Soud: Nejvyšší soud 
Datum rozhodnutí: 09/10/2014 
Spisová značka: 30 Nd 242/2014 
ECLI: ECLI:CZ:NS:2014:30.ND.242.2014.1 
Typ rozhodnutí: USNESENÍ 
Heslo: Exekuce 
Pravomoc soudu 
Příslušnost soudu místní 
Dotčené předpisy: § 11 odst. 3 o. s. ř. 
čl. 22 odst. 5 Nařízení (ES) č. 44/2001 
§ 45 odst. 2 předpisu č. 120/2001Sb. ve znění od 01.01.2013 
Kategorie rozhodnutí: E  
 
30 Nd 242/2014  
 
 
U S N E S E N Í 
 
Nejvyšší soud České republiky rozhodl v senátě složeném z předsedy JUDr. Pavla Simona a 
soudců Mgr. Víta Bičáka a JUDr. Františka Ištvánka ve věci oprávněné O2 Czech Republic, a. s., 
IČ: 60193336, se sídlem v Praze 4, Za Brumlovkou 266/2, zastoupené JUDr. Janou Kubištovou, 
CSc., advokátkou se sídlem v Praze 7, Trojská 69/112, proti povinnému I. K., o pověření a 
nařízení exekuce pro vymožení částky 6.771,37 Kč s příslušenstvím, vedené u Okresního soudu v 
Kroměříži pod sp. zn. 32 EXE 982/2014, o určení místní příslušnosti podle § 11 odst. 3 o. s. ř. 
takto:  
 
Věc vedenou u Okresního soudu v Kroměříži pod sp. zn. 32 EXE 982/2014 projedná a rozhodne 
Okresní soud v Kroměříži. 
 
O d ů v o d n ě n í :  
Dne 2. 6. 2014 byla Okresnímu soudu v Kroměříži doručena žádost soudního exekutora o 
pověření a nařízení exekuce na majetek povinného dle exekučního titulu – příkazu Českého 
telekomunikačního úřadu ze dne 18. 3. 2011, č. j. 91546/2010-637/II.vyř.MaJ. Okresní soud v 
Kroměříži usnesením ze dne 12. 6. 2014, č. j. 32 EXE 982/2014-15, vyslovil svoji místní 
nepříslušnost a rozhodl, že věc bude po právní moci uvedeného usnesení předložena Nejvyššímu 
soudu k určení, který soud věc projedná a rozhodne, podle ustanovení § 11 odst. 3 zákona č. 
99/1963 Sb., občanského soudního řádu, ve znění pozdějších předpisů, (dále jen „o. s. ř.“). 
Důvodem pro uvedený postup bylo zjištění, že povinný, který je občanem Slovenské republiky, v 
současné době není přihlášen k pobytu na území České republiky a dne 15. 6. 2010 mu byl 
ukončen přechodný pobyt na území České republiky.  
Podle ustanovení § 45 odst. 2 zákona č. 120/2001 Sb., o soudních exekutorech a exekuční činnosti 
(exekuční řád), ve znění účinném od 1. 1. 2013, (dále jen „exekuční řád“), je místně příslušným 
exekučním soudem soud, v jehož obvodu má povinný, je-li fyzickou osobou, místo svého trvalého 
pobytu, popřípadě místo pobytu na území České republiky podle druhu pobytu cizince. Nemá-li 
povinný, který je fyzickou osobou, v České republice místo trvalého pobytu nebo místo pobytu 
podle předchozí věty, je místně příslušným soud, v jehož obvodu má povinný majetek.
Podle ustanovení § 52 odst. 1 exekučního řádu platí, že nestanoví-li exekuční řád jinak, použijí se 
pro exekuční řízení přiměřeně ustanovení občanského soudního řádu.  
Podle ustanovení § 105 odst. 2 o. s. ř. vysloví-li soud, že není příslušný, postoupí věc po právní 
moci tohoto usnesení příslušnému soudu nebo ji za podmínek § 11 odst. 3 předloží Nejvyššímu 
soudu.  
Podle § 11 odst. 3 o. s. ř. jde-li o věc, která patří do pravomoci soudů České republiky, ale 
podmínky místní příslušnosti chybějí nebo je nelze zjistit, určí Nejvyšší soud, který soud věc 
projedná a rozhodne.  
Z obsahu spisu vyplývá, že Okresnímu soudu v Kroměříži se nepodařilo zjistit místo pobytu 
povinného. Povinný je občanem Slovenské republiky a nemá v České republice hlášen pobyt. 
Skutečnost, zda má povinný exekučně postižitelný majetek na území České republiky, který by 
mohl být po nařízení exekuce soudním exekutorem zajištěn a zpeněžen, vyjde najevo až při 
činnosti soudem pověřeného soudního exekutora v rámci provádění exekuce. Exekuční soud proto 
před nařízením exekuce a pověřením exekutora jejím provedením nezjišťuje existenci majetku 
povinného (srov. usnesení velkého senátu občanskoprávního a obchodního kolegia Nejvyššího 
soudu České republiky ze dne 12. 9. 2012, sp. zn. 31 Nd 200/2012, uveřejněné pod č. 4/2013 
Sbírky soudních rozhodnutí a stanovisek).  
V daném případě není zpochybněno, že věc patří do pravomoci českých soudů, když exekuce má 
být provedena dle požadavku oprávněné na území České republiky (srov. čl. 22 odst. 5 Nařízení 
Rady /ES/ č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000, o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních 
rozhodnutí v občanských a obchodních věcech /tzv. nařízení Brusel I/, a rovněž usnesení 
Nejvyššího soudu ze dne 31. 8. 2006, sp. zn. 25 Nd 55/2006, uveřejněný ve Sbírce soudních 
rozhodnutí a stanovisek pod č. 43/2007) a je zřejmé, že nelze zjistit soud povinného ve smyslu § 
45 odst. 2 exekučního řádu.  
Jestliže tedy věc patří do pravomoci soudů České republiky a není možné dovodit podmínky 
místní příslušnosti podle § 45 odst. 2 exekučního řádu, jsou zákonné předpoklady pro určení 
místně příslušného soudu podle § 11 odst. 3 o. s. ř. naplněny. Nejvyšší soud s ohledem na zásadu 
rychlosti a hospodárnosti řízení rozhodl tak, že jako soud příslušný k projednání a rozhodnutí 
předmětné věci určil Okresní soud v Kroměříži, u něhož bylo řízení zahájeno.  
Proti tomuto rozhodnutí není přípustný opravný prostředek.  
 
V Brně dne 10. září 2014  
JUDr. Pavel Simon 
předseda senátu