62018TJ0545_RES
Věc T‑545/18
YL
v.
Evropská komise
Rozsudek Tribunálu (devátého senátu) ze dne 11. září 2019
„Veřejná služba – Úředníci – Povyšování – Povyšování za rok 2017 – Rozhodnutí nepovýšit žalobce do platové třídy AD 7 s účinností od 1. ledna 2017 – Článek 45 služebního řádu – Článek 9 odst. 3 přílohy IX služebního řádu – Zneužití pravomoci – Disciplinární sankce“
Úředníci – Povyšování – Srovnávací přezkum zásluh – Posuzovací pravomoc administrativy – Skutečnosti, k nimž může být přihlédnuto
(Služební řád, článek 45)
(viz body 20, 25, 26)
Úředníci – Povyšování – Odmítnutí povýšení – Odmítnutí založené na pochybení, které spočívá v porušení povinností úředníka – Přípustnost
(viz bod 21)
Shrnutí
Rozsudkem YL v. Komise (T‑545/18) ze dne 11. září 2019 Tribunál zamítl žalobu úředníka znějící jednak na zrušení rozhodnutí orgánu Komise oprávněného ke jmenování (dále jen „OOJ“) nepovýšit ho do platové třídy AD 7 s účinností od 1. ledna v rámci povyšování za rok 2017 (dále jen „napadené rozhodnutí“) a dále na náhradu újmy, která mu v důsledku tohoto rozhodnutí údajně vznikla. Rozhodnutím ze dne 23. března 2016 OOJ žalobci předběžně uložil sankci spočívající v zařazení do nižšího platového stupně mimo jiné proto, že se v průběhu pracovního volna z osobních důvodů choval způsobem, který mohl ohrozit dobrou pověst Komise. Žalobce na podporu svých návrhových žádání znějících na zrušení předmětného rozhodnutí namítl, že byl v důsledku zohlednění rozhodnutí ze dne 23. března 2016 (o zařazení do nižšího platového stupně) v rámci srovnávacího přezkumu zásluh podle článku 45 služebního řádu podruhé sankcionován za tytéž skutky.
Tribunál zaprvé připomněl, že článek 45 služebního řádu neobsahuje taxativní výčet kritérií, k nimž lze přihlédnout v rámci srovnávacího přezkumu zásluh, a chce-li OOJ v tomto rámci případně odmítnout návrh na povýšení dotyčné osoby, může přihlédnout k porušení povinností vyplývajících ze služebního řádu.
Tribunál zadruhé konstatoval, že skutky sankcionované zařazením do nižšího platového stupně vypovídají o zásluhách žalobce, jelikož souvisely s porušením povinností, které měl coby úředník. Zohlednění uvedených skutků při srovnávacím přezkumu zásluh podle článku 45 služebního řádu v této souvislosti nebránila ani samotná okolnost, že k nim zčásti došlo v průběhu pracovního volna žalobce z osobních důvodů.
Tribunál zatřetí konstatoval, že žalobce nepředložil žádný důkaz, který by mohl prokázat, že rozhodnutí o jeho nepovýšení nebylo přijato na základě srovnávacího přezkumu zásluh podle článku 45 služebního řádu, nýbrž proto, aby byl žalobce podruhé sankcionován za skutky, které vedly k přijetí rozhodnutí ze dne 23. března 2016.
Nakonec Tribunál uvedl, že nelze mít za to, že napadené rozhodnutí vede k neomezenému a svévolnému pozastavení služebního postupu žalobce v rozporu se zásadou právní jistoty. OOJ totiž zohlednil rozhodnutí o sankci přijaté dne 23. března 2016, tedy v roce bezprostředně předcházejícím povyšování za rok 2017. Napadené rozhodnutí dále nebrání tomu, aby byl žalobce případně povýšen v rámci pozdějšího povyšování, což se ostatně stalo v rámci povyšování za rok 2018.