körülmények között, még ha megállapítható lenne is, hogy azok a tanárok, akiket „egyenértékűnek elismert” iskolákban (
4
) határozott időre alkalmaztak az oktatási miniszter általi, határozatlan időre szóló felvételüket megelőzően, valamint az állami iskolákban határozatlan időre alkalmazott tanárok a keretmegállapodás 3. szakaszának 2. pontja értelmében véve ugyanannál a létesítménynél dolgoznak, és hogy a munkavállalók e két csoportja összehasonlítható helyzetben van, az olyan eltérő bánásmód, mint amely e törvényerejű rendelet 485. cikkéből ered, nem tartozik az e keretmegállapodás 4. szakaszában előírt tilalom hatálya alá.
A Bíróság következésképpen megállapítja, hogy a keretmegállapodás 4. szakaszával nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely nem írja elő, hogy a tanárok szolgálati idejének és díjazásának a valamely állami oktatási intézménybe határozatlan időre történő felvételük során való meghatározása keretében figyelembe kell venni az e tanárok által korábban, határozott vagy határozatlan idejű foglalkoztatás keretében, bizonyos olyan oktatási intézményekben teljesített szolgálati időket, amelyeket nem az állam működtet és szervez, de amelyek e szabályozás értelmében az állami oktatási intézményekkel egyenértékűnek minősülnek, miközben az említett szabályozás előírja, hogy az állami oktatási intézményekben – többek között határozatlan időre – foglalkoztatott tanárok által teljesített szolgálati időket figyelembe kell venni a szolgálati idejük és díjazásuk meghatározásához.
Ami azt a kérdést illeti, hogy az említett nemzeti szabályozás ellentétes‑e az egyenlő bánásmódnak és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvével, amelyeket a Charta 20. és 21. cikke rögzít, a Bíróság megállapítja, hogy a Charta nem alkalmazható e nemzeti szabályozásra, mivel az a Charta 51. cikkének (1) bekezdése értelmében véve nem az uniós jogot hajtja végre. A Bíróság úgy ítéli meg, hogy mivel a 297/1994. sz. törvényerejű rendelet 485. cikkéből eredő eltérő bánásmód nem az érintett munkavállalók munkaviszonya időtartamának határozott vagy határozatlan jellegén alapul, nem áll fenn közvetlen kapcsolat e 485. cikk alkalmazása és a hátrányos megkülönböztetés e 4. szakaszban előírt tilalma között. Ezenkívül az említett 485. cikk nem kapcsolódik az uniós jog más rendelkezéséhez sem. A Bíróság így nem rendelkezik hatáskörrel e kérdés megválaszolására.
(
i
)	A jelen ügy neve fiktív. Az nem egyezik az eljárásban részt vevő egyetlen fél valódi nevével sem.
(
1
)	Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodásról szóló, 1999. június 28‑i 1999/70/EK tanácsi irányelv (HL 1999. L 175., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 3. kötet, 368. o.) mellékletét képező, 1999. március 18 án megkötött, a határozott ideig tartó munkaviszonyról szóló keretmegállapodás (a továbbiakban: keretmegállapodás).
(
2
)	A 2000. március 10‑i legge n. 62 – Norme per la parità scolastica e disposizioni sul diritto allo studio e all’istruzione (az egyenlő oktatásra vonatkozó szabályokról, valamint a tanuláshoz és oktatáshoz való jogra vonatkozó rendelkezésekről szóló, 62. sz. törvény; a GURI 2000. március 21‑i 67. száma) 1. cikkének 2. bekezdése.
(
3
)	Az 1994. április 16‑i decreto legislativo n.° 297 – Approvazione del testo unico delle disposizioni legislative vigenti in materia di istruzione, relative alle scuole di ogni ordine e grado (az oktatásügyben, továbbá a valamennyi iskolatípus és minden iskolai szint vonatkozásában alkalmazandó törvényi rendelkezések egységes szövegének jóváhagyásáról szóló, 297. sz. felhatalmazáson alapuló törvényerejű rendelet; a GURI 1994. május 19‑i 115. száma, 79. sz. rendes kiegészítés; a továbbiakban: 297/1994. sz. törvényerejű rendelet).
(
4
)	A 62/2000. sz. törvény 1. cikkének 2. bekezdése értelmében.