62006CJ0208_CS
Účastníci řízení
Odůvodnění rozsudku
Výrok
Účastníci řízení
Ve spojených věcech C‑208/06 a C‑209/06,
jejichž předmětem jsou žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podané Finanzgericht Düsseldorf (Německo), rozhodnutími ze dne 4. května 2006, došlými Soudnímu dvoru dne 8. května 2006, v řízeních
Medion AG (C‑208/06)
proti
Hauptzollamt Duisburg,
a
Canon Deutschland GmbH (C‑209/06)
proti
Hauptzollamt Krefeld,
SOUDNÍ DVŮR (třetí senát),
ve složení A. Rosas, předseda senátu, J. N. Cunha Rodrigues, U. Lõhmus, A. Ó Caoimh a P. Lindh (zpravodaj), soudci,
generální advokát: Y. Bot,
vedoucí soudní kanceláře: J. Swedenborg, rada,
s přihlédnutím k písemné části řízení a po jednání konaném dne 21. března 2007,
s ohledem na vyjádření předložená:
– za Medion AG a Canon Deutschland GmbH H. Nehmem, Rechtsanwalt,
– za francouzskou vládu G. de Berguesem a A.-L. During, jako zmocněnci,
– za Komisi Evropských společenství J. Hottiaux, jako zmocněnkyní, ve spolupráci s B. Wägenbaurem, Rechtsanwalt,
s přihlédnutím k rozhodnutí, přijatému po vyslechnutí generálního advokáta, rozhodnout věc bez stanoviska,
vydává tento
Rozsudek
Odůvodnění rozsudku
1. Žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce se týkají výkladu podpoložek 8525 40 91 a 8525 40 99 kombinované nomenklatury uvedené v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (Úř. věst. L 256, s. 1; Zvl. vyd. 02/02, s. 382), ve znění nařízení Komise (ES) č. 2263/2000 ze dne 13. října 2000 (Úř. věst. L 264, s. 1), nařízení Komise (ES) č. 2031/2001 ze dne 6. srpna 2001 (Úř. věst. L 279, s. 1) a nařízení Komise (ES) č. 1789/2003 ze dne 11. září 2003 (Úř. věst. L 281, s. 1; Zvl. vyd. 02/14, s. 3; dále jen „KN“).
2. Tyto žádosti byly předloženy v rámci dvou sporů jednak mezi Medion AG (dále jen „Medion“) a Hauptzollamt Duisburg a jednak mezi Canon Deutschland GmbH (dále jen „Canon“) a Hauptzollamt Krefeld ohledně zařazení videokamer se záznamem obrazu i zvuku (kamkordérů), které tyto dvě společnosti dovezly do Německa.
Právní rámec
3. KN, zavedená nařízením č. 2658/87, je založena na celosvětovém harmonizovaném systému popisu a číselného označování zboží (dále jen „HS“), který byl vypracován Radou pro celní spolupráci, nyní Světovou celní organizací, a zaveden mezinárodní úmluvou uzavřenou v Bruselu dne 14. června 1983 a schválenou jménem Společenství rozhodnutím Rady 87/369/EHS ze dne 7. dubna 1987 (Úř. věst. L 198, s. 1; Zvl. vyd. 02/02, s. 288). Tato nomenklatura přejímá čísla a šestimístné položky HS, přičemž pouze sedmé a osmé místo je jejím dalším vlastním tříděním.
4. Druhá část KN obsahuje třídu XVI, která obsahuje kapitolu 85 nazvanou „Elektrické stroje, přístroje a zařízení a jejich části a součásti; přístroje pro záznam a reprodukci zvuku, přístroje pro záznam a reprodukci televizního obrazu a zvuku, části, součásti a příslušenství k těmto přístrojům“.
5. Položka 8525 40 nazvaná „Videokamery pro statické snímky a ostatní videokamery se záznamem obrazu i zvuku (kamkordéry); digitální kamery“ obsahuje podpoložku 8525 40 91 nazvanou „ostatní videokamery se záznamem obrazu i zvuku (kamkordéry): pouze pro záznam zvuku a obrazu snímaných televizní kamerou“ a podpoložku 8525 40 99, nazvanou „ostatní videokamery se záznamem obrazu i zvuku (kamkordéry): ostatní“.
6. Je třeba upřesnit, že znění podpoložek 8525 40 91 a 8525 40 99 je totožné v nařízeních č. 2263/2000, č. 2031/2001 a č. 1789/2003.
7. Kamkordéry zařazené do podpoložky 8525 40 91 podléhají clu 4,9 %, zatímco celní sazba pro kamkordéry patřící do podpoložky 8525 40 99 je 14 %.
8. Všeobecná pravidla pro výklad KN, která jsou obsažena v její první části, hlavě I, bodě A, zejména stanoví:
„Zařazení zboží do kombinované nomenklatury se řídí těmito zásadami:
[…]
2. a)	Každé uvedení výrobku v některém z čísel se vztahuje též na výrobek, který není kompletní nebo jehož zpracování není dokončeno, pokud již má při předložení podstatné rysy kompletního nebo dokončeného výrobku. Totéž platí pro zařazení kompletního nebo dokončeného výrobku (nebo výrobku zařazovaného podle tohoto pravidla jako kompletní nebo dokončený výrobek), který je předkládán v nesmontovaném nebo rozloženém stavu.
[…]“
9. Komise Evropských společenství zveřejňuje v Úředním věstníku Evropské unie
v pravidelných intervalech a v souladu s čl. 9 odst. 1 nařízení č. 2658/87 vysvětlivky ke kombinované nomenklatuře Evropských společenství týkající se zařazení (dále jen „vysvětlivky“). Uvedené vysvětlivky týkající se nařízení č. 2263/2000 (Úř. věst. 2000, C 199, s. 1), použitelné částečně ve věci C‑209/06, upřesnily ohledně podpoložky 8525 40 99:
„Ostatní
Do této podpoložky patří kombinace přístrojů, které sestávají z videokamery a z videorekordéru nebo videopřehrávače (tzv. ‚kamkordéry‘) pro záznam nejen obrazu snímaného kamerou, ale i televizních programů. Takto zaznamenaný obraz může být přehráván pomocí externího televizního přijímače.
Avšak, ‚kamkordéry‘, které mohou obraz snímaný videokamerou pouze zaznamenávat a přehrávat pomocí externího televizního přijímače, patří do podpoložky 8525 40 91.“
10. Vysvětlivky byly změněny v důsledku sdělení Komise ze dne 6. července 2001 (Úř. věst. C 190, s. 10). Pro podpoložku 8525 40 99 bylo převzato předchozí znění, do něhož byl vložen následující prostřední pododstavec:
„Do této podpoložky rovněž patří ‚kamkordéry‘, ve kterých je video vstup zablokován deskou nebo jiným způsobem nebo ve kterých může být obrazové rozhraní (interface) následně aktivováno jako video vstup pomocí softwaru. Tento přístroj je však přesto určen pro záznam televizních programů nebo jiných videosignálů z externího zdroje.“
11. Znění vysvětlivek zůstalo nezměněno nařízeními č. 2031/2001 a č. 1789/2003.
Spory v původních řízeních a předběžné otázky
Skutkové údaje společné oběma věcem
12. Medion a Canon dovezly do Německa digitální kamkordéry vybavené rozhraním „interface IEEE 1394“, které umožňuje přenos digitálních dat. Tyto přístroje jsou vybaveny nabídkou funkcí skládající se z řady tlačítek a z malé barevné „LCD“ obrazovky.
13. Z popisu těchto výrobků a z jejich návodu k použití vyplývá, že kupující má volbu mezi shlédnutím videozáznamů pořízených kamerou na barevné „LCD“ obrazovce nebo jejich přenosem prostřednictvím příslušných kabelů do jiných přístrojů, například televizoru, které nabízejí mnohem větší a kvalitnější obraz. Tato funkce se běžně označuje výrazy „DV‑out“.
14. Některé jiné kamkordéry disponují možností přijímat údaje z jiných přístrojů, takže jsou kamkordéry používány jako videorekordéry za účelem záznamu digitálních sekvencí pocházejících z počítače, například video montáže. Tato funkce, běžně nazývaná „DV‑in“, nebyla společnostmi Medion a Canon při dovozu kamkordérů, které jsou předmětem původních řízení, zmíněna.
15. Krom toho ani výrobci uvedených kamkordérů, ani Medion a Canon, nenabízeli v popisu těchto kamkordérů nebo v jejich návodu k použití následnou aktivaci funkce DV‑in nebo možnost provést tuto aktivaci třetími osobami. Naproti tomu obě společnosti dovážely po stejnou dobu kamkordéry, u nichž bylo jasně upřesněno, že mají funkci DV‑in.
Věc C‑208/06
16. V měsíci únoru 2004 Medion požádala příslušný celní úřad v Essen-Stadthafen (Německo) o proclení digitálního kamkordéru typu MD 9069 za účelem jeho uvedení do volného oběhu s tím, že v celním prohlášení uvedla, že patří do podpoložky 8525 40 91 KN. Uvedený úřad tento kamkordér zařadil jako zboží patřící do podpoložky 8525 40 99 KN.
17. Ve své žalobě k Finanzgericht Düsseldorf Medion v podstatě tvrdila, že v určujícím okamžiku přijetí celního prohlášení dotčený kamkordér nemohl plnit funkci DV‑in. Rovněž upřesnila, že jí výrobce tohoto kamkordéru oznámil, že přístroj mohl získat funkci DV‑in pouze přeprogramováním paměti „EPROM“ (Erasable Programmable Read-Only Memory, mazatelná programovatelná paměť), což vyžaduje buď nové technické vybavení, nebo výměnu hlavní desky kvalifikovaným inženýrem. Medion krom toho uplatnila, že získala závazné informace o sazebním zařazení od nizozemského celního úřadu, který zařadil stejné kamkordéry do podpoložky 8525 40 91 KN.
18. Finanzgericht Düsseldorf nařídil znalecký posudek ohledně otázky, zda a případně jak může být kamkordér upraven, beze změny hardwaru, takovým způsobem, aby mohl rovněž zaznamenávat obraz a zvuk snímané externími přístroji.
19. Po předložení znaleckého posudku se předkládající soud zabýval zařazením sporného kamkordéru. Konstatoval, že v okamžiku vzniku celního dluhu uvedený kamkordér ještě nevykazoval charakteristické znaky relevantní pro účely zařazení, ale získal je nebo je mohl získat následně díky úpravě.
20. Rovněž poznamenal, že otázka zařazení zboží, které nevykazuje určité charakteristické znaky při proclení, ale které je získá následně díky úpravě, nenachází jednotnou odpověď v právním řádu Společenství. Zmiňuje v tomto bodě závazné informace o sazebním zařazení, jichž se dovolávala Medion, jakož i rozhodnutí Commission de conciliation et d‘expertise douanière (francouzská smírčí a znalecká komise pro cla) ze dne 7. října 2003. Tento soud si v důsledku toho kladl otázku vlivu následných úprav na zařazení zboží.
21. Za těchto podmínek se Finanzgericht Düsseldorf rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžnou otázku:
„Musí být kamkordér, který při dovezení není schopen zaznamenávat videosignály z externího zdroje, zařazen do podpoložky 8525 40 99 KN, když je možné videopřípojku tohoto kamkordéru následně prostřednictvím určitých tlačítek upravit pro příjem videosignálu, přestože na tuto možnost výrobce ani prodejce neupozornili a ani ji nepodporují?“
Věc C‑209/06
22. V období mezi červencem 2001 a únorem 2002 Canon uvedla do volného oběhu modely kamkordérů MV 400, MV 425 a MV 3 MC. Přihlásila tyto kamkordéry do podpoložky 8525 40 91 KN. Při ověření celní úřad v Krefeld (Německo) dospěl k závěru, že tyto kamkordéry musí být zařazeny do podpoložky 8525 40 99 KN. Byla podána žaloba k Finanzgericht Düsseldorf.
23. Na podporu své žaloby Canon zdůraznila rozdíl mezi modely kamkordérů, které dováží, když jsou vybaveny funkcí DV-in, či nikoliv, a uplatnila, že pro sporné kamkordéry může být uvedená funkce aktivována pouze změnami hardwaru. Canon rovněž tvrdila, že pokud by zařazení do podpoložky 8525 40 99 mohlo přicházet v úvahu, když je funkce DV‑in aktivována následně po proclení, bylo by to v rozporu se základní zásadou sazebního zařazení. Skutečnost, že by se vycházelo z následné aktivace po proclení, by způsobila nejistotu ohledně samotné existence této aktivace, a tudíž ohledně zařazení zboží.
24. Předkládající soud nařídil znalecký posudek totožný s tím, který byl vypracován ve sporu týkajícím se společnosti Medion.
25. Po předložení znaleckého posudku se Finanzgericht Düsseldorf rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžnou otázku:
„Musí být kamkordér, který při dovezení není schopen zaznamenávat videosignály z externího zdroje, zařazen do podpoložky 8525 40 99 KN, když je možné videopřípojku tohoto kamkordéru následně použitím určitého softwaru upravit pro příjem videosignálu, přestože na tuto možnost výrobce ani prodejce neupozornili a ani ji nepodporují?“
26. Usnesením předsedy Soudního dvora ze dne 26. června 2006 byly věci C‑208/06 a C‑209/06 spojeny pro účely písemné a ústní části řízení, jakož i pro účely rozsudku.
K předběžným otázkám
Vyjádření předložená Soudnímu dvoru
27. Podle Medion a Canon je na předběžné otázky třeba odpovědět záporně. Uplatňují několik důvodů, na jejichž základě by kamkordéry, které jsou předmětem původních řízení, měly být zařazeny do podpoložky 8525 40 91, a nikoliv do podpoložky 8525 40 99.
28. Nejprve zdůrazňují, že žádný z těchto kamkordérů nebyl schopen v okamžiku proclení zaznamenávat videosignály z externího zdroje. Canon má za to, že za objektivní charakteristický znak lze považovat pouze funkčnost softwaru, který byl funkční v okamžiku proclení.
29. Medion a Canon rovněž uplatňují, že každá změna, včetně manipulace s kódy a parametry softwaru kontrolujícího funkci DV, která by byla provedena bez souhlasu výrobce, by tedy znamenala pro tyto dvě společnosti porušení jejich práv duševního vlastnictví.
30. Konečně Medion a Canon upřesnily, že znalec ustanovený předkládajícím soudem musel vyvinout zvláštní úsilí, aby aktivoval funkci DV‑in. Na jednání doplnily, že po aktivaci této funkce kamkordéry, které jsou předmětem původních řízení, mohou fungovat jako videorekordér pouze tehdy, jsou-li připojeny k osobnímu počítači, a nikoliv samostatným způsobem.
31. Francouzská vláda má za to, že kamkordéry, které jsou předmětem původních řízení, musejí být zařazeny do podpoložky 8525 40 99. Objektivní charakteristické znaky a vlastnosti zboží se nemohou omezit pouze na funkce tohoto zboží, které jsou připraveny fungovat v daném okamžiku, ale pokrývají všechny potenciální funkce uvedeného zboží. Taková funkce jako funkce DV-in, i když je dezaktivována, tak musí být považována za objektivní charakteristický znak a vlastnost těchto kamkordérů, pokud je možné ji aktivovat beze změny hardwaru.
32. Komise má rovněž za to, že uvedené kamkordéry patří do kategorie „ostatní“ ve smyslu podpoložky 8525 40 99. Podle ní zařazení do KN závisí na funkcích, které kamkordéry jsou schopny vykonávat při dovozu, to znamená potenciálních funkcích, kterými objektivně disponují v tomto okamžiku.
Odpověď Soudního dvora
33. Ze znění otázek, kterými je třeba se zabývat společně, vyplývá, že podstatou otázek předkládajícího soudu je to, zda může nebo musí být pro zařazení kamkordérů zohledněna možnost aktivovat funkci DV‑in, pokud tato aktivace nebyla provedena v okamžiku proclení, ale pokud může být provedena následně manipulací nebo doplněním softwaru. Krom toho si klade otázku ohledně důležitosti, kterou může či nemůže mít skutečnost, že výrobce na uvedenou možnost neupozornil ani ji nepodporoval v okamžiku proclení.
34. Nejprve je třeba připomenout, že podle ustálené judikatury je v zájmu právní jistoty a usnadnění kontrol třeba hledat rozhodující kritérium pro sazební zařazení zboží obecně v jeho objektivních charakteristických znacích a vlastnostech, jak jsou definovány zněním položky KN a poznámek k třídám nebo kapitolám (viz zejména rozsudky ze dne 26. září 2000, Eru Portuguesa, C‑42/99, Recueil, s. I‑7691, bod 13; ze dne 16. února 2006, Proxxon, C‑500/04, Sb. rozh. s. I‑1545, bod 21, a ze dne 15. února 2007, RUMA, C‑183/06, Sb. rozh. s. I‑1559, bod 27).
35. V tomto ohledu nemá vliv to, že výrobce výrobku zamýšlel, či nikoliv upozornit na určitý charakteristický znak uvedeného výrobku.
36. Krom toho Soudní dvůr rozhodl, že rozhodující kritérium pro celní zařazení zboží do KN je třeba hledat v objektivních charakteristických znacích a vlastnostech výrobků, jak jsou předloženy za účelem jejich proclení (viz rozsudky ze dne 17. března 1983, Dinter, 175/82, Recueil, s. 969, bod 10, a ze dne 27. května 1993, Gausepohl‑Fleisch, C‑33/92, Recueil, s. I‑3047, bod 9). Tyto objektivní charakteristické znaky a vlastnosti výrobku musí být možné ověřit v okamžiku proclení (viz v tomto smyslu rozsudky ze dne 8. února 1990, van de Kolk, C‑233/88, Recueil, s. I‑265, bod 12; ze dne 12. prosince 1996, Foods Import, C‑38/95, Recueil, s. I‑6543, bod 17, a ze dne 13. července 2006, Anagram International, C‑14/05, Sb. rozh. s. I‑6763, bod 26).
37. Mimoto účel použití výrobku může tvořit objektivní kritérium pro zařazení, pokud je inherentní tomuto výrobku, přičemž zda toto souhlasí, musí být posouzeno v závislosti na objektivních charakteristických znacích a vlastnostech zboží (viz rozsudky ze dne 1. června 1995, Thyssen Haniel Logistic, C‑459/93, Recueil, s. I‑1381, bod 13, a ze dne 11. ledna 2007, B. A. S. Trucks, C‑400/05, Sb. rozh. s. I‑311, bod 29).
38. Konečně Soudní dvůr rozhodl, že z čl. 2 písm. a) všeobecných pravidel pro výklad KN vyplývá, že pro účely sazebního zařazení výrobek, který není kompletní nebo jehož zpracování není dokončeno, musí být pokládán za kompletní nebo dokončený výrobek za podmínky, že má podstatné rysy kompletního nebo dokončeného výrobku (viz rozsudek ze dne 9. února 1999, ROSE Elektrotechnic, C‑280/97, Recueil, s. I‑689, bod 18). Část výrobku musí být dostatečně velká nebo důležitá, aby výrobku dodávala jeho podstatný rys (viz v tomto smyslu rozsudky ze dne 5. října 1994, Voogd Vleesimport en -export BV, C‑151/93, Recueil, s. I‑4915, bod 20, a ze dne 15. prosince 1994, GoldStar Europe, C‑401/93, Recueil, s. I‑5587, body 26 až 28).
39. Z vysvětlivek vyplývá, že to, co odlišuje kamkordéry patřící do podpoložky 8525 40 91 od těch patřících do podpoložky 8525 40 99, je schopnost posledně uvedených, krom záznamu zvuku a obrazu prostřednictvím integrované kamery nebo mikrofonu, zaznamenat tytéž prvky, pocházejí-li z jiných zdrojů než z uvedené kamery nebo mikrofonu. Podstatným rysem kamkordéru patřícího do podpoložky 8525 40 99 je tedy zejména funkce DV-in, to znamená jeho schopnost zaznamenat videosignály z externího zdroje.
40. K této schopnosti může mít přístup přímo uživatel, když výrobce předpokládal snadnou aktivaci funkce DV‑in, jelikož tato aktivace je vysvětlena v návodu k použití poskytnutém kupujícímu přístroje. Pokud se tato procedura v uvedeném návodu nenachází, k tomu, aby funkce DV‑in mohla představovat podstatný rys kamkordéru, je nezbytné, aby manipulace mohla být snadno provedena uživatelem nedisponujícím zvláštními schopnostmi, aniž by došlo ke změně hardwaru kamkordéru. Je tedy nezbytné, aby kamkordéry měly před aktivací funkce DV-in strukturu obsahující podstatné rysy uvedené funkce a aby prvky, které jí umožňují být aktivní, nebyly přidány externě.
41. Krom toho, aby kamkordér mohl být zařazen do podpoložky 8525 40 99, je nezbytné, byla-li provedena manipulace a funkce DV-in je aktivována, aby kamkordér fungoval obdobně jako jiné kamkordéry výslovně určené pro funkci DV-in. Zejména je nezbytné, aby tento kamkordér mohl – jako tyto posledně uvedené – být používán pro záznam videosignálů z externího zdroje samostatným způsobem a aniž by závisel na externím hardwaru nebo softwaru.
42. Ve věcech v původních řízeních vyplývá z písemností ve spisu a zejména ze znaleckých posudků nařízených předkládajícím soudem, že manipulace s kamkordéry za účelem aktivace funkce DV-in je poměrně složitá. Vyžaduje vyhledání protokolu na internetu ohledně manipulace s tlačítky (pro kamkordéry společnosti Medion) nebo nákup softwaru (pro kamkordéry společnosti Canon) a pro všechny přístroje připojení k osobnímu počítači a použití určitého příslušenství, jako je kabel „LANC“. Krom toho Medion a Canon na jednání uplatnily, že i s aktivovanou funkcí DV‑in je ještě nezbytné připojit kamkordér k osobnímu počítači, aby bylo možno jej uvést do funkce v tomto režimu.
43. S přihlédnutím k těmto úvahám přísluší vnitrostátnímu soudu, aby posoudil složitost manipulací, které musí být provedeny za účelem aktivace funkce DV-in, a aby ověřil, zda kamkordéry, které jsou předmětem projednávaných věcí, fungují obdobně a samostatně ve vztahu ke kamkordérům, které jsou prezentovány tak, že obsahují funkci DV-in. V případě, že předkládající soud bude mít za to, že aktivace funkce DV-in může být snadno provedena uživatelem nedisponujícím zvláštními schopnostmi, a aniž by došlo ke změně hardwaru kamkordéru, a poté, co ověří obdobnost a samostatnost fungování, kamkordér bude muset být zařazen do podpoložky 8525 40 99. Pokud tyto podmínky nebudou splněny, tyto kamkordéry budou muset být zařazeny do podpoložky 8525 40 91.
44. V důsledku toho je třeba na položené otázky odpovědět tak, že kamkordér může být zařazen do podpoložky 8525 40 99 KN pouze tehdy, pokud je funkce záznamu obrazu a zvuku pocházejících z jiných zdrojů než z integrované kamery nebo mikrofonu aktivní v okamžiku proclení, nebo pokud, i když výrobce nezamýšlel upozornit na tento charakteristický znak, uvedená funkce může být aktivována následně po tomto okamžiku snadnou manipulací přístroje uživatelem nedisponujícím zvláštními schopnostmi, aniž by došlo ke změně hardwaru kamkordéru. V případě následné aktivace je rovněž nezbytné, poté, co byla provedena aktivace, jednak aby kamkordér fungoval obdobně jako jiný kamkordér, jehož funkce záznamu obrazu a zvuku pocházejících z jiných zdrojů než z integrované kamery nebo mikrofonu je aktivní v okamžiku proclení, a jednak aby fungoval samostatně. Existenci těchto podmínek musí být možno ověřit v okamžiku proclení. Vnitrostátnímu soudu přísluší posoudit, zda jsou tyto podmínky splněny. Pokud tyto podmínky nejsou splněny, tento kamkordér musí být zařazen do podpoložky 8525 40 91 kombinované nomenklatury.
K nákladům řízení
45. Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení vzhledem ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků řízení se nenahrazují.
Výrok
Z těchto důvodů Soudní dvůr (třetí senát) rozhodl takto:
Kamkordér může být zařazen do podpoložky 8525 40 99 kombinované nomenklatury uvedené v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, ve znění nařízení Komise (ES) č. 2263/2000 ze dne 13. října 2000, nařízení Komise (ES) č. 2031/2001 ze dne 6. srpna 2001 a nařízení Komise (ES) č. 1789/2003 ze dne 11. září 2003, pouze tehdy, pokud je funkce záznamu obrazu a zvuku pocházejících z jiných zdrojů než z integrované kamery nebo mikrofonu aktivní v okamžiku proclení, nebo pokud, i když výrobce nezamýšlel upozornit na tento charakteristický znak, uvedená funkce může být aktivována následně po tomto okamžiku snadnou manipulací přístroje uživatelem nedisponujícím zvláštními schopnostmi, aniž by došlo ke změně hardwaru kamkordéru. V případě následné aktivace je rovněž nezbytné, poté, co byla provedena aktivace, jednak aby kamkordér fungoval obdobně jako jiný kamkordér, jehož funkce záznamu obrazu a zvuku pocházejících z jiných zdrojů než z integrované kamery nebo mikrofonu je aktivní v okamžiku proclení, a jednak aby fungoval samostatně. Existenci těchto podmínek musí být možno ověřit v okamžiku proclení. Vnitrostátnímu soudu přísluší posoudit, zda jsou tyto podmínky splněny. Pokud tyto podmínky nejsou splněny, tento kamkordér musí být zařazen do podpoložky 8525 40 91 kombinované nomenklatury.