62024CJ0563
ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA (sedmého senátu)
13. listopadu 2025 (
*1
)
„Řízení o předběžné otázce – Definice, popis, obchodní úprava, označování a ochrana lihovin – Nařízení (EU) 2019/787 – Článek 10 odst. 7 – Zákaz používat zákonné názvy pro jakýkoli nápoj, který nesplňuje požadavky pro příslušnou kategorii – Gin – Název nápoje ‚nealkoholický gin‘ – Článek 12 odst. 1 – Narážky – Platnost čl. 10 odst. 7 – Článek 16 Listiny základních práv Evropské unie – Svoboda podnikání – Zásada proporcionality“
Ve věci C‑563/24,
jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná na základě článku 267 SFEU rozhodnutím Landgericht Potsdam (zemský soud v Postupimi, Německo) ze dne 6. srpna 2024, došlým Soudnímu dvoru dne 20. srpna 2024, v řízení
Verband Sozialer Wettbewerb eV
proti
PB Vi Goods GmbH,
SOUDNÍ DVŮR (sedmý senát),
ve složení: F. Schalin (zpravodaj), předseda senátu, M. Gavalec a Z. Csehi, soudci,
generální advokát: M. Szpunar,
za soudní kancelář: A. Calot Escobar, vedoucí,
s přihlédnutím k písemné části řízení,
s ohledem na vyjádření, která předložili:
–
za Verband Sozialer Wettbewerb eV: D. Marquardt, Rechtsanwalt,
–
za německou vládu: J. Möller a P.-L. Krüger, jako zmocněnci, ve spolupráci s: C. Eggers, Rechtsanwalt,
–
za řeckou vládu: Z. Chatzipavlou a M. Tassopoulou, jako zmocněnkyně,
–
za francouzskou vládu: P. Chansou a B. Travard, jako zmocněnkyně,
–
za italskou vládu: S. Fiorentino, M. Maugeri a P. Passolunghi, jako zmocněnci,
–
za Evropský parlament: G. C. Bartram a W. D. Kuzmienko, jako zmocněnci,
–
za Radu Evropské unie: M. Alver a N. Brzezinski, jakož i L. Hamčeva, jako zmocněnci,
–
za Evropskou komisi: B. Rechena a M. Zerwes, jako zmocněnci,
s přihlédnutím k rozhodnutí, přijatému po vyslechnutí generálního advokáta, rozhodnout věc bez stanoviska,
vydává tento
Rozsudek
1
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu čl. 10 odst. 7 a čl. 12 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/787 ze dne 17. dubna 2019 o definici, popisu, obchodní úpravě a označování lihovin, používání názvů lihovin v obchodní úpravě a označování jiných potravin, o ochraně zeměpisných označení lihovin a o používání lihu a destilátů zemědělského původu v alkoholických nápojích a o zrušení nařízení (ES) č. 110/2008 (Úř. věst. 2019, L 130, s. 1) ve znění nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2021/1096 ze dne 21. dubna 2021 (Úř. věst. 2021, L 238, s. 1) (dále jen „nařízení 2019/787“), jakož i platnosti čl. 10 odst. 7 nařízení 2019/787 s ohledem na článek 16 Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“).
2
Tato žádost byla předložena v rámci sporu mezi Verband Sozialer Wettbewerb eV (dále jen „VSW“) a společností PB Vi Goods GmbH (dále jen „PB“) ohledně uvádění na trh a propagace nápoje nazvaného „Virgin Gin Alkoholfrei“ společností PB.
Právní rámec
3
Body 2, 3 a 10 odůvodnění nařízení 2019/787 uvádí:
„(2)
Pravidla vztahující se na lihoviny by měla přispět k dosažení vysoké úrovně ochrany spotřebitele, odstranění informační asymetrie, zabránění klamavým praktikám a dosažení transparentního trhu a zajištění spravedlivé hospodářské soutěže. Tato pravidla by měla chránit pověst, kterou unijní lihoviny získaly v Unii i na světovém trhu tím, že budou nadále zohledňovat tradiční postupy používané při výrobě lihovin a navíc zvyšovat požadavky na ochranu a informování spotřebitele. […]
(3)
Trh s lihovinami představuje důležité odbytiště pro zemědělské odvětví Unie a výroba lihovin je s tímto odvětvím pevně spojena. Toto spojení určuje jakost, bezpečnost a pověst lihovin vyrobených v Unii. […]
(10)
S cílem zajistit, aby zákonné názvy lihovin uváděných na trh Unie byly používány jednotně v celé Unii a zaručit transparentnost informací pro spotřebitele, by měla být stanovena pravidla pro používání těchto zákonných názvů.“
4
Článek 10 odst. 7 první pododstavec tohoto nařízení stanoví:
„Aniž jsou dotčeny články 11 a 12 a čl. 13 odst. 2, 3 a 4, je zakázáno používat zákonné názvy uvedené v odstavci 2 tohoto článku nebo zeměpisná označení v popisu, obchodní úpravě nebo označení jakéhokoli nápoje, který nesplňuje požadavky pro příslušnou kategorii uvedenou v příloze I nebo pro příslušné zeměpisné označení. Tento zákaz platí také v případě, že jsou tyto zákonné názvy nebo zeměpisná označení použity ve spojení se slovy nebo obraty, jako jsou ‚jako‘, ‚typ‘, ‚druh‘, ‚značka‘, ‚příchuť‘ nebo jakékoli jiné podobné [jakýmikoli jinými] výrazy.“
5
Článek 12 odst. 1 uvedeného nařízení stanoví:
„V obchodní úpravě a označení potraviny jiné než alkoholického nápoje je narážka na zákonné názvy stanovené v jedné nebo více kategoriích lihovin uvedených v příloze I nebo na jedno nebo více zeměpisných označení lihovin povolena pod podmínkou, že alkohol použitý při výrobě potraviny pochází výhradně z lihoviny nebo lihovin uvedených v narážce, s výjimkou alkoholu, jenž může být obsažen v aromatech, barvivech nebo v jiných povolených přísadách používaných pro výrobu této potraviny.“
6
Příloha I téhož nařízení je nadepsána „Kategorie lihovin“. Článek 20 této přílohy, nadepsaný „Gin“, zní:
„a)
Gin je jalovcová lihovina vyrobená aromatizací lihu zemědělského původu jalovcovými bobulemi (Juniperus communis L.).
b)
Minimální obsah alkoholu v ginu je 37,5 % objemových.
c)
Při výrobě ginu lze použít pouze takové aromatické látky nebo aromatické přípravky, nebo oboje, aby byla zachována převládající chuť jalovce.
d)
Výraz ‚gin‘ lze doplnit výrazem ‚dry‘ v případě, že neobsahuje přidaná sladidla v množství větším než 0,1 gramu na litr konečného výrobku, vyjádřeno v invertním cukru.“
Spor v původním řízení a předběžné otázky
7
VSW je německé sdružení, jehož posláním je zejména bojovat proti nekalé hospodářské soutěži. PB je společnost, která nabízí k prodeji a propaguje mimo jiné nealkoholický nápoj nazvaný „Virgin Gin alkoholfrei“ (nealkoholický Virgin Gin).
8
VSW mělo za to, že reklama PB na tento nápoj porušuje ustanovení nařízení 2019/787, a proto podalo proti této společnosti dne 31. října 2023 žalobu na zdržení se prodeje uvedeného nápoje u Landgericht Potsdam (zemský soud v Postupimi, Německo), který je předkládajícím soudem. VSW v tomto ohledu tvrdí, že podle bodu 20 přílohy 1 nařízení (EU) 2019/787 musí být gin vyroben aromatizací lihu zemědělského původu jalovcovými bobulemi a minimální obsah alkoholu musí být 37,5 % objemových. Vzhledem k nedodržení těchto požadavků má VSW za to, že se společnost PB musí zdržet nabízení dotčeného nápoje k prodeji pod názvem „gin“.
9
Společnost PB naproti tomu tvrdí, že reklama na tento nápoj není v rozporu s nařízením 2019/787, jelikož je každému spotřebiteli naprosto jasné, že tento nápoj neobsahuje alkohol.
10
V tomto rámci předkládající soud uvádí, že má pochybnosti o platnosti čl. 10 odst. 7 nařízení 2019/787 z důvodu případného porušení svobody podnikání zakotvené v článku 16 Listiny. Zákaz obchodní úpravy a označení nealkoholického nápoje jako „nealkoholický gin“ je totiž nepřiměřený, jelikož se nezdá, že by sledoval legitimní cíl. Uvedený soud má za to, že výraz „nealkoholický“ vylučuje riziko klamání spotřebitele. Zákaz je podle něj nepřiměřený i proto, že podle nařízení 2019/787 není možné označovat nápoj například jako „chuť ginu“, což znamená, že výrobek nemůže být pro spotřebitele popsán srozumitelně. Tato situace mimoto poskytuje konkurenční výhodu výrobcům, kteří distribuují jak nealkoholické nápoje, tak gin, oproti výrobcům, kteří uvádějí na trh pouze nealkoholické nápoje, které z tohoto důvodu nebudou spojovány s ginem.
11
Pokud by Soudní dvůr neshledal, že čl. 10 odst. 7 nařízení 2019/787 je neplatný, předkládající soud se táže, zda ustanovení tohoto nařízení mohou být vykládána v tom smyslu, že nezakazují obchodní úpravu nebo označovaní určitého nealkoholické nápoje jako „nealkoholický gin“. Má však za to, že tato ustanovení jednoznačně vyjadřují vůli unijního normotvůrce toto zakázat.
12
Za těchto podmínek se Landgericht Potsdam (zemský soud v Postupimi) rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky:
„1)
Je čl. 10 odst. 7 [nařízení 2019/787] v rozsahu, v němž zakazuje obchodní úpravu nebo označování nealkoholických nápojů jako ‚nealkoholický gin‘, neplatný pro rozpor s článkem 16 [Listiny]?
2)
Podpůrně: Musí být čl. 10 odst. 7 nebo čl. 12 odst. 1 [nařízení 2019/787] vykládán v tom smyslu, že podle těchto ustanovení nejsou obchodní úprava nebo označení nealkoholického nápoje jako ‚nealkoholický gin‘ zakázány pouze z toho důvodu, že daný nápoj nedosahuje minimálního obsahu alkoholu požadovaného pro použití názvu ‚gin‘ a nebyl vyroben aromatizací lihu zemědělského původu (nýbrž vody) jalovcovými bobulemi?“
K předběžným otázkám
K přípustnosti
13
Italská vláda vznáší námitku nepřípustnosti položených otázek. Pokud jde o první otázku, předkládající soud neposkytl dostatečné informace k tomu, aby Soudní dvůr mohl posoudit platnost čl. 10 odst. 7 nařízení 2019/787. V rámci druhé otázky předkládající soud neuvedl důvody, které jej vedly k pochybnostem o výkladu dotčených ustanovení unijního práva. Měl naopak za to, že tato ustanovení jasně obsahují zákaz obchodní úpravy a označování určitých nealkoholických nápojů jako „nealkoholický gin“.
14
V tomto ohledu je třeba konstatovat, že předkládající soud dostatečně jasně popsal kontext sporu v původním řízení a důvody, proč považuje výklad dotčených ustanovení unijního práva za nezbytný pro vydání svého rozsudku.
15
Dále je třeba připomenout, že Soudní dvůr již rozhodl, že tvrzení, že odpovědi na položené otázky jsou jasné, nijak nezakazuje vnitrostátnímu soudu, aby Soudnímu dvoru položil předběžné otázky, a nevede k tomu, že by Soudní dvůr neměl pravomoc o takových otázkách rozhodnout (rozsudek ze dne 21. prosince 2011, Evroetil, C‑503/10, EU:C:2011:872, bod 36).
16
Z toho vyplývá, že obě položené otázky jsou přípustné.
K věci samé
17
Vzhledem k tomu, že první otázka týkající se platnosti čl. 10 odst. 7 nařízení 2019/787 vyvstane pouze v případě, že by toto ustanovení bylo vykládáno v tom smyslu, že zakazuje obchodní úpravu a označování určitých nealkoholických nápojů jako „nealkoholický gin“, je třeba nejprve zkoumat druhou předběžnou otázku.
K druhé otázce
18
Podstatou této otázky předkládajícího soudu je, zda čl. 10 odst. 7 a čl. 12 odst. 1 nařízení 2019/787 musí být vykládány v tom smyslu, že zakazují používat v obchodní úpravě a označování určitého nealkoholického nápoje název „nealkoholický gin“ z důvodu, že tento nápoj nesplňuje požadavky stanovené v bodě 20 písm. a) a b) přílohy I tohoto nařízení pro kategorii lihovin odpovídajících názvu „gin“.
19
Z článku 10 odst. 7 nařízení 2019/787 vyplývá, že v obchodní úpravě a označování jakéhokoli nápoje, který nesplňuje požadavky pro příslušnou kategorii nápojů uvedenou v příloze I tohoto nařízení, je zakázáno používat zákonné názvy, a to mimo jiné název „gin“. Tento zákaz mimoto platí v případě, že jsou zákonné názvy nebo zeměpisná označení ve spojení se slovy nebo obraty, jako jsou „jako“, „typ“, „druh“, „značka“, „příchuť“ nebo jakýmikoli jinými podobnými výrazy.
20
Podle přílohy I bodu 20 písm. a) a b) nařízení 2019/787 se gin vyrábí aromatizací lihu zemědělského původu jalovcovými bobulemi a minimální obsah alkoholu v něm je 37,5 % objemových.
21
Článek 10 odst. 7 nařízení 2019/787 se podle svého znění použije, aniž jsou dotčena některá ustanovení nařízení 2019/787, která upravují používání zákonného názvu ve složených výrazech, narážky na takový název, jeho uvedení v seznamu složek, jakož i lihoviny, které se považují za míchané lihoviny nebo směsky. Tato ustanovení nejsou ve věci v původním řízení relevantní, neboť se vztahují pouze na výrobky obsahující alkohol.
22
Pokud jde o čl. 12 odst. 1 nařízení 2019/787 zmíněný předkládajícím soudem v druhé otázce, je nutno konstatovat, že toto ustanovení není pro odpověď na tuto otázku relevantní. Uvedené ustanovení se totiž použije pouze na potraviny, které jsou vyrobeny za použití alkoholu. Toto ustanovení tedy nemůže být použito v rámci sporu v původním řízení.
23
Je třeba konstatovat, že přímo ze znění čl. 10 odst. 7 nařízení 2019/787 jasně vyplývá, že je zakázána obchodní úprava o označování takového nápoje, o jaký jde ve věci v původním řízení, jako „nealkoholický gin“, a to již proto, že tento nápoj neobsahuje alkohol. Není tedy vyráběn aromatizací lihu zemědělského původu, což je v rozporu s jedním z požadavků k tomu, aby bylo možné používat zákonný název „gin“, na které odkazuje uvedený čl. 10 odst. 7 a které jsou stanoveny v bodě 20 přílohy I tohoto nařízení.
24
Kromě toho z uvedeného čl. 10 odst. 7 vyplývá, že skutečnost, že k zákonnému názvu „gin“ je připojen výraz „nealkoholický“, je irelevantní, jelikož zákaz platí i v případě výrazů použitých s cílem uvést, že daný nápoj nemá být zaměňován s lihovinou s tímto názvem.
25
Za těchto okolností je na druhou otázku třeba odpovědět tak, že čl. 10 odst. 7 nařízení 2019/787 musí být vykládán v tom smyslu, že zakazuje používat v obchodní úpravě a označování určitého nealkoholického nápoje název „nealkoholický gin“ z důvodu, že tento nápoj nesplňuje požadavky stanovené v bodě 20 písm. a) a b) přílohy I tohoto nařízení pro kategorii lihovin odpovídajících zákonnému názvu „gin“.
K první otázce
26
Podstatou první otázky předkládajícího soudu je, zda čl. 10 odst. 7 nařízení 2019/787 je v rozsahu, v němž zakazuje obchodní úpravu a označování určitého nealkoholického nápoje jako „nealkoholický gin“, platný s ohledem na svobodu podnikání zakotvené v článku 16 Listiny.
27
Svoboda podnikání mimo jiné zahrnuje právo každého podniku využít v mezích odpovědnosti, kterou nese za vlastní jednání, možnosti volně nakládat hospodářskými, technickými a finančními zdroji, jež má k dispozici. Toto právo dále zahrnuje svobodu vykonávat hospodářskou nebo obchodní činnost, smluvní svobodu a volnou soutěž (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 30. června 2016, Lidl, C‑134/15, EU:C:2016:498, body 27 a 28 a citovaná judikatura).
28
Je třeba připomenout, že podle čl. 52 odst. 1 Listiny musí být každé omezení výkonu práv a svobod uznaných touto Listinou stanoveno zákonem a respektovat podstatu těchto práv a svobod. Při dodržení zásady proporcionality mohou být omezení zavedena pouze tehdy, pokud jsou nezbytná a pokud skutečně odpovídají cílům obecného zájmu, které uznává Unie, nebo potřebě ochrany práv a svobod druhého.
29
Podle Soudního dvora se svobodný výkon povolání neprojevuje jako absolutní výsada, ale musí k němu být přihlédnuto ve vztahu k jeho společenské funkci. V důsledku toho může být výkon svobody podnikání omezen, pokud tato omezení skutečně odpovídají cílům obecného zájmu sledovaným Unií a nepředstavují vzhledem ke sledovanému cíli nepřiměřený a neúnosný zásah do samotné podstaty tohoto práva (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 6. září 2012, Deutsches Weintor, C‑544/10, EU:C:2012:526, bod 54 a citovaná judikatura).
30
S ohledem na širokou posuzovací pravomoc unijního normotvůrce v oblasti společné zemědělské politiky, která zahrnuje komplexní posouzení, může mít na legalitu opatření přijatého v této oblasti vliv pouze zjevně nepřiměřená povaha tohoto opatření ve vztahu k cíli, jejž příslušný orgán zamýšlí sledovat (v tomto smyslu viz rozsudky ze dne 14. června 2017, TofuTown.com, C‑422/16, EU:C:2017:458, bod 46, a ze dne 2. září 2021, Irish Ferries, C‑570/19, EU:C:2021:664, bod 151).
31
Nejprve je třeba konstatovat, že zákaz používat zákonné názvy pro jakýkoli nápoj, který nesplňuje požadavky příslušných kategorií, je stanoven zákonem ve smyslu čl. 52 odst. 1 Listiny, neboť je stanoven v čl. 10 odst. 7 nařízení 2019/787.
32
Dále je třeba uvést, že se tento zákaz týká pouze používání zákonných názvů lihovin, aniž brání výrobě nebo obecně distribuci nápojů, které nesplňují požadavky stanovené tímto nařízením. Není jím tedy dotčena samotná podstata svobody podnikání (v tomto smyslu viz rozsudky ze dne 13. prosince 1994, SMW Winzersekt, C‑306/93, EU:C:1994:407, bod 24, a ze dne 6. září 2012, Deutsches Weintor, C‑544/10, EU:C:2012:526, body 56 až 58). Je tedy třeba dospět k závěru, že dotčený zákaz respektuje podstatu svobody podnikání.
33
Konečně, pokud jde o dodržení zásady proporcionality, i když předkládající soud odkazuje na článek 16 Listiny, je třeba zohlednit i článek 38 Listiny, jehož cílem je zajistit vysokou úroveň ochrany spotřebitele. Tato ochrana je navíc zmíněna v bodě 2 odůvodnění nařízení 2019/787 jako cíl sledovaný tímto nařízením. Stejně tak má podle téhož bodu odůvodnění, jakož i podle bodu 10 odůvodnění tohoto nařízení zabránit klamavým praktikám a zaručit transparentnost informací pro spotřebitele. Kromě toho z bodů 2 s 3 odůvodnění uvedeného nařízení vyplývá, že trh s lihovinami představuje důležité odbytiště pro zemědělské odvětví Unie a že toto nařízení usiluje o zajištění spravedlivé hospodářské soutěže a ochranu pověsti těchto nápojů. Takové cíle představují cíle obecného zájmu (obdobně viz rozsudky ze dne 13. prosince 1994, SMW Winzersekt, C‑306/93, EU:C:1994:407, bod 25; ze dne 8. května 2014, Assica a Kraft Foods Italia, C‑35/13, EU:C:2014:306, bod 37, a ze dne 30. června 2016, Lidl, C‑134/15, EU:C:2016:498, bod 37).
34
Pokud jde o způsobilost dotčeného zákazu zaručit uskutečnění takto sledovaných cílů, je třeba konstatovat, že dodržování definic nápojů označených zákonnými názvy, uvedených na unijní trh, zaručuje spotřebitelům, že všechny tyto výrobky splňují stejné normy jakosti, a chrání je před jakýmkoli nebezpečím záměny, pokud jde o složení výrobků, které si chtějí koupit. Kromě toho tento zákaz zaručuje, že pod dotčeným zákonným názvem mohou být uváděny na trh pouze nápoje, které jsou vyráběny určitým způsobem a mají stejné vlastnosti. Takové opatření brání výrobci nápoje, který nesplňuje požadavky stanovené nařízením 2019/787, aby pro vlastní výrobek využil pověsti, kterou získali výrobci lihovin se zákonným názvem. Dotčený zákaz je tudíž způsobilý dosáhnout cílů sledovaných nařízením 2019/787.
35
Pokud jde o nezbytnost dotčeného zákazu s ohledem na cíle nařízení 2019/787, je třeba uvést, že pokud by zákonné názvy mohly být doprovázeny takovými popisnými údaji, jako je „nealkoholický“, pro označení výrobků, které nesplňují požadavky pro získání takových názvů, hrozilo by, že spotřebitelé budou uvedeni v omyl, pokud jde o složení výrobků, které hodlají koupit (v tomto smyslu viz rozsudky ze dne 16. prosince 1999, UDL, C‑101/98, EU:C:1999:615, body 33 a 34, a ze dne 14. června 2017, TofuTown.com, C‑422/16, EU:C:2017:458, body 47 a 48). I když je spotřebiteli jasné, že výrobek nazvaný „nealkoholický gin“ neobsahuje alkohol, může se zmýlit, pokud jde o jiné vlastnosti tohoto výrobku, neboť požadavky na zákonný název „gin“ obsahují i jiné prvky než pouhou přítomnost alkoholu, a sice zejména nezbytnou výrobu aromatizací lihu zemědělského původu. Navíc by nebyla chráněna pověst získaná výrobci, kteří splňují požadavky stanové v nařízení 2019/787 pro daný nápoj, což by vedlo k riziku nekalé hospodářské soutěže (v tomto smyslu viz rozsudky ze dne 13. prosince 1994, SMW Winzersekt, C‑306/93, EU:C:1994:407, bod 25, a ze dne 14. června 2017, TofuTown.com, C‑422/16, EU:C:2017:458, body 43 až 48). Zákaz stanovený v čl. 10 odst. 7 nařízení 2019/787 je proto třeba považovat za nezbytný.
36
Je rovněž třeba zohlednit skutečnost připomenutou v bodě 32 tohoto rozsudku, že jiným výrobcům než těm, kteří jsou oprávněni používat zákonné názvy lihovin, je bráněno pouze v používání uvedených názvů, ale nejsou zbaveni práva uvádět své výrobky na trh, pokud dodržují příslušné právní předpisy.
37
Za těchto okolností zákaz používat zákonné názvy pro jakýkoli nápoj, který nesplňuje požadavky pro příslušné kategorie nápojů, které jsou stanoveny v nařízení 2019/787, není v rozporu se zásadou proporcionality.
38
Z výše uvedených úvah vyplývá, že přezkum první otázky neodhalil žádnou skutečnost, kterou by mohla být dotčena platnost čl. 10 odst. 7 nařízení 2019/787 s ohledem na svobodu podnikání zakotvenou v článku 16 Listiny.
K nákladům řízení
39
Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení ve vztahu ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků řízení se nenahrazují.
Z těchto důvodů Soudní dvůr (sedmý senát) rozhodl takto:
1)
Článek 10 odst. 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/787 ze dne 17. dubna 2019 o definici, popisu, obchodní úpravě a označování lihovin, používání názvů lihovin v obchodní úpravě a při označování jiných potravin, ochraně zeměpisných označení lihovin, používání lihu a destilátů zemědělského původu při výrobě alkoholických nápojů a o zrušení nařízení (ES) č. 110/2008 ve znění nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2021/1096 ze dne 21. dubna 2021
musí být vykládán v tom smyslu, že
zakazuje používat v obchodní úpravě a označování určitého nealkoholického nápoje název „nealkoholický gin“ z důvodu, že tento nápoj nesplňuje požadavky stanovené v bodě 20 písm. a) a b) přílohy I tohoto nařízení pro kategorii lihovin odpovídajících zákonnému názvu „gin“.
2)
Přezkum první otázky neodhalil žádnou skutečnost, kterou by mohla být dotčena platnost čl. 10 odst. 7 nařízení 2019/787 ve znění nařízení v přenesené pravomoci 2021/1096 s ohledem na svobodu podnikání zakotvenou v článku 16 Listiny základních práv Evropské unie.
Podpisy
(
*1
) – Jednací jazyk: němčina.