62022TJ0246_RES
Дело T‑246/22
PGTEX Morocco
срещу
Европейска комисия
Решение на Общия съд (десети разширен състав) от 4 декември 2024 година
„Субсидии — Разширяване на окончателното изравнително мито, наложено върху вноса на определени тъкани от тъкàни и/или прошити стъклени влакна с произход от Китай, по отношение на вноса на тези продукти, изпращани от Мароко — Разследване във връзка със заобикаляне на мерките — Заобикаляне — Евро-средиземноморско споразумение за асоцииране ЕО—Мароко — Член 33, буква а) от Регламент (ЕС) 2016/1037 — Злоупотреба с власт — Условия за установяване дали е налице заобикаляне — Член 23, параграф 3 от Регламент 2016/1037 — Промяна, произтичаща от практика, процес или дейност, за които няма достатъчно основание или икономическа обосновка освен налагането на митото — Операции по комплектуване — Операции по докомплектуване — Понятие за добавена стойност — Внесен сходен продукт или части от него, които продължават да се ползват от субсидията — Грешка при прилагане на правото — Явна грешка в преценката — Принцип на недопускане на дискриминация — Равно третиране — Принцип на добра администрация — Член 28, параграфи 1 и 3 от Регламент 2016/1037 — Използване на налични факти“
Обща търговска политика — Защита срещу субсидиране от страна на трети държави — Заобикаляне — Разширяване на изравнителното мито — Окончателно изравнително мито, разширено по отношение на вноса, изпращан от държава, сключила споразумение за асоцииране със Съюза — Допустимост — Условия
(съображение 18 и член 23 от Регламент 2016/1037 на Европейския парламент и на Съвета; Регламент 2022/301 на Комисията)
(вж. т. 37—39 и 41—48)
Обща търговска политика — Защита срещу субсидиране от страна на трети държави — Заобикаляне — Понятие — Промяна на схемата на търговия между трети държави и Съюза — Промяна, произтичаща от практика, процес или дейност, за които няма достатъчно основание или икономическа обосновка — Създаване на производствен обект за продукт, подобен на тези, за които са наложени изравнителни мита, в държава, различна от държавата, от която произхожда посоченият продукт — Съвпадение във времето между започването на антидъмпинговото разследване, довело до налагането на митата, и създаването на посочения производствен обект — Презумпция за намерение да се избегне прилагането на действащите изравнителни мита — Тежест на доказване
(член 23, параграф 3 от Регламент 2016/1037 на Европейския парламент и на Съвета; съображение 67 от Регламент 2022/301 на Комисията)
(вж. т. 74—85)
Обща търговска политика — Защита срещу субсидиране от страна на трети държави — Заобикаляне — Приложно поле — Операции по комплектуване — Включване
(член 13, параграф 1, четвърта алинея от Регламент 2016/1036 на Европейския парламент и на Съвета; член 23, параграф 3, втора алинея от Регламент 2016/1037 на Европейския парламент и на Съвета; съображение 33 от Регламент 2022/301 на Комисията)
(вж. т. 106—116)
Обща търговска политика — Защита срещу субсидиране от страна на трети държави — Заобикаляне — Операция по комплектуване — Понятие — Операция по докомплектуване — Включване
(член 13, параграф 1, четвърта алинея, буква г) и параграф 2, буква б) от Регламент 2016/1036 на Европейския парламент и на Съвета; член 23, параграф 3, втора алинея от Регламент2016/1037 на Европейския парламент и на Съвета; съображения 76, 77 и 79 от Регламент 2022/301 на Комисията)
(вж. т. 131—138)
Обща търговска политика — Защита срещу дъмпинг — Заобикаляне — Операция по комплектуване — Понятие — Критерии за преценка
(член 13, параграф 1, трета алинея и параграф 2 от Регламент 2016/1036 на Европейския парламент и на Съвета; съображения 76, 77 и 79 от Регламент 2022/301 на Комисията)
(вж. т. 141 и 142)
Обща търговска политика — Защита срещу дъмпинг — Заобикаляне — Операция по комплектуване — Части, съставляващи 60 % или повече от общата стойност на частите на комплектувания продукт с произход от държавата, подложена на мерките — Изключение — Добавена стойност на включените части над 25 % от производствените разходи — Понятие за добавена стойност — Обхват — Изчисляване — Производствени разходи — Коригиране — Критерии — Съобразяване на коефициента на използване на действителния производствен капацитет
(член 2, параграф 5 и член 13, параграф 2, буква б) от Регламент 2016/1036 на Европейския парламент и на Съвета; член 23, параграф 3 от Регламент 2016/1037 на Европейския парламент и на Съвета; съображения 80—82, 85, 86 и 91—94 от Регламент 2022/301 на Комисията)
(вж. т. 171—179)
Обща търговска политика — Защита срещу дъмпинг — Заобикаляне — Операция по комплектуване — Определяне на добавената стойност на включените части — Коригиране на производствените разходи — Допустимост — Некоригиране на производствените разходи при определянето на маржа на вредата в антидъмпинговото разследване — Нарушение на принципа за равно третиране — Липса
(член 2, параграф 5 и член 13, параграф 2, буква б) от Регламент 2016/1036 на Европейския парламент и на Съвета; съображения 77—80, 82, 83, 88, 90 и 91 от Регламент 2022/301 на Комисията)
(вж. т. 202)
Обща търговска политика — Защита срещу субсидиране от страна на трети държави — Заобикаляне — Понятие — Внесен сходен продукт или части от този продукт, който/които продължава/т да се ползва/т от субсидията — Законова презумпция за прехвърляне на субсидиите между свързани страни — Тежест на доказване
(член 23, параграф 3 от Регламент 2016/1037 на Европейския парламент и на Съвета; съображение 105 от Регламент 2022/301 на Комисията)
(вж. т. 225—229)
Обща търговска политика — Защита срещу субсидиране от страна на трети държави — Заобикаляне — Протичане на разследването — Използване на наличните факти, ако предприятието откаже да съдейства — Условия — Отказ да се предостави достъп до необходимата информация
(член 23, параграф 1 и член 28, параграфи 1 и 4 от Регламент 2016/1037 на Европейския парламент и на Съвета; съображения 38, 39 и 41—43 от Регламент 2022/301 на Комисията)
(вж. т. 244—247 и 255—257)
Резюме
Сезиран от мароканско дружество, което принадлежи към китайската група PGTEX, Общият съд отхвърля жалбата за отмяна на Регламент за изпълнение 2022/301 (
1
) за разширяване на обхвата на окончателното изравнително мито върху вноса на определени тъкани от тъкàни и/или прошити стъклени влакна (ТСВ) с произход от Китайската народна република, по отношение на вноса на ТСВ, изпращани от Мароко. По този повод Общият съд внася уточнения относно възможността Европейската комисия да разшири обхвата на изравнителните мита, наложени срещу Китайската народна република, по отношение на вноса на сходни продукти от друга трета държава, с която Европейският съюз е подписал споразумение за асоцииране, когато е налице заобикаляне на действащите мерки. В този контекст Общият съд потвърждава по-специално, че операциите по комплектуване могат да представляват заобикаляне, което може да обоснове разширяване на обхвата на изравнителните мита на основание член 23 от Регламент 2016/1037 (
2
).
През 2020 г., след проведено от службите на Европейската комисия антисубсидийно разследване, последната приема Регламент за изпълнение 2020/776 (
3
) за налагане на окончателни изравнителни мита върху вноса на определени ТСВ с произход от Китайската народна република и Египет.
През 2021 г. по искане на Tech-Fab Europe eV, асоциация на производители на ТСВ от Съюза, Комисията започва разследване във връзка с евентуално заобикаляне на тези изравнителни мерки чрез внос на същия продукт, изпращан от Мароко, независимо дали вносът е деклариран с произход от Мароко, или не. В края на разследването Комисията приема обжалвания регламент за изпълнение.
С жалбата си жалбоподателят PGTEX Morocco, мароканско дружество, което произвежда и изнася ТСВ за Съюза, иска да бъде отменен обжалваният регламент за изпълнение в частта, която го засяга. По-специално, той твърди нарушение на Споразумението за асоцииране, подписано между Европейския съюз и Кралство Мароко (
4
). Жалбоподателят оспорва и изводите, че липсва икономическа обосновка за създаването на производствения обект на жалбоподателя в Мароко, различна от налагането на изравнителното мито, както и квалифицирането на производствения процес, приложен от жалбоподателя в Мароко, като „операция по комплектуване“ и включването ѝ сред практиките по заобикаляне по смисъла на член 23 от основния антисубсидиен регламент.
Съображения на Общия съд
По Споразумението за асоцииране и възможността за прилагане на правилата за недопускане на заобикаляне, предвидени в член 23 от основния антисубсидиен регламент
На първо място, Общият съд разглежда дали Комисията е могла да прибегне до правилата за недопускане на заобикаляне, предвидени в член 23 от основния антисубсидиен регламент, за да разшири обхвата на изравнителните мита, наложени върху вноса на ТСВ с произход от Китай, по отношение на вноса на сходни продукти с произход от Мароко, без да отчита факта, че Съюзът е подписал споразумение за асоцииране с Мароко.
Споразумението за асоцииране и член 23 от основния антисубсидиен регламент са два инструмента на търговската политика на Съюза, които имат различни цели и логика. Всъщност първият е инструмент за сътрудничество, който има за цел да насърчи свободното движение на стоки с произход от Мароко в Съюза, като по-специално премахне митата и таксите с равностоен ефект. Вторият е инструмент за търговска защита, който има за цел да санкционира нелоялни търговски практики, които могат да застрашат ефективността на вече действащите антисубсидийни мерки по отношение на трети държави, позволявайки на институциите при определени условия да разширят обхвата на тези антисубсидийни мерки по отношение на вноса на сходни стоки с произход по-специално от друга държава, за да се избегне заобикалянето на антисубсидийните мерки.
В случая, като приема, че групата PGTEX се е позовала на територията на Мароко, за да заобиколи изравнителното мито, наложено върху китайския внос на ТСВ, с обжалвания регламент за изпълнение Комисията разширява обхвата на изравнителното мито по отношение на ТСВ, изпратени от Мароко. Това мито с разширен обхват, чиято единствена цел е да осигури ефективността на изравнителното мито, наложено на Китайската народна република, не може да се разграничи от последното, по отношение на което има спомагателен характер. Така с обжалвания регламент за изпълнение Комисията визира китайските предприятия от групата PGTEX, за да им попречи да се позоват на територията на Мароко, избягвайки изравнителното мито, наложено върху китайския внос на ТСВ.
В това отношение Общият съд отбелязва, че Споразумението за асоцииране, подписано между Мароко и Съюза, не е пречка последният да прибегне до мерките срещу заобикалянето, за да осуети действия като описаните по-горе, стига да са изпълнени всички условия за прилагане на член 23 от основния антисубсидиен регламент. Различен прочит би могъл да лиши Съюза от инструмент за търговска защита, който е от решаващо значение, за да се гарантира ефикасна защита на промишлеността на Съюза, и да превърне Мароко в „свободна зона“, в която търговските оператори биха могли да осъществяват всякакъв вид операции по заобикаляне на антисубсидийни мерки, което би било в противоречие с взаимните ангажименти, поети от Мароко и от Съюза в рамките на това споразумение.
Ето защо според Общия съд Комисията не е допуснала грешка, като е използвала правилата за недопускане на заобикаляне, предвидени в член 23 от основния антисубсидиен регламент.
По преценката на условията за прилагане на член 23 от основния антисубсидиен регламент в конкретния случай
На второ място, Общият съд припомня, че в съответствие с член 23, параграф 3 от основния антисубсидиен регламент са необходими четири условия, за да се установи наличието на заобикаляне. Първо, трябва да има промяна в схемата на търговия между трети държави и Съюза или между отделни дружества в държавата, за която се прилагат мерките. Второ, тази промяна трябва да е резултат от практика, процес или дейност, за които няма достатъчно основания или икономическа обосновка, различни от налагането на изравнителното мито. Трето, трябва да са налице доказателства за вреда за промишлеността на Съюза или че коригиращият ефект на митото е намален по отношение на цените или на количествата сходни продукти. Четвърто, по отношение на внесените сходни продукти и/или части от тях все още да има полза от субсидията.
В случая, след като констатира, че увеличаването на износа на ТСВ с произход от Мароко за Съюза представлява промяна в схемите на търговия между тях, Комисията анализира второто необходимо условие, за да установи наличието на заобикаляне, що се отнася до създаването на производствения обект на жалбоподателя в Мароко.
В това отношение Общият съд отбелязва, първо, че Комисията не е допуснала грешка, като е направила извода, че няма достатъчно основание или икономическа обосновка за създаването на производствен обект на ТСВ в Мароко, освен волята да се заобиколят действащите изравнителни мита.
Всъщност създаването на този производствен обект е финализирано през октомври 2019 г., тоест пет месеца след започването на антисубсидийното разследване, довело до налагането на изравнителните мита върху китайския внос на ТСВ.
Според съдебната практика обаче такова съвпадение във времето между започването на антисубсидийното разследване и създаването на производствения обект на жалбоподателя в Мароко може да обоснове презумпцията, че установяването на производствен завод в държавата, от която се изнасят стоките, има за цел да избегне прилагането на мерки на търговска политика.
При наличието на подобно съвпадение във времето съответният икономически оператор трябва да представи доказателството за разумно основание, различно от волята да се избегнат произтичащите от разглежданите мерки последици, за създаването на производствен обект в държавата, от която се изнасят стоките. Така жалбоподателят е трябвало да докаже, че създаването на производствения му обект в Мароко е било мотивирано и икономически обосновано от съображения, различни от избягване на разглежданите антисубсидийни мерки, което той не е направил в случая.
От друга страна, жалбоподателят неправилно се позовава на неизпълнение от страна на Комисията на задължението ѝ да разгледа надлежно и безпристрастно всички релевантни обстоятелства по случая, тъй като Комисията коректно е анализирала представените от жалбоподателя доказателства и правилно е заключила, че те не са успели да поставят под въпрос нейния извод.
Второ, Комисията не е допуснала грешка, нито е нарушила член 23 от основния антисубсидиен регламент, като е включила операциите по комплектуване, посочени в член 13, параграф 1, четвърта алинея от Регламент 2016/1036 (
5
), в практиките, процесите или дейностите, които могат да представляват заобикаляне по смисъла на член 23, параграф 3, втора алинея от основния антисубсидиен регламент, за да прецени дали в случая е налице заобикаляне на действащите антисубсидийни мерки.
В това отношение Общият съд отбелязва, че операциите по комплектуване не се съдържат изрично в член 23, параграф 3, втора алинея от основния антисубсидиен регламент, който, подобно на член 13, параграф 1, четвърта алинея от основния антидъмпингов регламент, определя възможните практики на заобикаляне. Липсата им обаче не означава, че законодателят на Съюза е имал намерение да изключи операциите по комплектуване от приложното поле на този член.
Всъщност тази разпоредба предоставя неизчерпателен списък на възможни практики на заобикаляне. Ето защо в него могат да бъдат включени и други практики на заобикаляне, които не са изрично изброени във въпросния член, като например операциите по комплектуване.
Това тълкуване се потвърждава не само от съдебната практика, че член 13, параграф 1, четвърта алинея от основния антидъмпингов регламент не съдържа изчерпателен списък на възможните практики на заобикаляне, но е и в съответствие с целта, залегнала в основата на тази разпоредба, а именно да се гарантира ефективността на действащите антисубсидийни мерки.
След това уточнение, Комисията не е допуснала грешка, нито е нарушила член 13 от основния антидъмпингов регламент, като е направила извода, че извършеният в Мароко производствен процес на ТСВ е операция по докомплектуване, която попада в обхвата на понятието „операция по комплектуване“ по смисъла на тази разпоредба.
В случая Общият съд извършва текстуален, контекстуален и телеологичен анализ на съответната разпоредба, за да определи дали понятието „операция по комплектуване“ трябва да бъде предмет, както препоръчва Комисията, на широко тълкуване, което да може да обхване операциите по докомплектуване, или, както твърди жалбоподателят, на ограничително тълкуване, според което последните операции не попадат в обхвата на понятието „операция по комплектуване“.
В това отношение Общият съд отбелязва, че основният антидъмпингов регламент не дава определение на понятието „операция по комплектуване“, нито на понятието „операция по докомплектуване“. В него не е уточнено и дали последните операции са включени в понятието „операция по комплектуване“.
Що се отнася до контекста, операциите по докомплектуване не са сред практиките, процесите или дейностите, които могат да представляват заобикаляне по смисъла на член 13, параграф 1 от основния антидъмпингов регламент. Параграф 2, буква б) от тази разпоредба (
6
) обаче, който уточнява условията, при които операцията по комплектуване се счита за заобикаляне на действащите мерки, се отнася до „докомплектуването“. Подобно позоваване обаче дава основание да се предположи, че операциите по докомплектуване могат да се тълкуват като разклонение на операциите по комплектуване.
Такова тълкуване е, от една страна, в съответствие с целта, залегнала в основата на правната уредба на Съюза в областта на заобикалянето, а именно да се гарантира ефективността на антидъмпинговите мерки, приети от Съюза, и да се избегне заобикалянето им, а от друга страна, се потвърждава от обстоятелството, че законодателят е оставил широка свобода на действие на институциите на Съюза при определянето на операциите по заобикаляне.
Накрая, посочените от жалбоподателя обстоятелства, като сложността на производствения процес на ТСВ, не оказват влияние върху квалификацията на производствения процес на ТСВ в Мароко като операция по комплектуване или докомплектуване. Всъщност, за да може дадена операция по комплектуване да представлява заобикаляне, член 13, параграф 2 от основния антидъмпингов регламент се позовава на съотношението на използвани части с произход от държавата, на която са наложени мерките, и на добавената стойност на тези части чрез въпросната операция.
Трето, що се отнася до определянето на добавената стойност на операциите по комплектуване по смисъла на член 13, параграф 2, буква б) от основния антидъмпингов регламент, Комисията не е допуснала явна грешка в преценката, нито е нарушила тази разпоредба, като е коригирала разходите за амортизация, изчислени от жалбоподателя, като е взела предвид коефициента на използване на действителния капацитет през отчетния период и като е изключила другите три метода за изчисляване на добавената стойност, предложени от жалбоподателя.
В това отношение Общият съд отбелязва, че както от контекста, така и от целта на член 13 от основния антидъмпингов регламент следва, че за да се определи добавената стойност на операциите по комплектуване, е необходимо да се вземат предвид само разходите, свързани с действителното производство на ТСВ, дори само амортизационните разходи и разходите за наем, свързани с функционирането на машините, действително използвани за изработването на ефективно включените части през отчетния период.
В конкретния случай жалбоподателят е съобщил на Комисията разходите за амортизация, изчислени въз основа на максималния на теория капацитет на всички негови машини. Тъй като приема, че тези амортизационни разходи и разходите за наем не могат да отразят достоверно добавената стойност на включените части, Комисията прави необходимите корекции. За тази цел тя използва коефициента на използване на капацитета, съобщен от жалбоподателя и неоспорен от нея.
Като се има предвид обаче, че както разходите за амортизация, изчислени от жалбоподателя въз основа на максималния на теория капацитет на неговите машини, така и използването на капацитета са изчислени въз основа на един и същ брой машини за ТСВ, все едно са работили през целия отчетен период, използването на едните за коригиране на другото не представлява фактическа грешка.
Що се отнася до другите методи за изчисляване на добавената стойност, които жалбоподателят предлага на Комисията, тя правилно приема, че те не биха позволили добавената стойност на включените части да бъде отразена по-добре.
Четвърто, Комисията не е нарушила принципите на недопускане на дискриминация и на равно третиране, като е направила горепосочените корекции, за да определи добавената стойност, въпреки че при изчисляването на маржа на вредата тя не е коригирала производствените разходи на промишлеността на Съюза, въпреки констатацията за ниска степен на използване на производствения капацитет.
Всъщност отчитането на производствените разходи, за да се изчисли маржът на вредата за промишлеността на Съюза поради дъмпингов внос, и отчитането на производствените разходи, за да се изчисли добавената стойност на частите, включени в хода на операция по комплектуване или докомплектуване на производството, за да се установи дали е налице заобикаляне на антидъмпинговите мерки, се извършват в различен контекст и за различни цели. Жалбоподателят обаче е трябвало да обясни по какъв начин, като е съобразила тези разходи по различен начин, Комисията е могла да наруши принципите на недопускане на дискриминация и на равно третиране, което в случая той не е направил.
Тъй като Комисията е разгледала надлежно и безпристрастно всички релевантни обстоятелства по случая и е коригирала разходите, като е взела предвид обясненията на жалбоподателя относно използването на машините и разходите за наем, Общият съд отхвърля и оплакването, изведено от нарушение на правото на добра администрация.
Що се отнася до четвъртото условие, Комисията установява, че доколкото ровингите от стъклени влакна, а именно суровината на ТСВ, са се ползвали в Китай от няколко субсидии и че тези ровинги са били комплектувани или докомплектувани в Мароко от жалбоподателя за производството на собствените му ТСВ, последните, изнасяни от Мароко за Съюза, продължават да се ползват от субсидиите, предоставени на китайските производители на ТСВ.
В това отношение Общият съд констатира най-напред, че жалбоподателят не може да твърди, че преценките, направени от Комисията при налагането на изравнителните мита върху вноса на ТСВ с произход от Китай, са валидни само доколкото се отнасят до тези продукти, а не до използваната за производството им суровина, тъй като Комисията е заключила, без това да се оспорва от жалбоподателя, че субсидиите, предоставени от китайското правителство, са от полза за цялото производство на групата PGTEX в нейната цялост, независимо дали става въпрос за ТСВ, или за тяхната суровина.
По-нататък, с обжалвания регламент за изпълнение Комисията няма за цел да компенсира предоставените от Мароко субсидии, а цели да гарантира, че няма да бъдат заобиколени изравнителните мерки, установени по отношение на китайския внос на ТСВ.
Накрая, Комисията правилно се позовава на законовата презумпция за прехвърляне на субсидиите в случая на свързани дружества, по-специално когато дружеството надолу по веригата комплектува крайния продукт и го изнася за Съюза, за да констатира, че в случая четвъртото условие е изпълнено. Всъщност тя е доказала, от една страна, че използваната за производството на ТСВ суровина е била субсидирана, а от друга страна, че начислените на жалбоподателя продажни цени са били винаги по-ниски от цените, начислени на независими клиенти.
По използването на наличните факти
На последно място, Общият съд разглежда основанието, с което жалбоподателят упреква Комисията, че е нарушила член 28 от основния антисубсидиен регламент, тъй като е използвала наличните факти, въпреки че е предоставил поисканата от Комисията информация.
В съответствие с параграф 1 от тази разпоредба в хода на своето антисубсидийно разследване Комисията може да използва наличните факти в ущърб на данните, отнасящи се до една или повече заинтересовани страни, ако заинтересована страна откаже достъп или по друг начин не предостави необходимата информация или значително възпрепятства разследването.
В случая от обжалвания регламент за изпълнение следва, че Комисията е използвала предоставените от жалбоподателя факти относно продажбите и разходите като отправна точка за своя анализ. Тя използва и статистическите данни, за да отстрани ненадеждността на предоставената от жалбоподателя информация относно обема на продажбите за износ за Съюза и за да определи дали схемите на търговия са били променени, което жалбоподателят не оспорва. За разлика от това тя не е използвала наличните факти, за да докаже наличието на комплектуване или докомплектуване.
Следователно това основание трябва да се отхвърли като неотносимо.
С светлината на тези съображения Общият съд отхвърля жалбата в нейната цялост.
(
1
)	Регламент за изпълнение (ЕС) 2022/301 на Комисията от 24 февруари 2022 година за разширяване на обхвата на окончателното изравнително мито, наложено с Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/776 върху вноса на определени тъкани от тъкàни и/или прошити стъклени влакна (ТСВ) с произход от Китайската народна република (КНР), по отношение на вноса на ТСВ, изпращани от Мароко, независимо дали са декларирани с произход от Мароко, и за прекратяване на разследването относно възможното заобикаляне на изравнителните мерки, наложени с Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/776 върху вноса на ТСВ с произход от Египет, чрез внос на ТСВ, изпращани от Мароко, независимо дали са декларирани с произход от Мароко (ОВ L 46, 2022 г., стр. 31, наричан по-нататък „обжалваният регламент за изпълнение“).
(
2
)	Регламент (ЕС) 2016/1037 на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2016 година относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейския съюз (ОВ L 176, 2016 г., стр. 55, наричан по-нататък „основният антисубсидиен регламент“).
(
3
)	Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/776 на Комисията от 12 юни 2020 година за налагане на окончателни изравнителни мита върху вноса на определени тъкани от тъкàни и/или прошити стъклени влакна с произход от Китайската народна република и Египет и за изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/492 на Комисията за налагане на окончателни антидъмпингови мита върху вноса на определени тъкани от тъкàни и/или прошити стъклени влакна с произход от Китайската народна република и Египет (ОВ L 189, 2020 г., стр. 1, и поправка в OB L 104, 2021 г., стр. 56).
(
4
)	Евро-средиземноморско споразумение за асоцииране между Европейските общности и техните държави членки, от една страна, и Кралство Мароко, от друга страна (ОВ L 70, 2000 г., стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., том 11, глава 73, стр. 3, със съответните изменения, наричано по-нататък „Споразумението за асоцииране“).
(
5
)	Регламент (ЕС) 2016/1036 на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2016 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейския съюз (ОВ L 176, 2016 г., стр. 21, наричан по-нататък „основният антидъмпингов регламент“). Член 13, параграф 1, четвърта алинея от този регламент определя практиките, процесите или дейностите, които могат да представляват заобикаляне.
(
6
)	По силата на тази разпоредба операция по комплектуване в Съюза или в трета държава се разглежда като заобикаляне на действащите мерки, когато: „б) частите съставляват 60 % или повече от общата стойност на всички части на комплектувания продукт, като не се разглежда обаче като заобикаляне случаят, когато добавената стойност на включените в комплектуването или докомплектуването части надвишава 25 % от производствените разходи“.