РЕШЕНИЕ НА ПЪРВОИНСТАНЦИОННИЯ СЪД (трети състав)
31 януари 2007 година
Дело T-236/05
Willem Aldershoff
срещу
Комисия на Европейските общности
„Доклад за развитие на кариерата — Процедура за оценяване за 2003 г. — Явна грешка в преценката — Липса на мотиви — Право на изслушване“
Предмет: Жалба за отмяна на доклада за развитие на кариерата на жалбоподателя в процедурата по оценяване за 2003 г.
Решение: Отменя доклада за развитие на кариерата на жалбоподателя, г‑н M. Willem Aldershoff, в процедурата по оценяване за 2003 г.
Комисията понася направените от нея разноски, както и тези на жалбоподателя.
Резюме
1.      Длъжностни лица — Атестиране — Доклад за развитие на кариерата — Задължение за мотивиране
(член 43 от Правилника за длъжностните лица)
2.      Длъжностни лица — Атестиране — Доклад за развитие на кариерата
(член 43 от Правилника за длъжностните лица)
1.      Когато в рамките на въведената от Комисията система за оценяване съвместният комитет по оценяване посочва конкретни обстоятелства,
които могат да поставят под съмнение действителността или основателността на първоначалната оценка на оценителя или на одобряващото
лице, оценителят, пред който се обжалва оценката, е длъжен да представи мотивирано становище, тоест становище, съдържащо елементи,
които могат да изяснят в достатъчна степен тези конкретни обстоятелства, и не може да се освободи от това задължение, като
само имплицитно препрати към първоначалните мотиви на доклада за развитие на кариерата. Подобна възможност би лишила от полезно
действие цялата процедура пред съвместния комитет по оценяване.
(вж. точки 59 и 61)
2.      Предвид факта, че оценителите разполагат с широко право на преценка при оценяването на работата на лицата, които те имат за
задача да оценяват, длъжностното лице, което иска отмяна на доклада за развитие на кариерата, трябва да докаже съществуването
на явна грешка в преценката.
Такава грешка е налице по отношение на оценката на ефективността на ръководител на отдел, направена от гледна точка на цели,
поставени предвид увеличение на персонала, което в крайна сметка не е одобрено, щом като тези цели не са занижени, след като
е станало ясно, че обявените назначения не са извършени.
(вж. точки 83, 90 и 92)
Позоваване на: Първоинстанционен съд — 25 октомври 2005 г., Fardoom и Reinard/Комисия, T‑43/04, Recueil FP, стр. I‑A‑329 и
II‑1465, точка 79