Дело C‑535/22 P
Aeris Invest Sàrl
срещу
Европейска комисияиЕдинен съвет за преструктуриране
Решение на Съда (първи състав) от 4 октомври 2024 година
„ Обжалване — Икономическа и парична политика — Банков съюз — Регламент (ЕС) № 806/2014 — Единен механизъм за преструктуриране на кредитни институции и на някои инвестиционни посредници — Процедура за преструктуриране, приложима в случай на субект, който е проблемен или има вероятност да стане проблемен — Приемане на схема за преструктуриране на Banco Popular Español SA — Член 18, параграф 1 — Предпоставки, с които е обвързано приемането на схема за преструктуриране — Задължения на Единния съвет за преструктуриране (ЕСП) — Задължение за полагане на дължимата грижа — Задължение за мотивиране — Член 88 — Задължение за поверителност — Член 14 — Цели на преструктурирането — Продажба на стопанската дейност на съответния субект — Условия на продажбата и при които може да бъде приета дадена оферта — Харта на основните права на Европейския съюз — Член 17 — Право на собственост на акционерите — Валидност на Регламент № 806/2014 “
1.        Жалба за отмяна — Актове, подлежащи на обжалване — Понятие — Актове, които произвеждат задължително правно действие — Подготвителни актове — Решение, с което Единният съвет за преструктуриране (ЕСП) приема схема за преструктуриране — Влизане в сила — Непораждане на задължителни правни последици — Изключване — Одобрително решение на Комисията, съответно на Съвета на Европейския съюз, с което окончателно се определя съдържанието на тази схема — Включване
(член 263 ДФЕС)
(вж. т. 87 и 88)
2.        Обжалване — Основания — Допустимост — Условия — Представяне на доводи, изложени и пред Общия съд
(член 256, параграф 1, втора алинея ДФЕС; член 58, първа алинея от Статута на Съда; член 168, параграф 1, буква г) и член 169, параграф 2 от Процедурния правилник на Съда)
(вж. т. 103—105)
3.        Икономическа и парична политика — Икономическа политика — Единен механизъм за преструктуриране на кредитни институции и на някои инвестиционни посредници — Приемане на схема за преструктуриране — Право да бъде получена цялата преписка по схемата за преструктуриране след приемането на последната от Единния съвет за преструктуриране (ЕСП) — Наличие на поверителни данни в документите по посочената преписка — Недопустимост
(член 339 ДФЕС; член 88, параграфи 1 и 5 и член 90, параграф 4 от Регламент № 806/2014 на Европейския парламент и на Съвета)
(вж. т. 113—119)
4.        Основни права — Европейска конвенция за правата на човека — Акт, който не е формално интегриран в правния ред на Съюза — Контрол за законосъобразност на актовете на Съюза — Обхват — Ограничаване до гарантираните в Хартата основни права
(член 6, параграф 3 ДЕС; член 52, параграф 3 от Хартата на основните права на Европейския съюз)
(вж. т. 188)
5.        Основни права — Харта на основните права — Право на собственост — Обхват — Кредитна институция, която е проблемна или има вероятност да стане проблемна — Схема за преструктуриране, в която се предвижда обезценяване и преобразуване на капиталовите инструменти на посочената институция — Липса на формално или фактическо отчуждаване — Допустимост — Правна уредба на ползването на имущество — Граници
(член 17 от Хартата на основните права на Европейския съюз; членове 18 и 21, член 22, параграф 1 и член 24 от Регламент № 806/2014 на Европейския парламент и на Съвета)
(вж. т. 213—220)
6.        Икономическа и парична политика — Икономическа политика — Единен механизъм за преструктуриране на кредитни институции и на някои инвестиционни посредници — Приемане на схема за преструктуриране — Условия — Кредитна институция, която е проблемна или има вероятност да стане проблемна — Неплатежоспособност на посочената институция — Липса на последици
(член 18, параграф 1, буква а) и параграф 4, буква в) от Регламент № 806/2014 на Европейския парламент и на Съвета)
(вж. т. 232)
7.        Икономическа и парична политика — Икономическа политика — Единен механизъм за преструктуриране на кредитни институции и на някои инвестиционни посредници — Приемане на схема за преструктуриране — Принцип, съгласно който акционерите на институциите в режим на преструктуриране първи поемат загубите — Упражняване на правомощието за обезценяване и за преобразуване на капиталови инструменти — Последици от рисковете, присъщи на инвестициите на акционерите и на проблемността на посочената институция
(член 15, параграф 1, буква а) и член 22, параграф 1 от Регламент № 806/2014 на Европейския парламент и на Съвета)
(вж. т. 233)
8.        Основни права — Харта на основните права — Право на собственост — Обхват — Кредитна институция, която е проблемна или има вероятност да стане проблемна — Схема за преструктуриране, в която се предвижда обезценяване и преобразуване на капиталовите инструменти на посочената институция — Механизъм за обезщетяване на акционерите — Лишаване от собственост — Липса — Принцип на плащане на справедливо обезщетение — Недопустимост — Различно третиране на акционерите на платежоспособна банка, която има проблеми с ликвидността, спрямо акционерите на неплатежоспособна банка — Липса
(член 17, параграф 1, второ изречение от Хартата на основните права на Европейския съюз; член 20, параграф 16, член 22, параграф 1 и член 76, параграф 1, буква д) от Регламент № 806/2014 на Европейския парламент и на Съвета)
(вж. т. 235 и 236)
9.        Икономическа и парична политика — Икономическа политика — Единен механизъм за преструктуриране на кредитни институции и на някои инвестиционни посредници — Процедура за преструктуриране — Инструмент за преструктуриране — Продажба на стопанска дейност на кредитната институция в режим на преструктуриране — Цели на процедурата за преструктуриране — Принцип на получаване на възможно най-висока продажна цена за кредитната институция — Изключване
(членове 14 и 18 и член 24, параграф 2, буква г) от Регламент № 806/2014 на Европейския парламент и на Съвета; член 39, параграф 2, първа алинея, буква е) от Директива 2014/59 на Европейския парламент и на Съвета)
(вж. т. 255—258)
Резюме
Сезиран с жалба срещу решение Aeris Invest/Комисия и ЕСП(1), с което Общият съд отхвърля жалба за отмяна на решението на Единния съвет за преструктуриране (ЕСП) за приемането на схема за преструктуриране на Banco Popular Español, SA(2) (наричана по-нататък „Banco Popular“) и на Решение 2017/1246, с което се одобрява посочената схема(3), Съдът отхвърля жалбата и дава разяснения по-специално относно задължението за мотивиране във връзка с правото на достъп до пълния текст на спорната схема за преструктуриране и на подготвителните оценки, включително до поверителната информация, съдържаща се в тези документи, относно валидността на някои разпоредби от Регламент № 806/2014(4) (наричан по-нататък „Регламентът за ЕМП“) с оглед на правото на собственост на акционерите и кредиторите на институция в режим на преструктуриране, както и относно твърдените нередовности в инструмента за преструктуриране, а именно проведената от ЕСП продажба на стопанска дейност.
Жалбоподателят, Aeris Invest Sàrl, юридическо лице по люксембургското право, е акционер в Banco Popular преди приемането на схема за преструктуриране на последната.
Преди приемането на схемата за преструктуриране се извършва оценка на Banco Popular, която включва два доклада, приложени към схемата за преструктуриране, а именно първа оценка (наричана по-нататък „оценка 1“) от 5 юни 2017 г., изготвена от ЕСП, и втора оценка (наричана по-нататък „оценка 2“) от 6 юни 2017 г., изготвена от независим експерт. Оценка 2 има по-специално за цел да се оценят активите и задълженията на Banco Popular и да се предоставят данните, позволяващи да се вземе решението относно подлежащите на прехвърляне акции и инструменти на собственост, и тези, даващи възможност на ЕСП да определи търговските условия за целите на инструмента за продажба на стопанска дейност. Отново на 6 юни 2017 г. Европейската централна банка (ЕЦБ), след консултация с ЕСП, извършва оценка дали Banco Popular е проблемна или има вероятност да стане проблемна, като приема, че предвид проблемите на Banco Popular с ликвидността тази кредитна институция вероятно няма да може в близко бъдеще да плати дълговете си или други задължения на техния падеж. Същия ден управителният съвет на Banco Popular уведомява ЕЦБ, че е стигнал до извода, че има вероятност институцията да стане проблемна.
Успоредно с това, на 3 юни 2017 г. ЕСП приема Решение SRB/EES/2017/06 относно предлагането на Banco Popular на пазара, адресирано до Fondo de Reestructuración Ordenada Bancaria (Фонд за организирано преструктуриране на банките) (наричан по-нататък „FROB“), с което ЕСП одобрява незабавното започване на процедурата за продажба на тази институция и дава указания относно изискванията за предлагане на пазара. Освен това той посочва, че петимата потенциални купувачи в процедурата за частна продажба трябва да бъдат поканени да подадат оферта. От тях само двама остават, и след като подписват споразумение за неоповестяване на информация, получават достъп до виртуалната зала за данни. След това, с писмо от 6 юни 2017 г. FROB съобщава информацията относно процедурата за продажба и определя крайния срок за подаване на офертите, а именно полунощ на 6 юни 2017 г. В този момент един от двамата потенциални купувачи на Banco Popular уведомява FROB, че няма да подаде оферта.
С писмо от 7 юни 2017 г. FROB информира ЕСП, че Banco Santander, SA е подала твърда оферта за изкупуване на акциите на Banco Popular срещу цена от 1 евро и че я е одобрил като оферент, спечелил процедурата за продажба на Banco Popular. При това положение той предлага на ЕСП да обяви Banco Santander за купувач в решението си за приемане на схема за преструктуриране на Banco Popular. В схемата за преструктуриране на Banco Popular ЕСП приема, че тази институция отговаря на условията за предприемане на действие по преструктуриране, а именно че е проблемна или има вероятност да стане проблемна, че няма алтернативни мерки за предотвратяване в разумен срок на неизпълнението на задълженията от нейна страна и че е необходимо в обществен интерес да се предприеме действие по преструктуриране под формата на инструмент за продажба на стопанска дейност. ЕСП упражнява правомощието си за обезценяване и преобразуване на капиталовите инструменти на Banco Popular и разпорежда, че произтичащите от това нови акции трябва да бъдат прехвърлени на Banco Santander на цена от 1 евро.
Съображения на Съда
Като начало Съдът припомня(5), че за разлика от разглежданото в случая решение на Европейската комисия за одобрение, спорната схема за преструктуриране не представлява обжалваем акт, срещу който може да бъде предявена жалба за отмяна(6). Въпреки това в рамките на жалба за отмяна на това решение за одобрение засегнатите физически или юридически лица могат да се позоват на незаконосъобразността на схемата за преструктуриране и това да им гарантира достатъчна съдебна защита. Освен това се смята, че с такова одобрение, което придава задължителни правни последици на тази схема, Комисията възприема елементите и мотивите, съдържащи се в посочената схема, поради което трябва евентуално да отговаря за тях пред съдилищата на Европейския съюз.
На първо място, що се отнася, от гледна точка на задължението за мотивиране, до правото на достъп до пълния текст на спорната схема за преструктуриране и на подготвителните оценки, включително до поверителната информация, съдържаща се в тези документи, след като цитира практиката си относно посоченото задължение и значението на изискваните мотиви за ефективния съдебен контрол, Съдът припомня, че във връзка по-специално със съобщаването на основанията на лица, различни от адресата на акта, институциите, органите, службите и агенциите на Съюза по принцип са длъжни в приложение на общия правен принцип на защита на търговската тайна да не разкриват пред конкурентите на частен оператор предоставената от него поверителна информация. Макар такъв акт да може с оглед на задължението за опазване на търговската тайна да бъде мотивиран в достатъчна степен, без да съдържа по-специално всички цифрови данни, на които се основават съображенията, от мотивите трябва все пак по ясен и недвусмислен начин да личат тези съображения, както и използваната методология.
В рамките на Регламента за ЕМП, на първо място, спазването на изискванията за професионална тайна(7) забранява на ЕСП да разкрива информацията, за която се прилагат тези изисквания, на друг частен или публичен субект, освен ако разкриването ѝ е необходимо за целите на съдебно производство. Освен това лицата, по отношение на които се прилага дадено решение на ЕСП, имат право на достъп до съответната преписка на ЕСП при зачитане на законния интерес на други лица за опазване на техните търговски тайни. В Регламента за ЕМП изрично се уточнява, че правото на достъп до преписката не включва достъп до поверителна информация или вътрешни подготвителни документи на ЕСП. Съответно Съдът счита, че Общият съд правилно е постановил, че доколкото не е адресат на спорната схема за преструктуриране, адресирана до FROB, във всеки случай жалбоподателят не трябва да получи пълния вариант на тази схема.
На следващо място, Съдът отбелязва, че Общият съд е констатирал, че не е изложен никакъв довод, с който да се докаже, че декларацията за поверителност на информацията, заличена в спорната схема за преструктуриране, е в разрез с принципа на прозрачност. Съответно той смята, че Общият съд не е допуснал грешка при прилагане на правото, доколкото е приел, че припомнената по-горе съдебна практика относно съобщаването на основанията на лица, различни от адресата на акта, се прилага по аналогия към поверителната информация, притежавана от ЕСП(8), и че третите лица, засегнати от такава схема, не във всички случаи имат право да получат пълния вариант на въпросната схема.
На последно място, Съдът добавя, че поверителността, изисквана съгласно Регламента за ЕМП, цели не само да защити конкретните интереси на пряко засегнатите предприятия, но и да гарантира, че ЕСП може ефективно да изпълнява задачите, възложени му с въпросния регламент, по-специално правомощието да изиска от кредитните институции цялата информация, необходима за изпълнението на възложените му задачи, без да е възможно да му бъдат противопоставени изискванията, свързани със зачитането на професионалната тайна на тези институции. Ако липсва доверие, че тази информация ще остане поверителна, може да се застраши безпрепятственото ѝ предоставяне.
На второ място, що се отнася до зачитането на правото на собственост на акционерите и кредиторите в процедурата за преструктуриране, Съдът най-напред припомня, че съгласно член 52, параграф 3 от Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък „Хартата“), доколкото тя съдържа права, съответстващи на гарантираните от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи(9), техният смисъл и обхват са същите като дадените им в цитираната конвенция. Тази разпоредба обаче не пречи на правото на Съюза да предоставя по-широка защита, така че за целите на тълкуването на член 17 от Хартата Съдът смята, че практиката на Европейския съд по правата на човека относно член 1 от Първи допълнителен протокол към ЕКПЧ, който прогласява защитата на правото на собственост, трябва да се вземе предвид като минимален праг на закрила.
На следващо място, Съдът отбелязва, че член 17, параграф 1 от Хартата съдържа три отделни норми, като първата конкретизира принципа на зачитане на правото на собственост, втората се отнася до лишаването от това право и го подчинява на определени условия, а третата признава на държавите правото по-специално да регламентират ползването на имуществото до степен, необходима за общия интерес. Що се отнася по-специално до лишаването от собственост, той припомня, че съгласно практиката му, както и тази на Европейския съд по правата на човека, за да се установи дали е налице лишаване от собственост, следва да се провери не само дали е налице формално отнемане или отчуждаване, но и дали спорното положение е равнозначно на фактическо отчуждаване. В случая разглежданото действие по преструктуриране(10) се състои в обезценяване и/или преобразуване на капиталови инструменти, без обаче да предполага формално отнемане или отчуждаване на съответните инструменти.
Що се отнася до въпроса дали значително, дори пълно обезценяване на капиталови инструменти може да представлява фактическо отчуждаване, Съдът припомня, че упражняването на правомощието за преобразуване и обезценяване(11) предполага да са изпълнени предпоставките за прилагане на схема за преструктуриране(12), а именно, първо, съответният субект да е проблемен или да има вероятност да стане проблемен, второ, да няма реална вероятност предприети по отношение на субекта алтернативни мерки от страна на частния сектор или действия на надзорните органи да предотвратят в разумен срок неизпълнението на задължения от негова страна, и трето, предприемането на действие по преструктуриране да е необходимо в обществен интерес. Освен това Съдът подчертава, че от Регламента за ЕМП(13) следва, че когато са изпълнени първите две предпоставки, ако преструктурирането на съответния субект не е в обществен интерес, той трябва да бъде ликвидиран по обичайния ред в съответствие с приложимото национално право. Следователно се оказва, че приемането на схема за преструктуриране се ограничава до извънредни случаи на ликвидно затруднение, в които се поставя под въпрос самото съществуване на този субект и няма друго разрешение освен преструктурирането или ликвидацията чрез обичайно производство за несъстоятелност.
При това положение Съдът смята, че загубата на стойност на капиталовите инструменти се дължи не на упражняването на правомощието за обезценяване и за преобразуване, а на това, че съответната кредитна институция е проблемна или има вероятност да стане проблемна. Ето защо действието по преструктуриране, предприето в съответствие с Регламента за ЕМП, представлява не лишаване от собственост(14), за което в частност трябва да са изпълнени условията за наличие на обществена полза и за плащане на справедливо и своевременно обезщетение, а уреждане на ползването на имущество, по смисъла на член 17, параграф 1, трето изречение от Хартата.
На последно място, Съдът припомня, че съгласно тази разпоредба такова ползване може да бъде уредено със закон до степен, необходима за общия интерес. Освен това съгласно практиката на Съда правото на собственост, гарантирано с Хартата, не е абсолютно и упражняването му може да се ограничава, когато това е обосновано с преследваните от Съюза цели от общ интерес. Така всяко ограничаване на упражняването на признатите в Хартата права и свободи трябва да бъде предвидено в закон, да зачита основното им съдържание и принципа на пропорционалност. Ограничения на тези права и свободи могат да бъдат налагани само ако са необходими и ако действително отговарят на признати от Съюза цели от общ интерес или на необходимостта да се защитят правата и свободите на други хора(15). Освен това член 5, параграф 4, втора алинея ДЕС възлага конкретно на институциите на Съюза да се съобразяват със същия принцип на пропорционалност в случаите, когато предприемат действия при упражняване на възложената им компетентност. При все това Съдът е признал широко право на преценка на законодателя на Съюза при упражняване на предоставените му правомощия, когато действията му предполагат избор от политическо, икономическо и социално естество и когато е призван да извършва комплексни преценки и оценки. Регламентът за ЕМП обаче попада в тези хипотези.
Колкото до оплакването за нарушение на принципа на пропорционалност, жалбоподателят твърди по същество, че мярката за преобразуване и за обезценяване не дава възможност да се разрешат проблемите с ликвидността, че съществуват по-малко ограничителни мерки и че след като липсва подходящо обезщетение, тази мярка е непропорционална. Съдът приема, че това оплакване почива на явно неправилен прочит на Регламента за ЕМП.
Що се отнася до годността на такава мярка, Съдът припомня, че Регламентът за ЕМП(16) не предвижда упражняването на правомощието за обезценяване и за преобразуване автоматично и във всички случаи, а само когато инструментът за преструктуриране, избран от ЕСП, иначе би довел до загуби за кредиторите или преобразуване на вземанията им, така че той позволява да се вземат предвид конкретните обстоятелства. По-конкретно, този регламент(17) предвижда обезценяване и/или преобразуване на капиталови инструменти не за да разреши ликвидни проблеми на съответния субект, а за да се избегне, доколкото е възможно, прилагането на инструмента за преструктуриране, избран от ЕСП, да доведе до загуби за кредиторите на този субект или преобразуване на вземанията им. Всъщност извършените от ЕСП обезценяване и преобразуване представляват приложение на принципа(18), че акционерите първи поемат загубите.
По отношение на критерия за необходимост Съдът припомня, че в съответствие с Регламента за ЕМП(19) приемането на схема за преструктуриране, а оттам и упражняването на правомощието за обезценяване и за преобразуване, предполагат да няма реална вероятност предприети по отношение на субекта алтернативни мерки от страна на частния сектор или действия на надзорните органи да предотвратят в разумен срок неизпълнението на задължения от негова страна. След като това правомощие за обезценяване може да се упражни само когато липсват алтернативни мерки, твърдяното съществуване на такива алтернативни мерки не може да постави под въпрос необходимостта от обезценяване и от преобразуване.
Колкото до пропорционалността, Съдът постановява, че въпреки че, когато съответната кредитна институция е проблемна или има вероятност да стане проблемна, това може(20) да се дължи както на неплатежоспособността ѝ, така и на нейни ликвидни затруднения, произтичащото оттук съществуване на проблем или на вероятност да възникне проблем носи същия риск за финансовата стабилност в Съюза.
При това положение, най-напред, Общият съд правилно е изходил от съдебната практика, установена с решение Kotnik и др.(21), за да постанови, че когато спрямо даден субект е предприето действие по преструктуриране, прилагането на принципа, че акционерите първи поемат загубите(22), и упражняването на правомощието за обезценяване и преобразуване на капиталовите инструменти(23) са следствие от това, че акционерите на даден субект поемат присъщите на инвестициите им рискове и икономическите последици, свързани с преструктурирането на субекта, който е проблемен или има вероятност да стане проблемен.
Тази преценка не се поставя под въпрос от довода, че платежоспособната банка, която има ликвидни проблеми, няма как да е изправена пред загуби, които да трябва да бъдат поети от акционерите. Всъщност съгласно Регламента за ЕМП инструментите за преструктуриране се прилагат, в съответствие с посочените в него принципи на преструктурирането(24), за да се изпълнят посочените в него цели(25), сред които не фигурира целта да се покрият загубите на съответната кредитна институция. Ето защо обезценяването и/или преобразуването на капиталови инструменти, което спомага за постигането на същите цели, не е предназначено да покрие загубите, понесени от съответния субект, така че прилагането му не предпоставя съществуване на такива загуби.
На следващо място, що се отнася до евентуално обезщетяване на акционерите и кредиторите(26), упражняването на правомощието за обезценяване и за преобразуване на капиталови инструменти не представлява лишаване от собственост, поради което не е обвързано с плащането на справедливо и своевременно обезщетение(27), макар Регламентът за ЕМП да предвижда, ако е необходимо, обезщетяване на акционерите(28). Според Съда такова обезщетяване може да допринесе за пропорционалността на обезценяването и/или на преобразуването на капиталовите инструменти.
На последно място, според Съда Общият съд правилно е приел, че прилагането на Регламента за ЕМП(29) предполага, че са изпълнени условията за предприемане на действие по преструктуриране, без изобщо да е постановил, че накърняването на правото на собственост, което следва от обезценяването, е оправдано щом тези условия са изпълнени.
На трето място, що се отнася до твърдените нередовности в процедурата за продажба на Banco Popular, Съдът отбелязва най-напред, че получаването на възможно най-висока продажна цена, на което се позовава жалбоподателят, не е сред целите на преструктурирането, изброени в Регламента за ЕМП(30). Всъщност именно при преследването на тези цели ЕСП и Комисията се стремят да сведат до минимум разходите за преструктурирането и да избегнат излишната загуба на стойност, освен ако това не се изисква за постигането на посочените цели. Съдът добавя, че като предвижда, че продажбата, планирана в рамките на прилагането на инструмента за продажба на стопанска дейност, цели да се получи възможно най-висока продажна цена, Директива 2014/59(31) само прогласява един от принципите, които трябва конкретно да уредят прилагането на инструмента за продажба на стопанска дейност. Следователно според Съда Общият съд правилно е постановил, че целта да се получи възможно най-висока продажна цена сама по себе си не е цел на преструктурирането по смисъла на Регламента за ЕМП.
Що се отнася, на следващо място, до приемането от ЕСП на офертата на Banco Santander, след като е изтекъл срокът, определен в писмото относно процедурата, Съдът припомня, че съгласно Регламента за ЕМП(32) ЕСП прилага инструмента за продажба на стопанска дейност, без да спазва изискванията за предлагане на пазара, когато констатира, че спазването им може да попречи на постигането на една или повече от целите на преструктурирането. Така необходимостта да се постигнат тези цели може да даде основание да не бъдат спазени изискванията за предлагане на пазара, сред които е наличието на срок, предвиден за представяне на офертите. Такъв по-специално е случаят, когато ЕСП счита, че съществува съществена заплаха за финансовата стабилност на държавите членки, породена или изострена от неизпълнението на задълженията или вероятното неизпълнение на задълженията от страна на институцията в режим на преструктуриране, или че спазването на тези изисквания може да намали ефективността на инструмента за продажба на стопанска дейност на съответния субект по отношение на отстраняването на тази заплаха или постигането на целта да се избегнат значителни неблагоприятни последици за посочената финансова стабилност.
Въпреки че постигането на тези цели налага да не бъдат спазени изискванията за предлагане на пазара, все пак няма как да се приеме, че спазването на изискванията за предлагане на пазара е задължително спрямо целите на преструктурирането, тъй като ЕСП и Комисията се стремят само да сведат до минимум разходите за преструктурирането и да избегнат излишната загуба на стойност, освен ако това не се изисква за постигането на целите на преструктурирането. В допълнение, и от Директива 2014/59(33) следва, че целта на предлагането на пазара е само да се получи възможно най-високата продажна цена, което означава да се отчетат и останалите критерии, които уреждат предлагането на пазара и са залегнали в тази директива(34), и по-специално необходимостта за бързо извършване на действието по преструктуриране. Във всеки случай мерките, планирани с оглед на получаването на възможно най-високата продажна цена, не трябва да са в разрез с целите на преструктурирането(35).
На последно място, Съдът добавя, че ЕСП и Комисията имат известна свобода на преценка, доколкото при приемането на схема за преструктуриране са призвани да правят избори от техническо естество и да извършват прогнози и комплексни преценки. Съответно съдебният контрол върху правилността на мотивите на дадена схема за преструктуриране цели само да се провери дали това решение не почива на неточни фактически констатации и дали в него не е допусната явна грешка в преценката или злоупотреба с власт. В случая, първо, целта на графика за провеждане на процедурата за продажба, установен в писмото на FROB от 6 юни 2017 г., е била всички формалности да приключат преди отварянето на пазарите, по-специално за да се избегне прекъсване на критичните функции на Banco Popular. Второ, FROB приема офертата на Banco Santander, когато се е оказало, че никоя от другите институции, поканени да участват в процедурата за продажба, няма да подаде оферта. Трето, ЕСП приема, че при тези обстоятелства е разумно да се приемат условията на единствената институция, подала оферта, и така да се предотврати изпадането на Banco Popular в състояние на неконтролирана неплатежоспособност, което би могло да засегне по-специално нейните критични функции. Жалбоподателят обаче не твърди, че в тези констатации е допусната явна грешка в преценката.
Ето защо Съдът счита, че Общият съд не е допуснал грешка при прилагане на правото, като е постановил, че ЕСП е можел да приеме офертата на Banco Santander, при все че тя е била представена, след като е изтекъл срокът, определен в писмото на FROB от 6 юни 2017 г.
1      Решение от 1 юни 2022 г., Aeris Invest/Комисия и ЕСП (T‑628/17, EU:T:2022:315).
2      Решение SRB/EES/2017/08 на изпълнителната сесия на Единния съвет за преструктуриране (ЕСП) от 7 юни 2017 г. (наричано по-нататък „спорната схема за преструктуриране“).
3      Решение (ЕС) 2017/1246 на Комисията от 7 юни 2017 година за одобряване на схемата за преструктуриране на Banco Popular Español SA (ОВ L 178, 2017 г., стр. 15 и поправка в ОВ L 320, 2017 г., стр. 31).
4      Член 88, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 806/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2014 година за установяването на еднообразни правила и еднообразна процедура за преструктурирането на кредитни институции и някои инвестиционни посредници в рамките на Единния механизъм за преструктуриране и Единния фонд за преструктуриране и за изменение на Регламент (ЕС) № 1093/2010 (ОВ L 225, 2014 г., стр. 1).
5      Решение от 18 юни 2024 г., Комисия/ЕСП (C‑551/22 P, EU:C:2024:000, т. 102 и 103).
6      По смисъла на член 263, четвърта алинея ДФЕС.
7      Закрепено в член 339 ДФЕС и уточнено по-специално в член 88, параграф 1, втора алинея от Регламента за ЕМП.
8      По смисъла на член 88, параграф 1, втора алинея от Регламента за ЕМП.
9      Подписана в Рим на 4 ноември 1950 г.
10      Член 22, параграф 1 във връзка с член 21 от Регламента за ЕМП.
11      Член 22, параграф 2 във връзка с член 18, параграф 6, буква б) от Регламента за ЕМП.
12      Член 18, параграф 1, букви а)—в) от Регламента за ЕМП.
13      Член 18, параграфи 5 и 8 от Регламента за ЕМП.
14      По смисъла на член 17, параграф 1, второ изречение от Хартата.
15      Съгласно член 52, параграф 1 от Хартата.
16      Член 22, параграф 1 от Регламента за ЕМП.
17      Член 22, параграф 1 от Регламента за ЕМП.
18      Член 15, параграф 1, буква а) от Регламента за ЕМП.
19      Член 22, параграф 1 във връзка с член 18, параграф 1, първа алинея, буква б) от Регламента за ЕМП.
20      Както е уточнено в член 18, параграф 4, първа алинея, букви б) и в) от Регламента за ЕМП.
21      Решение от 19 юли 2016 г., Kotnik и др. (C‑526/14, EU:C:2016:570, т. 74).
22      Член 15, параграф 1, буква а) от Регламента за ЕМП.
23      Член 22, параграф 1 от Регламента за ЕМП.
24      Член 15 от Регламента за ЕМП.
25      Член 14 от Регламента за ЕМП.
26      Както е предвидено в член 20, параграф 16 и в член 76, параграф 1, буква д) от Регламента за ЕМП.
27      Член 17, параграф 1, второ изречение от Хартата.
28      Член 20, параграф 16 и член 76, параграф 1, буква д) от Регламента за ЕМП.
29      Членове 15 и 22 от Регламента за ЕМП.
30      Член 14, параграф 2, първа и втора алинея от Регламента за ЕМП.
31      Член 39, параграф 2, първа алинея, буква е) от Директива 2014/59.
32      Член 24, параграф 3 от Регламента за ЕМП.
33      Член 39, параграф 2, първа алинея, буква е) от Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 година за създаване на рамка за възстановяване и преструктуриране на кредитни институции и инвестиционни посредници и за изменение на Директива 82/891/ЕИО на Съвета и директиви 2001/24/ЕО, 2002/47/ЕО, 2004/25/ЕО, 2005/56/ЕО, 2007/36/ЕО, 2011/35/ЕС, 2012/30/ЕС и 2013/36/ЕС и на регламенти (ЕС) № 1093/2010 и (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 173, 2014 г., стр. 190).
34      Член 39, параграф 2 от Директива 2014/59.
35      Както са изброени в член 31, параграф 2 от Директива 2014/59 и с идентична формулировка в член 14, параграф 2 от Регламента за ЕМП.