РЕШЕНИЕ НА ОБЩИЯ СЪД (пети разширен състав)
6 ноември 2024 година(*)
„ Конкуренция — Картели — Сектор на наднационалните, държавните и агенционните облигации, емитирани в щатски долари — Решение, с което се установява нарушение на член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП — Съгласуване на цени и дейности по търгуване на облигации — Обмен на чувствителна търговска информация — Единно продължено нарушение — Ограничение на конкуренцията с оглед на целта — Изчисляване на размера на глобата — Основен размер — Приблизителна стойност на продажбите — Жалба за отмяна — Правомощие за пълен съдебен контрол “
По дела T‑386/21 и T‑406/21,
Crédit agricole SA, установено в Монруж (Франция),
Crédit agricole Corporate and Investment Bank, установено в Монруж,
представлявани от D. Beard, barrister, C. Hutton, C. Peacock и J. Parkinson, solicitors,
жалбоподатели по дело T‑386/21,
UBS Group AG, правоприемник на Credit Suisse Group AG, установено в Цюрих (Швейцария),
Credit Suisse Securities (Europe) Ltd, установено в Лондон (Обединено кралство),
представлявани от R. Wesseling, F. ten Have и F. Brouwer, avocats,
жалбоподатели по дело T‑406/21,
срещу
Европейска комисия, представлявана по дело T‑386/21 от T. Franchoo, M. Farley и B. Cullen, а по дело T‑406/21 от A. Boitos, M. Farley, T. Franchoo и C. Vang,
ответник,
ОБЩИЯТ СЪД (пети разширен състав),
състоящ се от: J. Svenningsen (докладчик), председател, V. Tomljenović, C. Mac Eochaidh, J. Martín y Pérez de Nanclares и M. Stancu, съдии,
секретар: I. Kurme, администратор,
предвид изложеното в писмената фаза на производството
и в съдебното заседание от 15 и 16 юни 2023 г.,
постанови настоящото
Решение
1        С жалбата си основание член 263 ДФЕС жалбоподателите по дело T‑386/21, Crédit agricole SA и Crédit agricole Corporate and Investment Bank (наричани по-нататък заедно „Crédit agricole“) искат, от една страна, отмяна на решение C(2021) 2871 final на Комисията от 28 април 2021 г. относно производство по член 101 от ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело AT.40346 —SSA облигации) (наричано по-нататък „обжалваното решение“), в частта му, която се отнася до тях, и от друга страна, намаляване на размера на наложената им с посоченото решение глоба.
2        С жалбата си основание член 263 ДФЕС жалбоподателите по дело T‑406/21, UBS Group AG, правоприемник на Credit Suisse Group AG и Credit Suisse Securities (Europe) Ltd (наричани по-нататък заедно „Credit Suisse“) искат по същество отмяна на обжалваното решение в частта му, която се отнася до тях.
I.      Обстоятелствата по спора
А.      По сектора на OSSA
3        Разглежданото поведение се отнася до наднационални облигации (supra-sovereign bonds), държавни облигации (sovereign bonds) и агенционни облигации (agency (sub-sovereign) bonds), емитирани в щатски долари (наричани по-нататък „OSSA“). OSSA са дългови ценни книжа, даващи възможност на емитента си да набере средства за финансиране на определени разходи или определени инвестиции.
4        По този начин издателят им може да емитира дълг, за да заеме парични средства (условна стойност) от инвеститор (притежател) за определен срок, който може да бъде кратък (например 2 години) или дълъг (например 10 или 30 години) и при предварително определен, фиксиран или променлив лихвен процент. Притежателят на облигацията получава лихвите (купон) от емитента на редовни интервали от време, както и изплащането на условната стойност на уговорения падеж.
5        OSSA се категоризират според това кой е техният емитент. Наднационалните облигации се емитират от наднационални институции като Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) или Международната банка за възстановяване и развитие (МБВР). Държавните облигации се емитират от централни правителства и могат да бъдат деноминирани в тяхната национална валута и съгласно националното им законодателство, или във валута, различна от тяхната национална валута, и съгласно законодателство, различно от националното им законодателство. Накрая, агенционните облигации се издават от субдържавни образувания или от институции, подкрепяни имплицитно или изрично от публични органи, като Caisse d’amortissement de la dette sociale (Каса за погасяване на социалния дълг (CADES), Франция) или Kreditanstalt für Wiederaufbau (KfW) (Кредитен институт за възстановяване, Германия). Тези облигации могат да бъдат издавани или в национална валута, или в чуждестранна валута.
6        OSSA се предлагат за първи път за продажба от своя емитент или за негова сметка на първичния пазар. След това те се търгуват „извънборсово“ (over-the-counter) между инвеститори на вторичния пазар без централна борса.
7        Действията, за които се отнася обжалваното решение, не са свързани с първичния пазар, а само с последващите сделки, извършени на вторичния пазар.
8        Функционирането на вторичния пазар, описано в съображения 10—64 от обжалваното решение, е изложено по-нататък накратко за нуждите на настоящото решение.
1.      Цена на OSSA на вторичния пазар
а)      Формиране на цената на вторичния пазар
9        След емитирането на облигацията на първичния пазар тя се търгува между инвеститори на вторичния пазар. От момента на емитирането до падежа на тази облигация нейната цена се променя и потенциално се отклонява от емисионната ѝ цена, предвид различни фактори, като развитието на икономическата среда (например общото движение на лихвените проценти на пазарите) или специфичните за емитента фактори (например възприеманият риск, ликвидността или наличието на по-скорошни емисии).
10      Обикновено дадена облигация се търгува с оглед на нейната доходност при падежа (yield), определена като процент от условната ѝ стойност. Това е доходността, която инвеститорът може да получи, ако придобие тази облигация днес на определена цена и продължи да я държи до падежа ѝ, и следователно зависи от купона и от всяка печалба, реализирана при първоначална покупка под условната стойност или от всяка загуба, реализирана при първоначална покупка над условната стойност.
11      На вторичния пазар цената на дадена облигация обикновено се определя с оглед на доходността и е повлияна от различни фактори, като наличните обеми и цената, както и наличието на сравними облигации. Промяната на пазарните лихвени проценти или промяната на рейтинга на емитента също могат да окажат влияние върху цената, на която дадена облигация се търгува на пазара.
б)      Двупосочни цени, предлагани от маркет-мейкърите
12      „Маркет-мейкър“ (market maker) е институция или физическо лице, което желае да купува или продава финансови инструменти на пазара на обща и постоянна основа, а не за конкретна сделка, на определяни от самия него цени.
13      Ролята на маркет-мейкъра е да предоставя непрекъсната котировка на облигации, като предлага котировки на двупосочни цени, а именно курс „купува“ (bid price) и курс „продава“ (ask price), независимо от състоянието на пазара, за да улеснява търговията с тези облигации. Като осигурява наличен обем облигации и непрекъснато предлага котировки за тях, маркет-мейкърът насърчава ликвидността на пазара, а именно предоставената на инвеститорите възможност бързо да купуват или да продават облигации.
14      Макар да няма официални маркет-мейкъри на пазара на OSSA, някои финансови институции, като жалбоподателите по настоящото дело, избират да изпълняват функцията на маркет-мейкър, в смисъл че предлагат котировки на двупосочни цени.
15      Когато банките действат на вторичния пазар, те се опитват да генерират приходи, като използват разликата между курс „купува“ и курс „продава“. Разликата между тези два курса се нарича „разлика“ (spread), която представлява доходът на банката, когато сделка по покупка и препродажба се разглежда в нейната цялост (наричана по-нататък „цялата сделка по покупка и препродажба“). В рамките на такава сделка „средната цена“ (mid price или mid), която представлява пресечната точка между курс „купува“ и курс „продава“ и е изразена в стотни (с точност до два знака след десетичната запетая), е важна отправна точка, тъй като познаването ѝ позволява по принцип на финансовите брокери и на инвеститорите да изведат чрез дедукция курсовете „купува“ и „продава“. Средните цени не се обявяват на екраните от брокерите (brokers), нито се съобщават на инвеститорите и на други контрагенти.
16      Накрая, финансовите брокери основават решенията си относно цените, както и други стратегически решения, на различни източници на информация. По този начин реално практикуваните от една банка курс „купува“ и курс „продава“ могат да бъдат повлияни от това коя е другата страна (например важен за банката инвеститор) или от обема, за който се отнася сделката за покупка или за продажба.
2.      Позиции на търгуване и риск, свързан с търгуването
17      След сделка за покупка на облигация финансовият брокер се намира в „дълга позиция“ (long position), в смисъл че държи облигацията в своя портфейл, докато „закрие“ тази позиция, т.е. докато препродаде облигацията на цена по възможност по-висока от тази, на която я е закупил. Финансовият брокер може да реши да остане в дългата си позиция за определен период от време, което представлява риск (или „експозиция“). Всъщност, ако стойността на облигацията се понижи, финансовият брокер ще има в портфейла си облигация, чиято стойност е по-ниска от цената, на която я е придобил.
18      Обратно, след сделка по продажба на облигация финансовият брокер може да се окаже в „къса позиция“ (short position), ако е продал облигация, която не е притежавал, типично когато е продал по-голям обем облигации от тези, които е държал. Тогава той трябва да си набави тази облигация от друг финансов брокер, за да закрие позицията си. Подобна къса позиция предполага потенциална печалба, ако покупната цена, за да се снабди с посочената облигация, е по-ниска от продажната цена, получена от финансовия брокер, но може да доведе до потенциална загуба, ако тази покупна цена е по-висока от посочената продажна цена. Финансов брокер може да реши да заеме къса позиция, по-специално защото очаква цената на облигацията да се понижи (и по този начин да извлече печалба, равна на разликата между продажната и покупната ѝ цена), или за да отговори на търсене от важен клиент.
19      При това положение даден финансов брокер може да е в дълга позиция или в къса позиция по отношение на дадена облигация. Финансов брокер може да реши да запази тази позиция при спазване на наложените от неговия работодател „ограничения на риска“ (risk limits). Алтернативно, финансовият брокер може да купува или препродава облигации на крайни инвеститори или чрез брокер, за да ограничи или компенсира експозицията си. Подобен начин на намаляване на риска е форма на „хеджиране“ (hedging) на риска, което може да бъде осъществено чрез покупка или продажба на същите облигации или на други много ликвидни облигации, като например държавни облигации на САЩ с подобен купон или падеж.
3.      Търговия между банките чрез брокери
20      Брокерите са финансови посредници, които улесняват сделките между банките и обикновено получават възнаграждение чрез комисиона, която представлява процент от сделката по покупка или по продажба.
21      Брокерите управляват електронни платформи, които в реално време показват офертите на банките за покупка и за продажба. Такива платформи посочват наименованието, купона и датата на падежа на дадена облигация, обема (т.е. условната стойност, обикновено изразена в милиони във валута) на офертите за покупка или за продажба, а понякога и разликата в доходността спрямо референтна облигация. Обявените към даден момент курсове „купува“ и „продава“ са най-добрите налични курсове, а именно най-конкурентите към този момент.
22      Финансовият брокер на банка, който вижда оферта за покупка (bid) или за продажба (ask или offer) на платформа на брокер, може съответно да реши да „грабне“ (hit) офертата за покупка (като по този начин продава облигации) или да „вдигне“ (lift) офертата за продажба (като по този начин купува облигации), като в този случай приема сделката при обявените на платформата условия. На основните брокерски платформи, когато това се случи, приетият за тази сделка курс „купува“ или „продава“ е видим за всички финансови брокери, но самоличността на контрагентите не се разкрива.
23      Финансов брокер, заинтересован от публикувана на платформа на брокер оферта, може да се обади на брокера, за да получи допълнителна информация, като например наличието на допълнителни количества. Финансовите брокери често провеждат продължителни онлайн обсъждания (chats) с няколко брокера в Bloomberg или на други платформи за съобщения в реално време.
24      Ако финансовият брокер е заинтересован, тогава ще се проведат кратки преговори извън платформата (по телефона или чрез онлайн обсъждане), по време на които брокерът ще действа като посредник между двете страни с цел да се постигне споразумение по окончателната цена и обем на сделката.
25      Брокерите не разкриват самоличността на финансовите брокери, участващи в дадена сделка, което гарантира анонимността на финансовите брокери и им пречи да получат информация относно позицията или намеренията на даден финансов брокер, както и да използват тази информация в своя полза. Използването на брокер също така гарантира надеждно изпълнение на сделките. Общоприето е, че ползите за финансовите брокери от използването на брокер надхвърлят таксите за посредничество.
Б.      По процедурата, довела до обжалваното решение
26      Вследствие на подадено на 4 август 2015 г. заявление, на 4 декември 2015 г. Европейската комисия предоставя на Deutsche Bank AG условно освобождаване от глоба по точка 8, буква а) от Известие на Комисията относно освобождаване от глоби и намаляване на техния размер по делата за картели (ОВ C 298, 2006 г., стр. 17; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 5, стр. 3). Тази банка продължава да сътрудничи и по време на цялото разследване предоставя на Комисията допълнителна информация и доказателства относно спорното нарушение.
27      На 4 декември 2015 г., 6 септември 2016 г., 15 март 2017 г. и 12 ноември 2019 г. Комисията отправя на основание член 18, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове [101 и 102 ДФЕС] (ОВ L 1, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167) искания за предоставяне на информация до Bank of America Corporation и до Merrill Lynch International (наричани по-нататък заедно „BofA“), до Crédit agricole, Credit Suisse и други банки.
28      Между 21 и 24 ноември 2016 г. Комисията извършва обявени проверки в помещенията на BofA и Credit Suisse в Лондон (Обединеното кралство).
29      На 20 и 21 декември 2018 г. Комисията, от една страна, започва производство за приемане на решение съгласно глава III от Регламент № 1/2003 в съответствие с член 2, параграф 1 и член 10, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 773/2004 на Комисията от 7 април 2004 година относно водените от Комисията производства съгласно членове [101 и 102 ДФЕС] (ОВ L 123, 2004 г., стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 242) и от друга страна, изпраща изложение на възраженията до Deutsche Bank, Credit Suisse, Crédit agricole и BofA (наричано по-нататък „изложението на възраженията“).
30      На всички адресати на изложението на възраженията е предоставен достъп до преписката по разследването на Комисията. В съответствие с член 10, параграф 2 от Регламент № 773/2004 всички те представят писмени становища по това изложение. Те излагат и доводите си по време на изслушване, проведено на 10 и 11 юли 2019 г.
31      На 6 ноември 2020 г. Комисията изпраща на всеки от адресатите на изложението на възраженията писмо, съдържащо допълнителни разяснения относно предложения от Комисията метод за определяне на приблизителната стойност на продажбите (proxy for the value of sales) за изчисляване на размера на тяхната глоба (наричано по-нататък „писмото относно глобите“). В отговор Deutsche Bank представя становището си на 4 декември 2020 г., а Crédit agricole, Credit Suisse и BofA — на 8 януари 2021 г.
В.      По обжалваното решение
1.      По установяването на спорното нарушение
32      В обжалваното решение Комисията посочва множество обсъждания между финансовите брокери на засегнатите банки чрез постоянни или непостоянни чат стаи в интернет, както и чрез двустранни разговори по електронен път или по телефона, проведени в периода от 19 януари 2010 г. до 24 март 2015 г. (съображения 90—92 от обжалваното решение).
33      В този контекст Комисията приема, че общата цел на сътрудничеството между съответните финансови брокери е да получат конкурентно предимство по отношение на клиентите и конкурентите си, като съгласуват помежду си своите цени и дейности по търгуване, както и чрез обмен на чувствителна търговска информация относно дейностите им по търгуване, техните цени и техните стратегии за търговия и ценообразуване в сектора OSSA (съображения 102 и 638 от обжалваното решение).
34      От това Комисията прави извода, че засегнатите банки съзнателно са заменили рисковете от конкуренцията с практическо сътрудничество помежду си в ущърб на другите участници на пазара и на клиентите си. Според тази институция разглежданите серии от обсъждания могат да бъдат групирани в пет категории споразумения или съгласувани практики, които са тясно свързани и частично се припокриват (съображения 613, 638, 643 и 758 от обжалваното решение).
35      Както следва от съображения 103 и 613 от обжалваното решение, тези пет категории се състоят съответно:
–        първо, в съгласуване на цени, предложени на конкретни контрагенти (наричана по-нататък „категория 1“),
–        второ, в съгласуване на цените, показвани на пазара като цяло (наричана по-нататък „категория 2“),
–        трето, в обмен на текуща или ориентирана към бъдещето търговска информация с чувствителен характер за техните дейности по търгуване и търговски потоци на вторичния пазар (наричана по-нататък „категория 3“),
–        четвърто, в обмен, потвърждение и привеждане в съответствие на стратегиите за търговия и ценообразуване (наричана по-нататък „категория 4“),
–        пето, в съгласуване на техните дейности по търгуване (наричана по-нататък „категория 5“).
36      Що се отнася до правната квалификация на разглежданите действия, Комисията стига до извода, че те противоречат на член 101, параграф 1 ДФЕС, тъй като представляват споразумения или съгласувани практики, които имат за цел да ограничат или нарушат конкуренцията в сектора на OSSA в Европейското икономическо пространство (ЕИП), както следва от член 1 от обжалваното решение.
37      За да стигне до този извод, на първо място, Комисията е избрала да приеме, че разглежданите действия имат всички характеристики на споразумения или съгласувани практики по смисъла на член 101, параграф 1 ДФЕС (вж. раздел 5.2.1., и по-специално съображения 620 и 621 от обжалваното решение).
38      На второ място, Комисията приема, че с оглед на своето съдържание и цели, както и на икономическия или правния контекст, в който се осъществяват, посочените действия са имали за цел да ограничат или нарушат конкуренцията чрез съгласуване на цените, подялба на клиентите, подялба на пазари и чрез обмен на чувствителна търговска информация, която намалява съществуващата несигурност на пазара. В това отношение Комисията приема и че тези действия са нарушили също така конкуренцията, като са създали информационна асиметрия между участниците на пазара, чрез предоставяне на засегнатите банки на конкурентно предимство, имащо особено значение, когато се отнася до извънборсов пазар, който се характеризира със значителна несигурност (вж. раздел 5.2.2., и по-специално съображения 739, 741 и 742 от обжалваното решение).
39      На трето място, Комисията приема, че разглежданите действия представляват единно продължено нарушение, тъй като са част от общ план, преследващ една и съща антиконкурентна цел. В това отношение Комисията отбелязва по-конкретно, че тези действия се отнасят до хомогенен и търгуван по подобен начин продукт, че въведеният механизъм е един и същ, че разглежданите банки по принцип остават едни и същи и се променят само когато един от финансовите брокери, участващи в разглежданите действия, преминава от една банка в друга (вж. раздел 5.2.3.2, и по-специално съображения 757—763 от обжалваното решение).
40      На четвърто място, разглежданото поведение се отнася до OSSA, емитирани от установени в ЕИП органи и институции, и е било предмет на значителен обем сделки между държави членки, както и между Европейския съюз и държавите от ЕИП. Поради това според Комисията тези действия са могли да засегнат търговията между държавите членки, както и между договарящите се страни по Споразумението за ЕИП (ОВ L 1, 1994 г., стр. 3; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 53, стр. 4) (вж. раздел 5.2.4.2 от обжалваното решение).
41      На пето място, Комисията приема, че член 101, параграф 3 ДФЕС и член 53, параграф 3 от Споразумението за ЕИП не се прилагат в настоящия случай (вж. раздел 5.3. от обжалваното решение).
2.      По налагането на глоби
42      Комисията посочва, че е определила размера на наложените глоби в съответствие с Насоките относно метода за определяне на глобите, налагани по силата на член 23, параграф 2, буква а) от Регламент (EO) № 1/2003 (ОВ C 210, 2006 г., стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 4, стр. 264, наричани по-нататък „Насоките“) (вж. раздел 8.2. от обжалваното решение). С оглед обаче на особеностите на финансовия сектор, и в частност на факта, че финансови продукти като OSSA не генерират продажби в обичайния смисъл на понятието, Комисията вместо да използва за определянето на отправната точка за изчисляване на глобата „стойността на продажбите“, свързана с търговията с OSSA, счита за уместно да определи приблизителна стойност на продажбите (наричана по-нататък „приблизителната стойност“), основана, от една страна, на условната стойност на OSSA, които са търгувани през съответните периоди на участие на засегнатите банки в спорното нарушение, и от друга страна, на разликите между курсовете „купува“ и „продава“ на тези OSSA (вж. раздел 8.2.3 от обжалваното решение).
43      В останалата част Комисията определя размера на наложената на всяка засегната банка глоба, като установява основен размер, изчислен в зависимост от тежестта и продължителността на нарушението, и коригира този основен размер в зависимост от присъщи за всяка банка параметри.
3.      По диспозитива
44      Диспозитивът на обжалваното решение гласи:
„Член първи
Следните предприятия са нарушили член 101 [ДФЕС] и член 53 от Споразумението за ЕИП, като през посочените периоди са участвали в единно продължено нарушение, отнасящо се до [OSSA] в цялото ЕИП, състоящо се в споразумения и/или съгласувани практики, чиято цел е ограничаване и/или нарушаване на конкуренцията в сектора на [OSSA]:
a)      DB Group Services (UK) Ltd и Deutsche Bank AG участват от 19 януари 2010 г. до 28 март 2014 г.; през този период Deutsche Securities Inc. участва от 22 март 2010 г. до 25 февруари 2013 г.
б)      [BofA] за първи път участв[а] от 19 януари 2010 г. до 23 октомври 2012 г. и след това отново от 22 юли 2014 г. до 27 януари 2015 г.;
в)      [Crédit Agricole] участв[а] от 10 януари 2013 г. до 24 март 2015 г.;
г)      [Credit Suisse] участв[а] от 21 юни 2010 г. до 24 март 2015 г.;
Член 2
За посоченото в член 1 нарушение се налагат следните глоби:
a)      [Deutsche Bank]: 0 евро
б)      [BofA]: 12 642 000 евро
в)      [Crédit agricole]: 3 993 000 евро
г)      [Credit Suisse]: 11 859 000 евро
[…]
Член 3
Предприятията, изброени в член 1, трябва незабавно да преустановят посочените в този член нарушения, ако все още не са направили това.
Те трябва да се въздържат от повтаряне на всяко действие или поведение, посочено в член 1, както и от всяко действие или поведение с подобен предмет или резултат.
[…]“.
II.    Искания на страните
45      По дело T‑386/21 Crédit agricole моли Общия съд:
–        да отмени обжалваното решение, по-конкретно член 1 от това решение, или, при условията на евентуалност, да отмени определени части от посоченото решение на основание член 263 ДФЕС,
–        да отмени глобата или, при условията на евентуалност, да намали размера на глобата, по-специално да намали глобата до нула, на основание член 261 ДФЕС,
–        да осъди Комисията да предприеме необходимите мерки, за да се съобрази с решението на Общия съд, в съответствие с член 266 ДФЕС,
–        да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
46      По дело T‑406/21 Credit Suisse моли Общия съд:
–        да отмени изцяло или частично член 1, буква г) от обжалваното решение,
–        при условията на евентуалност, да отмени частично член 1, буква г) от това решение в частта му, с която се приема, че съобщенията за определяне на цените ограничават конкуренцията с оглед на целта или че Credit suisse е участвала в единно продължено нарушение за целия период, посочен в този член,
–        да отмени член 2, буква г) от същото решение,
–        при условията на евентуалност, да отмени частично член 2, буква г) от обжалваното решение,
–        да осъди Комисията да заплати съдебните разноски или, при условията на евентуалност, съответна част от тях.
47      По дело T‑386/21 и по дело T‑406/21 Комисията моли Общия съд:
–        да отхвърли изцяло жалбата,
–        да осъди жалбоподателите да заплатят съдебните разноски.
III. От правна страна
48      След изслушване на страните Общият съд решава да съедини дела T‑386/21 и T‑406/21 за целите на настоящото съдебно решение, в съответствие с член 68, параграф 1 от своя процедурен правилник.
А.      Поисканията за изключване на някои данни от обществено достъпната информация
49      В хода на производството Crédit agricole, Credit Suisse и Комисията по същество искат в настоящото решение да изключат някои данни от обществено достъпната информация на основание членове 66 и 66а от Процедурния правилник.
50      В това отношение следва да се припомни, че при съвместяването на публичността на съдебните актове с правото на защита на личните данни и на търговската тайна Съдът трябва съгласно обстоятелствата във всеки конкретен случай да търси постигането на справедливо равновесие, като взема предвид и правото на обществен достъп до съдебните актове съгласно закрепените в член 15 ДФЕС принципи (вж. решение от 27 април 2022 г., Sieć Badawcza Łukasiewicz — Port Polski Ośrodek Rozwoju Technologii/Комисия, T‑4/20, EU:T:2022:242, т. 29 и цитираната съдебна практика).
51      Впрочем не е оправдано дадено сведение или доказателство да се третира като поверително, например когато става дума за информация, която вече е обществено достъпна или до която широката общественост или определени специализирани среди могат да имат достъп, информация, която се съдържа и в други части или документи от преписката, за които страната, желаеща да запази поверителността на съответната информация, не е направила искане за поверително третиране, информация, която не е достатъчно конкретна или точна, за да разкрие поверителни данни, или пък информация, която в голяма степен се съдържа във или може да се изведе от друга информация, до която заинтересованите лица имат законен достъп (вж. определение от 14 март 2022 г., Български енергиен холдинг и др./Комисия, T‑136/19, EU:T:2022:149, т. 9 и цитираната съдебна практика).
52      По-нататък, информацията, която е била тайна или поверителна, но която датира от преди пет или повече години, поради факта на изтичането на време тя по принцип се счита за неактуална и за загубила поради това тайната и поверителността си, освен ако по изключение страната, която се позовава на поверителността, не докаже, че въпреки давността си тази информация все още е съществен елемент на търговското ѝ положение или на това на трети засегнати лица (вж. решение от 19 юни 2018 г., Baumeister, C‑15/16, EU:C:2018:464, т. 54 и цитираната съдебна практика).
53      В светлината на гореизложеното Общият съд в случая решава, що се отнася до неповерителния вариант на настоящото решение, да анонимизира имената на физическите лица, споменати в обжалваното решение. Общият съд решава също така да изключи някои данни относно корекционния коефициент, възприет от Комисията по отношение на Crédit agricole и на Credit Suisse при изчисляването на размера на наложените им глоби и който в обжалваното решение Комисията е заличила както за участвалите в спорното нарушение банки, така и по отношение на обществеността.
54      За сметка на това разбираемостта на мотивите на настоящото решение, изминалото време, стереотипните мотиви за исканията за изключване на някои данни, вече достъпната за обществеността информация, както и значителните промени, настъпили след март 2015 г. в дейността на Crédit agricole и на Credit Suisse, свързана със сектора на OSSA, дават основание на Общия съд да разкрие пред обществеността някои данни относно критиките към тези банки, и по-специално относно възприетата от Комисията методика за изчисляване на наложените на тези банки глоби.
55      Така, от една страна, Общият съд решава по-конкретно да не заличава в неповерителния вариант на настоящото решение информацията, съдържаща се в таблици 2—4 от приложението към обжалваното решение, съобщена на Crédit agricole, както и някои данни от таблица 5 от това приложение.
56      От друга страна, що се отнася до Credit Suisse, Общият съд решава по-специално да не заличава в неповерителния вариант на настоящото решение информацията, съдържаща се в таблица 5 от приложението към обжалваното решение, съобщена на тази банка, средния период от време между ежедневните ѝ сделки по покупка и продажба при „частично балансирани“ сделки, процента, който представляват „частично балансираните“ сделки или „напълно балансираните“ сделки спрямо общия брой осъществени от тази банка сделки, и процента, който представляват сделките по покупка на ликвидни средства спрямо общия брой на извършените от тази банка сделки.
Б.      По предмета на жалбите на Crédit agricole и Credit Suisse
1.      По жалбата на Crédit agricole
57      Най-напред следва да се припомни, че решение, прието на основание член 101 ДФЕС по отношение на няколко предприятия, макар и съставено и публикувано под формата на едно решение, трябва да се разглежда като съвкупност от индивидуални решения, с които по отношение на всяко от предприятията адресати се установява извършването на нарушението или нарушенията, за които му се търси отговорност, и евентуално му се налага глоба (решение от 16 септември 2013 г., Galp Energia España и др./Комисия, T‑462/07, непубликувано, EU:T:2013:459, т. 90).
58      От това следва, че с подаването на жалба за отмяна срещу такова решение адресатът на същото може да сезира съда на Съюза само с елементите от решението, които засягат този жалбоподател, докато засягащите други адресати елементи по принцип не попадат в обхвата на спора, който съдът на Съюза трябва да разреши (вж. в този смисъл решение от 15 юли 2015 г., Emesa-Trefilería и Industrias Galycas/Комисия, T‑406/10, EU:T:2015:499, т. 117).
59      Тази съдебна практика обаче не лишава всички адресати на такова решение от възможността да оспорят в съответните им жалби всички фактически обстоятелства, на които се е основала Комисията, в частност за да стигне до извода, че разглежданите действия трябва да бъдат квалифицирани като „единно продължено нарушение“ или като „ограничение с оглед на целта“, независимо от факта, че адресатът, който ги оспорва, не е участвал в него.
60      Следователно не е допустимо Crédit agricole да иска отмяна на членове 1 и 2 от обжалваното решение в тяхната цялост. Тя може да иска най-много отмяна на частите от тези членове, които се отнасят до нея.
61      При това положение искането за отмяна на член 1 от обжалваното решение или искането за отмяна на глобата следва да се разбират в смисъл, че се отнасят само до член 1, буква в) и член 2, буква в) от посоченото решение.
62      По-нататък, с първото и второто си искане, както са тълкувани в предходната точка, Crédit agricole моли Общия съд по същество да отмени член 1, буква в) и член 2, буква в) от обжалваното решение, а при условията на евентуалност — да намали размера на глобата, предвидена в последния член.
63      Следователно Общият съд на основание член 263 ДФЕС трябва да прецени законосъобразността на обжалваното решение в частта му, която се отнася до Crédit agricole — що се отнася, от една страна, до констатацията за извършено от нея нарушение в член 1, буква в) от обжалваното решение, и от друга страна, до глобата, която ѝ е наложена с член 2, буква в) от това решение — както и да упражни правомощието си за пълен съдебен контрол, което му е предоставено съгласно член 261 ДФЕС и член 31 от Регламент № 1/2003, по отношение на размера на наложената на тази банка глоба.
64      Накрая, с третото си искане Crédit agricole моли също така Общия съд да разпореди на Комисията да предприеме необходимите мерки, за да се съобрази с бъдещото решение на Общия съд, в съответствие с член 266 ДФЕС.
65      В рамките на контрола за законосъобразност на основание член 263 ДФЕС обаче Общият съд няма компетентност да издава разпореждания срещу институции, органи, служби или агенции на Съюза, дори когато те са свързани с условията и реда за изпълнение на неговите решения (определения от 22 септември 2016 г., Gaki/Комисия, C‑130/16 P, непубликувано, EU:C:2016:731, т. 14, и от 19 юли 2016 г., Trajektna luka Split/Комисия, T‑169/16, непубликувано, EU:T:2016:441, т. 13). Същото се отнася и за упражняването от Общия съд на правомощието му за пълен съдебен контрол.
66      От това следва, че третото искане на Crédit agricole следва да се отхвърли още на този етап поради липса на компетентност.
2.      По жалбата на Credit Suisse
67      С първото, второто, третото и четвъртото си искане, формулирани единствено на основание член 263 ДФЕС, Credit Suisse иска по същество пълна или частична отмяна на член 1, буква г) от обжалваното решение, както и пълна „отмяна“ или, при условията на евентуалност, частична отмяна на наложената ѝ с член 2, буква г) от това решение глоба.
68      В отговор на процесуално-организационно действие Credit Suisse изрично потвърждава, че не иска от Общия съд да упражни правомощието си за пълен съдебен контрол, предвидено в член 261 ДФЕС и в член 31 от Регламент № 1/2003, и че що се отнася до наложената ѝ глоба, се ограничава до това да поиска от Общия съд на основание член 263 ДФЕС да упражни контрол за законосъобразност по отношение на някои елементи от нея и на метода на изчисляване, който е в основата ѝ.
69      При това положение по отношение на Credit Suisse Общият съд следва да прецени единствено законосъобразността на обжалваното решение на основание член 263 ДФЕС, включително във връзка с наложената с него глоба.
В.      По предмета на нарушението, установено с обжалваното решение
70      В рамките на първото и второто си основание, изведени от грешки при квалифицирането на разглежданите действия, съответно като „ограничение с оглед на целта“ и като „единно продължено нарушение“, Crédit agricole многократно твърди, че в член 1 от обжалваното решение Комисията е установила единно продължено нарушение, състоящо се от пет „самостоятелни“ нарушения, съответстващи на петте категории поведение, посочени в съображения 103 и 613 от това решение (вж. т. 35 по-горе).
71      От това Crédit agricole прави извода, че в обжалваното решение Комисията е трябвало да докаже, че „всяка от петте категории твърдяно поведение представлява нарушение с оглед на целта“ и че „ако една от петте категории поведение не е установена по [отношение на нея], единното продължено нарушение, определено от Комисията, трябва да се отхвърли“.
72      Комисията оспорва този прочит на обжалваното решение главно с мотива, че в него тя е констатирала едно-единствено „единно продължено нарушение“, без предварително или едновременно да е посочила отделни нарушения, съответстващи на действията, попадащи в някоя от петте категории, посочени в съображения 103 и 613 от това решение.
73      Следва да се отбележи, че точното определяне на обхвата и броя на нарушенията, установени в обжалваното решение, е съществено за преценката на законосъобразността на това решение. То е съществено и за определянето на относимостта на някои доводи, изтъкнати от Crédit agricole, особено тези, изведени от грешки в класифицирането на някои действия в една или друга от категориите, визирани в съображения 103 и 613 от посоченото решение, или пък от грешки при квалифицирането като единно продължено нарушение и при участието на тази банка в нарушението, както и от грешки в квалификацията на една или друга от тези пет категории като „ограничение с оглед на целта“.
74      В това отношение Съдът е постановил, че макар съвкупност от действия да може да се квалифицира като „единно продължено нарушение“, от това не може да се направи извод, че всяко от тези видове действия само по себе си и взето поотделно трябва непременно да бъде квалифицирано като отделно нарушение. Такъв би бил случаят само ако в съответното решение Комисията е избрала да установи и да квалифицира като такива всяко от посочените действия и след това да докаже участието на съответното предприятие, което е обвинено за тях (вж. в този смисъл решение от 16 юни 2022 г., Sony Corporation и Sony Electronics/Комисия, C‑697/19 P, EU:C:2022:478, т. 67).
75      Освен това при тълкуването на съответното решение Общият съд трябва да следи да не смесва понятието „действие“ с понятието „нарушение“, тъй като в противен случай ще допусне грешка при прилагане на правото (вж. в този смисъл решение от 16 юни 2022 г., Sony Corporation и Sony Electronics/Комисия, C‑697/19 P, EU:C:2022:47867, т. 78).
76      Следователно в случая трябва да се определи дали в обжалваното решение Комисията е констатирала наличието на единно продължено нарушение с антиконкурентна цел, или, напротив и както твърди Crédit agricole, наличието на единно продължено нарушение, съставено от пет отделни и самостоятелни нарушения, всяко от които е с такава цел.
77      В това отношение е вярно, че в обжалваното решение Комисията най-напред е преценила антиконкурентната цел на разглежданите действия или категории поведение, посочени в съображения 103 и 613 (съображения 622—749), за да констатира едва на второ място наличието на единно продължено нарушение (съображения 750—828).
78      По този начин, като преценява най-напред антиконкурентната цел на разглежданите действия или категории поведение, Комисията определя правилата за доказване на нарушението (вж. в този смисъл решение от 30 януари 2020 г., Generics (UK) и др., C‑307/18, EU:C:2020:52, т. 63 и 104), още преди да определи очертанията на това нарушение.
79      Подобно структуриране на обжалваното решение може да наведе на мисълта, че Комисията е възнамерявала да прецени предварително и поотделно вредността за конкуренцията на всяко от разглежданите действия или на всяка от разглежданите категории поведение и следователно да констатира наличието на толкова ограничения с оглед на целта, колкото са установените действия или категории поведение, и то още преди да констатира наличието на единно продължено нарушение.
80      Въпреки това цялостният прочит на обжалваното решение не дава основание за подобен извод.
81      Всъщност, от една страна, член 1 от обжалваното решение само констатира по отношение на Crédit agricole, че тази банка е „нарушил[а] член 101 [ДФЕС] и член 53 от Споразумението за ЕИП, като през посочените периоди [е участвала] в единно продължено нарушение, отнасящо се до [OSSA] в цялото ЕИП, състоящо се в споразумения и/или съгласувани практики, чиято цел е ограничаване и/или нарушаване на конкуренцията в сектора на [OSSA]“.
82      Така, за разлика от член 1 от решението, разглеждано по делото, по което е постановено решение от 16 юни 2022 г., Sony Corporation и Sony Electronics/Комисия (C‑697/19 P, EU:C:2022:478), в който се споменава единно продължено нарушение, състоящо се от няколко отделни нарушения, в член 1 от обжалваното решение не се споменава никакво друго нарушение, което може да съответства на действията, установени в петте категории поведение, визирани в съображения 103 и 613 от това решение и посочени в точка 35 по-горе.
83      От друга страна, този прочит на текста на член 1 от обжалваното решение се потвърждава от мотивите на това решение, в светлината на които, ако е необходимо, трябва да се тълкува неговият диспозитив (решение от 15 май 1997 г., TWD/Комисия, C‑355/95 P, EU:C:1997:241, т. 21).
84      Така в съображение 827 от обжалваното решение се посочва само че „съвкупността от тайни действия между страните представлява единно продължено нарушение на член 101, параграф 1 [ДФЕС], за което всяка от страните носи отговорност“.
85      Следователно това съображение не предвижда, че действията, попадащи в някоя от петте категории, посочени в съображения 103 и 613 от обжалваното решение, също могат да бъдат квалифицирани поотделно и самостоятелно като нарушения на член 101, параграф 1 ДФЕС, което впрочем се потвърждава от съображения 757—827 от това решение.
86      По-нататък, в съображение 104 от обжалваното решение Комисията изрично посочва, че различните категории поведение, които е възприела, са описани за аналитични цели, и че са свързани и често се припокриват.
87      По този начин доводът на Crédit agricole, че Комисията е констатирала наличието на пет „самостоятелни“ нарушения, съответстващи на петте категории поведение, посочени в съображения 103 и 613 от обжалваното решение и квалифицирани като „ограничение с оглед на целта“, произтича от неправилен прочит на това решение. Следователно трябва да бъде отхвърлен.
88      Същото се отнася и за критиката на Crédit agricole за това, че в рамките на настоящото производство по обжалване Комисията се опитвала да промени тълкуването на решението си, за да насочи Общия съд към извода, че тя не е възприела като самостоятелни петте категории поведение, посочени в съображения 103 и 613 от обжалваното решение.
89      От този неправилен прочит на обжалваното решение следва също, че оплакванията на Crédit agricole, изведени от грешки в класифицирането на разглежданите действия в една или друга от петте категории поведение, посочени в съображения 103 и 613 от обжалваното решение, както и от последиците им за квалификацията на разглежданите действия като „единно продължено нарушение“ и като „ограничение с оглед на целта“, или изведени от грешки в квалификацията на едната или другата от тези пет категории поведение като „ограничение с оглед на целта“, са неотносими и следователно трябва да бъдат отхвърлени.
90      Същевременно доводите на Crédit Agricole срещу конкретни обсъждания ще бъдат взети предвид впоследствие, за да се определи дали Комисията е могла, без да допусне грешка, да квалифицира разглежданите обсъждания, взети в тяхната цялост, като единно продължено нарушение с антиконкурентна цел.
Г.      По допустимостта на критиките срещу тълкуването на анализираните в обжалваното решение обсъждания
91      В раздел 4.2 от обжалваното решение, и по-точно в съображения 112—577 от него, Комисията е представила хронологично събитията въз основа на доказателствата, с които разполага. Това представяне е под формата на анализ и тълкуване на транскрипцията на над 120 обсъждания, проведени между финансовите брокери на засегнатите банки между януари 2010 г. и март 2015 г., главно в дискусионни форуми на платформата Bloomberg. Именно въз основа на този анализ и на това тълкуване Комисията след това е преценила наличието на споразумения или съгласувани практики, наличието на ограничение на конкуренцията и наличието на единно продължено нарушение, както и неговата антиконкурентна цел.
92      В случая Комисията поддържа по същество, че някои критики, отправени съответно от Crédit agricole и от Credit Suisse, са недопустими, тъй като не се отнасят до нейното тълкуване на съдържанието на посочените в обжалваното решение конкретни обсъждания, а до обсъждания, които са визирани общо и не са предмет на никаква конкретна критика. Също така критиките, насочени срещу обсъжданията, идентифицирани или разгледани в приложения към представените от тези две банки писмени становища, били недопустими. Накрая, следвало да се приемат за установени фактическите обстоятелства, както и да се приемат доказателствата, които не са оспорени или не са валидно оспорени от тези две банки.
93      В това отношение следва да се припомни, че по силата на член 21 от Статута на Съда на Европейския съюз и на член 76, буква г) от Процедурния правилник исковата молба или жалбата трябва да посочва предмета на спора и кратко изложение на посочените основания.
94      Съгласно постоянната съдебна практика това посочване трябва да е достатъчно ясно и точно, за да позволи на ответника да подготви защитата си, а на Общия съд — да се произнесе по иска или жалбата (вж. решение от 25 януари 2018 г., BSCA/Комисия, T‑818/14, EU:T:2018:33, т. 95 и цитираната съдебна практика).
95      За да е допустим иск, жалба, оплакване или довод, предявен пред Общия съд, съществените правни и фактически обстоятелства, на които се основава ищецът или жалбоподателят, трябва да следват поне обобщено, но по логичен и разбираем начин от текста на самата искова молба или жалба. Макар да е вярно, че съдържанието на исковата молба или жалбата може да бъде обосновавано и допълвано по конкретни въпроси чрез препращане към извлечения от приложени към нея доказателства, общо препращане към други документи, дори приложени към исковата молба или жалбата, не заличава липсата на съществените обстоятелства от правните доводи, които следва да бъдат посочени в исковата молба или жалбата съгласно припомнените в точка 93 по-горе разпоредби (вж. в този смисъл решение от 13 юни 2013 г., Versalis/Комисия, C‑511/11 P, EU:C:2013:386, т. 115).
96      Следователно приложенията могат да бъдат взети предвид само доколкото подкрепят или допълват основания, оплаквания или доводи, изрично посочени от ищеца или жалбоподателя в текста на писмените му изявления, и доколкото е възможно с точност да се определи кои са съдържащите се в тях елементи, които подкрепят или допълват посочените основания, оплаквания или доводи (вж. решение от 9 септември 2015 г., Samsung SDI и др./Комисия, T‑84/13, непубликувано, EU:T:2015:611, т. 33 и цитираната съдебна практика). Освен това Общият съд не е длъжен да изследва и установява сред приложенията основанията, оплакванията и доводите, на които биха могли да се основават искът или жалбата, тъй като приложенията имат чисто доказателствена и документална функции (вж. решение от 17 септември 2007 г., Microsoft/Комисия, T‑201/04, EU:T:2007:289, т. 94 и цитираната съдебна практика).
97      Следователно принципите, припомнени в точки 93—96 по-горе, изключват възможността в рамките на жалба срещу решение на Комисията, прието на основание член 101 ДФЕС и по повод на което тази институция упреква дадени предприятия в определен брой точни и установени форми на поведение, тези предприятия да се ограничат до това да оспорят конкретно и обосновано само някои от тях в същинския текст на писмените си изявления, а за останалите или да оставят на Общия съд да изведе произнасянето си по останалите форми на поведение от изводите си относно първите форми на поведение, макар те да са установени или посочени в приложение, или да препратят Общия съд към приложение, в което критиките им са развити за първи път.
98      Всъщност критики, отправени изключително в приложение и отнасящи се до действия, които нито са посочени, нито a fortiori са критикувани в текста на писмените изявления на жалбоподател, не могат да се считат за доводи, изтъкнати от него в същинския текст на същите писмени изявления.
99      Именно в светлината на тези съображения следва да се разгледат повдигнатите от Комисията възражения за недопустимост, що се отнася съответно до критиките на Crédit agricole и на Credit Suisse.
1.      По възраженията за недопустимост, свързани с критиките на Crédit agricole
100    В рамките на първото основание относно квалифицирането на разглежданите действия като „ограничение с оглед на целта“ Crédit agricole посочва, че оспорва антиконкурентната цел на всички обсъждания, изброени в петте категории, посочени в точка 35 по-горе. За тази цел Crédit agricole сочи единадесет различни обсъждания като „примери“, а именно едно обсъждане за категория 1 (това от 12 март 2015 г.), четири обсъждания за категория 2 (тези от 31 януари, 15 февруари, 21 март и 10 юли 2013 г.), три обсъждания за категория 3 (тези от 19 март, 24 май и 25 юли 2013 г.), три обсъждания за категория 4 (тези от 19 март и 3 юни 2013 г. и от 6 август 2014 г.) и три обсъждания за категория 5 (тези от 18 януари и 10 юли 2013 г. и от 12 март 2015 г.).
101    В рамките на третото си основание Crédit agricole упреква Комисията и за това, че неправилно е предположила, че на банката е била известна обменената информация в съответните чат стаи, за да квалифицира разглежданите действия като „единно продължено нарушение“. В подкрепа на доводите си тази банка се позовава като „пример“ на три обсъждания, а именно тези от 10 и 31 януари и от 11 октомври 2013 г.
102    Комисията счита, че Crédit agricole не е оспорила по-голямата част от другите обсъждания, в които е упрекната, което тази банка отрича в репликата си. За тази цел посочената банка препраща към отговора си на изложението на възраженията, приложен към жалбата. Комисията възразява, че това общо препращане е недопустимо.
103    В това отношение, що се отнася до първото и третото основание, изтъкнати от Crédit agricole, от изложените в точки 93—98 по-горе съображения следва, че при липсата на конкретни и подкрепени с доказателства критики, изложени дори накратко в жалбата, критиките на тази банка срещу обсъжданията, различни от посочените в точки 100 и 101 по-горе и съдържащи се в текста на писмените ѝ изявления, трябва да се обявят за недопустими. Впрочем този пропуск в жалбата не може да се запълни с общото препращане, което Crédit agricole прави в репликата, към нейния отговор на изложението на възраженията, приложен към жалбата.
104    Обратно на поддържаното от Crédit agricole, подобна преценка не нарушава правото на тази банка на ефективна съдебна защита, гарантирано от член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз, с мотива, по същество, че тя била принудена да оспори само някои от разглежданите обсъждания поради изискванията за обем, приложими към писмените ѝ изявления пред Общия съд.
105    Всъщност от точка 105 от Практическите разпоредби по прилагане на Процедурния правилник несъмнено следва, че в преките производства, образувани на основание член 263 ДФЕС, максималният брой страници на писмените изявления е 50 страници за исковата молба или жалбата и 25 страници за репликата. Трябва обаче да се констатира, че жалбата на Crédit agricole е по-малко от 43 страници и че тази банка изобщо не е поискала да надвиши този максимален брой страници, което точка 106 от Практическите разпоредби по прилагане на Процедурния правилник все пак допуска.
106    От гореизложеното следва, че преценките на Комисията в обжалваното решение относно оспорените от Crédit agricole обсъждания въз основа на общи и недоказани съображения или на обсъждания, оспорени от тази банка въз основа на препращане към нейния отговор на изложението на възраженията, трябва да се считат за установени и следователно окончателни (вж. по аналогия решение от 7 ноември 2019 г., Campine и Campine Recycling/Комисия, T‑240/17, непубликувано, EU:T:2019:778, т. 105).
107    За сметка на това достатъчно конкретните и подкрепени с доказателства критики срещу обсъжданията, посочени в точки 100 и 101 по-горе, са допустими и ще бъдат анализирани въз основа на печатите за дати и часове, съдържащи се в транскрипциите на тези обсъждания, представени от Crédit agricole или от Комисията.
2.      По възраженията за недопустимост, свързани с критиките на Credit Suisse
108    В рамките на втората част от първото си основание Credit Suisse счита, че Комисията е нарушила член 101 ДФЕС, като е заключила, че „съобщенията за определяне на цените“ ограничават конкуренцията с оглед на целта. В този контекст тя просто посочва, че този израз се отнася до „съобщенията, съдърж[aщи] информация за i) точната стойност на дадена облигация, ii) стратегиите за търговия на контрагентите, iii) позициите на активите на маркет-мейкърите и iv) паричните потоци“.
109    В отговор на възражение за недопустимост, с което Комисията твърди, че неточността на израза „съобщения за определяне на цените“ трябва да доведе до недопустимост на втората част от първото основание на Credit Suisse, тази банка представя като приложение към репликата таблица, в която са изброени 25‑те обсъждания, които тя квалифицира като „съобщения за определяне на цените“. В тази таблица се уточнява датата на всяко от тези обсъждания, съображението от обжалваното решение, което се позовава на него и референцията му в преписката на Комисията.
110    В това отношение от изложените в точки 93—98 по-горе съображения следва, че при липсата на подкрепени с доказателства и конкретни критики, изложениq макар и накраткоq в жалбата и дори в репликата и приложението към нея, критиките, които тази банка счита, че е формулирала срещу направеното от Комисията тълкуване на съдържанието на 25‑те обсъждания, посочени в точка 109 по-горе, трябва да бъдат обявени за недопустими.
111    От гореизложеното следва, че преценките на Комисията в обжалваното решение, що се отнася до оспорени от Credit Suisse обсъждания въз основа на общи и недоказани съображения или до обсъждания, оспорени от тази банка въз основа на препращане към приложение към репликата, трябва да се считат за установени и следователно окончателни (вж. по аналогия решение от 7 ноември 2019 г., Campine и Campine Recycling/Комисия, T‑240/17, непубликувано, EU:T:2019:778, т. 105).
112    За сметка на това достатъчно конкретните и подкрепени с доказателства критики, отправени в други части от основания или в други основания и насочени срещу тълкуванията на Комисията на съдържанието на анализираните в обжалваното решение обсъждания, са допустими и ще бъдат анализирани въз основа на печатите за дати и часове, съдържащи се в транскрипциите на тези обсъждания, представени от Credit Suisse или от Комисията.
113    Такъв е случаят с критиките относно антиконкурентния характер на някои обсъждания, и по-точно с критиките, насочени срещу тълкуването на съдържанието на обсъжданията от 28 септември 2010 г., 8 февруари 2012 г. и 10 януари 2013 г., споменати накратко в рамките на първата част от първото основание, и срещу тълкуването на съдържанието на обсъжданията от 12 март 2015 г. и на електронното писмо от 24 март 2015 г., споменати в рамките на четвъртата част от второто основание. Такъв е случаят и с критиките, отправени в рамките на втората част от второто основание, които не се отнасят до антиконкурентния характер на някои обсъждания, а са насочени срещу направените в съображение 808 от обжалваното решение преценки относно степента, в която Credit Suisse е запозната с антиконкурентните действия въз основа на съдържанието на обсъжданията от 25 юли и 22 октомври 2013 г. и от 9 януари 2014 г.
Д.      По исканията за отмяна на Crédit agricole и на Credit Suisse
114    В подкрепа на жалбата си жалбоподателите изтъкват основания, които до голяма степен се припокриват и които следва да се разгледат заедно, като същевременно се следи да бъде даден отговор на конкретните доводи, изтъкнати от всеки от тях.
115    По същество основанията им са изградени около три категории критики, които трябва да се разгледат последователно и които са изведени, първо, от грешки при квалифицирането на разглежданото поведение като „единно продължено нарушение“, както и от обхвата на тяхното участие в това нарушение (вторите основания на Crédit agricole и на Credit Suisse), второ, от грешки при квалифицирането на посоченото единно продължено нарушение като „ограничение с оглед на целта“ (първите основания на Crédit agricole и на Credit Suisse) и трето, от грешки при определянето на размера на съответната им глоба (четвърто основание на Crédit agricole и трето основание на Credit Suisse).
116    Трябва обаче предварително да се разгледа третото основание на Crédit agricole: нарушение на принципа на презумпцията за невиновност, тъй като Комисията неправилно презумирала, че финансовите брокери от засегнатите банки са знаели за обменената в стаите за чат информация поради самия факт, че са влезли в тях.
1.      По третото основание на Crédit agricole: нарушение на принципа на презумпцията за невиновност
117    С третото си основание Crédit agricole критикува Комисията, че за целите на квалификацията на разглежданото поведение на основание член 101, параграф 1 ДФЕС е презумирала, че „на финансовите брокери [които участват, и в частност нейния] е била известна цялата информация, обменена в дадена чат стая, при положение че съответният финансов брокер не е участвал в чат групата или в обмена на информация“.
118    В подкрепа на това основание Crédit agricole се позовава на решение от 21 януари 2016 г., Eturas и др. (C‑74/14, EU:C:2016:42, т. 45 и 50), съгласно което „презумпцията за невиновност не допуска […] да приеме, че самото изпращане на съобщение може да представлява достатъчно доказателство, че адресатите му е трябвало да знаят за неговото съдържание“ и съгласно което, ако не може да се докаже, че дадено предприятие е знаело за посоченото съобщение, трябва „въз основа на други обективни и съвпадащи улики да бъде доказано, че [то] мълчаливо е одобрил[о] извършването на антиконкурентно действие“. Освен това тази банка изтъква, че съдебната практика относно обмена на информация в рамките на присъствени срещи не може да се приложи към обмена на информация в чат стаи.
119    При това положение в настоящия случай Комисията не можела валидно да приеме, че съобщаването на информация на „неактивни участници“ в чат стая е достатъчно, за да се счита, че последните са я получили и тя им е била известна, по-специално поради възприетата в съображение 587 от обжалваното решение причина, че те са имали възможност да се върнат и да проследят предходните обсъждания. Това се дължало и на факта, че финансовият брокер на Crédit agricole членувал в повече от 100 чат стаи и се осведомявал чрез много други източници, които се показват пред него на от шест до осем екрана.
120    По-специално, Комисията не можела да приеме за пряко уличаващи обсъжданията от 10 и 31 януари 2013 г., както и от 11 октомври 2013 г., първо, с мотива, че финансовият брокер на Crédit agricole влязъл в разглежданата чат стая едва след обмена на информация, който Комисията има предвид, а за последните — че макар да е влязъл в съответната чат стая, той не е участвал активно в обмена на информация, възприет като нарушение.
121    По-нататък, Комисията не доказала, че финансовият брокер на Crédit agricole е имал интерес да търси съответната информация или е действал въз основа на тази информация. Освен това незнанието на тази информация попречило на финансовия брокер на Crédit agricole да се разграничи публично от нея.
122    Комисията счита, че доводите на Crédit agricole са неоснователни и че критиките, насочени срещу обсъжданията от 10 и 31 януари 2013 г., както и от 11 октомври 2013 г., са неотносими, тъй като тази банка не е оспорила другите обсъждания, за които е упрекната.
123    В самото начало следва да се отхвърли твърдението на Комисията за неотносимост на критиките, насочени срещу обсъжданията от 10 и 31 януари 2013 г. и от 11 октомври 2013 г.
124    Всъщност, въпреки че не може да се приеме, че в рамките на третото основание на Crédit agricole е оспорила по допустим начин обсъждания, различни от тези три обсъждания, както бе посочено в точка 103 по-горе, това не променя факта, че липсата на допустимо оспорване на по-голямата част от инкриминираните от Комисията действия не може да доведе до извода, автоматично и без индивидуален анализ на оспорените обсъждания, че установените от Комисията действия, взети в тяхната цялост, основателно са били квалифицирани като единно продължено нарушение с антиконкурентна цел.
125    По същество следва да се отбележи, че критиките на Crédit agricole повдигат два отделни въпроса.
126    Що се отнася, на първо място, до въпроса дали Комисията може да приеме като доказателство за антиконкурентно поведение обсъждания, проведени в чат стая, в която съответното предприятие е влязло, но без да е участвало активно, следва да се припомни, че според постоянната съдебна практика пасивните форми на участие в нарушение, например присъствието на предприятието на срещи, на които са сключени споразумения от антиконкурентно естество, без то да им се е противопоставило явно, съставляват съучастие, за което се носи отговорност по член 101, параграф 1 ДФЕС, доколкото мълчаливото одобрение за неправомерна дейност, без открито разграничаване от нейното съдържание или съобщаване за нея на административните органи, насърчава продължаването на нарушението и пречи на разкриването му (вж. решение от 22 октомври 2015 г., AC-Treuhand/Комисия, C‑194/14 P, EU:C:2015:717, т. 31 и цитираната съдебна практика).
127    Разбира се, тази съдебна практика е развита във връзка със срещи, проведени в присъствието на представители на съответните предприятия. Същевременно нищо не позволява да се приеме, че тя не следва да се прилага по аналогия към обсъждания, проведени в чат стаи в интернет, в които дадено предприятие е влязло.
128    Точки 45 и 50 от решение от 21 януари 2016 г., Eturas и др. (C‑74/14, EU:C:2016:42), на които се позовава Crédit agricole, не могат да поставят този извод под въпрос.
129    Всъщност решение от 21 януари 2016 г., Eturas и др. (C‑74/14, EU:C:2016:42), не се отнася, както в настоящия случай, до постоянна чат стая, в която съобщенията на участниците се предават в реално време на всички влезли в нея лица, които се запознават или поне могат мигновено да се запознаят с тях. Както изрично следва от точка 7 от посоченото съдебно решение, то се отнася до система, която функционира по същия начин като електронна поща, съобщенията от която се доставят като електронни писма, и за да бъдат прочетени, се предполага предварително да бъдат отворени от своя получател, който следователно непременно трябва да предприеме активно действие, за да се запознае ефективно със съдържанието на изпратеното му съобщение.
130    При това положение обстоятелството, че в контекста на решение от 21 януари 2016 г., Eturas и др. (C‑74/14, EU:C:2016:42), Съдът по същество е постановил, че запознаването със съдържанието на съобщение, изпратено чрез инструмент, подобен на електронна поща, не може да се изведе само от факта, че това съобщение е било изпратено, не може да означава, че в контекста на съобщенията, изпратени в постоянна чат стая и които се доставят в реално време на всички влезли в нея лица, Комисията трябва да докаже, че съобщението, което се противопоставя на дадено предприятие, действително е било прочетено от служителя на това предприятие.
131    Така в случая Комисията е имала право да приеме, че на Crédit agricole са били известни обсъжданията, проведени в постоянните чат стаи, в които е влизал нейният финансов брокер, макар да не е участвал активно в тези обсъждания, или също, макар да е разполагал с множество други, съвпадащи източници на информация.
132    Положението би могло да бъде различно само ако Crédit agricole бе доказала със сигурни и съдържащи печат за точни дата и час доказателства, че нейният финансов брокер не е узнал ефективно за съобщението или съобщенията, възприети като нарушение.
133    Crédit agricole обаче не представя такова доказателство, що се отнася по-конкретно до обсъждането, проведено на 31 януари 2013 г. между 11 ч. 02 мин. 08 сек. и 11 ч. 05 мин. 38 сек. в чат стая PCHAT‑0x2000001313671, в която финансовият брокер на тази банка е влязъл, считано от 7 ч. 16 мин. същия ден. Впрочем може да се отбележи, че макар да не е взел активно участие в обсъждането, същият финансов брокер е реагирал на въпросното обсъждане в 11 ч. 29 мин. 08 сек., в съобщение, което се появява четири реда след това от 11 ч. 05 мин. 38 сек.
134    Същото се отнася и за обсъждането, състояло се на 11 октомври 2013 г. между 9 ч. 18 мин. 25 сек. и 9 ч. 19 мин. 15 сек. в чат стая CHAT-fs:5257AB6D 02E00121, в която финансовият брокер на тази банка влязъл, считано от 8 ч. 44 мин. 58 сек. същия ден.
135    Що се отнася, на второ място, до отделния въпрос дали Комисията е можела да приеме като доказателство за антиконкурентно поведение на Crédit agricole, отбелязващо началото на участието ѝ в спорното нарушение, обсъждането от 10 януари 2013 г., проведено в рамките на постоянна чат стая в момент, към който финансовият брокер на тази банка все още никога не е влизал в нея с идентификаторите на въпросната банка, Комисията посочва в рамките на становище, представено вследствие на процесуално-организационно действие, че не се опира на факта, че след влизането си в чат стаята финансовият брокер на същата тази банка е знаел или е могъл да се запознае с антиконкурентното обсъждане, проведено по-рано същия ден, като се върне да проследи отново хронологията на обсъждането.
136    В това отношение Комисията уточнява следното:
„Crédit agricole носи отговорност за цялото единно продължено нарушение за целия период на участие, тъй като е участвала активно във всички действия, включени в единното продължено нарушение […] Дори ако Комисията трябва да докаже знанието на Crédit agricole (quod non), тя не е длъжна да доказва, че [банката] е знаела за всяка обменена информация, нито че нейният финансов брокер действително е прочел цялата обменена в чат стаята информация. Достатъчно е Комисията да докаже, че Crédit agricole е знаела за планираните или прилаганите от другите участници в картела неправомерни действия в преследване на общата цел, или че е могла разумно да ги предвиди и е била готова да поеме риска от това“.
137    При липсата на обмен на информация с антиконкурентен характер, осъществен същия ден и след първото влизане на финансовия брокер на Crédit agricole във въпросната чат стая, само по себе си това първо влизане не е достатъчно, за да се определи началният момент на участието на тази банка в спорното нарушение към 10 януари 2013 г., въпреки че поради предходното си трудово правоотношение с BofA този финансов брокер е знаел, че осъщественият в нея обмен е можел да има антиконкурентен характер.
138    Всъщност, от една страна, в частност от съображения 43 и 662 от обжалваното решение следва, че създаването на чат стаи и участието в тях само по себе си не е антиконкурентно. В този смисъл Комисията не е възприела като довод срещу участниците проведените обсъждания в такива чат стаи, които са били предназначени за общуване или са имали за цел да се проучи възможността за двустранни сделки или да се обмени информация относно вече познатия на всички цвят на пазара, въпреки че тези обсъждания са проведени през периода на нарушението.
139    В този смисъл антиконкурентният характер на обсъжданията, критикувани от Комисията, е свързан единствено с предмета им, а не с контекста, в който са проведени.
140    От друга страна, обсъждането от 10 януари 2013 г. представлява първото антиконкурентно обсъждане, което се сочи срещу Crédit agricole и поставя за Комисията началото на участието на тази банка в спорното нарушение.
141    За да приеме обаче 10 януари 2013 г. като начална дата на участието на Crédit agricole в спорното нарушение, Комисията не може да се позовава единствено на факта, че чрез финансовия си брокер тази банка е влязла в разглежданата чат стая, като добре е знаела, че в миналото в нея са били провеждани антиконкурентни обсъждания, и с намерението да продължи да участва в такива обсъждания, както се подразбира от бележка под линия 891 от обжалваното решение.
142    Тази институция е трябвало също така да докаже, че на 10 януари 2013 г. след първото влизане на финансовия брокер на Crédit agricole в спорната чат стая тази банка е участвала активно или най-малкото е присъствала пасивно на антиконкурентно обсъждане, така че е могла да предаде или да получи чувствителна търговска информация, която е от естество или да повлияе върху актуалното или потенциалното пазарно поведение на конкурент, или да разкрие на такъв конкурент поведението, което Crédit agricole е решила да следва на пазара или което Crédit agricole възнамерява да следва на него (вж. в този смисъл решение от 26 януари 2017 г., Duravit и др./Комисия, C‑609/13 P, EU:C:2017:46, т. 72).
143    В случая обаче нито от обжалваното решение, нито от преписката, с която разполага Общият съд, следва, че на 10 януари 2013 г. в разглежданата чат стая са били разменени съобщения с антиконкурентен характер след първото влизане на финансовия брокер на Crédit agricole в тази чат стая.
144    Следователно Комисията не е можела, без да допусне грешка, и по-специално без да наруши презумпцията за невиновност, приложима в производствата по прилагане на член 101 ДФЕС (вж. в този смисъл решение от 21 януари 2016 г., Eturas и др., C‑74/14, EU:C:2016:42, т. 38 и цитираната съдебна практика), да приеме, че на 10 януари 2013 г. Crédit agricole е участвала в антиконкурентно поведение чрез самото си влизане в разглежданата чат стая, и да приеме, че за начален момент на участието на тази банка в нарушението трябва да се определи тази дата.
145    С оглед на гореизложеното третото основание на Crédit agricole следва да се уважи в частта, която се отнася до обсъждането от 10 януари 2013 г., а в останалата му част — да бъде отхвърлено по същество.
146    Последиците от грешката на Комисията във връзка с това обсъждане от 10 януари 2013 г. за законосъобразността на обжалваното решение обаче ще бъдат разгледани в точки 550 и 551, както и в точки 981—986 по-долу, в контекста на продължителността на нарушението, в което е упрекната Crédit agricole, и на изчисляването на наложената на тази банка глоба.
2.      По второто основание на Crédit agricole и второто основание на Credit Suisse: грешки при квалифицирането на разглежданите деяния като единно продължено нарушение
а)      Предварителни бележки
147    В случай на спор относно наличието на нарушение на правилата за конкуренция Комисията трябва да докаже констатираните от нея нарушения и да докаже надлежно, посредством съвкупност от сериозни, точни и съвпадащи улики, осъществяването на фактическия състав на нарушение (вж. в този смисъл решения от 31 март 1993 г., Ahlström Osakeyhtiö и др./Комисия, C‑89/85, C‑104/85, C‑114/85, C‑116/85, C‑117/85 и C‑125/85—C‑129/85, EU:C:1993:120, т. 126 и 127, от 17 декември 1998 г., Baustahlgewebe/Комисия, C‑185/95 P, EU:C:1998:608, т. 58, и от 6 януари 2004 г., BAI и Комисия/Bayer, C‑2/01 P и C‑3/01 P, EU:C:2004:2, т. 62).
148    Съгласно постоянната съдебна практика нарушение на член 101, параграф 1 ДФЕС може да бъде извършено не само с отделно действие, но и с поредица от действия или с продължавано поведение, дори когато един или няколко елемента от тази поредица от действия или от това продължавано поведение биха могли и сами по себе си, взети изолирано, да съставляват нарушение на посочената разпоредба. Така, когато различните дейности се вписват в един „общ план“ поради своята еднаква цел, нарушаваща конкуренцията на вътрешния пазар, Комисията е в правото си да търси отговорност за тези дейности в зависимост от участието в нарушението, разглеждано в неговата цялост (вж. решение от 6 декември 2012 г., Комисия/Verhuizingen Coppens, C‑441/11 P, EU:C:2012:778, т. 41 и цитираната съдебна практика).
149    Следователно предприятието, участвало в такова единно продължено нарушение със свои собствени действия, които попадат в обхвата на понятието за споразумение или за съгласувана практика по смисъла на член 101, параграф 1 ДФЕС и целят да допринесат за осъществяването на нарушението в неговата цялост, може да носи отговорност и за действията, извършени от други предприятия в рамките на същото нарушение, за целия период на участието си в посоченото нарушение. Такъв е случаят, когато е доказано, че това предприятие е възнамерявало да допринесе със собствените си действия за преследваните от всички участници общи цели и че е знаело за предвижданите или вече извършени от други предприятия действия в изпълнение на същите цели или че е могло разумно да ги предвиди и е било готово да понесе свързания с тях риск (вж. решение от 6 декември 2012 г., Комисия/Verhuizingen Coppens, C‑441/11 P, EU:C:2012:778, т. 42 и цитираната съдебна практика; в този смисъл вж. също решение от 16 юни 2011 г., Team Relocations и др./Комисия, T‑204/08 и T‑212/08, EU:T:2011:286, т. 36 и 37).
150    Така дадено предприятие може да е участвало пряко във всички антиконкурентни действия, които съставляват съответното единно продължено нарушение, като в този случай Комисията е в правото си да търси от него отговорност за всички действия и следователно за посоченото нарушение в неговата цялост. Едно предприятие може да е участвало пряко и само в част от антиконкурентните действия, съставляващи това единно продължено нарушение, но да е знаело за всички други предвиждани или вече извършени от останалите участници в картела противоправни действия в изпълнение на същите цели или да е могло разумно да ги предвиди и да е било готово да понесе свързания с тях риск. В такъв случай Комисията също е в правото си да търси от това предприятие отговорност за всички антиконкурентни действия, съставляващи това нарушение, и следователно за нарушението в неговата цялост (решения от 6 декември 2012 г., Комисия/Verhuizingen Coppens, C‑441/11 P, EU:C:2012:778, т. 43, и от 24 юни 2015 г., Fresh Del Monte Produce/Комисия и Комисия/Fresh Del Monte Produce, C‑293/13 P и C‑294/13 P, EU:C:2015:416, т. 158).
151    Обратно, ако едно предприятие е участвало пряко в едно или повече антиконкурентни действия, съставляващи единното продължено нарушение, но не е доказано, че то е възнамерявало да допринесе със собствените си действия за всички преследвани от останалите участници в картела общи цели и че е знаело за всички предвиждани или вече извършени от споменатите участници противоправни действия в изпълнение на същите цели или че е могло разумно да ги предвиди и е било готово да понесе свързания с тях риск, Комисията е в правото си да търси от него отговорност само за действията, в които пряко е участвало, както и за предвижданите или вече извършените от останалите участници действия в изпълнение на същите като преследваните от това предприятие цели, за които действия е доказано, че предприятието е знаело или е могло разумно да ги предвиди и е било готово да понесе свързания с тях риск (решения от 6 декември 2012 г., Комисия/Verhuizingen Coppens, C‑441/11 P, EU:C:2012:778, т. 44, и от 24 юни 2015 г., Fresh Del Monte Produce/Комисия и Комисия/Fresh Del Monte Produce, C‑293/13 P и C‑294/13 P, EU:C:2015:416, т. 159).
152    От това следва, че констатацията за наличие на единно продължено нарушение се отличава от въпроса дали едно предприятие може да бъде подведено под отговорност за това нарушение в неговата цялост (вж. в този смисъл решение от 26 септември 2018 г., Infineon Technologies/Комисия, C‑99/17 P, EU:C:2018:773, т. 174).
153    По-точно, както е видно от цитираната в точки 148—151 по-горе съдебна практика, определящите елементи, за да се приеме участие на дадено предприятие в единно продължено нарушение, са три. Първият засяга самото съществуване на единното продължено нарушение, а именно че различните разглеждани действия трябва да са част от „общ план“, преследващ единна антиконкурентна цел. Вторият и третият елемент се отнасят до възможността за възлагане на отговорността за единното продължено нарушение на дадено предприятие. В това отношение, от една страна, това предприятие трябва да е възнамерявало да допринесе със собствените си действия за преследваните от всички участници общи цели. От друга страна, то трябва да е знаело за предвижданите или вече извършени от други предприятия неправомерни действия в изпълнение на същите цели или трябва да е можело разумно да ги предвиди и да е било готово да понесе свързания с тях риск.
154    В настоящия случай с второто си основание Crédit agricole поддържа, че Комисията „не е представила подходящи доказателства или мотиви, че тя е участвала в единно продължено нарушение“. С първата част от второто си основание тя изтъква, че „не е допринесла за общ план“. С втората част от това основание Crédit agricole твърди, че констатираното нарушение не е било продължено.
155    В това отношение, от една страна, доколкото в самото заглавие на второто си основание Crédit agricole упреква Комисията, че не е изложила „адекватни“ мотиви, следва да се подчертае, че анализът на съображения 750—828 от обжалваното решение, посветени на доказването на наличието на единно продължено нарушение, в което тази банка е участвала, и които съдържат по-конкретно препратки към други съображения от посоченото решение, както и отговори на доводите на участващите банки, са позволили на посочената банка да се запознае с основанията за взетата мярка, за да защити правата си, и са дали възможност на Общия съд да упражни своя контрол за законосъобразност на обжалваното решение. Впрочем точността на мотивите, които се съдържат в обжалваното решение, ще бъде разгледана в рамките на отговора на различните доводи, изтъкнати от тази банка и целящи да поставят под въпрос основателността на преценките на Комисията.
156    От друга страна, от текста на първата част от второто основание, изтъкнато от Crédit agricole, произтича, че в рамките на тази част и както твърди Комисията в съдебното заседание, Crédit agricole не оспорва съществуването на общ план, преследващ единна антиконкурентна цел, а само участието си в този общ план и следователно участието си в установеното единно продължено нарушение.
157    Що се отнася до Credit Suisse, с първата и третата част от второто си основание тази банка оспорва наличието на единно продължено нарушение. По-нататък, с втората и четвъртата част от същото основание тази банка оспорва своята отговорност за нарушението през определения в обжалваното решение период.
158    В светлината на съображенията, изложени в точки 148—153 по-горе, доводите на Crédit agricole и на Credit Suisse следва да се разгледат, като се разграничат, от една страна, доводите, насочени срещу констатацията за наличие на единно продължено нарушение, и от друга страна, тези, които са насочени срещу констатацията, че може да им се вмени отговорността за това нарушение за определен период от време.
159    Същевременно е важно да се отбележи, че в рамките на съответните си жалби Crédit agricole и Credit Suisse установяват връзки между въпросите, повдигнати с второто им основание, и доводите, които изтъкват в рамките на първото си основание, изведени по същество от нарушение на член 101 ДФЕС, допуснато от Комисията, когато е приела, че е налице ограничаване „с оглед на целта“.
160    Следователно, преди да бъдат разгледани доводите, споменати в точка 158 по-горе, е необходимо да се анализират някои фактически констатации и някои преценки на Комисията, свързани със съществуването на споразумения и/или съгласувани практики с антиконкурентен характер, които се съдържат в съображения 593—621 от обжалваното решение. Всъщност тези констатации и преценки могат да имат отражение върху правилността на изводите на Комисията относно, от една страна, наличието на единно продължено нарушение, и от друга страна, възможността за възлагане на отговорността за посоченото нарушение на Crédit agricole и на Credit Suisse.
б)      По съществуването на споразумения и/или съгласувани практики с антиконкурентен характер
161    В рамките на преценката си за антиконкурентния характер на констатираните от нея действия Комисията представя и тълкува съдържанието на повече от сто обсъждания. Credit Suisse и Crédit agricole обаче са оспорили валидно само някои обсъждания, отнасящи се до тях, което означава, че обсъжданията, които не са били валидно оспорени, трябва да се считат за установени и следователно за окончателни, така както и направеното от Комисията тълкуване на тези обсъждания (вж. т. 91—113 по-горе).
162    Така, що се отнася до Crédit agricole, в светлината на съдържащите се в първото ѝ основание конкретни, точни и подкрепени с доказателства критики следва да се констатира, че е допустимо тази банка да оспорва антиконкурентния характер единствено на обсъжданията от 18 и 31 януари 2013 г., от 15 февруари 2013 г., от 19 и 21 март 2013 г., от 24 май 2013 г., от 3 юни 2013 г., от 10 и 25 юли 2013 г., от 6 август 2014 г. и от 12 март 2015 г. (вж. т. 103 по-горе).
163    Що се отнася до Credit Suisse, с оглед на конкретните, точни и подкрепени с доказателства критики, съдържащи се в първата част от първото ѝ основание и в четвъртата част от второто ѝ основание, следва да се констатира, че е допустимо тази банка да оспорва антиконкурентния характер само на обсъжданията от 28 септември 2010 г., от 8 февруари 2012 г., от 10 януари 2013 г. и от 12 март 2015 г., както и на електронното писмо, изпратено от финансовия ѝ брокер до финансовия брокер на Crédit agricole на 24 март 2015 г. (вж. т. 112 и 113 по-горе).
164    Като се има предвид, че за да се провери дали е налице единно продължено нарушение, както и наличието на ограничение с оглед на целта, следва да се отчете антиконкурентният характер на установените от Комисията действия, и по-точно тълкуването на съдържанието на анализираните в обжалваното решение обсъждания, на първо място, е важно да се припомни съдържанието на обсъжданията, чийто антиконкурентен характер е окончателно установен, и на второ място, да се прецени антиконкурентният характер на обсъжданията, които е допустимо Crédit agricole и Credit Suisse да оспорват, като се има предвид, че тези две банки не оспорват нито съществуването на анализираните в обжалваното решение обсъждания, нито съдържанието на тези обсъждания, и по-специално използвания от финансовите брокери език.
1)      По обсъжданията, чийто антиконкурентен характер е установен
165    В съображение 613 от обжалваното решение Комисията определя за аналитични цели петте категории поведение, припомнени в точка 35 по-горе, и илюстрира съответните поведения по-специално в съображения 614—616 от това решение.
166    В съображение 614 от обжалваното решение Комисията споменава множество обсъждания, в които участниците се изразяват относно цените си по следния начин: „gonna show the same..fck him“ (обсъждане от 1 февруари 2010 г., споменато в съображение 127); „ok i will [s]how [him] the same“ (обсъждания от 8 февруари 2010 г. и 23 февруари 2012 г., споменати съответно в съображения 129 и 377); „yeah cool…I am going 28/25 in libl“ (обсъждане от 24 февруари 2010 г., споменато в съображение 131); „lets both bid same level“ (обсъждане от 10 март 2010 г., споменато в съображение 143); „where shall we show[?]“ (обсъждане от 11 март 2010 г., споменато в съображение 148); „I will bid the same“ (обсъждания от 25 март 2010 г., 1 и 14 юни 2011 г., споменати съответно в съображения 157, 298 и 301); „where you want to bid/show?“. (обсъждания от 6 април 2010 г. и от 25 април 2012 г., споменати съответно в съображения 169 и 403); „lets both bid 41?. and split the trade?“. (обсъждане от 6 април 2010 г., споменато в съображение 173); „being asked to offer 20mm… you might see it in a sec so lets sh[]ow at the same level… 50?“. (обсъждане от 19 април 2010 г., споменато в съображение 174); „ok cool will show same level… and wont improve“ (обсъждане от 2 юни 2010 г., споменато в съображение 190); „just seen the same effing enquiry… I’ll bid 44 tooo“ (обсъждане от 12 август 2010 г., споменато в съображение 215); „Let’s just keep that price up because I am not going to improve from there. Because they are just going to try and play one place against another“ (обсъждане от 13 октомври 2010 г., споменато в съображение 236); „140 is fine man… will show that“ (обсъждане от 25 януари 2011 г., споменато в съображение 271); „will offer to miss“ (обсъждане от 11 февруари 2011 г., споменато в съображение 277); „shall we switch prices etc at the same level?“. (обсъждане от 9 март 2011 г., споменато в съображение 283); „in case he comes to [you]. maybe worth showing same level. so we can max the dough“ (обсъждане от 19 май 2011 г., споменато в съображение 294); „tell him you see them like 20/17 or something“ (обсъждане от 15 юли 2011 г., споменато в съображение 309); „perfect… I’ll show the same“ (обсъждане от 6 октомври 2011 г., споменато в съображение 337); „will show a worse price“ (обсъждане от 25 април 2012 г., споменато в съображение 403); „lets leave it up there for 100mm?“, „then move it back a bps after that“ (обсъждане от 31 май 2012 г., споменато в съображение 418).
167    Други съображения от обжалваното решение разкриват също факта, че участниците са се изразили относно своите цени по следния начин: „show them cheaper or whatever“ (обсъждане по телефона на 25 септември 2013 г., споменато в съображение 528); „hey mate… I’m showing some 7‑10yr ideas out to someone so was just that up. Where u wanna show out? 39 your level?“ (обсъждане от 5 февруари 2014 г., споменато в съображение 539).
168    В съображение 615 от обжалваното решение Комисията споменава множество обсъждания, в които участниците си обменят информация по следния начин: „just got an order from custy to sell 100mm germs… where do you see correct bidside“, „what the right bidside“, „where [you] got them marked?“ (обсъждания от 19 януари 2010 г., посочени в съображения 116, 121 и 124); „where u buy cades 10/14… i was aske those“ (обсъждане от 24 февруари 2010 г., посочено в съображение 131); „being asked to offer 20mm eib 2.75 15… where are these things at?“ (обсъждане от 6 април 2010 г., посочено в съображение 165); „where you show? i have those as well“ (обсъждане от 19 май 2010 г., посочено в съображение 185); „that’s what client is telling me they’ve seen away“ (обсъждане от 27 август 2010 г., посочено в съображение 222); „where u gonna be bidding kfw 20’s if asked?“ (обсъждане от 31 август 2010 г., посочено в съображение 228); „where you bidding the spain? seeing ti now as well“ (обсъждане от 7 юли 2011 г., посочено в съображение 304); „i think they must be sellers“ (обсъждане от 18 януари 2012 г., посочено в съображение 351); „is he the one that hit you[?]“ (обсъждане от 7 март 2012 г., посочено в съображение 388); „where [you] guys marking these now?“ (обсъждане от 25 април 2012 г., посочено в съображение 400); „oh yeah…that scumbag. Cool, thks for headsup“ (обсъждане от 28 август 2012 г., посочено в съображение 434); „where would u bid that just out of interest“ (обсъждане от 12 юли 2013 г., посочено в съображение 507); „i showed 70, but he’s looking for 71“ (обсъждане от 14 март 2014 г., посочено в съображение 547).
169    Други съображения от обжалваното решение разкриват и факта, че участниците са обменяли информация по следния начин: „what level these pups trading at[?]“ (обсъждане от 11 януари 2013 г., споменато в съображение 452 от обжалваното решение); „where you marking cades 04/17?“, „i am close to buying 200mm eib 06/18…got a buyer already in the wings… and they were trading at lib+5 a short while back… still only at lib+18… can easily come in another 5‑7 bps… guy wants 33.5… for 275mm…hes also thinking about selling me 250mm eib 03/18… but wants 23.5 for them“, „that my bid in the cades 01/18… in icap… and cantors… so going cheaper offer aint gonna help!“, „i just sold 73mm eib 03/20 in cantors… on a no post at 44.5“, „i just traded eib 03/20 at 44.5… now they going up at 44… and guy might even pay 43.5… must have been a retail bu[y]er i guess“ (обсъждане от 2 юли 2013 г., споменато в съображение 495 от обжалваното решение); „we showed that switch out to them earlier.can’t believe they’re comping us.lol“, „i bid +12 and getting chiselled…showd nibs out at ‑1“ (обсъждане от 9 август 2013 г., споменато в съображение 515 от обжалваното решение).
170    Накрая, в съображение 616 от обжалваното решение Комисията споменава множество обсъждания, в които участниците се изразяват относно дейностите си по договаряне по следния начин: „I’ll remove my offer“ (обсъждане от 24 февруари 2010 г., споменато в съображение 131); „i’m gonna show this 215 bid a 200 offer if that doesn’t get in the way of what you’re doing“ (обсъждане от 12 август 2010 г., споменато в съображение 211); „you want me to kill the bid?“ (обсъждане от 26 август 2010 г., споменато в съображение 216); „ok I will show the same“ (обсъждане от 8 февруари 2010 г., споменато в съображение 129); „where you want me to show“ (обсъждане от 8 март 2010 г., споменато в съображение 139); „shall i kill me 144 offer“ (обсъждане от 24 септември 2010 г., споменато в съображение 230); „take it out for now man…don’t want [to] have to pay 15!“ (обсъждане от 20 октомври 2010 г., споменато в съображение 243); „can i lift them first and cover my short?“, „no worries…let me know when you’re done“ (обсъждане от 9 ноември 2010 г., посочено в съображение 248); „i’ll stay out of it for a while until u’re done“ (обсъждане от 30 ноември 2010 г., посочено в съображение 260); „don’t worry man i#ll look after your posis while away“ (обсъждане от 13 декември 2010 г., посочено в съображение 262); „can show them tighter if it helps“ (обсъждане от 21 септември 2011 г., посочено в съображение 322); „i can kill it if u want“ (обсъждане от 2 ноември 2011 г., посочено в съображение 341); „want me to show cheaper?“ (обсъждане от 19 януари 2012 г., посочено в съображение 356); „can u do me a favour and kill the bid if possible“ (обсъждане от 12 март 2012 г., посочено в съображение 392); „i told him I’d sell once you’re out the way“ (обсъждане от 17 юли 2012 г., посочено в съображение 430); „can [you] kill that bid in the 08/15 pls“ (обсъждане от 28 август 2012 г., посочено в съображение 434); „kill it for now if you can… just while i get the bid in“ (обсъждане от 15 октомври 2012 г., посочено в съображение 440); „can you just stay out of it for the moment…as in don’t bid them up…and i will add your 5mm wherever i get mine back?…cool?“ (обсъждане от 23 януари 2013 г., посочено в съображение 461); „get yours down to a managable position and then i’ll worry about mine“ (обсъждане от 13 март 2013 г., посочено в съображение 475); „I can kill the offer if u like“ (обсъждане от 14 август 2013 г., посочено в съображение 519); „let me kill offer“ (обсъждане от 4 март 2014 г., посочено в съображение 541).
171    Други съображения от обжалваното решение разкриват също факта, че участниците са се изразили относно дейностите си по договаряне по следния начин: „[yo]u short kfw 10/22? i am short aswell. but told icap to give you all of them as i am not that keen to [co]ver them“ (обсъждане от 11 януари 2013 г., посочено в съображение 452); „sorry I didnt realised kbn 19 in tullets was you… i went better bid… can kill it if you wanty… we are short 10mm“ (обсъждане от 22 юли 2014 г., посочено в съображение 558).
172    В случая, първо, Crédit agricole и Credit Suisse не оспорват извода на Комисията, че тези обсъждания установяват наличието на практики, които имат всички характеристики на споразумение и/или съгласувана практика по смисъла на член 101, параграф 1 ДФЕС.
173    Второ, според постоянната съдебна практика присъщо на разпоредбите на Договора относно конкуренцията е, че всеки икономически оператор трябва да определя самостоятелно политиката, която възнамерява да следва на вътрешния пазар (вж. решение от 23 ноември 2009 г., Asnef-Equifax и Administración del Estado, C‑238/05, EU:C:2006:734, т. 52 и цитираната съдебна практика).
174    Макар това изискване за самостоятелност да не изключва правото на икономическите оператори да се адаптират разумно спрямо установеното или очакваното поведение на своите конкуренти, то все пак категорично не допуска каквото и да било установяване на пряк или косвен контакт между такива оператори, който може да повлияе на поведението на пазара на настоящ или потенциален конкурент или да разкрие пред подобен конкурент поведението, което операторът е решил или което планира да възприеме на пазара, щом като тези контакти имат за цел или резултат да създадат условия на конкуренция, които не биха отговаряли на нормалните условия на разглеждания пазар, предвид естеството на доставяните стоки или услуги, на значението и броя на предприятията, както и на обема на посочения пазар (вж. решение от 19 март 2015 г., Dole Food и Dole Fresh Fruit Europe/Комисия, C‑286/13 P, EU:C:2015:184, т. 120 и цитираната съдебна практика).
175    От една страна обаче, съдържанието на проведените между финансовите брокери на засегнатите банки обсъждания показва, че последните са съгласували цените си (вж. т. 166 и 167 по-горе). Всъщност, както е видно от цитати като „gonna show the same“, „ok I will [s]how the same“ или „lets both bid same level“, участниците са се споразумели за цените на предлаганите от тях оферти на конкретни клиенти, както и за цените, обявени на пазара за конкретна OSSA.
176    Съдържанието на проведените между финансовите брокери на засегнатите банки обсъждания показва също, че последните са съгласували дейностите си по търгуване (вж. т. 170 и 171 по-горе). По-специално, както е видно от цитатите като „I’ll remove my offer“, „I’ll stay out for a while“ или „i can kill it if u want“, финансовите брокери са се споразумели да се въздържат от наддаване, да направят оферта или да оттеглят оферта от пазара, и в частност от платформа на брокер, когато такава оферта би навредила на единия или на другия от посочените участници. Това поведение е можело впоследствие да доведе до разпределяне (split) на съответните облигации между финансовите брокери.
177    Следователно съгласуването на цените за конкретни клиенти или за пазара, както и съгласуването на дейностите по търгуване са пречка финансовите брокери на засегнатите банки да определят самостоятелно политиката, която възнамеряват да следват на пазара. Именно в светлината на тези съображения Комисията правилно е приела, че сътрудничеството между съответните финансови брокери и зачитането от тяхна страна на интересите на останалите на моменти е толкова тясно, че те все едно действат така, сякаш договарят един и същ портфейл от облигации за сметка на едно и също предприятие.
178    От друга страна, от възпроизведените в точки 168 и 169 по-горе откъси, както и от други обсъждания, разгледани хронологично в раздел 4 от обжалваното решение, е видно, че по време на обсъжданията си финансовите брокери са разкривали спонтанно или при поискване чувствителна търговска информация, която е можела да бъде използвана от останалите финансови брокери, за да осъществяват дейностите си по търгуване или да определят стратегията си за търговия или за ценообразуване.
179    По-точно, участниците са обменяли информация за своите дейности по търгуване или за бъдещата си стратегия, като например, първо, сделките, които току-що са осъществили, които са в процес на осъществяване или които те предвиждат да осъществят в краткосрочен план, второ, собствената им котировка на цената на дадена облигация („where do you see correct bidside“, „where [you] got them marked?“. „where you show?“.), трето, позицията им за договаряне, четвърто, състоянието на техните активи, както и, пето, имената на клиентите, които са се обърнали към тях, исканията на последните и цените, предложени на същите. Следователно обменената информация е била вътрешна за участващите банки, недостъпна за обществеността и ясно идентифицирана, което я прави чувствителна. Чувствителният характер на тази информация се потвърждава по-специално от посоченото в съображение 343 от обжалваното решение обсъждане от 15 ноември 2011 г. между тримата основни участващи финансови брокери, а именно, по онова време, финансовият брокер на Deutsche Bank, финансовият брокер на BofA и финансовият брокер на Credit Suisse. Всъщност по време на това обсъждане един от тях обяснява: „this has to stay between us“.
180    Впрочем този обмен на информация се извършвал само в рамките на ограничен кръг финансови брокери, които се познавали. Този обмен позволявал на въпросните финансови брокери да съгласуват по опортюнистичен начин поведението си по отношение на цените и условията на договаряне и да избягват да продават по-евтино или да формулират по-добра оферта от другите участващи финансови брокери. Така този обмен водел до благоприятна информационна асиметрия, като увеличавал прозрачността между съответните финансови брокери и намалявал чувствително в тяхна полза нормалната несигурност, присъща на пазара, последица от което било извличането на предимство спрямо техните клиенти и конкурентните финансови брокери. Следователно този обмен имал дискриминационно измерение.
181    Освен това предвид предмета си обменената между участниците информация позволявала на всеки от тях да има точно познание за дейностите по търгуване и за ценовите стратегии или стратегиите за договаряне на техните конкуренти, що се отнася до конкретен клиент или конкретна облигация.
182    Накрая, констатираният от Комисията обмен се отнася до неотдавнашна, текуща или бъдеща информация, като например сделки, които току-що са се осъществили, които са в процес на осъществяване или които се предвиждат в краткосрочен план.
183    Следователно констатираният от Комисията в настоящия случай обмен на информация не е сравним с разглеждания по делото, по което е постановено решение от 23 ноември 2006 г., Asnef-Equifax и Administración del Estado (C‑238/05, EU:C:2006:734), въз основа на който Съдът е приел, че система за обмен на информация между финансови институции, като например информационен файл за платежоспособността на клиентите, съдържащ анонимизирана и достъпна по недискриминационен начин за всички действащи на пазара оператори информация, по принцип не води до ограничаване на конкуренцията по смисъла на член 101, параграф 1 ДФЕС.
184    Всъщност разглежданият в случая обмен на информация е увеличил прозрачността само между участниците в спорното нарушение. Вследствие на това този обмен е намалил съществуващата на пазара несигурност, което Credit Suisse признава в съдебното заседание, като същевременно поддържа, че в нетипичния контекст на пазара на OSSA такъв обмен не е имал типичните последици на обмена на текуща чувствителна търговска информация. От намаляването на несигурността, предизвикано от установения от Комисията обмен на информация, са се ползвали разглежданите банки, по-конкретно доколкото са могли да предвидят поведението на другите участници, и то в ущърб по-специално на своите клиенти и на останалите конкурентни финансови брокери.
185    Следователно антиконкурентният характер на обсъжданията, чието тълкуване е окончателно и доказано, трябва да се вземе предвид за целите на разглеждането на второто основание, изтъкнато от Crédit Agricole и от Credit Suisse, всяко от които е свързано със съществуването на единно продължено нарушение, както и за целите на разглеждането на първите изтъкнати от тези банки основания, свързани с наличието на ограничение с оглед на целта.
2)      По антиконкурентния характер на обсъжданията, които е допустимо да бъдат оспорени от Crédit agricole и Credit Suisse
186    От практиката на Съда следва, че когато при установяване на нарушение на член 101 ДФЕС Комисията се основава на писмени доказателства, съответните предприятия не само трябва да представят правдоподобна алтернатива на тезата на Комисията, но и да покажат, че доказателствата, въз основа на които в обжалваното решение е установено наличието на нарушението, са недостатъчни. По същия начин, когато Комисията се основава на преки доказателства, съответните предприятия трябва да установят, че тези доказателства са недостатъчни (вж. в този смисъл решение от 8 септември 2016 г., Goldfish и др./Комисия, T‑54/14, EU:T:2016:455, т. 91 и цитираната съдебна практика).
187    Именно с оглед на тези съображения трябва да се разгледат последователно обсъжданията, които е допустимо да бъдат оспорени от Crédit agricole и Credit Suisse.
i)      По обсъжданията, които е допустимо да бъдат оспорени от Crédit agricole
–       По обсъжданията от 18 януари 2013 г.
188    Що се отнася до обсъждането от 18 януари 2013 г., класирано в категории 3, 4 и 5 и посочено в съображения 456—460, а след това и в съображения 674, 678, 686 и 746 от обжалваното решение, Crédit agricole не изтъква нито един конкретен и точен довод, свързан със съдържанието, както и с антиконкурентния характер на това обсъждане. За сметка на това Crédit agricole твърди, че е имала само принос, който не е свързан с инкриминирания обмен.
189    В това отношение от транскрипцията на разглежданото обсъждане, в което са участвали финансовите брокери на Deutsche Bank, Crédit agricole и Credit Suisse, е видно, че между 8 ч. 10 мин. 06 сек. и 8 ч. 11 мин. 01 сек. финансовият брокер на Credit Suisse е разкрил някои сделки, които е осъществил или е пропуснал да осъществи предишната нощ, и по-точно договорените от него облигации и обеми („saw some biz last night….seller of 50mm bng 17s, 25mm bng 23s and bought 50mm kfw 19s and sold 25mm…missed the bng 17s“). Впрочем в отговор на въпрос на финансовия брокер на Crédit agricole („nice what kind of a/c.all US?“.), финансовият брокер на Credit Suisse разкрива произхода на клиентите си („US seller of bng, Asian buyer of kfw“). Тогава финансовият брокер на Crédit agricole изпраща своите благодарности.
190    Така финансовият брокер на Crédit agricole, който е влязъл в чат стаята в 7 ч. 12 мин. 08 сек., е получил, между 8 ч. 10 мин. 06 сек. и 8 ч. 11 мин. 01 сек., информация от финансовия брокер на Credit Suisse за неотдавнашни сделки, свързани с определени OSSA, за техния обем и за географското място на произход на клиентите му.
191    Следователно Crédit agricole не е доказала, че Комисията е допуснала грешка, приемайки в съображения 456—460 и 746 от обжалваното решение, че обсъждането от 18 януари 2013 г. е позволило на финансовите брокери на Deutsche Bank, Crédit agricole и Credit Suisse да обменят информация относно сделки и клиенти, и следователно е антиконкурентно.
192    Няколко минути по-късно, между 8 ч. 18 мин. 16 сек. и 8 ч. 46 мин. 58 сек., финансовият брокер на Credit Suisse и финансовият брокер на Deutsche Bank обменят информация, в частност относно офертите, които са направили във връзка с конкретна облигация (BNG 17s). След това Credit Suisse оставя финансовия брокер на Deutsche Bank да продава облигации („you wanna hit the bid?“., „nah, crack on man“).
193    В това отношение фактът, че финансовият брокер на Crédit agricole не е участвал активно в този обмен, не може да лиши последния от антиконкурентния му характер, който впрочем не се оспорва от тази банка.
194    Освен това Crédit agricole не твърди и от материалите по делото не се установява, че нейният финансов брокер е напуснал чат стаята по време на обмена между финансовия брокер на Credit Suisse и финансовия брокер на Deutsche Bank, че не е присъствал на обсъжданията, проведени между тези двама други финансови брокери или че е уведомил другите финансови брокери, че участва в обсъждането с гледна точка, различна от тяхната. Така в светлината на съдебната практика, припомнена в точка 126 по-горе, присъствието на финансовия брокер на Crédit agricole на втората част на обсъждането от 18 януари 2013 г. представлява съучастие, което е от естество да ангажира нейната отговорност по член 101, параграф 1 ДФЕС.
195    Следователно Crédit agricole не е доказала, че Комисията е допуснала грешка, като е приела в съображения 456—460, а след това и в съображения 674, 678, 686 и 746 от обжалваното решение, че обсъждането от 18 януари 2013 г. е довело до антиконкурентно поведение от страна на участвалите в него банки.
–       По обсъждането от 31 януари 2013 г.
196    Що се отнася до обсъждането от 31 януари 2013 г., причислено към категории 2, 3 и 4 и посочено в съображения 464—467, а след това и в съображения 655, 674 и 678 от обжалваното решение, Crédit agricole не изтъква нито един конкретен и точен довод, свързан със съдържанието на обмена на информация между финансовия брокер на Credit Suisse и финансовия брокер на Deutsche Bank, както и с антиконкурентния характер на този обмен. Crédit agricole обаче изтъква, че не е участвала в него.
197    В това отношение от транскрипцията на разглежданото обсъждане е видно, че между 11 ч. 02 мин. 08 сек. и 11 ч. 05 мин. 38 сек. финансовите брокери на Deutsche Bank и на Credit Suisse си обменят информация за цените и съгласуват цената си във връзка с конкретна облигация (eib 09/20), обявена на екрана на брокер („i just went 41 offered eib 09/20…i am still short…but these look too tight i think…icap told me you were about to stick up a 41 offer aswell“, „i just pt it up at the same time…i’m flat, but same thing…i think they look wrong“, „they gone 47 bid…will go 42 offered…I am still short…but just see whats out there“, „cool…would offer there too…lets see what they say“).
198    По-нататък, от транскрипцията на съответното обсъждане е видно, че финансовият брокер на Crédit agricole, който е влязъл в чат стаята в 7 ч. 16 мин., е присъствал в нея към момента на инкриминирания обмен на информация и е могъл да се запознае с обменените данни. Впрочем финансовият брокер на Crédit agricole реагира на този обмен на информация в 11 ч. 29 мин. 08 сек., а именно, както отбелязва Комисията в съображение 467 от обжалваното решение, по-малко от две минути след последните забележки на финансовия брокер на Deutsche Bank относно облигациите, които са довели до инкриминираното поведение.
199    Освен това доводът на Crédit agricole, че Комисията презюмирала, че тази банка била запозната с обменената по време на обсъждането от 31 януари 2013 г. информация, трябва да се отхвърли със същите мотиви като изложените в точка 133 по-горе.
200    Следователно Crédit agricole не е доказала, че Комисията е допуснала грешка, като е приела в съображения 464—467, а след това и в съображения 655, 674 и 678 от обжалваното решение, че обсъждането от 31 януари 2013 г. е позволило на финансовите брокери на Deutsche Bank и на Credit Suisse да обменят чувствителна търговска информация и да съгласуват цените си за облигации EIB 09/20 в присъствието на финансовия брокер на Crédit agricole и следователно че това обсъждане има антиконкурентен характер.
–       По обсъждането от 15 февруари 2013 г.
201    Що се отнася до обсъждането от 15 февруари 2013 г., причислено към категории 2, 3 и 4 и посочено в съображения 468—472, а след това и в съображения 655, 674, 678 и 746 от обжалваното решение, Crédit agricole изтъква, че то не е довело до съгласуване, тъй като се отнасяло до покупка на облигации CADES 01/18 от Deutsche Bank, която впоследствие ѝ е препродала половината от тях.
202    В това отношение от транскрипцията на въпросното обсъждане е видно, че първоначално финансовият брокер на Deutsche Bank е попитал финансовия брокер на Crédit agricole дали последният желае да му продаде облигации CADES 01/18 („you wann sell any cades 01/18?“). Финансовият брокер на Crédit agricole показва, че е отворен към възможност за продажба, но предлага алтернативно да съгласува обща покупка („u want me to sell mine?… or go with you on the buyside?“), което се състои в това финансовият брокер на Deutche Bank да осъществи първа сделка, а след това да препродаде част от закупения обем на финансовия брокер на Crédit agricole („i’ll take whatever u don’t want“). След това, тъй като са съгласни по принцип, двамата финансови брокери се споразумяват писмено и по време на телефонен разговор за цената („ok do it“, „ok lifted 65“), обема („50 mm each… yeah?“) и подходящия момент („lets wit a bit“); „[o]k“, „like 10mins or so“) за покупката на въпросните облигации.
203    Първо, както поддържа Crédit Agricole, след обсъждането от 15 февруари 2013 г. несъмнено е сключена сделка между финансовите брокери на Deutsche Bank и на Crédit agricole. Както обаче констатира Комисията в съображение 471 от обжалваното решение и както по същество потвърждава Crédit agricole, тази сделка е резултат от съгласуване на покупките между двете банки, което води до това, че двамата финансови брокери си помагат взаимно в дейността си и споделят резултата помежду си. Поради въпросното обсъждане финансовият брокер на Crédit agricole не е представил конкурентна оферта и по този начин двамата финансови брокери са действали като един-единствен финансов брокер, за да закупят облигации на договорена между тях цена.
204    Същевременно, въпреки че подобна сделка може да се окаже в интерес на двете засегнати банки, това не променя факта, че тя не би била в съответствие с изискването всеки икономически оператор да определя самостоятелно политиката, която възнамерява да следва на вътрешния пазар (вж. решение от 30 януари 2020 г., Generics (UK) и др., C‑307/18, EU:C:2020:52, т. 78 и цитираната съдебна практика), както по същество отбелязва Комисията в съображение 472 от обжалваното решение.
205    Второ, доколкото Crédit agricole се позовава на подобно обсъждане от 23 май 2013 г., което не е било възприето по отношение на трета банка, този довод не може да се приеме.
206    Всъщност, от една страна, щом с поведението си дадено предприятие е нарушило член 101 ДФЕС, то не може да постави под въпрос констатацията за такова нарушение, позовавайки се на обстоятелството, че друг икономически оператор не е адресат на решение, с което се установява същото нарушение (вж. в този смисъл решение от 25 март 2021 г., Xellia Pharmaceuticals и Alpharma/Комисия, C‑611/16 P, EU:C:2021:245, т. 166 и цитираната съдебна практика).
207    От друга страна, с изключение на едно обсъждане от 23 май 2013 г. и едно обсъждане от 30 май 2013 г. (вж. т. 242 по-долу) Crédit agricole не посочва никакво друго доказателство, годно да установи, че нейното положение е сходно с това на третата банка, посочена в точка 205 по-горе, с оглед на спорното единно продължено нарушение.
208    Следователно Crédit agricole не е доказала, че Комисията е допуснала грешка, като е приела в съображения 468—472, а след това и в съображения 655—674, 678 и 746 от обжалваното решение, че обсъждането от 15 февруари 2013 г. е позволило на финансовите брокери на Deutsche Bank и на Crédit agricole да съгласуват стратегията си за договаряне, включително ценовото си равнище и момента, в който да отправят офертите си, и следователно че това обсъждане има антиконкурентен характер.
–       По обсъждането от 19 март 2013 г.
209    Що се отнася до обсъждането от 19 март 2013 г., причислено към категории 3 и 4 и посочено в съображения 477—479, а след това и в съображения 674 и 678 от обжалваното решение, от транскрипцията му е видно, че в рамките на няколко часа финансовият брокер на Crédit agricole и финансовият брокер на Credit Suisse са обсъждали няколко облигации.
210    Този обмен се отнася, първо, до облигация kbn/03/18s („just bid on kbn 03/18… 25‑50mm… bid +38 and missed“, „I just got hit in 10mm at 38 on the system… and then got hit at 38.5 in gfi“), второ, до облигация EIB 04/16s („I covered up some shorts today… was short 100mm of these eib 04/16… bought most back… got some at 19 just now“) и трето, до облигация KFW 16s („decent purchase. I covered some kfw 16s… smallish at 17“).
211    В хода на същия обмен финансовите брокери разкриват и цената, на която оценяват облигация Netherlands 09/15 („getting checked nther 09/15… seller“, „where u marking 8/4?“, „i had them marked at 6“, „ok i showed 8/4 2 way indiction to the guy… not come back [yet]“) и облигация COE 04/17 („got hit in a few COE bits btw… coe 04/17 and coe 02/15… in case u short“, „small long 4/17s… where u got them marked?… i like that bond… have them +53 bid here“, „got them 51 middle… so yeah same area“).
212    Така обменът на информация от 19 март 2013 г. показва, че финансовите брокери са обменили информация за цените на офертите си „купува“ на някои облигации, за съответните обеми, за своята позиция на активите и за цените, на които оценяват дадена облигация.
213    Обменената информация се отнася до наскоро осъществени сделки и до неотдавнашни цени или до сравнение на собствените и текущи оценки на цената на дадена облигация, които не са били обществено достъпни.
214    Нищо не показва, че финансовите брокери са разглеждали възможността да сключат заедно сделка. Впрочем, що се отнася до конкретен вид облигации (COE 4/17), финансовите брокери са обменили информация за цените на тези облигации („have them +53 bid here“, „got them 51 middle“), въпреки че са знаели, че не е възможна сделка помежду им, тъй като всеки от тях е бил на дълга позиция и следователно вече е притежавал такива облигации („got hit in a few COE bits btw.coe 04/17 and coe 02/15… in case u short“, „small long 4/17s“).
215    От това следва, че този обмен се е отнасял до чувствителна търговска информация и е допринесъл за увеличаване на прозрачността между финансовите брокери и за намаляване на съществуващата несигурност на пазара. Следователно този обмен е позволил на участниците да напаснат съответните си стратегии.
216    Следователно Crédit agricole не е доказала, че Комисията е допуснала грешка, като е приела в съображения 477—479, а след това и в съображения 674 и 678 и от обжалваното решение, че обсъждането от 19 март 2013 г. е било антиконкурентно, тъй като е позволило на финансовите брокери на Deutsche Bank и на Crédit agricole да обменят текуща или прогнозна чувствителна търговска информация за дейностите си по търгуване и да обменят информация за стратегиите си за търговия и за ценообразуване.
–       По обсъждането от 21 март 2013 г.
217    Що се отнася до обсъждането от 21 март 2013 г., причислено към категории 2, 3 и 4 и посочено в съображения 480—487, а след това и в съображения 674 и 678 от обжалваното решение, Комисията установява четири обмена на информация в различни моменти от деня (между 8 ч. 08 мин. 22 сек. и 8 ч. 18 мин. 40 сек. и между 11 ч. 29 мин. 22 сек. и 12 ч. 26 мин. 04 сек., между 14 ч. 43 мин. 55 сек. и 14 ч. 51 мин. 28 сек. и между 15 ч. 25 мин. 38 сек. и 15 ч. 34 мин. 26 сек.).
218    Crédit agricole поддържа, че обменената по време на това обсъждане информация е била правомерна. Впрочем тя оспорва класирането от Комисията на обсъждането от 21 март 2013 г. в категория 2. По този въпрос тя визира по-точно като пример първия и четвъртия обмен на информация.
219    В това отношение, първо, трябва да се подчертае, че обратно на внушаваното от доводите на Crédit agricole, от обжалваното решение не следва, че според Комисията първият, третият и четвъртият обмен на информация, споменати в съображения 480, 484 и 485 от обжалваното решение, представляват доказателство за съгласуване. Всъщност от съображения 674 и 678 от обжалваното решение е видно, че според Комисията тези три обмена на информация представляват обмен на информация с антиконкурентен характер.
220    Второ, що се отнася до втория обмен на информация, осъществен на 21 март 2013 г. и представен в съображение 482 от обжалваното решение, от съображение 655 от същото решение е видно, че Комисията е причислила този обмен към случаите на съгласуване на цените на пазара като цяло.
221    По време на този обмен финансовият брокер на Crédit agricole пита финансовия брокер на Deutsche Bank дали документът, който е получил по друг канал, действително е списъкът с интереси („axe sheet“) на посочения финансов брокер на Deutsche Bank („is that [your] axe sheet?“.), т.е. списъкът, чрез който финансовият брокер предоставя информация за цените и количествата облигации, които е готов да търгува. Финансовият брокер на Deutsche Bank отговаря, че този списък с интереси е именно неговият. Впоследствие двамата финансови брокери обсъждат начина, по който Crédit agricole е получила този документ. Финансовият брокер на Crédit agricole споменава за изпращане по погрешка, като посочва тревогата на своя ръководител и „бъркотията“, предизвикана от това („he sent the sheet by mistake […] what a mess“). Финансовият брокер на Deutsche Bank отговаря, че ще говори за това със своя отдел по продажбите („will speak to my sales“). Впоследствие финансовите брокери посочват лицето, което е допуснало въпросната грешка, а финансовият брокер на Crédit agricole обяснява със смях, че „той“ не е трябвало да си прави труда, тъй като при всички положения е познавал интересите на финансовия брокер на Deutsche Bank („he shouldnt have bothered as i know your axes any[way] lol“), на което последният отговаря със смях, че това е точно така („lol… yeah exactly“).
222    В това отношение е вярно, че този обмен не отразява съгласуване на цените, обявени на пазара като цяло, които попадат в категория 2, за разлика от посоченото в съображение 655 от обжалваното решение. Всъщност от този обмен е видно, че изпращането на Crédit agricole на списъка с интереси на финансовия брокер на Deutsche Bank е резултат на грешка, допусната от служител на Deutsche Bank.
223    Това не променя факта, че вторият обмен по време на обсъждането от 21 март 2013 г. доказва, че служител на Deutsche Bank е изпратил списъка с интереси на един от финансовите брокери на тази банка на друга банка, а именно Crédit agricole. Този втори обмен впрочем показва, че разглежданите финансови брокери са обменяли чувствителна информация, в резултат на което финансовият брокер на Crédit agricole „при всички положения“ е познавал интересите на финансовия брокер на Deutsche Bank. От това следва, че вторият обмен на информация е в подкрепа на преценката на Комисията, че обсъждането от 21 март 2013 г. има антиконкурентен характер.
224    Трето, допуснатата от Комисията грешка в преценката относно причисляването на обсъждането от 21 март 2013 г. към категория 2 не може да постави под въпрос констатацията, че това обсъждане, разгледано в неговата цялост, е имало антиконкурентен характер и че финансовият брокер на Crédit agricole е участвал в него.
225    Всъщност при първия обмен на информация, проведен на 21 март 2013 г., двамата финансови брокери обменят информация за цените на току-що осъществените от тях сделки, що се отнася до облигация KFW („just bought 35mm kfw 04/16 and sold 100 mm kfw 01/14“, „i am showing them at +2“, „sold them… 100.89“, „sold them… 100.89“, „i sold at 100.9125“) и до самоличността на един клиент („this is a [central bank] u delaing with right“). При третия обмен на информация, проведен същия ден, въпросните финансови брокери също обменят данни, що се отнася до облигация EIB 03/20, за техните позиции („long 75mm“), цените („where u marking“, „38/35“, „i bid 41“) и за клиента на финансовия брокер на Crédit agricole („[Central bank] seller?“., „no [Asset Manager]“). От своя страна четвъртият обмен се отнася до облигация CDC 09/13, а финансовите брокери обменят информация за позицията си на търгуване („you need any cdc 09/13?. got 3mm“, „nah scrappy long myself“) и за цените („where you marking these cdc?“., „100.40/50“, „perfect… sold my cdc… at 100.40…in canotrs… made a 100.40“).
226    Така с оглед на съдържанието на първия, третия и четвъртия обмен на информация от 21 март 2013 г. Комисията основателно е заключила в съображение 487 от обжалваното решение, че по време на това обсъждане финансовият брокер на Crédit agricole и финансовият брокер на Deutsche Bank са обменяли информация относно неотдавнашни сделки, самоличността на някои клиенти, актуалните си позиции и текущата цена на облигациите, информация, която може да помогне на финансовите брокери да намалят несигурността на пазара и да оценят намеренията си във връзка с определянето на цените за различните облигации.
227    Следователно Crédit agricole не е доказала, че Комисията е допуснала грешка, като е приела в съображения 480—487, а след това и в съображения 674 и 678 от обжалваното решение, че обсъждането от 21 март 2013 г. е било антиконкурентно, тъй като е позволило на финансовите брокери на Deutsche Bank и на Crédit agricole да обменят текуща или прогнозна чувствителна търговска информация за дейностите си по търгуване и да обменят информация за стратегиите си за търговия и за ценообразуване.
–       По обсъждането от 24 май 2013 г.
228    Що се отнася до обсъждането от 24 май 2013 г., причислено към категория 3 и посочено в съображения 488—491, а след това и в съображение 674 от обжалваното решение, Crédit agricole поддържа по същество, че то не е антиконкурентно, като се има предвид бързината на пазара.
229    Транскрипцията на това обсъждане обаче показва, че финансовият брокер на Crédit agricole и финансовият брокер на Credit Suisse са обменили чувствителна търговска информация относно офертите, които са направили няколко минути по-рано по отношение на клиент, наречен „the sprayer“ за облигацията EIB 08/16 („just bid eib 08/16…50mm… sprayer“, „ditto… i bid 99.80“, „s[a]me… he got…82 away“).
230    Следователно Комисията правилно е приела, че финансовите брокери не са съгласували първоначалните си оферти, но са обменяли неотдавнашна или текуща информация за цените си в контекста на съответните си взаимодействия със същия клиент за същата облигация. Този обмен е допринесъл за повишаване на прозрачността и следователно за намаляване на несигурността между финансовите брокери, в резултат на което те биха могли да вземат предвид обменената информация, ако въпросният клиент се обърне отново към тях в краткосрочен план.
231    Впрочем в съображения 659 и 716 от обжалваното решение Комисията обяснява причините, поради които информацията за неотдавнашните сделки може да е релевантна за финансовите брокери, и тази преценка се потвърждава от обясненията, дадени от Crédit agricole в точка 2.15 от жалбата ѝ, че „за да бъде конкурентоспособен, финансовият брокер трябва […] да разбере как са се развивали цените в миналото, за да знае какво трябва да направи, за да печели пазари“.
232    Следователно Crédit agricole не е доказала, че Комисията е допуснала грешка, като е приела в съображения 488—491, а след това и в съображение 674 от обжалваното решение, че обсъждането от 24 май 2013 г. е довело до обмен на чувствителна търговска информация и следователно че това обсъждане има антиконкурентен характер.
–       По обсъждането от 3 юни 2013 г.
233    Що се отнася до обсъждането от 3 юни 2013 г., причислено към категория 4 и посочено в съображения 492—494, а след това и в съображение 678 от обжалваното решение, Crédit agricole по същество поддържа, че Комисията неправилно е отхвърлила тълкуването ѝ, че финансовият брокер на Deutsche Bank е поискал от нейния финансов брокер оценката му за една облигация по възможност с оглед на провеждането на „back-to-back negociation“, а именно преговори, целящи единият от двамата финансови брокери да приеме да купи облигации от трето лице, преди да препродаде част от посочените облигации на другия брокер. Така Комисията неправилно изключила възможността Deutsche Bank да се е опитала да си набави ликвидни средства.
234    В това отношение следва да се подчертае, че предлаганото от Crédit agricole тълкуване е представено от самата банка само като „възможност“. Впрочем от транскрипцията на разглежданото обсъждане е видно, че по инициатива на финансовия брокер на Deutsche Bank („where you marking kfw 08/21?“.) той и финансовият брокер на Crédit agricole споделят личните си оценки за цената на една облигация и установяват със задоволство сходството между тях („sec…10‑1/-5“, „yeah per[f]ect…i quoted +1/-4“). Накрая, от това обсъждане е видно, че финансовият брокер на Deutsche Bank е бил в процес на договаряне с трето лице, когато е поискал оценката на финансовия брокер на Crédit agricole („not a regular guy“). В това обсъждане не е предвидена никаква последваща сделка с финансовия брокер на Crédit agricole. За сметка на това финансовият брокер на Crédit agricole получава информация за оценката на финансовия брокер на Deutsche Bank, която е можел да използва, ако въпросното трето лице реши да се обърне към него.
235    Следователно Crédit agricole не е доказала, че Комисията е допуснала грешка, като е приела в съображения 492—494, а след това и в съображение 678 от обжалваното решение, че при обсъждането от 3 юни 2013 г. е имало обмен на чувствителна търговска информация относно определянето на цените на финансовите брокери в рамките на текущо договаряне, което е довело до увеличаване на прозрачността и до намаляване на несигурността на пазара, и следователно че това обсъждане има антиконкурентен характер.
–       По обсъждането от 10 юли 2013 г.
236    Що се отнася до обсъждането от 10 юли 2013 г., причислено към категории 2, 3, 4 и 5 и посочено в съображения 501—506, а след това и в съображения 655, 674, 678, 686 и 715 от обжалваното решение, Crédit agricole изтъква, че това обсъждане без съмнение е накарало нейния финансов брокер да посочи на финансовия брокер на Deutsche Bank, че ще направи оферта на същата цена като тази, която му е съобщил предварително във връзка с облигация ASIA 10/18. Финансовият брокер на Deutsche Bank обаче не поддържал тази оферта и намалил своята, което изключвало всякакво съгласуване. В допълнение, това обсъждане доказвало, че Crédit agricole е малък участник на пазара, чието поведение не можело да има отражение върху пазара.
237    По този начин Crédit agricole критикува само първата част от обсъждането, посочено в съображения 501—503 от обжалваното решение (между 10 ч. 30 мин. 22 сек. и 10 ч. 36 мин. 35 сек.), но не и втората, посочена в съображения 504—506 (между 10 ч. 52 мин. 39 сек. и 10 ч. 58 мин. 13 сек.).
238    Що се отнася до критикуваната част от обсъждането, трябва да се отбележи, че преди да узнае, че финансовият брокер на Deutsche Bank е намалил цената на офертата си, финансовият брокер на Crédit agricole е попитал финансовия брокер на Deutsche Bank дали цената на офертата, която смята да направи въз основа на току-що получената от същия финансов брокер информация, го притеснява („gonna go 23 offered? do u mind.dont want to do in your face“). Финансовият брокер на Deutsche Bank отговаря отрицателно („nah its cool… i am 24 offered in cantors“).
239    Това обсъждане показва, че финансовият брокер на Crédit Agricole е поискал и получил разрешение от финансовия брокер на Deutsche Bank да направи оферта при конкретна цена за дадена облигация. Така финансовият брокер на Crédit agricole не е взел решението си да предложи цена след индивидуална и самостоятелна преценка. Двамата финансови брокери са определили заедно цената на офертата, направена от един от тях. Следователно това обсъждане разкрива съгласуване на поведението на финансовите брокери по въпрос, по който е трябвало да се направи индивидуална преценка.
240    Впрочем във всички случаи, що се отнася до довода на Crédit agricole, че финансовият брокер на Deutsche Bank накрая е намалил цената на офертата си, Общият съд вече е имал възможност да постанови, че спорадичните и изолирани случаи на измама или на неприлагане на картела от конкретен участник, особено когато се отнасят за картел с голяма продължителност, сами по себе си не могат да докажат липсата на привеждане в действие на картела от този участник или възприемането от негова страна на конкурентно поведение (решение от 13 септември 2013 г., Total Raffinage Marketing/Комисия, T‑566/08, EU:T:2013:423, т. 254).
241    По-нататък, фактът, че Crédit agricole била само малък участник на пазара на OSSA, не можел да постави под въпрос антиконкурентния характер на разглежданото обсъждане.
242    Накрая, що се отнася до довода, че Комисията не третирала по подобен начин друга, трета банка, във връзка с обсъждане от 30 май 2013 г., в което последната е участвала, той следва да се отхвърли поради мотивите, приети в точки 206 и 207 по-горе.
243    Следователно Crédit agricole не е доказала, че Комисията е допуснала грешка, като е приела в съображения 501—506, а след това и в съображения 655—674, 678, 686 и 715 от обжалваното решение, че обсъждането от 10 юли 2013 г. е довело до обмен на чувствителна търговска информация и до съгласуване на цените и следователно, че това обсъждане има антиконкурентен характер, въпреки че финансовият брокер на Deutsche Bank в крайна сметка е намалил офертата си.
–       По обсъждането от 25 юли 2013 г.
244    Що се отнася до обсъждането от 25 юли 2013 г., причислено към категории 3 и 4 и посочено в съображения 510—514, а след това и в съображения 674 и 678 от обжалваното решение, Crédit agricole поддържа, че то не се отнася до прогнозна информация.
245    В това отношение от транскрипцията на това обсъждане е видно, че при провеждането му финансовите брокери на Crédit agricole и на Deutsche Bank са разкрили обема на сделките, които са извършили във връзка с нова емисия облигации KFW същата тази сутрин. Всъщност финансовият брокер на Crédit agricole посочва, че предложението му за продажба на тези облигации е вдигнато за обем от 50 милиона („got lifted in the new one this morn… 50 mm“). Финансовият брокер на Deutsche Bank отговаря, че е продал същите облигации за обем от 500 милиона („i sold 500 mm of them this morning“). Освен това финансовият брокер на Deutsche Bank разкрива типа купувач („asia“), на който е продал посочените облигации в размер на 500 милиона, и продажната цена на посочения купувач („+10“). Финансовите брокери на Crédit agricole и на Deutsche Bank обменят информация и за настоящата си позиция. В това отношение финансовият брокер на Crédit agricole посочва: „had 100 on the book“, „still got 50“. От своя страна финансовият брокер на Deutsche Bank обяснява, че след продажбата, извършена от него същата сутрин, той е успял да покрие късата си позиция, след като е изкупил облигации от различни източници на една и съща цена („i had zero… on the book“, „i lifted 14.5 everywhere… i got 150mm in creditex… on a no post… 100mm in icao… about 50mm in cantors… and rest in house“).
246    Няколко минути по-късно, същия ден, финансовият брокер на Deutsche Bank пита финансовия брокер на Crédit agricole на какво ниво би оценил цената на облигациите CADES 18 („where are those cades 18?… seen anything in them?“). След това двамата финансови брокери разкриват съответната си настояща позиция, а именно че са били „flat“, т.е. в неутрална или нулева позиция. Накрая, в отговор на ново запитване от финансовия брокер на Deutsche Bank („but i am mean where are they now“) финансовият брокер на Crédit agricole дава актуалната си оценка на цената на тази облигация („50/48 probs“).
247    Така по време на обсъждането от 25 юли 2013 г. финансовият брокер на Crédit agricole и финансовият брокер на Deutsche Bank обменят информация относно обема, цената и произхода на клиент във връзка с неотдавнашна сделка. Впрочем посочените финансови брокери на два пъти са обменяли информация за позицията на активите си във връзка с конкретни облигации. Накрая, посочените финансови брокери обсъждат актуалната оценка на един от тях на цената на облигация, а именно облигацията CADES 18.
248    Следователно Crédit agricole не е доказала, че Комисията е допуснала грешка, като е приела в съображения 510—514, а след това и в съображения 674 и 678 от обжалваното решение, че обсъждането от 25 юли 2013 г. е довело до обмен на чувствителна търговска информация относно неотдавнашните дейности по търгуване, както и относно цените и настоящите позиции на участниците, и следователно, че това обсъждане има антиконкурентен характер.
–       По обсъждането от 6 август 2014 г.
249    Що се отнася до обсъждането от 6 август 2014 г., причислено към категория 4 и посочено в съображения 563 и 564, а след това и в съображение 678 от обжалваното решение, Crédit agricole по същество поддържа, че Комисията неправилно е отхвърлила идеята, че може да става въпрос за правомерно запитване за цена при търсене на ликвидни средства.
250    В това отношение от транскрипцията на този разговор е видно, че в хода на същия финансовият брокер на BofA е попитал финансовия брокер на Crédit agricole на колко оценява облигацията KBN 03/18 („where [you] marking kbn 03.18?“.). Последният посочва „48—45“, на което финансовият брокер на BofA отговаря: „sounds about right“.
251    Така при обсъждането от 6 август 2014 г. финансовите брокери са обменили точна информация за актуалната си оценка на цената на една облигация, което е било от естество да намали тяхната несигурност.
252    Тълкуването на Crédit agricole, че по същество става въпрос за правомерно запитване за цена при търсене на ликвидни средства, не е правдоподобно и тази банка не доказва, че преките доказателства, с които разполага Комисията за обсъждането от 6 август 2014 г., са недостатъчни.
253    Всъщност, най-напред, нищо в обсъждането, състояло се през целия ден на 6 август 2014 г., между 6 ч. 53 мин. 53 сек. и 16 ч. 30 мин. 05 сек., не показва, че запитването на финансовия брокер на BofA е било мотивирано от желание за сключване на сделка с финансовия брокер на Crédit agricole.
254    След това, ако финансовият брокер на BofA е предвиждал сделка с финансовия брокер на Crédit agricole, той нямаше да поиска недиференцирана котировка („where [you] marking kbn 03.18?“), а щеше да уточни, че запитването му се отнася до тръжна цена или цена на оферта за покупка.
255    Накрая, както е видно от обсъжданията, споменати в съображение 723 от обжалваното решение, преди обсъждането от 6 август 2014 г. са провеждани други обсъждания от същия вид, които не са валидно оспорени от Crédit agricole и които показват, че този вид обсъждания се провеждат в процеса на договаряне между един от финансовите брокери и трето лице и целят да се провери дали предвидената в рамките на това договаряне оценка е правилна.
256    Следователно Crédit agricole не е доказала, че Комисията е допуснала грешка, като е приела в съображения 563 и 564, а след това и в съображение 678 от обжалваното решение, че обсъждането от 6 август 2014 г. е довело до обмен на информация относно ценовата стратегия и следователно че това обсъждане има антиконкурентен характер.
–       По обсъждането от 12 март 2015 г.
257    Що се отнася до обсъждането от 12 март 2015 г., причислено към категории 1, 3, 4 и 5 и посочено в съображения 573—575, а след това и в съображения 674, 678, 686, 715, 746 и 848 от обжалваното решение, Crédit agricole признава за обмен на информация, но изключва възможността това обсъждане да попада в категории 1 и 5, тъй като това обсъждане „вероятно“ е имало за цел да провери дали финансовият брокер на Crédit agricole може да купи облигации BNG 23 от финансовия брокер на Credit Suisse. Тъй като подобно тълкуване било правдоподобно, Комисията не можела да квалифицира обсъждането от 12 март 2015 г. като тайно споразумение и следователно като „ограничение с оглед на целта“.
258    Според транскрипцията на това обсъждане финансовият брокер на Crédit agricole пита финансовия брокер на Credit Suisse дали все още има облигации BNG 23 („u still got BNG 23“). Финансовият брокер на Credit Suisse отговаря утвърдително, но подчертава, че от него също е поискано да представи оферта („yeah…but being asked to price up too“). Финансовият брокер на Credit Suisse уточнява, че според него става въпрос за същия клиент („same guy i think“). В същото време той изпраща на финансовия брокер на Crédit agricole извадка от обменената непосредствено преди това информация с този клиент, съдържаща обема и цената, предложени на последния („14:14:36 50mm BNG 2.5 JAN23 @ ct7 +34.5“). Финансовият брокер на Crédit agricole реагира, като посочва, че клиентът обикаля брокерите („man this dude gets arou[nd] lol“). Той добавя, че няма проблем и че оставя клиента на финансовия брокер на Credit Suisse („[no problem] man u crack on“). Четиридесет минути по-късно финансовият брокер на Crédit agricole пита финансовия брокер на Credit Suisse дали е осъществил сделката („u get lifted?“.).
259    Така, първо, това обсъждане ясно разкрива обмен на много точна и актуална информация относно цената и обема на оферта, предложена на идентифициран клиент в рамките на текущо договаряне с този клиент. Следователно това обсъждане е довело до обмен на чувствителна търговска информация и на информация относно стратегия за договаряне и за ценообразуване. Този обмен е увеличил прозрачността между финансовите брокери и е намалил тяхната несигурност.
260    Второ, това обсъждане показва също, че след този обмен на информация финансовият брокер на Crédit agricole се е въздържал да представи оферта на клиента, който се е свързал с него и който се е свързал и с финансовия брокер на Credit Suisse („[no problem] man u crack on“).
261    Следователно обемът и цената, които финансовият брокер на Credit Suisse в крайна сметка предлага на въпросния клиент, както и фактът, че само този финансов брокер е направил предложение до въпросния клиент, не са резултат от самостоятелен избор на двамата финансови брокери, а от съгласуване, което е станало възможно благодарение на разглежданото обсъждане. Всъщност това обсъждане е довело до съвместното определяне на финансовия брокер, който ще направи въпросната оферта на цена, известна на участниците. Така финансовият брокер на Crédit agricole се отказва да отправи оферта на конкретен клиент и оставя клиента на финансовия брокер на Credit Suisse. Това тълкуване се потвърждава от факта, че финансовият брокер на Crédit agricole се е обърнал няколко десетки минути по-късно към събеседника си с въпроса дали е осъществил сделката.
262    Това тълкуване, възприето от Комисията, не се опровергава от предложеното от Crédit agricole тълкуване, според което това обсъждане на практика представлявало неуспешен опит за правомерен обмен.
263    Както буквално следва от доводите на Crédit agricole, обсъждането от 12 март 2015 г. само „вероятно“ имало за цел да провери дали финансовият брокер на Crédit agricole може да придобие съответните OSSA с цел да разполага с достатъчно запаси, за да ги препродаде впоследствие на трето лице, което той е можел да направи само ако е бил в състояние да закупи посочените OSSA. Така доводите на Crédit agricole показват, че дори тази банка не е в състояние да определи със сигурност дали предложеното от нея алтернативно тълкуване е правдоподобно.
264    Освен това обменът на информация между финансовите брокери далеч надхвърлял необходимото, за да се прецени дали финансовият брокер на Credit Suisse е разполагал с ликвидни средства и дали предполагаема сделка между двамата финансови брокери е била възможна. Всъщност финансовият брокер на Credit Suisse уточнява, че ставало въпрос за същия клиент и предоставя информация за обема и цената на офертата, която е изпратил на този клиент в рамките на текущо договаряне.
265    Накрая, предвид съдържанието на предхождащата го обменена информация, съобщението „[no problem] man u crack on“ не можело разумно да се разбира като израз на невъзможност за финансовия брокер на Crédit agricole да представи оферта или да предложи по-добра цена от финансовия брокер на Credit Suisse — цена, за която впрочем се предполага, че не му е известна. Отказът на финансовия брокер на Crédit agricole да направи оферта е направен едва няколко секунди след като финансовият брокер на Credit Suisse му е разкрил офертата си до въпросния клиент. Следователно финансовият брокер на Crédit agricole не се е опитал, какъвто би бил случаят при нормални условия на конкуренция, да намери алтернативно решение, за да може да отправи оферта до съответния клиент. За сметка на това четиридесет минути по-късно той пита финансовия брокер на Credit Suisse дали е осъществил сделката.
266    Така предложеното от Crédit agricole тълкуване се оказва неправдоподобно и във всеки случай не отговаря на степента на доказване, която е необходима, за да се постави под въпрос тълкуването на Комисията, както изисква припомнената в точка 186 по-горе съдебна практика.
267    Следователно Crédit agricole не е доказала, че Комисията е допуснала грешка, като е приела в съображения 573—575, а след това и в съображения 674, 678, 686, 715, 746 и 848 от обжалваното решение, че обсъждането от 12 март 2015 г. е довело до обмен на чувствителна търговска информация, както и до съгласуване на цените и на дейностите по търгуване, и следователно, че това обсъждане има антиконкурентен характер.
268    От това следва, че доводите, изтъкнати от Crédit agricole, за да докаже липсата на антиконкурентен характер на обсъжданията от 18 и 31 януари 2013 г., от 15 февруари 2013 г., от 19 и 21 март 2013 г., от 24 май 2013 г., от 3 юни 2013 г., от 10 и 25 юли 2013 г., от 6 август 2014 г. и от 12 март 2015 г., се отхвърлят.
ii)    По обсъжданията, които е допустимо да бъдат оспорени от Crédit Suisse
–       По обсъждането от 28 септември 2010 г.
269    Що се отнася до обсъждането от 28 септември 2010 г., причислено към категории 3, 4 и 5 и посочено в съображения 232—235, а след това и в съображения 674, 678, 686 и 746 от обжалваното решение, Credit Suisse поддържа, че в хода на това обсъждане финансовият ѝ брокер е предложил да премахне обявена на екрана на брокер цена, за да извърши вместо това сделка с финансовия брокер на Deutsche Bank на същата цена като обявената на екрана на брокера.
270    В това отношение е важно да се отбележи, че Credit Suisse оспорва само първата част от обсъждането от 28 септември 2010 г., а именно обмена, осъществен между 5 ч. 46 мин. 31 сек. и 5 ч. 48 мин. 17 сек. Всъщност тя не оспорва втората част от това обсъждане, която е проведена между 11 ч. 23 мин. 57 сек. и 11 ч. 29 мин. 54 сек. и която според Комисията се състои в обединяване (pooling) на информация за пазара (market intelligence) относно предпочитанията за търгуване и бъдещата дейност на конкретен клиент, познат на участниците.
271    По време на първата част от това обсъждане финансовият брокер на Deutsche Bank, както посочва Комисията в съображение 233 от обжалваното решение, „вероятно“ пита финансовия брокер на Credit Suisse дали е купувач или продавач на италиански облигации (09/13) („wahts you better way ITALY 09/13“). Във връзка с това финансовият брокер на Deutsche Bank уточнява, че се опитва да преговаря с трето лице („trying to get a block out“). В отговор финансовият брокер на Credit Suisse обяснява, че е обявил двупосочна цена на екрана на брокера BGC и пита финансовия брокер на Deutsche Bank дали трябва да премахне тази цена („cool…I’ve just gone 146/143 in bgc… shall i kill it?“). Финансовият брокер на Credit Suisse уточнява, че работи по „switch trade“ със „знаеш с кого“ („i’m working [on] an order to sell Italy 13s to buy Spain 12s with u know who“). Тъй като не получава отговор от финансовия брокер на Deutsche Bank, финансовият брокер на Credit Suisse отново отправя запитване до събеседника си дали трябва да премахне цената си („so will need to buy at 146ish to print it… shall i kill price?“). Тогава финансовият брокер на Deutsche Bank отговаря по същество, че това не е необходимо, че не е сигурно дали потенциалният му клиент ще дойде, или не, и че опитва късмета си („nah its cool…not sure if this guy will sell or not. but trying him now“).
272    Така, от една страна, от транскрипцията на разглежданото обсъждане е видно, че по време на това обсъждане финансовият брокер на Credit Suisse предлага да премахне цената си от пазара, след като научава, че финансовият брокер на Deutsche Bank се договаря с трето лице. Това предложение довело до това да не се конкурира с финансовия брокер на Deutsche Bank и по този начин увеличило шансовете третото лице да преговаря с финансовия брокер на Deutsche Bank.
273    От друга страна, нищо в разменените реплики не позволява да се поддържа, както прави Credit Suisse, че нейният финансов брокер е предложил да премахне обявена на екрана на брокер цена, за да извърши вместо това сделка с финансовия брокер на Deutsche Bank на същата цена като обявената на екрана на брокера.
274    В това отношение не е правдоподобно тълкуването на Credit Suisse, че финансовият брокер на Deutsche Bank се стремял да получи ликвидни средства от финансовия брокер на Credit Suisse, за да изпълни впоследствие по-голяма поръчка на клиент във връзка с тази облигация. Впрочем тази банка не доказва, че преките доказателства, с които е разполагала Комисията за обсъждането от 28 септември 2010 г., са недостатъчни.
275    Всъщност финансовият брокер на Credit Suisse съобщава на финансовия брокер на Deutsche Bank двупосочната цена, която току-що е обявил на екрана на брокера BGC, и му съобщава също, че е в процес на договаряне на продажба, на идентифицирано трето лице, на разглежданите италиански облигации („i’m working [on] an order to sell Italy 13s to buy Spain 12s with u know who“).
276    Тъй като финансовият брокер на Credit Suisse вече е бил в процес на договаряне на продажба на италиански облигации на трето лице, малко вероятно е предложението на финансовия брокер на Credit Suisse да премахне цената си от екрана на брокера да е било мотивирано от намерението да сключи сделка с финансовия брокер на Deutsche Bank.
277    Най-правдоподобното тълкуване е, че финансовият брокер на Credit Suisse предлага да премахне цената си от екрана на брокера BGC, за да ограничи обхвата на възможната конкуренция и да избегне всякакъв риск тази цена да попречи на желанието на финансовия брокер на Deutsche Bank да продаде цялото количество на трето лице. Това тълкуване впрочем се потвърждава от неоспореното конкретно от Credit Suisse обсъждане, състояло се няколко дни по-рано, а именно на 24 септември 2010 г., по време на което финансовият брокер на Deutsche Bank предлага да премахне офертата си от екрана на брокера Tullets, за да не се намесва в стратегията за търговия на финансовия брокер на Credit Suisse (вж. съображение 230 от обжалваното решение).
278    Следователно Credit Suisse не е доказала, че Комисията е допуснала грешка, като е приела в съображения 232—235, а след това и в съображения 674, 678, 686 и 746 от обжалваното решение, че обсъждането от 28 септември 2010 г. е довело до обмен на чувствителна търговска информация, до обмен на информация относно стратегии за търговия и за ценообразуване, както и до съгласуване на дейностите по търгуване, и следователно че това обсъждане има антиконкурентен характер.
–       По обсъждането от 8 февруари 2012 г.
279    Credit Suisse изтъква, че обменът на информация за активите на маркет-мейкърите позволява по-лесно да се намерят възможности за сделки между финансови брокери. Като пример тя споменава обсъждането от 8 февруари 2012 г., причислено към категории 3 и 4 и посочено в съображения 367—376, а след това и в съображения 674 и 678 от обжалваното решение.
280    В това отношение следва да се подчертае, че Credit Suisse се позовава единствено на първата част от обсъждането, проведено между финансовите брокери на Deutsche Bank и BofA на 8 февруари 2012 г. между 2 ч. 58 мин. 05 сек. и 3 ч. 10 мин. 51 сек. Всъщност Credit Suisse не насочва никакъв конкретен довод срещу другите части от това обсъждане, които са проведени по-късно през деня и които според Комисията са довели до обмен на информация относно заявки на клиенти и текущи сделки.
281    Що се отнася до първата част от обсъждането, състояло се на 8 февруари 2012 г., транскрипцията на това обсъждане показва, че финансовият брокер на Deustche Bank и финансовият брокер на BofA са обсъждали последователно сделките, които са в процес на осъществяване, или които възнамеряват да осъществят с един и същ клиент за няколко облигации.
282    По повод на този обмен финансовите брокери обсъждат водените преговори относно облигации BNG 10/16 („just about to lose 50mm bng 10/16“, „getting [check]ed on that too“, „just sold them… 50mm“). След това финансовият брокер на BofA разкрива цената, която е показал на клиента за облигациите BNG 10/16 („i showed +127 fyi“), а финансовият брокер на Deutsche Bank му отговаря, че това е цената, на която току-що е сключил сделка с този клиент („same… thats where i have been lifted“).
283    В допълнение, финансовите брокери са обменяли информация за поведението на клиента във връзка с други облигации („same guy checking me on 100mm new neds“, „anyone got any ned 06/16“, „flat“, „i have some but about to get lifted“, „same guy?“, „y[ea]h“, „hes lifting all the cheap names… think he [might] lift me in 100mm coe17“).
284    Така първата част от обсъждането от 8 февруари 2012 г. не се състои само в обмен на информация относно позициите на активи на финансовите брокери. Финансовите брокери обменят информация, която не е обществено достъпна и се отнася до количества конкретни облигации, които са продали или които възнамеряват да продадат на един и същ идентифициран клиент. Освен това, що се отнася до конкретен вид облигации, финансовите брокери са обменили информация относно цената, на която са продавали или възнамеряват да продават въпросната облигация. Следователно разглежданото обсъждане отразява коментарите в реално време на дейностите на финансовите брокери, довели до обмен на чувствителна търговска информация.
285    Следователно Credit Suisse не е доказала, че Комисията е допуснала грешка, като е приела, че първата част от обсъждането от 8 февруари 2012 г. представлява обединяване на информация, което позволява на финансовите брокери да преценяват намеренията на даден идентифициран клиент и текущите преговори, в резултат на което да действат на пазара с по-малка несигурност.
286    Следователно Credit Suisse не е доказала, че Комисията е допуснала грешка, като е приела в съображения 367—376, а след това и в съображения 674 и 678 и от обжалваното решение, че обсъждането от 28 септември 2010 г. е довело до обмен на чувствителна търговска информация и до обмен на информация относно стратегии за договаряне и ценообразуване, и следователно че това обсъждане има антиконкурентен характер.
–       По обсъждането от 10 януари 2013 г.
287    При обсъждането от 10 януари 2013 г., причислено към категории 3, 4 и 5 и посочено в съображения 446—450, а след това и в съображения 674, 678 и 686 от обжалваното решение, финансовият брокер на Credit Suisse пита дали офертата за покупка, която той вижда (вероятно на екрана на един или няколко брокери) за облигации KFW, е тази на финансовия брокер на Deutsche Bank („is that your bid in KFW 4.375 18?“), на което последният отговаря утвърдително. След това финансовият брокер на Credit Suisse обяснява, че договаря с трето лице „switch trade“, с която ще закупи тези KFW и същевременно ще продаде друг вид облигации („I’m being checked on these vs the kommun“). След това финансовият брокер на Deutsche Bank отговаря, че е в къса позиция, че има нужда от тези облигации и че е готов да плати каквато и да е цена („i am short 50mm… badly need them… will pay whatever“). След това той пита финансовия брокер на Credit Suisse, първо, дали последният иска той да премахне офертата си, която се вижда на екрана на брокера („you want me to kill the bid?“) и второ, дали той може да придобие облигациите за него („if you can get these for me will pay whatever man“). Финансовият брокер на Credit Suisse дава отрицателен отговор, като уточнява, че ще направи всичко възможно, но това би могло да бъде загуба на време („nah, thats cool… i’ll do my best, but could just be time wasting“). Същият финансов брокер подчертава и че не извършва много сделки с този клиент и че в действителност не е сигурно, че ще успее да сключи сделката („guy who we dont do anything with, so not really sure“). Тогава финансовият брокер на Deutsche Bank отново предлага да премахне офертата си от екрана на брокера („you want me to kill the bid?“), на което финансовият брокер на Credit Suisse отговаря, че клиентът не търси най-добрата оферта („not shopping it around“).
288    Credit Suisse изтъква, че по време на това обсъждане финансовият брокер на Deutsche Bank е предложил да „убие“ офертата си, тъй като се надява финансовият брокер на Credit Suisse да се договори за него и следователно да не се наложи да покрива късата си позиция на екрана на брокера. Отговорът на финансовия брокер на Credit Suisse, а именно „не, супер е… ще направя всичко възможно, но това би могло да бъде загуба на време“, означавал, че финансовият брокер на Deutsche Bank не трябва да отменя офертата си, защото преговорите за сделката с третото лице не са достатъчно напреднали, за да може да разчита на нея и да се откаже от търсенето на облигации на екрана на брокера.
289    Тълкуването на Credit Suisse обаче не е правдоподобно с оглед на репликите, разменени по време на обсъждането от 10 януари 2013 г., и тази банка не доказва, че преките доказателства, с които е разполагала Комисията за това обсъждане, са били недостатъчни.
290    Всъщност фактът, че финансовият брокер на Credit Suisse не е поискал от финансовия брокер на Deutsche Bank да оттегли офертата, тъй като не е мислел, че клиентът „търси най-добрата оферта“, показва, че предложението за оттегляне на офертата е изтълкувано от финансовия брокер на Credit Suisse като желание на финансовия брокер на Deutsche Bank да не показва конкурентна оферта за покупка и по този начин да не попречи на водените от финансовия брокер на Credit Suisse преговори. Впрочем самостоятелен конкурент, който подобно на финансовия брокер на Deutsche Bank се е нуждаел от облигациите до степен, че е бил готов да плати каквато и да е цена, би се опитал да увеличи максимално шансовете си да намери продавач чрез множество различни канали и следователно не би предложил да премахне офертата си за покупка от екрана на брокера.
291    Следователно единственото правдоподобно обяснение на предложението, направено от финансовия брокер на Deutsche Bank, да премахне офертата си за покупка, е желанието да помогне на финансовия брокер от Credit Suisse в преговорите му с третата страна.
292    Във всеки случай следва да се подчертае, че макар финансовият брокер на Deutsche Bank в крайна сметка да не е премахнал офертата си, двамата финансови брокери са изразили обща воля да съгласуват поведението си и след това заедно са решили, че офертата на Deutsche Bank може да остане на екрана на брокера.
293    Както обаче изтъква Комисията, фактът, че финансовият брокер на Deutsche Bank потенциално е заинтересован от последваща сделка с финансовия брокер на Credit Suisse, ако сключи сделката с третото лице, не оправдава такова съгласуване между конкуренти, тъй като всеки от тях трябва да предложи независима конкурентна оферта, за да сключи сделка с трето лице.
294    Впрочем обсъждането от 10 януари 2013 г. води до обмен на чувствителна търговска информация относно потенциална сделка, която може да представлява интерес за двамата финансови брокери, и по-специално относно поведението на клиент. Финансовият брокер на Deutsche Bank предоставя също така информация какво е положението при него. Тази информация създава увереност у финансовия брокер на Credit Suisse, че има купувач, който ще бъде готов да плати каквато и да е сума за облигациите, които би закупил от своя клиент — обстоятелство, което финансовият брокер на Credit Suisse е могъл да вземе предвид, за да формулира цената си по отношение на клиента.
295    Следователно Credit Suisse не е доказала, че Комисията е допуснала грешка, като е приела в съображения 446—450, а след това и в съображения 674, 678 и 686 от обжалваното решение, че обсъждането от 10 януари 2013 г. е довело до обмен на чувствителна търговска информация, до обмен на информация относно стратегии за договаряне и за ценообразуване, както и до съгласуване на дейностите по търгуване и следователно че това обсъждане има антиконкурентен характер.
–       По обсъждането от 12 март 2015 г.
296    Що се отнася до двустранното обсъждане, проведено между финансовия брокер на Credit Suisse и финансовия брокер на Crédit agricole на 12 март 2015 г., също безуспешно оспорено от Crédit agricole и посочено в точки 257—267 по-горе, изтъкнатите от Credit Suisse доводи не могат да поставят под въпрос преценката, че посоченото обсъждане има антиконкурентен характер.
297    Всъщност, от една страна, проведеното на 12 март 2015 г. обсъждане разкрива не само обмяна на много точна и актуална информация относно оферта, предложена на клиент в рамките на текущо договаряне. Това обсъждане разкрива и съгласуване на поведението, което е накарало финансовия брокер на Crédit agricole да не прави оферта на потенциален клиент, който се е свързал с него, след като се е координирал с финансовия брокер на Credit Suisse (вж. т. 259—261 по-горе).
298    От друга страна, представената от Credit Suisse алтернатива, при която финансовият брокер на Crédit agricole се е опитал да си набави ликвидни средства от финансовия брокер на Credit Suisse, не е правдоподобна и тази банка не доказва, че преките доказателства, с които разполага Комисията, са недостатъчни по смисъла на цитираната в точка 186 по-горе съдебна практика.
299    Всъщност, ако финансовият брокер на Crédit agricole се е опитвал да си набави ликвидни средства, както твърди Credit Suisse, не би имало смисъл двамата финансови брокери да обменят чувствителна търговска информация относно стратегията на клиента, самоличността на посочения клиент и предложената от Credit Suisse на този клиент ценова оферта. Всъщност щеше да е достатъчно Credit Suisse от самото начало да обясни на финансовия брокер на Crédit agricole, че не може преговаря с него за облигацията, или да му предостави котировка.
300    Следователно Credit Suisse не е доказала, че Комисията е допуснала грешка, като е приела в съображения 573—575, а след това и в съображения 674, 678, 686, 715, 746 и 848 от обжалваното решение, че обсъждането от 12 март 2015 г. е довело до обмен на чувствителна търговска информация, както и до съгласуване на цените и на дейностите по търгуване, и следователно че това обсъждане има антиконкурентен характер.
–       По електронното писмо от 24 март 2015 г.
301    Що се отнася до електронното писмо на финансовия брокер на Credit Suisse от 24 март 2015 г., чийто адресат е финансовият брокер на Crédit agricole, причислено към категория 4 и посочено в съображения 576 и 577, а след това и в съображение 678 от обжалваното решение, Credit Suisse поддържа, че то улеснява идентифицирането на възможностите за търгуване между финансови брокери, което е особено важно в края на месеца и на тримесечието, когато се предполага, че маркет-мейкърите ще трябва да балансират портфейла си.
302    В това отношение следва да се подчертае, че въпросното електронно писмо е изпратено от финансовия брокер на Credit Suisse до финансовия брокер на Crédit agricole в скрито копие и е озаглавено „CS US$ SSA BID AXES — month end: offer side bids“. Това електронно писмо съдържа списък с интереси, а именно списък, в който финансовият брокер предоставя информация за цените и количествата облигации, които е готов да търгува.
303    От съображение 53 от обжалваното решение е видно, че списъкът с интереси показва интереса на финансов брокер на дадена банка да купува или продава на пазара някои облигации и е предназначен за бюрото по продажби на посочената банка или за брокер.
304    Така, изпращайки пряко такъв списък на конкурентен финансов брокер, финансовият брокер на Credit Suisse уведомява конкурентен финансов брокер, а именно финансовия брокер на Crédit agricole, за цените, които предлага на клиентите си за серия облигации.
305    Такава информация обаче представлява чувствителна търговска информация. Този чувствителен търговски характер не се поставя под въпрос от факта, че списъкът се отнасял само до ограничен брой облигации или че цените били само примерни.
306    По-нататък, Credit Suisse не представя никакво доказателство, че нейният финансов брокер се е опитал да използва така предоставения списък с интереси, за да сключи сделка с финансовия брокер на Crédit agricole и по този начин да „изглади портфейла си“. Credit Suisse не представя и доказателства, че финансовият брокер на Crédit agricole се е опитал да се снабди с ликвидни средства от Credit Suisse за някоя от 21‑те облигации, споменати във въпросния списък.
307    Фактът, че подобен списък не е предназначен да бъде изпратен на конкурентен финансов брокер, се потвърждава от обсъждането от 21 март 2013 г. между финансовия брокер на Crédit agricole и финансовия брокер на Deutsche Bank, разгледан в точки 220—223 по-горе. Всъщност от това обсъждане е видно, от една страна, че изпращането на списък с интереси от служител на Deutsche Bank на финансов брокер на Crédit agricole е квалифицирано като грешка, и от друга страна, че подобно изпращане е предизвикало „бъркотия“ в Crédit agricole.
308    Следователно Credit Suisse не е доказала, че Комисията е допуснала грешка, като е приела в съображения 576 и 577, а след това и в съображение 678 от обжалваното решение, че електронното писмо от 24 март 2015 г. има антиконкурентен характер.
309    От това следва, че доводите, които Credit Suisse изтъква, за да докаже липсата на антиконкурентен характер на обсъжданията от 28 септември 2010 г., 8 февруари 2012 г., 10 януари 2013 г. и 12 март 2015 г., както и на електронното писмо от 24 март 2015 г., се отхвърлят.
3)      Извод относно обсъжданията, анализирани в обжалваното решение
310    От всичко гореизложено следва, че Crédit agricole и Credit Suisse не са доказали, че Комисията е допуснала грешка, като е приела, че анализираните от нея обсъждания доказват наличието на споразумения и/или съгласувани практики по смисъла на член 101 ДФЕС, които имат антиконкурентен характер, и по-точно наличието, от една страна, на антиконкурентно съгласуване на цените и на дейностите търгуване и от друга страна, на обмен на чувствителна търговска информация.
311    Направеният в точка 310 по-горе извод обаче не предопределя отговора, който трябва да се даде на първите основания, изтъкнати съответно от Crédit agricole и от Credit Suisse и изведени по същество от това, че Комисията е нарушила член 101 ДФЕС, като е приела, че установените споразумения или съгласувани практики ограничават конкуренцията „с оглед на целта“. Всъщност антиконкурентният характер на тези действия не означава непременно, че тези действия автоматично представляват ограничение „с оглед на целта“.
312    За да се установи ограничаване на конкуренцията „с оглед на целта“, ограничаването не само трябва да е от антиконкурентно естество, но и да разкрива вреда за конкуренцията в достатъчна степен (вж. решение от 30 януари 2020 г., Generics (UK) и др., C‑307/18, EU:C:2020:52, т. 67 и цитираната съдебна практика).
313    Затова доводите на Crédit agricole и на Credit Suisse, с които се оспорва наличието на ограничаване „с оглед на целта“, ще бъдат разгледани по-нататък при отговора на първото основание на всяка от тях.
в)      По наличието на единно продължено нарушение
314    С втората част от второто си основание Crédit Agricole оспорва непрекъснатия характер на установеното от Комисията нарушение.
315    От своя страна в рамките на второто си основание Credit Suisse се позовава по същество на липсата на доказателства и недостатъчните мотиви, от една страна, за единния характер на установеното от Комисията нарушение (първа част), и от друга страна, за непрекъснатия характер на същото нарушение (трета част). Както бе констатирано в протокола от съдебното заседание за изслушване на устните състезания, Credit Suisse се е отказала от твърдението си за непълнота на мотивите относно единния и непрекъснат характер на спорното нарушение, първоначално изтъкнато в рамките на второто ѝ основание.
316    Доводите на Crédit agricole и на Credit Suisse следва да се разгледат, като се направи разграничение, от една страна, между тези, които поставят под въпрос единния характер на установеното от Комисията нарушение (първа част от второто основание на Credit Suisse), и от друга страна, доводите, с които се оспорва непрекъснатият характер на нарушението (втора част от второто основание на Crédit Agricole и трета част от второто основание на Credit Suisse).
1)      По единния характер на установеното нарушение
317    В съображения 757 и 758 от обжалваното решение Комисията приема, че предварително установените от нея поредици от споразумения и/или съгласувани практики са част от общ план, преследващ обща антиконкурентна цел. За засегнатите банки тази цел била да увеличат максимално приходите си, като същевременно ограничат загубите, които биха могли да произтекат от несигурността, свързана с поведението на другите финансови брокери, при това чрез съгласуване на цените и дейностите по търгуване и чрез обмен на чувствителна търговска информация във връзка с OSSA, търгувани на вторичния пазар. По този начин засегнатите банки се опитали да ограничат или нарушат конкуренцията, заменяйки конкуренцията помежду си с взаимно подпомагане, за да подобрят приходите си от търговия с OSSA на този пазар, така че в определени моменти положението било такова, че изглеждало, че финансовите брокери на засегнатите банки търгуват по-скоро за сметка на едно предприятие, отколкото като конкуренти.
318    По-нататък, в съображения 759—764 от обжалваното решение Комисията излага по същество четири „обективни елемента“, които според нея потвърждават, че „тайните споразумения са били свързани и допълващи се по характер“.
319    Първо, разглежданите продукти, а именно OSSA, били еднородни и търгувани по един и същ начин (съображение 760). Второ, използваният от финансовите брокери механизъм бил един и същ, а именно използването на постоянни контакти в чат стаи, които били запазени за тях (съображение 761). Трето, засегнатите предприятия били едни и същи, а именно Deutsche Bank, BofA, Credit Suisse и Crédit agricole, а промяна била констатирана само когато един от участващите финансови брокери (които образували сплотена група, съставена от едни и същи лица в течение на времето) сменил своя работодател (съображение 762). Четвърто, разглежданите действия следвали една и съща „схема“. По-конкретно, финансовите брокери на засегнатите банки през определени периоди били в контакт ежедневно и поддържали канали за комуникация, отворени през целия ден. Те си обменяли информация за текущите си дейности по търгуване свободно под формата на коментар в реално време на текущи събития, което им позволило да идентифицират и използват възможности за съгласуване на поведението си (съображения 763 и 764).
320    С първата част от второто си основание Credit Suisse поддържа, че Комисията не е доказала наличието на общ план, преследващ единна антиконкурентна цел, свързващ действията преди и след февруари 2013 г.
321    Без да е необходимо да се разглежда точният обхват на оспорването на Credit Suisse, и по-точно дали тази банка е оспорила наличието на общ план, преследващ единна антиконкурентна цел през целия период, обхванат от установеното от Комисията нарушение, и по-точно преди и през февруари 2013 г., което не става ясно от жалбата, трябва да се прецени дали Комисията е доказала, първо, наличието на такъв общ план преди и през февруари 2013 г. и второ, продължаването на общия план след февруари 2013 г.
i)      По наличието на общ план, преследващ единна антиконкурентна цел преди и през февруари 2013 г.
322    Както е видно от обсъжданията, проведени преди и през февруари 2013 г. и споменати в точки 166, 168—171, 188—208 и 269—295 по-горе, направените от Комисията констатации в случая са позволили да се докаже, че през този период целта, преследвана от поведението на участниците, а именно обмен на чувствителна търговска информация, както и съгласуване на техните цени и техните дейности по търгуване, е била антиконкурентна.
323    По-точно, от констатациите на Комисията е видно, че прилаганите от финансовите брокери на засегнатите банки практики са имали за цел да си обменят чувствителна търговска информация и да се възползват от възможностите за съгласуване на поведението, когато е имало повод, и по-специално когато участниците са изразявали общ интерес за една или повече конкретни OSSA или когато към тях се е обръщал един и същ клиент във връзка с една и съща OSSA. Това поведение, състоящо се в замяната на нормалните условия на конкуренция с взаимно подпомагане, довело до увеличаване на прозрачността и следователно до намаляване на несигурността и риска, а понякога и до управление на съответните портфейли на участниците, все едно че става въпрос за единен портфейл. По този начин участниците са могли да извлекат полза от антиконкурентното си поведение спрямо клиентите и конкурентите.
324    Така Комисията правилно е приела, че единната антиконкурентна цел, преследвана от действията на засегнатите банки, е била да увеличат максимално приходите си, като същевременно ограничат загубите си.
325    Тази цел впрочем е отразена по-специално в някои изрични реплики по време на обсъжданията, посочени в точки 166, 168 и 170 по-горе, като „ok cool will show same level… and wont improve“ (обсъждане от 2 юни 2010 г., споменато в съображение 190), „where u gonna be bidding kfw 20’s if asked?“ (обсъждане от 31 август 2010 г., споменато в съображение 228), „Let’s just keep that price up because I am not going to improve from there. Because they are just going to try and play one place against another“ (обсъждане от 13 октомври 2010 г., посочено в съображение 236), „take it out for now man… don’t want [to] have to pay 15!“ (обсъждане от 20 октомври 2010 г., посочено в съображение 243), „in case he comes to [you]… maybe worth showing same level… so we can max the dough“ (обсъждане от 19 май 2011 г., посочено в съображение 294).
326    Освен това обсъжданията, проведени преди и през февруари 2013 г. и споменати в точки 166, 168—170, 188—208 и 269—295 по-горе, подкрепят направените в обжалваното решение преценки, според които преди и през февруари 2013 г. други обективни елементи потвърждават, че антиконкурентните действия на участниците са били свързани и допълващи се по характер и че чрез взаимодействието си тези действия са допринесли за общия план, преследващ описаната от Комисията антиконкурентна цел.
327    Всъщност, първо, всички установени от Комисията антиконкурентни действия се отнасят до OSSA, които въпреки своето разнообразие са били търгувани по един и същ начин и от едни и същи финансови брокери в рамките на едни и същи бюра по продажби на засегнатите банки. Тази преценка се илюстрира от няколко анализирани от Комисията в обжалваното решение обсъждания, от които е видно, че в рамките на един и същ ден същите финансови брокери са обменяли информация или са съгласували поведението си във връзка с различни OSSA (вж. например обсъжданията от 8 февруари 2012 г., посочени в т. 279—286 по-горе, както и обсъждането от 18 януари 2013 г., посочено в т. 188—195 по-горе).
328    Второ, разглежданите действия са следвали същия механизъм, а именно, от началото на 2010 г., редовни обсъждания в рамките на постоянни многостранни чат стаи, допълвани с двустранни разговори. Тези обсъждания се провеждат в рамките на малка сплотена група финансови брокери, търгуващи през целия ден различни OSSA (вж. например обсъждане от 28 септември 2010 г., посочено в съображения 269—278 по-горе, както и от 31 януари 2013 г., посочено в съображения 196—200 по-горе).
329    Трето, това поведение е включвало стабилна група от предприятия, а именно Deutsche Bank, BofA и Credit Suisse. Тази група от предприятия се променя само когато през януари 2013 г. финансовият брокер на BofA сменя работодателя си и започва работа в Crédit agricole, което води до включването на последната банка.
330    Четвърто, разглежданото поведение е следвало същата схема, която се изразява в обединяване на информация или в откровени обсъждания на неотдавнашни, настоящи или бъдещи действия, които са позволявали на финансовите брокери от засегнатите банки да се възползват от възможностите за съгласуване или обмен на информация и по този начин да преследват единната антиконкурентна цел, посочена в точка 317 по-горе.
331    Впрочем съществуването на общи план, преследващ единна антиконкурентна цел преди и през февруари 2013 г., се потвърждава от други събрани от Комисията материали по преписката.
332    Всъщност при обсъждане от 2 юни 2010 г., споменато в съображение 190 от обжалваното решение, финансовият брокер на BofA уведомява финансовия брокер на Deutsche Bank за цената, на която е продал облигации на конкретен клиент. Впоследствие финансовият брокер на Deutsche Bank предлага същата цена на същия клиент и уведомява финансовия брокер на BofA, че е продал същите облигации и че това е проработило като по план („worked out a dream“).
333    Също така в съображение 810 от обжалваното решение Комисията споменава обсъждания, от които е видно, че всеки от тримата основно замесени финансови брокери сам признава, че е част от таен „клуб“ („telling you man… just like you, me and [Credit Suisse’s trader] have a chatroom… all these accounts mst be in one chatroom as well“; „we should defo include him in the club….“).
334    Накрая, след като преустановява работата си в BofA и започва работа в Crédit agricole, на 10 януари 2013 г. един от финансовите брокери, замесени в разглежданите действия, иска да бъде включен отново в къщата („to be added back in the house!“), а именно в постоянната чат стая, чиито членове са финансовият брокер на Deutsche Bank и финансовият брокер на Credit Suisse.
335    Така, доколкото е разполагала с достатъчно данни, за да заключи, че е налице общ план, преследващ единна антиконкурентна цел преди и през февруари 2013 г., не се е изисквало — обратно на поддържаното от Credit Suisse — Комисията да докаже, че участниците изрично и предварително са се присъединили към цялостно споразумение, определящо дейността им на пазара, или, по-общо, че предварително са заявили намерението си да провеждат антиконкурентно поведение.
336    С оглед на гореизложеното и дори да се предположи, че е възнамерявала да оспори съществуването на общ план между януари 2010 г. и февруари 2013 г., Credit Suisse не е доказала, че Комисията е допуснала грешка, като е приела, че поведението на финансовите брокери на засегнатите банки през този период се вписва в общия план, преследващ единна антиконкурентна цел, така както е припомнен по същество в точка 317 по-горе.
ii)    По продължаването на общия план, преследващ единна антиконкурентна цел, след февруари 2013 г.
337    Както следва от съображения 94, 766, 767, 822, 823 и 847 от обжалваното решение, в края на февруари 2013 г. Deutsche Bank забранява на финансовите си брокери да използват постоянни многостранни чат стаи („persistent multilateral chatrooms“).
338    Credit Suisse поддържа, че тази забрана представлява „основен факт“, който прави невъзможни обсъжданията в такива чатове, в резултат на което обсъжданията между финансовите брокери на засегнатите банки са станали по-малко чести, дори спорадични. Поради тази промяна в обстоятелствата действията на финансовите брокери след февруари 2013 г. вече не се основавали на един и същ „механизъм“ и вече не следвали същата „схема“. При тези условия след февруари 2013 г. вече не било възможно да се постигне единната антиконкурентна цел, определена от Комисията.
339    Комисията признава относителен спад в честотата на антиконкурентните обсъждания, свързани със споменатата в точка 337 по-горе забрана, като същевременно отхвърля твърдението на Credit Suisse, че този спад бил значителен и внезапен.
340    В случая следва да се подчертае, че забраната, наложена от Deutsche Bank на финансовите ѝ брокери, да използват постоянни многостранни чат стаи, не може да постави под въпрос констатациите на Комисията за наличието на общ план, преследващ единна антиконкурентна цел.
341    Всъщност, първо, важно е да се отбележи, че Credit Suisse не оспорва обективните елементи, припомнени в точка 319 по-горе и свързани, от една страна, с еднородния характер на разглежданите продукти, а именно OSSA, и от друга страна, с факта, че са участвали едни и същи засегнати банки, освен когато един от участващите финансови брокери е сменил банката, в която работи.
342    Второ, посочената в точка 337 по-горе забрана е предизвикала реакция от страна на финансовите брокери на Deutsche Bank, за която сочи обсъждане между двама финансови брокери на тази банка, проведено на 25 февруари 2013 г. и споменато в съображения 473 и 761 от обжалваното решение.
343    В хода на това обсъждане финансов брокер на Deutsche Bank, участвал в спорното нарушение, потвърждава пред един от колегите си от същата банка, че посочената забрана действително ще им пречи („that’s gonna really hinder us“), тъй като те вече няма да са в течение на обмена на информация между финансовите брокери на Crédit agricole и на Credit Suisse („we not gonna know what flows are going on with [Crédit agricole’s trader] and [Credit Suisse’s trader]“).
344    Тогава другият финансов брокер на Deutsche Bank обяснява: „what i do with [another trader] is we open a new room every day.. as long as its not permanent chat, its ok“, на което неговият събеседник, участващ н спорното нарушение, отговаря: „ah ok.. gonna have to do that then“.
345    Така вследствие на наложената на финансовите брокери на Deutsche Bank забрана да използват постоянни многостранни чат стаи, финансовите брокери на участващите в спорното нарушение банки заместват обсъжданията си в постоянни многостранни чат стаи с обсъждания в непостоянни двустранни чат стаи.
346    В това отношение, от една страна, не се оспорва, че до август 2013 г. финансовите брокери на Credit Suisse и на Crédit agricole са продължили да обсъждат двустранно в същата постоянна многостранна чат стая като използваната с финансовия брокер на Deutsche Bank преди и през февруари 2013 г., а именно чат стая PCHAT‑0x2000001313671, известна като „DB/CA/CS $ CHAT“. От друга страна, както изрично следва от обсъждането от 25 февруари 2013 г., цитирано в точка 344 по-горе, забраната на постоянните многостранни чат стаи не е била пречка финансовите брокери на Deutsche Bank да използват непостоянни двустранни чат стаи.
347    Впрочем финансовите брокери на засегнатите банки са имали навика да провеждат и двустранни обсъждания, тъй като са провеждали такива обсъждания преди и през февруари 2013 г., в допълнение към използването на посочените постоянни многостранни чат стаи, което не се оспорва.
348    Следователно финансовите брокери на засегнатите банки са се опитали да преодолеят наложената на финансовите брокери на Deutsche Bank забрана за използване на постоянни многостранни чат стаи посредством мрежа от двустранни разговори. Това обстоятелство показва намерение след февруари 2013 г. да се продължи антиконкурентната цел, преследвана от януари 2010 г. нататък.
349    Трето, обсъжданията между финансовите брокери на засегнатите банки действително са продължили след февруари 2013 г. Преглед на обсъжданията след февруари 2013 г. показва, че посочените обсъждания са имали антиконкурентно съдържание, подобно на обсъжданията от преди февруари 2013 г.
350    Всъщност, най-напред, финансовите брокери са продължили да съгласуват цените си, както е видно например от посочените в точка 167 по-горе откъси от двустранни разговори, проведени след февруари 2013 г., от двустранните разговори от 10 юли 2013 г. (вж. т. 236—243 по-горе) и от 12 март 2015 г. (вж. т. 257—267, а след това и т. 296—300 по-горе), както и от електронното писмо от 24 март 2015 г. (вж. т. 301—308 по-горе).
351    След това финансовите брокери са продължили спонтанно или при поискване да разкриват информация, която другите финансови брокери са могли да използват, за да осъществяват дейностите си по търгуване или да определят стратегията си за търговия или за ценообразуване, както е видно например от посочените в точка 168 по-горе откъси от двустранни разговори след февруари 2013 г., както и от двустранните разговори от 19 и 21 март 2013 г. (вж. т. 209—216 и 217—227 по-горе), от 24 май 2013 г. (вж. т. 228—232 по-горе), от 25 юли 2013 г. (вж. т. 244—248 по-горе) и от 12 март 2015 г. (вж. т. 257—267 и 296—300 по-горе).
352    Накрая, финансовите брокери са продължили да съгласуват своите дейности по търгуване, както показват например откъсите от двустранни разговори след февруари 2013 г., посочени в точки 170 и 171 по-горе, както и двустранното обсъждане от 10 юли 2013 г. (вж. т. 236—243 по-горе) и това от 12 март 2015 г. (вж. т. 257—268, а след това и т. 296—300 по-горе).
353    При това положение след февруари 2013 г. финансовите брокери на засегнатите банки са били ангажирани в едни и същи модели на съгласуване, обменяли са същия вид чувствителна търговска информация и са преследвали антиконкурентна цел, идентична на целта, преследвана преди тази дата.
354    Четвърто, доводите на Credit Suisse, изведени от това, че наложената на финансовите брокери на Deutsche Bank забрана да използват постоянни многостранни чат стаи е довела до драстична промяна в „механизма“ и „схемата“ на твърдяното единно нарушение, не позволяват да се постави под въпрос констатацията, че преследваната с общия план антиконкурентна цел е запазена след февруари 2013 г.
355    Всъщност единният характер на нарушението произтича от единния характер на преследваната от участниците в картела цел, а не от условията за прилагане на този картел (вж. този смисъл решения от 15 март 2000 г., Cimenteries CBR и др./Комисия, T‑25/95, T‑26/95, T‑30/95—T‑32/95, T‑34/95—T‑39/95, T‑42/95—T‑46/95, T‑48/95, T‑50/95—T‑65/95, T‑68/95—T‑71/95, T‑87/95, T‑88/95, T‑103/95 и T‑104/95, EU:T:2000:77, т. 4127, и от 8 юли 2008 г., Lafarge/Комисия, T‑54/03, непубликувано, EU:T:2008:255, т. 482).
356    Постановено е също така, че след като целта на антиконкурентните практики е останала същата, обстоятелството, че някои характеристики или интензитетът на тези практики са се променили, е без значение (вж. в този смисъл решение от 24 март 2011 г., Aalberts Industries и др./Комисия, T‑385/06, EU:T:2011:114, т. 105).
357    По-нататък, обратно на внушаваното от Credit Suisse, установената в обжалваното решение единна антиконкурентна цел не зависи от организирането на ежедневни обсъждания. Всъщност, както е видно от съображения 607—611 и 763 от обжалваното решение, финансовите брокери на засегнатите банки са преследвали тази цел, като са обменяли свободно информация за текущите си дейности по търгуване. Този обмен е бил под формата на коментар на събитията в реално време, докато те настъпват, което им позволявало да идентифицират и използват възможности да се координират. Така тези финансови брокери се стремели да постигнат тази цел в рамките на антиконкурентни обсъждания във връзка с конкретни преговори или, най-много, с релевантна информация за дадени периоди. Следователно не е било необходимо да се провеждат постоянни или ежедневни обсъждания, за да се преследва въпросната антиконкурентна цел.
358    Впрочем дори през периода преди февруари 2013 г. антиконкурентните обсъждания не са били непременно ежедневни, както е видно от хронологията на събитията, изложена в раздел 4.2 от обжалваното решение.
359    Накрая, вярно е, че забраната на постоянните многостранни чат стаи е могла да затрудни идентифицирането на възможности за финансовите брокери на засегнатите банки да се координират или да обменят чувствителна търговска информация, в частност тъй като за тях е било по-трудно да поддържат „коментар в реално време“.
360    Същевременно Credit Suisse не оспорва, че двустранните чат стаи, които не са постоянни, са действали по същия начин като постоянните многостранни чат стаи. Както постоянните многостранни чат стаи, непостоянните двустранни чат стаи са позволявали на присъединилите се финансови брокери да обменят информация чрез изпращане на съобщения в реално време. Освен това, както постоянните многостранни чат стаи, непостоянните двустранни чат стаи са позволявали на влезлите в тях финансови брокери да коментират през целия ден и в реално време събитията, докато те настъпват. В действителност разликата между тези два вида чат стаи се състои основно в броя на участниците и в това дали има необходимост да се създава нова стая всеки ден или не.
361    Следователно, без да е необходимо да се преценяват останалите основания, изложени от Комисията в обжалваното решение в отговор на доводите на участващите банки, за да се обясни относителното намаляване на честотата на антиконкурентните обсъждания, доводите на Credit Suisse, изведени от това, че след февруари 2013 г. вече не е било възможно да се постигне единната антиконкурентна цел, определена в обжалваното решение, не могат да бъдат приети.
362    Следователно първата част от второто основание, изтъкнато от Credit Suisse, се отхвърля.
363    Доколкото от своя страна Crédit agricole оспорва инцидентно и фрагментарно единния характер на спорното нарушение, твърденията на тази банка също трябва да бъдат отхвърлени.
364    От една страна, Crédit agricole неоснователно поддържа в края на първото си основание и в уводната част на второто си основание, че квалификацията „единно продължено нарушение“ би била неправилна, ако Общият съд установи, че Комисията неправилно е квалифицирала едно от петте отделни споразумения или съгласувани практики като нарушение „с оглед на целта“. Всъщност тези доводи се основават на погрешната предпоставка, че в обжалваното решение Комисията е идентифицирала пет отделни нарушения (вж. т. 70—89 по-горе).
365    От друга страна, Crédit agricole също няма основание да твърди в рамките на първата част от второто си основание, изведена от липса на принос към общ план, че единната антиконкурентна цел, установена от Комисията за разглежданото единно продължено нарушение, е била определена твърде общо, тъй като всяка банка се стремяла да намали загубите си. Всъщност, макар да е вярно, че изложената от Комисията единна антиконкурентна цел включва целта да се увеличат максимално приходите и да се намалят загубите чрез участие в спорното нарушение, от точка 317 по-горе е видно, че Комисията също така е уточнила, че засегнатите банки са се опитвали да постигнат тази цел, като са съгласували действията си по отношение на цените и дейностите си по търгуване, както и като са обменяли чувствителна търговска информация относно търгуваните на вторичния пазар OSSA. По този начин чрез взаимно подпомагане и следователно посредством практики, които не са сред нормалните условия на конкуренция, участващите банки са се опитвали да увеличат максимално своите приходи и да намалят загубите си в по-голяма степен в сравнение с банките, които не са участвали в разглежданото поведение.
2)      По непрекъснатия характер на установеното нарушение
366    В съображение 789 от обжалваното решение, озаглавено „Непрекъснат характер на нарушението“, Комисията приема, че описаните от нея в раздел 4 от решението ѝ действия са част от непрекъснат процес, който следва общ план, и че тези действия не представляват изолирани или спорадични събития. Според Комисията различните елементи на нарушението, които преследвали една и съща антиконкурентна цел, били разработени в контекста на многобройни и чести обсъждания между финансовите брокери на засегнатите банки.
367    С втората част от второто си основание Crédit Agricole изтъква „липса на продължено нарушение“. В отговор на въпрос на Общия съд в съдебното заседание Crédit agricole посочва, че в рамките на точки 3.16—3.31 от тази част тя оспорва непрекъснатия характер на участието си в нарушението, но че прекъсванията на нейното участие и на участието на другите банки също би трябвало да имат последици за непрекъснатостта на спорното нарушение в неговата цялост.
368    С третата част от второто си основание Credit Suisse поддържа, че Комисията не е доказала продължения характер на спорното нарушение след февруари 2013 г.
369    Трябва да се разгледат последователно третата част от второто основание, изтъкнато от Credit Suisse, и втората част от второто основание, изтъкнато от Crédit agricole, доколкото целта на тази втора част е да се докаже, че спорното нарушение не е продължено.
i)      По третата част от второто основание на Credit Suisse: липса на доказателства за непрекъснатия характер на спорното нарушение след февруари 2013 г.
370    С третата част от второто си основание Credit Suisse поддържа, че Комисията не е доказала, че спорното нарушение е продължено след февруари 2013 г. — момент, от който това нарушение е претърпяло съществена промяна.
371    В самото начало Credit Suisse поддържа, че в случая съществуващият между въпросните финансови брокери канал за комуникация не е нелегален и че обменът е бил напълно документиран, така че липсата на доказателства за комуникация за даден период наистина е доказателство за прекъсването на поведението през този период. Така Комисията неправилно се опитвала да поддържа, че слабостта в доказването от нейна страна се дължало на откъслечни и непълни доказателства.
372    Според Credit Suisse, предвид динамиката на разглеждания пазар и хронологията на фактите след февруари 2013 г., Комисията е трябвало да представи доказателства, отнасящи се до достатъчно близки във времето факти. След февруари 2013 г. обаче имало многобройни продължителни интервали, включително интервали, вариращи от 49 до 82 дни. Като се вземат предвид двустранните разговори между финансови брокери, различни от този на Credit Suisse, имало десет периода на липса на активност от 28 дни или повече.
373    В този контекст, най-напред, Credit Suisse поддържа, че фактът, че действията на разглежданите банки са преследвали обща цел, не е достатъчен, за да се докаже продължено нарушение при наличието на доказателства или улики за прекъсване на това нарушение. Тези доводи позволявали най-много да се поддържа, че е налице единно и „повторно“ нарушение. Също така Комисията просто направила изводи, основани на съвкупност от доказателства, взети като цяло, което не доказвало в достатъчна степен наличието на продължено нарушение.
374    По-нататък, Credit Suisse подчертава, че Комисията не е обяснила как посочените в точка 372 по-горе интервали биха могли да бъдат свързани помежду си, предвид това че обменената информация е остарявала бързо и че тази институция се е опитала да удължи последиците от няколко спорадични обсъждания, идентифицирани след февруари 2013 г.
375    Накрая, според Credit Suisse обстоятелствата по делото и функционирането на пазара в действителност изисквали „положителни мерки“ и обсъждания, провеждани с известна редовност и в сравнително близки интервали от време. Комисията не успяла да обори този довод.
376    В това отношение следва в самото начало да се отхвърли доводът на Credit Suisse, че съществуващият между финансовите брокери на засегнатите банки канал за комуникация не е нелегален и че обменът е напълно документиран, така че липсата на доказателство за комуникация за даден период наистина е доказателство за прекъсването на поведението през този период.
377    От една страна, този довод се опровергава от някои обяснения, съдържащи се в обжалваното решение. Всъщност в съображение 777 от това решение Комисията посочва, че след забраната за използване на постоянните многостранни чат стаи от Deutsche Bank е нормално доказателствата за двустранните разговори да са по-откъслечни, след като финансовите брокери са узнали, че трябва да спрат да използват постоянните многостранни чат стаи и следователно е трябвало да „прикриват обсъжданията си по отношение на вътрешния контрол за съответствие“. Впрочем в съображения 82 и 778 от същото решение Комисията обяснява, че в хода на разследването е била уведомена, че аудиозаписите на телефонните разговори на финансовия брокер на BofA за периода от 29 ноември 2014 г. до 3 септември 2015 г. са били изтрити и че единствената информация, с която разполага, а именно списък на изходящите повиквания, доказва, че между ноември 2014 г. и март 2015 г. е имало четиринадесет повиквания между финансовия брокер на BofA и финансовия брокер на Crédit agricole. Комисията добавя, че само едно от тези повиквания е било отразено в системата на Crédit agricole, а именно повикването от 10 декември 2014 г.
378    От друга страна, липсата на проявление на спорното нарушение през даден период не може да се тълкува автоматично като прекъсване на това нарушение през същия този период.
379    Всъщност, макар проявленията на картела да са разделени от по-дълги или по-къси промеждутъци на бездействие, при преценката на продължения характер на нарушение, продължаващо няколко години, Комисията може да приеме, че това нарушение не е било прекъсвано, от една страна, когато различните действия, които съставляват нарушението, имат една и съща цел и са част от единно нарушение, и от друга страна, когато нито една улика или доказателство не установяват, че нарушението през тези периоди не е продължило (вж. в този смисъл решения от 18 март 2021 г., Pometon/Комисия, C‑440/19 P, EU:C:2021:214, т. 112 и 114, и от 17 май 2013 г., Trelleborg Industrie и Trelleborg/Комисия, T‑147/09 и T‑148/09, EU:T:2013:259, т. 61 и 63).
380    Принципът на правна сигурност обаче налага Комисията да изтъкне поне доказателства, отнасящи се до достатъчно близки по време деяния, така че да може разумно да се приеме, че между две точно определени дати извършването на това нарушение е било непрекъснато (вж. в този смисъл решение от 29 септември 2021 г., Nichicon Corporation/Комисия, T‑342/18, EU:T:2021:635, т. 365 (непубликувана) и цитираната съдебна практика).
381    Макар периодът между две проявления на едно неправомерно поведение да е релевантен критерий, за да се установи продълженият характер на дадено нарушение, това не променя факта, че въпросът дали посоченият период е достатъчно дълъг, за да представлява прекъсване на нарушението, все пак не може да бъде разглеждан абстрактно. Напротив, той следва да се преценява в контекста на функционирането на въпросния картел (вж. решение от 29 септември 2021 г., Nichicon Corporation/Комисия, T‑342/18, EU:T:2021:635, т. 366 (непубликувана) и цитираната съдебна практика).
382    В настоящия случай, на първо място, от точки 317—362 по-горе следва, че през целия период на нарушението поведението на участниците се вписва в рамките на общ план, преследващ единна антиконкурентна цел.
383    От това следва, че Комисията е можела да приеме, че спорното нарушение е продължило през целия период на нарушението, възприет в обжалваното решение, освен ако се установи прекъсване на посоченото нарушение (вж. т. 379—381 по-горе).
384    На второ място, преследваната антиконкурентна цел е засегнатите банки да увеличават максимално своите приходи, като същевременно ограничават загубите си, които могат да настъпят поради несигурността във връзка с начина на поведение на другите финансови брокери. Провежданото поведение се е отнасяло до различни OSSA и не се е изразявало само в съгласуване на цените или в обмен на информация за цените. Всъщност това поведение се е отнасяло по-общо до дейностите по търгуване на засегнатите банки.
385    Както следва от точки 323 и 357 по-горе, обратно на твърдяното от Credit Suisse, преследването на единната антиконкурентна цел, установена в обжалваното решение, не зависи от организирането на ежедневни обсъждания. Всъщност целта на обсъжданията между съответните финансови брокери е била да се идентифицират и използват възможности за координиране или за обмен на чувствителна търговска информация.
386    Впрочем, с оглед на гореизложеното, за функционирането на спорното нарушение не е било необходимо твърде често участие в тайни контакти, тъй като преговорите за OSSA са били независими. Всъщност евентуалният успех на даден таен контакт не зависи от участието в поредица от контакти, свързани с други преговори.
387    Накрая, в проведените след февруари 2013 г. обсъждания участват същите финансови брокери като тези, които са в основата на въвеждането на постоянни многостранни чат стаи през 2010 г. Тези финансови брокери често се срещали по време на социални мероприятия и били много сплотена група, добре позната сред финансовите брокери от финансовия център (City) в Лондон.
388    На трето място, Комисията се основава на доказателства, които се отнасят до достатъчно близки по време факти и изтъкнатите от Credit Suisse интервали между две проявления на нарушението или между две обсъждания, които Комисията е в състояние да докаже, не позволяват да се приеме, че посоченото нарушение е било прекъснато през периода след февруари 2013 г.
389    В това отношение, първо, следва да се подчертае, че Credit Suisse не се позовава на прекъсване на нарушението преди февруари 2013 г., въпреки че преди тази дата, и по-точно през 2012 г., могат да се констатират няколко интервала от повече от един месец между някои обсъждания.
390    Второ, в съображение 534 от обжалваното решение Комисията посочва няколко документа, от които е видно, че през 2014 г. и 2015 г. финансовите брокери възприемат пазара на OSSA като все по-труден и по-малко доходоносен („no money in SSA anymore“, „no flows in SSA“, „no money in SSA“, „SSA is dead“). Това явление обяснява защо въпросните финансови брокери все повече търгуват с други финансови инструменти, за да компенсират намаляването на дейността на този пазар. Това намаляване на дейността, което не зависи от волята на участниците в единното нарушение, допринася за намаляването на възможностите за координиране или за обмен на чувствителна търговска информация.
391    Трето, от анализа, от една страна, на обсъжданията, които предхождат изтъкнатите от Credit Suisse интервали, и от друга страна, на обсъжданията след посочените интервали, е видно, че тези обсъждания не съдържат доказателство, годно да установи, че финансовите брокери на засегнатите банки първоначално са изявили воля да преустановят единното нарушение, а след това — готовност да подновят осъществяването му. Напротив, използваният от финансовите брокери тон е особено свободен и обсъжданията са спонтанни. По-специално, антиконкурентните обсъждания, които следват изтъкнатите от Credit Suisse интервали, не съдържат никакви уводни думи, които да свидетелстват за необходимостта от възстановяване на контакт, дори на доверие, които преди това са били прекъснати между участниците. Така тези обсъждания установяват постоянна и продължителна воля от страна на участващите финансови брокери да възприемат поведение, което допринася за общия план, преследващ единна антиконкурентна цел, както е определена от Комисията в обжалваното решение.
392    По-точно, що се отнася до интервала от 64 дни, който разделя, от една страна, обсъждането от 21 март 2013 г. между финансовия брокер на Crédit agricole и финансовия брокер на Deutsche Bank и от друга страна, обсъждането от 24 май 2013 г. между финансовия брокер на Crédit agricole и финансовия брокер на Credit Suisse, следва да се отбележи, че макар засегнатите от тези обсъждания облигации да са били различни, съдържанието на обсъжданията е същото. Всъщност въпросните финансови брокери са обменили чувствителна търговска информация относно текущи или току-що осъществени дейности по договаряне, и по-специално относно своите цени и клиенти (вж. т. 217—227 и 228—232 по-горе). Впрочем направените по време на тези обсъждания коментари са особено свободни и поведението на финансовите брокери е естествено. В тези обсъждания не се споменава нищо, което да подсказва, че намерението на финансовите брокери да извършат нарушението е отпаднало между тези две проявления на същото.
393    Що се отнася до интервала от 60 дни между двете обсъждания от 11 октомври 2013 г. и 10 декември 2013 г. между финансовия брокер на Credit Suisse и финансовия брокер на Deutsche Bank, следва да се отбележи, че тези две обсъждания се отнасят до различни облигации, но че съдържанието на посочените обсъждания е сходно. По време на първото от тези обсъждания финансовият брокер на Credit Suisse оттегля нареждане за продажба от платформата на брокер („killed it“), след като финансовият брокер на Deutsche Bank предлага това оттегляне поради дългата си позиция („i am long bro…if ok to scarp it that would be better“). По време на второто обсъждане финансовият брокер на Deutsche Bank предлага да премахне офертата си („ah sorry bro…will kill it“), след като научава за късата позиция на финансовия брокер на Credit Suisse („i’m small short“). Фактът, че финансовият брокер на Deutsche Bank в крайна сметка се отказва да премахне офертата си, след като е получил мнението на финансовия брокер на Credit Suisse, не поставя под въпрос преценката, че посочените обсъждания свидетелстват за непрекъснатост в съдържанието и за форма на дългосрочна взаимност, що се отнася до оттеглянето и до предложението за оттегляне на оферта, която би могла да навреди на друг участник в картела. Впрочем в тези обсъждания не се споменава нищо, което да подсказва, че намерението на финансовите брокери да извършат нарушението е отпаднало между тези две проявления на нарушението. Първото от тези обсъждания, а именно това от 11 октомври 2013 г., на което са присъствали финансовите брокери на трите участващи банки, показва между другото воля за насрочване на среща за социализиране по време на бизнес пътуване до Ню Йорк (Съединени американски щати) през следващата седмица.
394    Що се отнася до интервала от 55 дни между двете обсъждания от 10 декември 2013 г. и 3 февруари 2014 г. между финансовия брокер на Credit Suisse и финансовия брокер на Deutsche Bank, следва да се отбележи, че тези две обсъждания се отнасят до различни облигации, но че съдържанието на посочените обсъждания е сходно. По време на първото обсъждане финансовият брокер на Deutsche Bank предлага да премахне офертата си, след като е разбрал за късата позиция на финансовия брокер на Credit Suisse (вж. т. 393 по-горе). При второто обсъждане финансовият брокер на Deutsche Bank се въздържа да приеме оферта, направена от Credit Suisse на платформата на брокер, и следователно да му продаде облигация след обмен на информация между двамата финансови брокери. Двете обсъждания са директни и спонтанни и в тях няма нищо, което да сочи, че намерението на двамата финансови брокери да допринасят към спорното нарушение е отпаднало между тези две проявления на нарушението.
395    Що се отнася до интервала от 82 дни между, от една страна, обсъждането от 1 май 2014 г. между финансовия брокер на Crédit agricole и финансовия брокер на Credit Suisse и от друга страна, обсъждането от 22 юли 2014 г. между финансовия брокер на Credit Suisse и финансовия брокер на BofA, следва да се подчертае, че по време на първото от тези обсъждания финансовият брокер на Crédit agricole и финансовият брокер на Credit Suisse са обсъждали цената на конкретна облигация (KFW 5 1/8 03/16). Всъщност финансовият брокер на Crédit agricole пита: „where u ma[rk]ing that sh1t[?]“. Финансовият брокер на Credit Suisse обяснява: „got them marked +2 on the bid (2/-2)“, на което финансовият брокер на Crédit agricole отговаря: „perfect“. Така този обмен на информация е позволил на финансовия брокер на Crédit agricole да свери цените си с финансовия брокер на Credit Suisse. По време на второто обсъждане финансовият брокер на BofA, който преди това е участвал в обсъжданията с другите финансови брокери, когато е работел за Deutsche Bank, предлага на финансовия брокер на Credit Suisse да премахне офертата си за друга облигация. Финансовият брокер на BofA споменава и позицията си за търгуване („sorry I didn’t realised kbn 19 in tullets was you… i went better bid… can kill it if you wanty… we are short 10mm…“).
396    През този интервал от 82 дни този бивш финансов брокер на Deutsche Bank е в отпуск от 1 април, в очакване да напусне тази банка през юни 2014 г. и да отиде в BofA. Това събитие не води до прекъсване на нарушението, тъй като на 1 май 2014 г. финансовият брокер на Crédit agricole и финансовият брокер на Credit Suisse обсъждат цената на една облигация (вж. т. 395 по-горе). За сметка на това отпускът на финансовия брокер на Deutsche Bank преди смяната на работодателя му допринася за временното намаляване на възможностите за координиране или за обмен на чувствителна търговска информация между тримата финансови брокери, които основно участват.
397    Впоследствие бившият финансов брокер на Deutsche Bank започва работа в BofA на 16 юли 2014 г. Фактът, че шест дни по-късно, а именно на 22 юли 2014 г., посоченият финансов брокер е провел двустранно обсъждане с финансовия брокер на Credit Suisse, за да предложи да премахне оферта („can kill it if you wanty“) и да изложи позицията си на договаряне („we are short 10 mm“), показва непрекъснато намерение да се възприеме поведение, попадащо в обхвата на общия план, преследващ единна антиконкурентна цел, определена от Комисията. Това непрекъснато намерение се илюстрира и от директния тон, използван от двамата участници, и от спонтанността на обмена на информация.
398    Що се отнася до изтъкнатия от Credit Suisse интервал от 67 дни между твърдяно обсъждане от 24 август 2014 г. и обсъждане от 29 октомври 2014 г., следва да се подчертае, че доводът, който Credit Suisse се опитва да изведе от него, не е основателен, доколкото на 24 август 2014 г. не е идентифицирано никакво двустранно обсъждане. Обсъждането, което Credit Suisse има предвид, всъщност датира от 24 септември 2014 г. и следователно изтъкнатият интервал е от 37 дни. Във всеки случай тези обсъждания не свидетелстват за каквото и да било прекъсване на нарушението, а напротив, показват, че в тези два случая финансовият брокер на Crédit agricole и финансовият брокер на BofA са продължили да обменят информация относно ценовата си стратегия и по този начин са проявили трайното си и постоянно намерение да се впишат в рамките на единното нарушение, възприето от Комисията в обжалваното решение.
399    Що се отнася до интервала от 70 дни, разделящ, от една страна, обсъждането от 29 октомври 2014 г. между финансовия брокер на Crédit agricole и финансовия брокер на BofA, и от друга страна, обсъждане от 7 януари 2015 г. между финансовия брокер на Crédit agricole и финансовия брокер на Credit Suisse, нищо в съдържанието на първото от тези обсъждания не подсказва намерение на участниците да прекъснат спорното нарушение, а нищо в съдържанието на второто обсъждане не свидетелства за намерение да се поднови нарушение, което е било прекъснато. Двете обсъждания показват обмен на информация относно цените. Следователно тези обсъждания илюстрират общо и постоянно намерение да се продължи изпълнението на общия план, определен от Комисията в обжалваното решение.
400    Накрая, що се отнася до интервала от 45 дни, между, от една страна, обсъждане от 27 януари 2015 г. между финансовия брокер на BofA и финансовия брокер на Crédit agricole и от друга страна, обсъждане от 12 март 2015 г. между финансовия брокер на Crédit agricole и финансовия брокер на Credit Suisse, важно е да се отбележи, че съдържанието на обсъждането от 27 януари 2015 г. свидетелства за обмен на информация относно цените на конкретна облигация. В хода на това обсъждане финансовият брокер на BofA пита събеседника си как оценява посочената облигация и финансовият брокер на Crédit agricole му отговаря. Това обсъждане не съдържа никакви данни, които да показват, че финансовите брокери на BofA и на Crédit agricole са предвиждали да преустановят съответното си поведение в бъдеще.
401    В това отношение фактът, че обсъждането от 27 януари 2015 г. е последното антиконкурентно обсъждане, възприето по отношение на BofA, и че то слага край на участието на тази банка в спорното нарушение, не може да се тълкува като прекъсване на единното нарушение, извършено от другите двама участващи финансови брокери, а именно финансовият брокер на Crédit agricole и финансовият брокер на Credit Suisse. Така съдържанието на обсъждането от 12 март 2015 г. между финансовия брокер на Crédit agricole и финансовия брокер на Credit Suisse свидетелства за обмен на много точна и актуална информация относно оферта, предложена на клиент, но също и съгласуване на цените и дейностите по търгуване на финансовите брокери (вж. т. 257—267, а след това и т. 296—300 по-горе). Този обмен на информация и това съгласуване не са предхождани от никакви уводни думи, от които да се предположи, че преди това единното нарушение е било прекъснато. Напротив, обменът на информация и съгласуването са се осъществили няколко секунди след влизането на участниците в непостоянната чат стая.
402    Преценките, изложени в точка 391 по-горе, се прилагат и за останалите интервали, идентифицирани от Credit Suisse, между другите обсъждания, проведени след февруари 2013 г.
403    От гореизложеното следва, че контекстът на функциониране на установения картел, който е продължил около пет години и два месеца, между 19 януари 2010 г. и 24 март 2015 г., позволява да се подкрепи изводът, че единното нарушение е продължено въпреки интервалите, на които Credit Suisse се позовава.
404    Всъщност, от една страна, финансовите брокери на засегнатите банки са преследвали антиконкурентната цел, установена от Комисията в обжалваното решение, като са обменяли свободно информация за текущите си дейности по търгуване. Този обмен е под формата на непрекъснато описание на събитията в реално време, докато настъпват, което им позволява да идентифицират и използват възможности за съгласуване и за обмен на чувствителна търговска информация, когато се яви възможност, и по-точно, когато тези финансови брокери заявяват общ интерес за една или повече конкретни OSSA. Така посочените финансови брокери се стремят да постигнат посочената антиконкурентна цел в рамките на антиконкурентен обмен на информация, свързан с конкретни и независими едни от други преговори, и дори в рамките на антиконкурентен обмен на информация, свързан с релевантни за дадени периоди данни. Следователно не е било необходимо провеждането на постоянни или ежедневни обсъждания, за да се преследва въпросната антиконкурентна цел.
405    От друга страна, редица събития, настъпили след февруари 2013 г., са могли да се отразят на намерението на всички участващи финансови брокери да се придържат към общия план, преследващ единна антиконкурентна цел, а именно, първо, наложената на финансовите брокери на Deutsche Bank забрана да използват постоянни многостранни чат стаи в контекст на засилен надзор в сектора на инвестиционните банки, второ, отпускът от няколко месеца на финансовия брокер на Deutsche Bank, преди да започне работа в BofA, или още, трето, намаляването на активността на пазара на OSSA.
406    Същевременно, въпреки тези събития идентифицираните от Комисията обсъждания не показват никакво преосмисляне на картела, и по-специално никакво поставяне на въпроса от страна на участващите финансови брокери относно намерението им да продължат антиконкурентното си поведение. Всъщност финансовите брокери на засегнатите банки са продължавали, макар и не толкова често, но отново и отново, обсъжданията си с антиконкурентен характер относно конкретни и независими едни от други преговори.
407    Реакцията на тези финансови брокери се обяснява с факта, че преследваната от тях антиконкурентната цел се основава на общото им разбиране, че те си оказват взаимна помощ, за да извлекат от това взаимна полза с времето. Така на тази основа един финансов брокер е можел да се въздържи от действие в рамките на конкретна сделка или да подели сделка с друг финансов брокер и следователно да се откаже от незабавна печалба. Даден финансов брокер е можел също да обменя информация с останалите финансови брокери, а именно с конкурентите си, и по този начин да се откаже да извлече самостоятелно и незабавно полза от посочената информация. Всъщност даден финансов брокер се е отказвал да действа, поделял е сделка или е обменял чувствителна търговска информация с мотива, че очаква другите финансови брокери да действат по същия начин в бъдеще. Следователно в контекста на функционирането на разглеждания картел установените от Комисията действия, и по-общо, общият план, в който те се вписват, се основавали на взаимни очаквания, които се подхранвали от всяко антиконкурентно обсъждане, чиято цел е била да се извлече трайно предимство спрямо клиентите и спрямо конкурентните финансови брокери, и в крайна сметка да се увеличат максимално приходите на участващите финансови брокери, като същевременно се ограничат загубите им (вж. в този смисъл съображения 643, 744, 746, 781 и 810 от обжалваното решение).
408    При тези условия кратките срокове, в които обменената информация остарявала, изтъкнати от Credit Suisse, не задължавали Комисията да обясни как са били запълвани констатираните интервали между две проявления на нарушението. Впрочем тази бързина не може да постави под въпрос извода на Комисията, че разглежданото единно нарушение е продължено.
409    С оглед на гореизложеното доводите на Credit Suisse, изведени по същество от това, че Комисията не е представила доказателства за факти, които са достатъчно близки във времето, за да се направи извод, че е налице продължено нарушение, не могат да бъдат приети.
410    Този извод не се поставя под въпрос от решение от 10 ноември 2017 г., Icap и др./Комисия (T‑180/15, EU:T:2017:795), на което се позовава Credit Suisse.
411    Всъщност, най-напред, следва да се подчертае, че по делото, по което е постановено решение от 10 ноември 2017 г., Icap и др./Комисия (T‑180/15, EU:T:2017:795), Общият съд е преценил непрекъснатия характер на участието на конкретно предприятие, а не непрекъснатия характер на нарушението като цяло.
412    След това, предметът на картела и неговото функциониране са различни от тези на спорното нарушение. Всъщност в решение от 10 ноември 2017 г., Icap и др./Комисия (T‑180/15, EU:T:2017:795), с оглед на контекста на функциониране на разглежданите нарушения Общият съд е взел предвид факта, че ставките на JPY LIBOR, а именно съвкупност от референтни лихвени проценти, използвани за редица финансови продукти в японски йени, се определят ежедневно. Именно в този контекст той приема, че Комисията е трябвало да подчертае позитивните мерки, приемани, ако не на ежедневна, поне на достатъчно ограничена във времето база.
413    За сравнение, в настоящия случай, предвид контекста на функциониране на картела, и по-точно предвид факта, че този картел се основава на повтарящо се сътрудничество по повод на конкретни OSSA, не е било необходимо Комисията да изтъква „позитивни мерки“, приети от участниците в картела толкова често, колкото по делото, по което е постановено решение от 10 ноември 2017 г., Icap и др./Комисия (T‑180/15, EU:T:2017:795).
414    Във всички случаи следва да се отбележи, че положението на участниците в спорното нарушение не може да се сравнява с това на Icap по делото, по което е постановено решение от 10 ноември 2017 г., Icap и др./Комисия (T‑180/15, EU:T:2017:795). Всъщност Icap е имало роля на „помагач“ на картел между банки и икономическата му дейност не е същата като тази на посочените банки. По-специално, Общият съд отбелязва, че Комисията се е основала на извършването от Icap на нарушения, за които всеки път е вземано решение между две банки, и че функционирането на картела затруднява Комисията да докаже, че Icap е трябвало разумно да изведе чрез дедукция, че отправените до него искания от една банка се вписват в рамките на тайно споразумение с друга банка. В настоящия случай Комисията констатира, че засегнатите банки са участвали пряко поне в някои аспекти на установеното единно нарушение.
415    По същия начин, като се имат предвид разликите, които характеризират контекста на функциониране на спорното нарушение и контекста на функциониране на картела, разглеждан по делото, по което е постановено решение от 7 ноември 2019 г., Campine и Campine Recycling/Комисия (T‑240/17, непубликувано, EU:T:2019:778), по-специално що се отнася до съответния продукт и значението на ценовия фактор, преценките, направени от Общия съд в последното решение, не могат да бъдат пренесени към настоящия случай.
416    Накрая, тъй като Credit Suisse се позовава на решение от 14 януари 2021 г., Kilpailu- ja kuluttajavirasto (C‑450/19, EU:C:2021:10), както и на заключението на генерален адвокат Pitruzzella по дело Kilpailu- ja kuluttajavirasto (C‑450/19, EU:C:2020:698), следва да се подчертае, че посоченото решение има за цел да определи крайната дата на единно продължено нарушение, за да може сезираната по главното производство национална юрисдикция да определи началния момент на давностния срок. Следователно делото, по което е постановено същото решение, не се отнася до идентифицирането на евентуално временно прекъсване на единно нарушение и до преценката на непрекъснатия характер на посоченото нарушение. Впрочем от посочената в точки 379—381 по-горе съдебна практика, която споменава по-специално контекста на функциониране на картела, не следва, че защитеният правен интерес би трябвало, както поддържа Credit Suisse въз основа на решение от 14 януари 2021 г., Kilpailu- ja kuluttajavirasto (C‑450/19, EU:C:2021:10), да бъде взет предвид при преценката дали е налице временно прекъсване на единно нарушение.
417    Поради това третата част от второто основание, изтъкнато от Credit Suisse, се отхвърля.
ii)    По втората част от второто основание на Crédit agricole, чиято цел е да се докаже, че установеното нарушение не е продължено
418    Crédit agricole поддържа, че Комисията не е отчела по подходящ начин развитието в естеството и честотата на обсъжданията към края на 2013 г. и началото на 2014 г. Комисията се опитала да обясни това, посочвайки намаляването на рентабилността на пазара на OSSA и замяната на постоянните многостранни чат стаи с двустранни разговори, което обяснявало защо имало по-малко налични доказателства. Според Crédit agricole обаче тази замяна вероятно е трябвало да произведе допълнителни доказателства, като се има предвид, че една многостранна чат стая била заменена с няколко двустранни чат стаи. Освен това засегнатите банки, различни от искащия освобождаване от глоба в случая, също били представили писмени доказателства от времето на настъпване на фактите, така че намаляването на обема на доказателствата просто отразявало нетно намаляване на броя на обсъжданията, считано от октомври 2013 г. Това намаляване било резултат по-конкретно от дълъг период на отсъствие на финансовия брокер на Deutsche Bank, след който бил налице само един случай на „съгласуване“, на 12 март 2015 г., който случай впрочем представлявал неправилно тълкуване от страна на Комисията на обмен, в която участвала Credit Suisse.
419    В самото начало, поради изложените в точки 376—381 по-горе мотиви следва да се отхвърли доводът на Crédit agricole, че интервалите в антиконкурентните обсъждания представляват периоди, през които разглежданото поведение не се е осъществявало.
420    Първо, що се отнася до продължения характер на нарушението, следва да се отбележи, че с изключение евентуално на доводите, отхвърлени в точки 363 и 364 по-горе, Crédit agricole не е оспорила констатациите на Комисията за наличието на общ план, преследващ единна антиконкурентна цел.
421    Освен това Crédit agricole несъмнено отбелязва, че антиконкурентните обсъждания били още по-нарядко след октомври 2013 г., по-специално поради това, че Deutsche Bank забранила използването на постоянните многостранни чат стаи. Crédit agricole обаче не твърди, че това обстоятелство оправдавало поставянето под въпрос на разглеждания общ план или на обективните елементи, подкрепящи съществуването на този план.
422    Във всеки случай механизмът и схемата, които са общи за антиконкурентните обсъждания от обхвата на спорното нарушение, не са били поставени под въпрос от тази забрана и от преминаването към мрежа от двустранни разговори (вж. т. 357—360 по-горе).
423    По-общо, Комисията не е допуснала грешки, свързани с наличието на общ план, преследващ единна антиконкурентна цел до март 2015 г., и определянето на пет категории поведение не може да постави под въпрос съществуването на този общ план (вж. т. 70—89 и 364 по-горе).
424    От това следва, че Комисията е можела да приеме, че спорното нарушение е продължило през целия период на нарушението, възприет в обжалваното решение, освен ако се установи прекъсване на посоченото нарушение (вж. т. 379— 381 по-горе).
425    Второ, що се отнася до останалите разисквани между страните обстоятелства, следва да се отбележи, че макар Crédit agricole да се позовава на мотива на Комисията, изведен от намаляването на рентабилността на пазара на OSSA, изложен по-конкретно в съображение 534 от обжалваното решение, за да оспори неговата обоснованост, тази банка не е оспорила наличието на това обстоятелство. Освен това, макар Crédit agricole да изтъква ограниченото участие на финансовия брокер на Deutsche Bank през определен период, тя не оспорва, че това е резултат от неговия „garden leave“, а именно от периода, през който, преди да премине на работа в BofA, този финансов брокер все още е бил нает от Deutsche Bank, но не е работил. Crédit agricole не оспорва и че посоченият финансов брокер е възобновил участието си в антиконкурентни обсъждания малко след като е преминал на работа в BofA (вж. т. 396 и 397 по-горе, както и съображения 534, 557 и 558 от обжалваното решение).
426    С оглед на гореизложеното и при липсата на доказателства или улики в обратен смисъл, макар да е възможно спорното нарушение да е имало по-малка интензивност, представените от Crédit agricole доказателства не могат да поставят под съмнение продължения характер на това нарушение и следователно не позволяват да се направи извод за наличието на прекъсване при извършването на спорното нарушение.
427    Това не се поставя под въпрос от съдържащите се в обжалваното решение съображения относно „постоянни комуникации“ (съображения 95, 96 и 761). Всъщност, от една страна, не се оспорва, че финансовите брокери на засегнатите банки са били относително близки в личен план и че често са разговаряли, независимо дали тези обсъждания са имали антиконкурентен характер или не. От друга страна, Crédit agricole не оспорва, че поне през някои периоди преди октомври 2013 г. антиконкурентните обсъждания са били чести.
428    Трето, другите изтъкнати от Crédit agricole доводи не могат да поставят под въпрос непрекъснатия характер на установеното от Комисията единно нарушение.
429    Всъщност, от една страна, останалите доводи, развити от Crédit agricole, се основават на личното ѝ положение. По-точно, останалата част от доводите на тази банка се основава на продължителността на периодите между обсъжданията, в които тя е участвала, и които са счетени от Комисията за антиконкурентни или които Crédit agricole признава за антиконкурентни за нуждите на тази част от доводите си.
430    Следователно развитите от Crédit agricole доводи до голяма степен не отчитат обсъжданията, които според Комисията са част от единното нарушение и в които участват финансовите брокери на другите две засегнати банки. По-специално, посочените от Crédit agricole интервали между две проявления на нарушението не отчитат поведението на останалите участници.
431    От друга страна, Crédit agricole не е доказала, че липсата на участие от нейна страна в единното нарушение през определени периоди може да постави под въпрос продължения характер на посоченото нарушение в неговата цялост.
432    При това положение доводите на Crédit agricole, доколкото се основават на продължителността на периодите между обсъжданията, в които е участвала, не могат да поставят под въпрос извода на Комисията, че идентифицираното в обжалваното решение единно нарушение е продължено. За сметка на това същите доводи могат да докажат прекъсване на „участието“ на Crédit agricole в това единно нарушение и следователно посочените доводи ще бъдат разгледани впоследствие в този контекст.
433    Следователно втората част от второто основание на Crédit agricole се отхвърля в частта, чиято цел е да се докаже, че установеното от Комисията нарушение не е продължено.
г)      По участието на Crédit agricole и на Credit Suisse в установеното единно продължено нарушение
434    Следва да се припомни, че констатацията за наличие на единно продължено нарушение е отделна от въпроса дали отговорността за това нарушение в неговата цялост може да се вмени на едно предприятие. Впрочем възможността за възлагане на едно предприятие на отговорността за единното продължено нарушение в неговата цялост трябва да се преценява с оглед на два елемента, а именно, първо, умишления принос на това предприятие към преследваните от всички участници общи цели и второ, това, че са му били известни предвижданите или вече извършени от други предприятия в изпълнение на същите цели неправомерни действия или факта, че то е могло разумно да ги предвиди и е било готово да понесе свързания с тях риск (вж. т. 148— 153 по-горе).
435    В съображения 780—787 от обжалваното решение Комисията излага причините, поради които счита, че засегнатите банки умишлено са допринесли за общия план. По-специално, тя обяснява, че от доказателствата, представени в раздел 4.2 от обжалваното решение, посветен на хронологичното представяне на подбор от над 200 обсъждания, проведени между 19 януари 2010 г. и 12 март 2015 г., става ясно, че всяка от засегнатите банки умишлено е допринесла за осъществяването на общия план, преследващ единна антиконкурентна цел, чрез действията на своите служители през един или няколко определени периода.
436    В съображения 807—826 от обжалваното решение Комисията излага мотивите, поради които счита, че всяка от засегнатите банки е знаела за антиконкурентните действия на останалите. Що се отнася по-специално до периода след февруари 2013 г., а именно след като Deutsche Bank забранява на финансовите си брокери да използват постоянни многостранни чат стаи, Комисията отбелязва по същество, че финансовите брокери на засегнатите банки са продължили да се държат в течение, прибягвайки до мрежа от двустранни чатове, чрез които в рамките на определени двустранни разговори двама финансови брокери на засегнатите банки предоставят информацията, получена от третия финансов брокер, който е отсъствал. Тя добавя, че посочената информация се отнася до същите видове елементи като обменените при обсъжданията в многостранните чат стаи.
437    Първата част от изтъкнатото от Crédit Agricole второ основание е изведена формално от липсата на принос от нейна страна към общ план.
438    От своя страна Credit Suisse поддържа в рамките на втората част от второто си основание, че Комисията не е доказала прякото ѝ участие в двустранните разговори между другите банки след февруари 2013 г., нито че е знаела за тях или е могла разумно да ги предвиди.
1)      По първата част от второто основание на Crédit agricole, изведена формално от липсата на принос от нейна страна към общ план
439    Първата част от изтъкнатото от Crédit agricole второ основание е изведена формално от липсата на принос от нейна страна към общ план. В рамките на тази част обаче тя се позовава и на незнанието си за някои действия на останалите засегнати банки.
440    Доводите на Crédit agricole следва да се разгледат, като се направи разграничение между нейния умишлен принос към общ план, от една страна, и знанието ѝ за всички предвиждани или вече извършени действия от останалите засегнати банки, от друга страна.
i)      По умишления принос на Crédit agricole към общ план
441    Първо, Crédit agricole отрича да е имала намерение да допринесе за общ план, преследващ обща цел, тъй като не се опитвала да увеличи максимално приходите си, а по-скоро да изгради репутация на вторичния пазар на OSSA.
442    Второ, Crédit agricole поддържа, че доколкото не е участвала в някои категории поведение от обхвата на разглежданото единно продължено нарушение, Комисията била длъжна да докаже, че банката е знаела или е трябвало да знае, че участието ѝ в другите категории действия се вписва в по-широк план. Според Crédit agricole обсъжданията, възприети по отношение на нея от Комисията, в действителност доказват правомерни опити за намиране на ликвидни средства, за проучване на цени и за извършване на сделки. По този въпрос Crédit agricole препраща към доводите, които е изложила в първото си основание. Crédit agricole добавя, че дори приемайки квалификацията „обсъждане с цел съгласуване“, Комисията не е доказала, че банката е участвала в първата категория съгласуване, а именно съгласуването на цени, предложени на конкретни клиенти.
443    В това отношение, на първо място, следва да се отбележи, че Crédit agricole не е обяснила в какво се състои нейната цел да изгради своята „репутация“ на вторичния пазар на OSSA, нито защо тази цел е несъвместима с целта на другите финансови брокери на засегнатите банки да намалят несигурността относно поведението, което съответно ще възприемат при дадени преговори, посредством съгласуване и обмен на информация (съображение 757 от обжалваното решение).
444    Освен това трябва да се констатира, че Crédit agricole не е оспорила направените в съображения 780 и 781 от обжалваното решение констатации относно намерението на засегнатите банки да допринесат за общия план, в частност констатациите относно активното участие на финансовите брокери на тези банки в многостранните и двустранните чат стаи. Crédit agricole не оспорва и факта, че финансовият ѝ брокер се е присъединил към многостранната чат стая малко след пристигането си в тази банка, след като е преустановил работа в BofA (съображение 748 и бележка под линия 891 от обжалваното решение).
445    На второ място, доводите на Crédit agricole, са най-напред несъстоятелни, доколкото целят оспорване на умишления ѝ принос въз основа на погрешната предпоставка, че Комисията е установила пет отделни нарушения, съответстващи на петте категории поведение, идентифицирани от Комисията в обжалваното решение (вж. т.  87 и 89 по-горе).
446    След това, Комисията правилно е приела, че Crédit agricole е знаела за обсъжданията от 31 януари и 11 октомври 2013 г., които са проведени в нейно присъствие и в които следователно тя е участвала (вж. т. 133 и 134, както и т. 196—200 по-горе). За сметка на това Комисията не е можела валидно да възприеме обсъждането от 10 януари 2013 г. по отношение на тази банка (вж. т. 145 по-горе).
447    Накрая, видно, от една страна, от обсъжданията, които не е допустимо да бъдат оспорени от Crédit agricole, и от друга страна, от обсъжданията, които е допустимо да бъдат оспорени от тази банка и които са разгледани в точки 188—268 по-горе, финансовият ѝ брокер е допринесъл за около тридесет антиконкурентни обсъждания между 11 януари 2013 г. и 24 март 2015 г., и по-специално за обсъждането от 12 март 2015 г., което установява наличието на поведение от категория 1, а именно съгласуване на цени, предложени на конкретни контрагенти.
448    На трето място, приносът на финансовия брокер на Crédit agricole към антиконкурентната цел, преследвана от всички участници, е умишлен. Всъщност антиконкурентното поведение, в което е участвал финансовият брокер на Crédit agricole, е било под формата на съгласуване на цените и на дейностите по търгуване. В този контекст той е оказвал съдействие на конкурентни финансови брокери или е ползвал помощ от страна на съответните финансови брокери в общ интерес на всички участници.
449     Освен това финансовият брокер на Crédit agricole е участвал в антиконкурентен обмен на информация. В това отношение финансовият брокер на Crédit agricole неизбежно е съзнавал факта, че в рамките на нормалните търговски сделки разкриването на конкурентни финансови брокери на информация за цените си, клиентите си или водените преговори е можело да отслаби позицията му. В случая обаче финансовият брокер е бил уверен, че информацията, която предоставя на другите финансови брокери, няма да бъде използвана в негов ущърб и че обменът на информация, в който участва, ще му осигури предимство и ще му позволи да координира дейностите си с другите финансови брокери.
450    Следователно Crédit agricole не е доказала, че Комисията е допуснала грешка, като е приела, че финансовият брокер на тази банка умишлено е допринесъл за постигането на единната антиконкурентна цел, преследвана от всички участници, и че посочените обсъждания обхващат всички идентифицирани от Комисията категории поведение.
ii)    По знанието на Crédit agricole за всички други извършени или предвиждани от останалите засегнати банки действия
451    Crédit agricole поддържа, че не е могла да знае за действията от категория 1. Всъщност, за да докаже знание за действията, попадащи в тази категория, Комисията се задоволила да представи неясни твърдения, че финансовите брокери на засегнатите банки се познавали и следователно трябвало да знаят за тези действия.
452    Впрочем някои откъси от писмените изявления на Crédit agricole подсказват, че в по-общ план тя оспорва, че е знаела за действията на останалите засегнати банки и факта, че е могла разумно да ги предвиди по-специално след като през февруари 2013 г. финансовите брокери на Deutsche Bank спират да използват постоянните многостранни чат стаи.
453    В това отношение, на първо място, доколкото Crédit agricole изтъква, че не е знаела за съществуването на действията от категория 1, тъй като тези действия се различавали от останалите разглеждани видове поведение, достатъчно е да се припомни, че Комисията не е установила пет отделни нарушения, съответстващи на всяка от петте категории поведение, идентифицирани в обжалваното решение (вж. т. 70—89 по-горе).
454    Следователно Комисията не е трябвало да доказва точното познаване от Crédit agricole на всяка от петте категории поведение, взети поотделно.
455    Във всички случаи от точки 257—268 по-горе следва, че финансовият брокер на Crédit agricole е участвал пряко в обсъждането от 12 март 2015 г., което установява наличието на поведение от категория 1, а именно съгласуване на цени, предложени на конкретни контрагенти.
456    На второ място, ако се предположи, че с доводите си Crédit agricole оспорва, че е знаела или е могла разумно да предвиди всички действия на останалите засегнати банки, особено тези от категория 1, трябва да се направят следните констатации.
457    Първо, в рамките на функциите си в Crédit agricole финансовият брокер на тази банка е участвал пряко в антиконкурентни обсъждания, проведени между двама или трима финансови брокери в рамките на постоянни многостранни чат стаи на 11, 18, 23 и 31 януари 2013 г. и на 15 февруари 2013 г. Тези обсъждания са довели до действия, които според Комисията попадат в категории 2, 3, 4 и 5. Критиките, отправени от Crédit agricole срещу направените от Комисията преценки относно обсъжданията от 18 и 31 януари 2013 г., както и относно обсъждането от 15 февруари 2013 г., бяха отхвърлени в точки 188—208 по-горе. Впрочем преценките на Комисията, че Crédit agricole е участвала в редица други антиконкурентни обсъждания, трябва да се считат за окончателни, доколкото тези обсъждания не са били надлежно оспорени от тази банка.
458    Второ, Crédit agricole не оспорва, че е знаела, че използването на постоянни многостранни чат стаи от финансовите брокери на Deutsche Bank е изоставено е резултат от забрана, наложена им от техния работодател през февруари 2013 г.
459    Трето, Crédit agricole е участвала пряко в антиконкурентен двустранен обмен на информация след февруари 2013 г. с останалите засегнати банки. Този обмен обхваща всички действия, идентифицирани от Комисията, и по-специално действията от категория 1.
460    Всъщност, от една страна, финансовият брокер на Credit Suisse участва в двустранни антиконкурентни разговори с финансовия брокер на Deutsche Bank, а след това и на BofA, на 21 март, 3 юни, 2, 10, 12 и 25 юли и 4 септември 2013 г., 6 август, 24 септември и 29 октомври 2014 г., както и на 7 и 27 януари 2015 г.
461    От друга страна, финансовият брокер на Crédit agricole участва в двустранни антиконкурентни разговори с финансовия брокер на Credit Suisse на 19 март, 24 май, 9 и 14 август 2013 г., 4, 7 и 14 март, 1 май и 4 август 2014 г., както и на 12 и 24 март 2015 г. До август 2013 г. финансовите брокери на Crédit agricole и на Credit Suisse продължават да използват постоянната многостранна чат стая, използвана от всички засегнати банки преди и през февруари 2013 г. Накрая, на 24 март 2015 г. финансовият брокер на Crédit agricole е получил списък с интереси на финансовия брокер на Credit Suisse.
462    Четвърто, на 11 октомври 2013 г. финансовият брокер на Deutsche Bank кани финансовия брокер на Crédit Agricole в чат стая, в която участва този финансов брокер на Deutsche Bank и финансовият брокер на Credit Suisse. При обмен на информация, на който присъства финансовият брокер на Crédit agricole, финансовият брокер на Credit Suisse премахва оферта за продажба (sale order), подадена до брокер (broker), след като финансовият брокер на Deutsche Bank му предлага това („i am long bro…if ok to scarp it that would be better“).
463    Както обаче е видно от точка 134 по-горе, Crédit agricole не е доказала, че финансовият ѝ брокер не е знаел за разглежданите антиконкурентни обсъждания, проведени на 11 октомври 2013 г. между 9 ч. 18 мин. 25 сек. и 9 ч. 19 мин. 15 сек. в чат стаята CHAT-fs:5257AB6D 02E00121, в която финансовият брокер на тази банка влязъл, считано от 8 ч. 44 мин. 58 сек. същия ден.
464    Пето, други обсъждания, споменати от Комисията в обжалваното решение, доказват, че на финансовия брокер на Crédit agricole е било известно провеждането на обсъждания между финансовия брокер на Deutsche Bank и финансовия брокер на Credit Suisse и фактът, че тези обсъждания са се отнасяли по-конкретно до съответните им дейности по търгуване.
465    Всъщност по време на обсъждане от 10 юли 2013 г. финансовият брокер на Deutsche Bank уведомява финансовия брокер на Crédit agricole за положението на финансовия брокер на Credit Suisse ([Credit Suisse’s trader] also been hit“) (съображение 501 от оспорваното решение).
466    Също така при обсъждане от 22 октомври 2013 г., посочено в съображение 823 от обжалваното решение, финансовият брокер на Crédit agricole пита финансовия брокер на Deutsche Bank дали все още има облигации „ifc 18“ („u got any ifc 18 left“). Финансовият брокер на Deutsche Bank отговаря отрицателно и уточнява, че е продал последната част на финансовия брокер на Credit Suisse, който все още трябвало да ги притежава („nope… all sold…sold last piece to [Credit Suisse’s trader]… he might still have them“). Тогава финансовият брокер на Crédit agricole отговаря, че ще го попита („ok will ask him“).
467    Така поради участието си в постоянните многостранни чат стаи преди 25 февруари 2013 г. Crédit agricole е знаела, че преди тази дата финансовите брокери на Deutsche Bank и на Credit Suisse са се съгласували помежду си. Впрочем, като се има предвид, че след тази дата финансовият брокер на Credit Suisse е участвал в антиконкурентни двустранни разговори с всеки от тези двама финансови брокери и че Комисията е разполагала с доказателства, които са от естество да докажат съществуването след 25 февруари 2013 г. на мрежа от двустранни разговори, в рамките на която тримата финансови брокери са продължили да обсъждат своите дейности по търгуване, следва да се приеме, че посоченият финансов брокер на Crédit agricole най-малкото е можел разумно да предвиди, че другите двама финансови брокери са водели двустранни разговори с антиконкурентен характер.
468    Констатацията, че Crédit agricole най-малкото е могла разумно да предвиди цялото поведение на останалите банки, и по-специално съгласуването на цените, предложени на някои контрагенти, се потвърждава и от други доказателства.
469    Първо, от една страна, следва да се припомни, че тъй като изпълнява функциите си в полза и под ръководството на предприятието, за което работи, служителят се приема за част от стопанската единица, която това предприятие съставлява (вж. решение от 21 юли 2016 г., VM Remonts и др., C‑542/14, EU:C:2016:578, т. 23 и цитираната съдебна практика).
470    Следователно знанията, придобити от служител преди постъпването му на работа в ново предприятие и които той фактически предоставя на този нов работодател, могат да се считат за споделени знания от новия му работодател.
471    От друга страна, според постоянната съдебна практика Комисията може да се позове на контакти преди или след периода на нарушението, за да изгради цялостна картина и да покаже подготвителните етапи на картела, както и за да подкрепи тълкуването на някои доказателства (вж. в този смисъл решения от 8 юли 2008 г., Lafarge/Комисия, T‑54/03, непубликувано, EU:T:2008:255, т. 428, от 2 февруари 2012 г., Denki Kagaku Kogyo и Denka Chemicals/Комисия, T‑83/08, непубликувано, EU:T:2012:48, т. 188, и от 27 юни 2012 г., Coats Holdings/Комисия, T‑439/07, EU:T:2012:320, т. 60).
472    Следователно Комисията има право да използва знанията, придобити от служител преди постъпването му на работа в ново предприятие и които той фактически предоставя на този нов работодател, когато тези познания подкрепят други доказателства, с които тя разполага.
473    В настоящия случай, преди да започне работа в Crédit agricole, финансовият брокер на тази банка, в качеството си на финансов брокер на BofA, е участвал пряко в действията, извършени в рамките на постоянни многостранни чат стаи и в двустранни разговори. Впрочем действията, извършени от финансовия брокер на Crédit agricole в рамките на предишната му длъжност, спадат към съвкупността от идентифицирани от Комисията категории, и по-специално към категория 1, свързана със съгласуването на цените, предложени на някои контрагенти.
474    Следователно знанията, придобити от финансовия брокер на Crédit agricole в рамките на предходната му длъжност, могат да подкрепят останалите доказателства, които Комисията е възприела, за да заключи, че Crédit agricole най-малкото е могла разумно да предвиди цялото поведение на останалите банки.
475    Второ, Комисията констатира, че финансовият брокер на Crédit agricole е част от ограничения кръг финансови брокери, които са участвали особено активно в спорното нарушение. Тези финансови брокери се срещали често професионално и лично, и са визирани като група (вж. съображения 425, 807, 809 и 810 от обжалваното решение).
476    Трето, както посочва Комисията в съображение 809 и в бележка под линия 931 от обжалваното решение, от две паралелни обсъждания от 23 май 2013 г., представени от Комисията в изпълнение на мярка за събиране на доказателства и проведени между финансовия брокер на Crédit agricole и финансовия брокер на Credit Suisse, от една страна, и финансовия брокер на Credit Suisse и финансовия брокер на Deutsche Bank, от друга страна, е видно, че финансовите брокери на засегнатите банки се възприемат като „gang“, включително след февруари 2013 г.
477    Всъщност по време на обсъждането си с финансовия брокер на Crédit agricole финансовият брокер на Credit Suisse разказва, че е срещнал лице, което го попитало дали е част от „gang“, на което той иронично отговорил, че нищо няма да каже на финансовите брокери на Deutsche Bank и на Crédit agricole („met that […] girl last night… told her we should chat/help each other out etc. She turned around and said “but your part of the ‘gang’, can I trust you?” she says, everyone talks about [our tight-knit group]… lol… I told her, I don’t tell [Deutsche Bank’s trader] or [Crédit agricole’s trader] anything…trust me!“). Финансовият брокер на Crédit agricole се смее в отговор.
478    Няколко минути по-късно, в рамките на паралелното си обсъждане с финансовия брокер на Deutsche Bank, финансовият брокер на Credit Suisse обяснява, че току-що е говорил с финансовия брокер на Crédit agricole, и възпроизвежда съдържанието на съобщението, което е изпратил на последния във връзка със срещата си от предишния ден. Финансовият брокер на Deutsche Bank отговаря със смях.
479    Така Комисията правилно е приела, че Crédit agricole най-малкото е могла разумно да предвиди всички действия, извършени или предвиждани от останалите засегнати банки, и в частност факта, че тези действия се отнасят до всички категории поведение, описани от Комисията в обжалваното решение. По-специално, Комисията правилно е приела, че Crédit agricole най-малкото е могла разумно да предвиди двустранните разговори от 25 септември 2013 г. и 5 февруари 2014 г., в които участват други банки, различни от Crédit agricole, а именно Credit Suisse и Deutsche Bank, които попадат в категория 1 (вж. съображения 528 и 529, както и съображения 539 и 540 от обжалваното решение).
480    Следователно Crédit agricole няма основание да поддържа, че не е могла разумно да предвиди всички действия на останалите финансови брокери.
481    Следователно първата част от второто основание, изтъкнато от Crédit agricole, се отхвърля.
2)      По втората част от второто основание на Credit Suisse: грешки относно знанието ѝ за двустранните разговори между финансовите брокери на други банки или относно факта, че е могла разумно да ги предвиди
482    Credit Suisse оспорва направената от Комисията констатация, че тя е отговорна, тъй като тази отговорност се основавала, от една страна, на прякото участие на тази банка във всички действия, съставляващи спорното нарушение, и от друга страна, на факта, че посочената банка е знаела за двустранните разговори, в които са участвали финансовите брокери на други банки, или че е могла разумно да ги предвиди и е била готова да понесе свързания с тях риск. Всъщност тези две предпоставки били погрешни.
483    На първо място, Credit Suisse изтъква, че дори да се предположи, че е доказано, че е участвала във всеки „вид“ поведение, това не е достатъчно, за да се установи участието ѝ във всяко антиконкурентно обсъждане, нито за да се ангажира отговорността ѝ за обсъжданията, в които не е участвала пряко.
484    На второ място, като се има предвид, че според Credit Suisse двустранните разговори след февруари 2013 г. не можели да преследват същата обща цел като обсъжданията преди тази дата, било погрешно да се приеме, че тази банка е могла да узнае или разумно да предвиди продължаването на „същото“ нарушение от останалите засегнати банки. Впрочем такъв би бил случаят и ако се приеме, че тези последващи обсъждания са част от същия общ план и от същата обща цел като посочените предходни обсъждания.
485    Според Credit Suisse мотивите, изложени от Комисията в обжалваното решение, несъмнено позволявали да се установи, че финансовият ѝ брокер е знаел, че останалите замесени финансови брокери, близостта с които в личен план е била общоизвестна, са продължили обсъжданията си. За сметка на това посочените мотиви по никакъв начин не доказвали, че Credit Suisse е могла да знае за антиконкурентното естество или цел на двустранните разговори между останалите финансови брокери на засегнатите банки.
486    В самото начало следва да се припомни, че доводите на Credit Suisse, изведени от липсата на общ план, преследващ единна антиконкурентна цел, бяха отхвърлени в точки 322—362 по-горе. Затова доводите на Credit Suisse не могат да бъдат приети, тъй като се основават на липсата на общ план, по-специално след февруари 2013 г.
487    Що се отнася до останалата част от доводите на Credit Suisse, първо, следва да се отбележи, че тази банка не оспорва, че е участвала пряко в множество обсъждания, разгледани от Комисията в обжалваното решение и проведени постоянните многостранни чат стаи между юни 2010 г. и февруари 2013 г.
488    Второ, от една страна, видно от точка 110 по-горе, критиките, които Credit Suisse счита, че е отправила срещу 25‑те обсъждания, споменати в приложената към репликата таблица, са недопустими, що се отнася до втората част от първото основание, изведено от нарушение на член 101 ДФЕС, което Комисията допуснала, като е приела, че „съобщенията за определяне на цените“ представляват „ограничение с оглед на целта“.
489    От друга страна, доводите на Credit Suisse, целящи да докажат липсата на антиконкурентен характер на обсъжданията от 28 септември 2010 г., от 8 февруари 2012 г. и от 10 януари 2013 г., бяха отхвърлени в точки 269—295 по-горе.
490    Трето, установено е, че Credit Suisse е участвала пряко или най-малкото е знаела за съществуването преди февруари 2013 г. на антиконкурентни двустранни обмени. Всъщност Комисията споменава антиконкурентни двустранни разговори в рамките на непостоянни чат стаи, между финансовия брокер на Credit Suisse и финансов брокер на Deutsche Bank на 19 и 20 май 2011 г. (съображения 294 и 297), както и на 17 декември 2012 г. (съображение 444), чието съдържание не се оспорва от Credit Suisse.
491    Четвърто, Credit Suisse не оспорва, че е знаела, че финансовите брокери на Deutsche Bank са спрели да използват постоянните многостранни чат стаи в резултат на наложената от техния работодател през февруари 2013 г. забрана да използват такива стаи, а не на каквото и да било намерение на финансовите брокери на Deutsche Bank да преустановят участието си в нарушението (вж. по-специално съображения 94, 766, 767, 822, 823 и 847).
492    Пето, Credit Suisse е участвала пряко в антиконкурентни двустранни обмени след февруари 2013 г. с останалите засегнати банки.
493    Всъщност, най-напред, финансовият брокер на Credit Suisse участва в антиконкурентни двустранни разговори с финансовия брокер на Deutsche Bank, а след това на BofA, на 13 март, 27 август, 25 септември и 10 декември 2013 г., както и на 3 и 5 февруари, на 28 март и на 22 юли 2014 г.
494    След това финансовият брокер на Credit Suisse участва в антиконкурентни двустранни разговори с финансовия брокер на Crédit agricole на 19 март, 24 май, 9 и 14 август 2013 г. и на 4, 7 и 14 март, 1 май и 4 август 2014 г. Както е видно от точки 296—308 по-горе, финансовият брокер на Credit Suisse също участва в антиконкурентен обмен на информация с финансовия брокер на Crédit agricole на 12 и 24 март 2015 г. До август 2013 г. финансовите брокери на Credit Suisse и на Crédit agricole продължават да използват за обсъжданията си постоянната многостранна чат стая, използвана преди февруари 2013 г. от всички участници.
495    Накрая, анализът на двустранните разговори, проведени след февруари 2013 г. между финансовия брокер на Credit Suisse и финансовите брокери на останалите засегнати банки, показва, че тази банка е участвала в различните видове действия, съставляващи единното продължено нарушение.
496    Шесто, както Credit Suisse потвърждава в съдебното заседание, тази банка не оспорва, че финансовият ѝ брокер е знаел и е съзнавал съществуването на паралелни обсъждания между финансовите брокери на Deutsche Bank и на Crédit agricole. За сметка на това Credit Suisse оспорва, че финансовият ѝ брокер е знаел за антиконкурентния характер на обсъжданията между другите двама финансови брокери.
497    В това отношение, що се отнася до обсъжданията от 25 юли и 22 октомври 2013 г. и от 9 януари 2014 г., посочени в съображения 808 и 823 от обжалваното решение, вярно е, както изтъква Credit Suisse, че тези обсъждания сами по себе си не позволяват да се докаже, че чрез финансовия си брокер тя е знаела за антиконкурентния характер на двустранните обмени между финансовия брокер на Crédit agricole и финансовия брокер на Deutsche Bank, а след това на BofA.
498    Тези обсъждания обаче подкрепят съдържащата се в съображение 808 от обжалваното решение преценка, че в контекста на наложената на финансовите брокери на Deutsche Bank забрана да използват постоянни многостранни чат стаи финансовите брокери са продължили да се информират взаимно чрез мрежа от двустранни чат стаи и са продължили да разкриват на двустранна основа информация, получена от третия финансов брокер относно някои аспекти, които обичайно са били обсъждани в многостранните чат стаи.
499    Всъщност по време на двустранното обсъждане от 25 юли 2013 г. финансовият брокер на Credit Suisse уведомява финансовия брокер на Deutsche Bank, че финансовият брокер на Crédit agricole „got lifted this am too“. Така финансовият брокер на Credit Suisse разкрива в рамките на двустранното си обсъждане с финансовия брокер на Deutsche Bank информация, която е получил в рамките на отделно двустранно обсъждане с финансовия брокер на Crédit agricole във връзка с дейността по търгуване на последния. Това разкриване е извършено в рамките на обсъждане, в хода на което финансовият брокер на Deutsche Bank посочва: „i sold some kfw 09/15 aswell“, а след това: „thats me lifting 14.5 and 15 this morning“ и „still looking for those if you see any“. От своя страна финансовият брокер на Credit Suisse обяснява на финансовия брокер на Deutsche Bank: „i shorted those kfw 15s this am to my syndicate actually. probably a bit stupid for a short date, but should be ok“, а след това разкрива осъществената от финансовия брокер на Crédit agricole сделка. Спонтанният, естествен и откровен характер на този разговор показва, че е било нормално както финансовият брокер на Credit Suisse, така и финансовият брокер на Deutsche Bank да обменят помежду си точна и актуална информация, която засяга не само тях самите, но и финансовия брокер на Crédit agricole. Поведението на финансовия брокер на Credit Suisse по време на обсъждането от 25 юли 2013 г. свидетелства за климат на взаимно доверие между финансовите брокери на Deutsche Bank, Crédit agricole и Credit Suisse. Следователно това поведение представлява обстоятелство в подкрепа на преценката, съдържаща се в съображение 808 от обжалваното решение, относно наличието на мрежа от двустранни разговори, в рамките на която тримата финансови брокери са обсъждали своите дейности по търгуване и следователно в подкрепа на факта, че финансовият брокер на Credit Suisse е можел разумно да предвиди, че другите двама финансови брокери са обменяли чувствителна информация, по-конкретно за съответните си дейности по търгуване.
500    Впрочем фактът, че финансовият брокер на Deutsche Bank е получил идентична информация от самия финансов брокер на Crédit agricole в последващ двустранен разговор от същия ден, а именно 25 юли 2013 г., не поставя под въпрос тази преценка и потвърждава констатацията, че финансовите брокери на засегнатите банки са обменяли информация относно едни и същи облигации и по едни и същи въпроси в рамките на паралелни двустранни обсъждания.
501    Що се отнася до обсъждането от 9 януари 2014 г., по време на което финансовият брокер на Credit Suisse уведомява финансовия брокер на Crédit agricole, че току-що е разговарял с финансовия брокер на Deutsche Bank („[was] just chatting to [Deutsche Bank’s trader]“), в него действително не се споменават двустранни разговори относно дейности по търгуване, нито a fortiori обсъждания във връзка с чувствителна търговска информация или, по-общо, с антиконкурентния характер на такива обсъждания. То обаче потвърждава, че финансовият брокер на Credit Suisse не е имал никакво колебание да разкрие пред един от финансовите брокери наличието на контакти, които е имал с третия от тях.
502    Що се отнася до двустранното обсъждане между финансовия брокер на Crédit agricole и финансовия брокер на Deutsche Bank от 22 октомври 2013 г., посочено в точка 466 по-горе, действително няма доказателство, че финансовият брокер на Crédit agricole се е обърнал към финансовия брокер на Credit Suisse вследствие на това обсъждане. След обсъждането си с финансовия брокер на Deutsche Bank обаче финансовият брокер на Crédit agricole пише: „ok will ask him“. Следователно обсъждането от 22 октомври 2013 г. показва, че разкриването на информация относно трети финансов брокер, в случая финансовия брокер на Credit Suisse, е било също толкова естествено между тези двама други финансови брокери, колкото е било между финансовия брокер на Credit Suisse и този на Deutsche Bank, както бе посочено в точка 499 по-горе. Следователно това обсъждане е в подкрепа на преценката, съдържаща се в съображение 808 от обжалваното решение относно наличието на мрежа от двустранни разговори.
503    Седмо, следва да се отбележи, че на 11 октомври 2013 г. Credit Suisse провежда антиконкурентен разговор с финансовия брокер на Deutsche Bank, на който финансовият брокер на Crédit agricole е „присъствал“ (вж. т. 462 и 463 по-горе). Това обсъждане, квалифицирано от Credit Suisse като „многостранно“ и на което другите двама финансови брокери са присъствали, представлява допълнителна улика, която може да докаже, че финансовият брокер на Credit Suisse е можел да си представи съществуването на антиконкурентни двустранни разговори между другите двама финансови брокери.
504    Така поради участието си в постоянните многостранни чат стаи преди 25 февруари 2013 г. Credit Suisse е знаела, че преди тази дата финансовите брокери на Deutsche Bank и на Crédit agricole са се съгласували помежду си. Впрочем, като се има предвид, че преди и след тази дата финансовият брокер на Credit Suisse е участвал в антиконкурентни двустранни разговори с всеки от тези двама финансови брокери и че Комисията е разполагала с доказателства, които са от естество да докажат съществуването след 25 февруари 2013 г. на мрежа от двустранни разговори, в рамките на която тримата финансови брокери са продължили да обсъждат дейностите си по търгуване, следва да се приеме, че финансовият брокер на Credit Suisse най-малкото е можел разумно да предвиди, че другите двама финансови брокери са водили двустранни разговори с антиконкурентен характер.
505    В това отношение нито фактът, че Credit Suisse не е познавала в подробности обсъжданията, в които нейният финансов брокер не е участвал, нито фактът, че не е знаела за съществуването на някои от тези обсъждания, могат да оборят констатацията на Комисията, че тя е участвала в единното нарушение и може да носи отговорност за нарушението като цяло (вж. по аналогия решение от 14 декември 2006 г., Raiffeisen Zentralbank Österreich и др./Комисия, T‑259/02—T‑264/02 и T‑271/02, EU:T:2006:396, т. 193).
506    Констатацията, че Credit Suisse най-малкото е можела разумно да предвиди всички действия на останалите банки, се потвърждава и от други доказателства.
507    Всъщност, най-напред, Комисията констатира, че финансовият брокер на Credit Suisse е част от ограничения кръг финансови брокери, които са участвали особено активно в спорното нарушение. Тези финансови брокери често имат професионални и лични срещи, включително след февруари 2013 г., и са визирани като група (вж. съображения 425, 807, 809 и 810 от обжалваното решение).
508    В това отношение двустранен разговор между финансовия брокер на Crédit agricole и финансовия брокер на Credit Suisse от 8 март 2013 г., чието съществуване и съдържание не се оспорват от Credit Suisse, доказва, че посочените финансови брокери и финансовият брокер на Deutsche Bank са продължавали да поддържат редовни контакти и са организирали срещи за социализиране.
509    По същия начин, обсъждането от 23 май 2013 г. между финансовия брокер на Credit Suisse и финансовия брокер на Deutsche Bank показва, че финансовите брокери на засегнатите от нарушението банки са били възприемани от други финансови брокери като „gang“ (вж. т. 478 по-горе).
510    Накрая, обсъждане между финансовия брокер на Credit Suisse и финансовия брокер на Deutsche Bank от 11 октомври 2013 г. (съображение 530), на което е присъствал финансовият брокер на Crédit agricole, установява, че тримата финансови брокери са предвидили да се срещнат по време на делови пътувания в Ню Йорк през следващата седмица (вж. т. 393 по-горе).
511    В рамките на анализа на съвкупността от доказателства това обстоятелство е релевантно, за да се установи дали Credit Suisse е знаела или е могла разумно да предвиди антиконкурентното съдържание на двустранните разговори, проведени след февруари 2013 г. и до датата на прекратяване на участието ѝ в спорното нарушение, а именно 24 март 2015 г.
512    С оглед на всички гореизложени елементи Credit Suisse няма основание да поддържа, че „събраните от Комисията доказателства са недостатъчни, за да се направи извод, че който и да е от финансовите брокери [е бил] достатъчно запознат със съдържанието на комуникациите, в които не е участвал [и] при условията на евентуалност, че не може да носи отговорност за двустранните разговори между другите двама финансови брокери след февруари 2013 г.“.
513    Поради това втората част от второто основание на Credit Suisse се отхвърля.
д)      По продължителността на участието на Crédit agricole и на Credit Suisse в спорното единно продължено нарушение
514    В рамките на втората част от второто си основание Crédit agricole оспорва непрекъснатостта на участието си в спорното единно нарушение (вж. т. 428—432 по-горе).
515    С четвъртата част от второто си основание Credit Suisse се позовава на грешки във връзка с участието си в нарушението след август 2014 г.
1)      По втората част от второто основание на Crédit agricole, чиято цел е да се докаже липсата на непрекъснатост на участието ѝ в установеното нарушение
516    В съображение 790 от обжалваното решение Комисията приема, че засегнатите банки трябва да носят отговорност за цялото единно продължено нарушение за съответните им периоди на участие в него. В съображение 842 от това решение Комисията преценява, че Crédit agricole е участвала в нарушението от 10 януари 2013 г. до 24 март 2015 г., а именно период от 804 дни, или 2,20 години.
517    Crédit agricole поддържа, че Комисията се основава само на 31 обсъждания, в които тя е участвала, за да установи продължено нарушение за период от 26 месеца, а именно от януари 2013 г. до март 2015 г., като се има предвид, че две трети от тези обсъждания са били проведени през първите десет месеца от този период, т.е. между януари и октомври 2013 г. Тези обстоятелства поставяли под въпрос констатациите, от една страна, че обсъжданията между финансовия брокер на Crédit agricole и финансовите брокери на другите засегнати банки са били „постоянни“, и от друга страна, че тази банка е участвала в продължено нарушение, най-малкото що се отнася до периода след октомври 2013 г.
518    По-точно, на първо място, Crédit agricole подчертава, че само едно обсъждане подкрепя твърдението, че е участвала в действия от категория 1. Според тази банка това единствено обсъждане не е достатъчно, за да се установи съгласуване на цените, предлагани на конкретни контрагенти за период от повече от две години. По подобен начин, що се отнася до действията от категория 2, Комисията се основала само на четири обсъждания, за да докаже наличието на нарушение, продължило повече от две години.
519    На второ място, в твърдяното участие на Crédit agricole имало значителни интервали във времето, дори да се вземат предвид всичките 31 обсъждания, идентифицирани от Комисията.
520    Предвид използването на чат стаи на платформата Bloomberg и следователно наличието на доказателства, тези интервали по необходимост представлявали интервали без неправомерни действия, а не периоди, за които Комисията не разполагала с доказателства.
521    Също така, от една страна, Комисията се опитала да размести тежестта на доказване, като се основала на факта, че Crédit agricole не се е разграничила публично от разглежданото поведение. От друга страна, Комисията неправилно се позовала на знанието на тази банка за поведението на другите засегнати банки, което посочената банка оспорва в друго основание.
522    В това отношение от доводите на Crédit agricole следва, че основният елемент, който тя изтъква в подкрепа на твърдението си, е продължителността на интервалите между обсъжданията, в които финансовият ѝ брокер е участвал, особено ако не трябва да се вземат предвид някои от тези обсъждания.
523    На първо място, важно е да се отбележи най-напред, че Комисията не е допуснала грешка, що се отнася до наличието на общ план, преследващ единна антиконкурентна цел. Впрочем идентифицирането на пет категории поведение в обжалваното решение не може да постави под въпрос съществуването на този общ план (вж. т. 364 по-горе).
524    Следователно не може да се възприеме подходът на Crédit agricole, когато за целите на установяването на твърдяно прекъсване на участието ѝ в спорното нарушение тя прави разграничение между идентифицираните от Комисията в обжалваното решение категории поведение и избира да не взема предвид някои обсъждания.
525    С други думи, непрекъснатостта на участието на Crédit agricole в спорното единно нарушение не може да се прецени, като се разгледат поотделно категориите поведение, възприети от Комисията по отношение на нея. Тази непрекъснатост трябва да се преценява с оглед на всички разглеждани форми на поведение, за които финансовият брокер на тази банка е знаел или които е могъл разумно да предвиди, независимо от категорията, към която спадат тези форми на поведение. Така, дори да се приемат за доказани, което не е така, липсата на продължено участие на Crédit agricole в действия, попадащи само в категория 1 или 2, или незнанието за действията на други участници, попадащи в тези категории, те сами по себе си не могат да поставят под въпрос констатациите на Комисията относно нейното продължено участие в нарушението.
526    След това, Crédit agricole неоснователно се позовава на интервали с мотива, че третото ѝ основание трябвало да бъде уважено. Всъщност третото изтъкнато от Crédit agricole основание е уважено само що се отнася до обсъждането от 10 януари 2013 г., а именно в хронологичен порядък — първото обсъждане, което Комисията възприема по отношение на нея.
527    Накрая, доколкото Crédit agricole изтъква, че при изчисляването на интервалите между две проявления на спорното нарушение следва да не се вземат предвид обсъжданията, попадащи в някои от петте категории поведение, тъй като тези категории не попадали в обхвата на „ограничение с оглед на целта“ или защото някои обсъждания представлявали „правомерни“ дейности, от точки 165—268 по-горе произтича, че без да се засяга въпросът дали представляват ограничения с оглед на целта, всички форми на поведение, класирани от Комисията в пет категории, в които Crédit agricole е участвала, включително обменът на информация, са имали антиконкурентен характер. По-специално, критиките, които Crédit agricole валидно отправя срещу някои обсъждания, в които е участвала и които спадат към петте идентифицирани от Комисията категории, бяха отхвърлени в точки 188—268 по-горе.
528    От това следва, че за да се прецени дали интервалите между две проявления на неправомерното поведение на Crédit agricole могат да докажат прекъсване на участието на тази банка в нарушението, нито едно от обсъжданията, възприети срещу нея и в които тя е участвала пряко, не може да бъде изключено, освен обсъждането от 10 януари 2013 г.
529    На второ място, доколкото Crédit agricole се позовава на интервал от пет месеца в доказателствата между септември 2013 г. и март 2014 г., важно е да се подчертае, че този интервал не взема предвид присъствието на нейния финансов брокер на обсъждане от 11 октомври 2013 г. и следователно нейното участие в това обсъждане (вж. т. 134 по-горе).
530    По този начин, както признава Комисията, максималният интервал между две преки участия на финансовия брокер на Crédit agricole в спорното нарушение е от около четири месеца и половина и е бил между 11 октомври 2013 г. и 4 март 2014 г.
531    В това отношение, първо, трябва да се припомни, че въпросът дали продължителността на тези интервали е достатъчно голяма, за да представлява прекъсване, трябва да се преценява в контекста на функционирането на спорното нарушение (вж. т. 381по-горе).
532    В настоящия случай обаче много често участие в тайни контакти не е било необходимо за функционирането на спорното нарушение, тъй като преговорите за OSSA са били независими. Евентуалният успех на даден таен контакт не е зависело от участието в поредица от контакти, свързани с други преговори (вж. т. 384—386 по-горе).
533    Второ, за 2014 г. и 2015 г. е характерно намаляване на дейността на пазара на OSSA, което е независимо от волята на участниците в спорното единно нарушение и допринася за намаляването на възможностите за съгласуване или за обмен на чувствителна търговска информация (вж. т. 390 по-горе).
534    Трето, от анализа на обсъждането от 11 октомври 2013 г. и на обсъждането от 4 март 2014 г. е видно, че те не съдържат никакво доказателство, от естество да установи, че финансовият брокер на Crédit agricole първоначално е изразил воля да сложи край на участието си в единното продължено нарушение, а след това — воля да участва отново в това нарушение. По-конкретно, тонът и спонтанността на обсъждането от 4 март 2014 г. показват постоянна воля от страна на финансовия брокер на Crédit agricole да продължи да възприема поведение, което допринася за общия план, преследващ единна антиконкурентна цел, както е определена от Комисията в обжалваното решение.
535    Подобна преценка може да се направи и относно обсъжданията, които предхождат всеки от интервалите в участието на финансовия брокер на Crédit agricole, и относно последвалите тези интервали обсъждания.
536    Четвърто, смяната на работодателя на един от тримата основни финансови брокери, участвали в нарушението, също е могла да допринесе за някои интервали между две проявления на участието на финансовия брокер на Crédit agricole в спорното нарушение (вж. т. 396 по-горе).
537    Пето, както следва от точки 451—481 по-горе, финансовият брокер на Crédit agricole най-малкото е можел разумно да предвиди наличието на антиконкурентни обсъждания между другите двама финансови брокери дори при липсата на пряко участие от негова страна в тези обсъждания.
538    Така, най-напред, интервалите между две проявления на участието на Crédit agricole в спорното нарушение не позволяват да се направи извод за прекъсване на посоченото участие.
539    По-нататък, Crédit agricole не оспорва, че не се е разграничила публично от картела.
540    Накрая, Crédit agricole не посочва други обстоятелства, които биха могли да докажат прекъсване на участието ѝ в спорното нарушение, като например, преустановяването на работата на финансовия брокер, участвал в антиконкурентното поведение, предшестващо интервала между две проявления на участието на тази банка в нарушението и постъпването на работа на нов финансов брокер, който е допринесъл отново за нарушението през период, следващ този интервал.
541    Следователно, като се имат предвид, първо, общата продължителност на участието на Crédit agricole, надвишаваща две години, второ, доказателствата, с които тази банка разполага относно контекста на функциониране на картела и интервалите между две проявления на участието на финансовия брокер на Crédit agricole в констатираното нарушение, трето, липсата на публично разграничаване от страна на Crédit agricole и четвърто, липсата на други обстоятелства, изтъкнати от тази банка, за да докаже прекъсване на участието си в спорното нарушение, Комисията, без да размества тежестта на доказване, правилно е установила, че участието на Crédit agricole не е било прекъснато между 11 януари 2013 г. — деня на обсъждането, което не е надлежно оспорено от тази банка — и 24 март 2015 г. (т. 144 и 447 по-горе).
542    Следователно втората част от второто основание на Crédit agricole се отхвърля в частта, чиято цел е да се докаже липсата на непрекъснатост на участието ѝ в установеното единно нарушение.
2)      По четвъртата част от второто основание на Credit Suisse, изведена от това, че Комисията не е доказала участието ѝ в каквото и да било незаконно поведение след август 2014 г.
543    В съображение 842 от обжалваното решение Комисията приема, че Credit Suisse е участвала в спорното единно продължено нарушение в периода от 21 юни 2010 г. до 24 март 2015 г., а именно за период от 1738 дни, или 4,75 години. Впрочем в съображения 846—849 от обжалваното решение Комисията отхвърля довода на Credit Suisse, че не е доказала участието на тази банка в нарушението между август 2014 г. и март 2015 г.
544    С четвъртата част от второто си основание Credit Suisse поддържа, че Комисията не е доказала участието ѝ в спорното нарушение след август 2014 г. В това отношение в обжалваното решение се посочвали само шест обсъждания след тази дата, които се използвали с цел това участие да бъде продължено до 24 март 2015 г. Credit Suisse обаче не била участвала в първите четири обсъждания и тази банка оспорва антиконкурентния характер на последните две обсъждания, а именно обсъждането от 12 март 2015 г. между финансовия ѝ брокер и финансовия брокер на Crédit agricole, и електронното писмо, изпратено от нейния финансов брокер до финансовия брокер на Crédit agricole на 24 март 2015 г.
545    В това отношение, от една страна, доводите на Credit Suisse, с които тази банка оспорва това, че е знаела или че е могла разумно да предвиди двустранните антиконкурентни обсъждания с участието на други банки след февруари 2013 г. и до края на периода на участието си в установеното в обжалваното решение нарушение, бяха отхвърлени в точки 482—513 по-горе.
546    От друга страна и най-вече от точки 296—308 по-горе, следва, че Credit Suisse не е доказала наличието на грешка, която Комисията е допуснала, когато е приела, че обсъждането от 12 март 2015 г. и електронното писмо от 24 март 2015 г. имат антиконкурентен характер.
547    Следователно Credit Suisse неоснователно твърди, че Комисията не е доказала участието ѝ в спорното нарушение след август 2014 г.
548    Поради това четвъртата част от второто основание, изтъкнато от Credit Suisse, се отхвърля.
е)      Заключение по второто основание на Crédit agricole и второто основание на Credit Suisse
549    С оглед на гореизложеното второто основание, изтъкнато от Credit Suisse, се отхвърля.
550    Що се отнася до Crédit agricole, от анализа на изтъкнатото от тази банка второ основание следва, че последната не е доказала, че Комисията е допуснала грешка в преценката, като е приела, че банката е участвала в единно продължено нарушение до 24 март 2015 г. За сметка на това е важно да се припомни, че Комисията не може валидно да възприеме срещу Crédit agricole обсъждането от 10 януари 2013 г., което се е състояло преди първото влизане на нейния финансов брокер в съответната чат стая.
551    От това следва, че Комисията е допуснала грешка, като е приела в член 1, буква в) от обжалваното решение, че Crédit agricole е участвала в единно продължено нарушение, считано от 10 януари 2013 г., а не от 11 януари 2013 г. Следователно второто основание, изтъкнато от тази банка, трябва да се уважи само в тази част.
3.      По първото основание на Crédit agricole и първото основание на Credit Suisse: грешки при квалифицирането на разглежданото поведение като ограничение с оглед на целта
552    В съображения 739—749 от обжалваното решение Комисията заключава, че разглежданите форми на поведение имат антиконкурентна цел, като подчертава по-конкретно следното:
„(747) С всички горепосочени практики участващите финансови брокери съзнателно са заменили нормалната конкуренция с тайно споразумение, доколкото понякога са действали така, сякаш са договаряли едни и същи позиции или един и същ „портфейл“. Независимо обаче от формата, която тайното споразумение е могло да приеме в конкретен случай, първостепенната им цел е била да увеличат собствените си приходи. Финансовите брокери са се опитали да постигнат тази цел, като са съгласували цените си, като са обменяли чувствителна информация относно дейностите по търгуване, като са привеждали в съответствие стратегиите си за търговия и за ценообразуване и като са съгласували дейностите си по търгуване. По този начин те са намалявали несигурността и риска, извършвали са сделки при изгодни за тях условия, поделяли са пазари и клиенти и са поддържали конкурентно предимство спрямо клиентите и останалите участници на пазара.
(748) Участващите финансови брокери са действали на пазар (пазарът на [OSSA]), който, както и други сложни дългови пазари, обикновено се характеризира с конкурентни цени и други условия за търговия. Участващите банки са действали на пазара в сектор, чиято цел е да улесни ефикасното и конкурентоспособно емитиране и търговия с дългов капитал.
(749) Вследствие на това се налага изводът, че споразуменията и/или съгласуваните практики, описани в раздел 4.2, имат за цел ограничаване и/или нарушаване на конкуренцията по смисъла на член 101, параграф 1 [ДФЕС] и член 53, параграф 1 от Споразумението за ЕИП“[неофициален превод].
553    В рамките на първите си основания Crédit agricole и Credit Suisse упрекват Комисията, че неправилно е квалифицирала разглежданото поведение като „ограничение с оглед на целта“.
а)      Предварителни бележки относно предмета и основанието на формулираните от жалбоподателите критики
1)      По критиките на Crédit agricole
554    В рамките на първото си основание, разделено на две части, Crédit agricole изтъква, че Комисията не е представила доказателства и достатъчни мотиви за участието ѝ в ограничаване на конкуренцията с оглед на целта.
555    В първата част Crédit agricole се позовава на „фактически и правни грешки при констатацията, че категориите, свързани с обмен на информация, представляват ограничения с оглед на целта, които могат да формират част от [установеното] единно и продължено нарушение“.
556    За тази цел тя твърди, първо, че обменът на информация, визиран в категория 3 („Обмен на текуща или прогнозна търговска информация с чувствителен характер за техните дейности по търгуване и търговски потоци на вторичния пазар“), няма достатъчна степен на вредност за конкуренцията, за да бъде квалифициран като „ограничение с оглед на целта“ и второ, че действията, обхванати от категория 4 („Обмен, потвърждение и привеждане в съответствие на стратегиите за търговия и ценообразуване“), представляват не обмен, потвърждение и привеждане в съответствие на стратегии за търговия и ценообразуване, а в действителност обмен на информация, който също не разкрива такава достатъчна степен на вредност.
557    Във втората част от първото си основание Crédit agricole упреква Комисията, че „не е извършила необходимия анализ, позволяващ да се приеме, че е налице ограничение с оглед на целта във връзка с някоя от [установените] категории поведение, свързано със съгласуването“, а именно категория 1 („Съгласуване на цени, предложени на конкретни контрагенти“), категория 2 („Съгласуване на цените, показвани на пазара като цяло“) и категория 5 („Съгласуване на дейностите по търгуване“).
558    В самото начало следва да се отбележи, че доводите на Crédit agricole относно липсата на единно продължено нарушение, както и относно липсата на нейно участие в същото, бяха отхвърлени в точка 550 по-горе, с изключение на началната дата, и следователно не трябва да бъдат разглеждани в рамките на настоящото основание.
559    Трябва също така да се отбележи, че с обобщените в точки 555 и 557 по-горе доводи Crédit agricole критикува Комисията за констатацията ѝ, че всяка от петте категории, посочени в съображение 613 от обжалваното решение, трябва да се квалифицира като „ограничение с оглед на целта“, въпреки че формите на поведение от категории 3 и 4 не са достатъчно вредни за конкуренцията и че що се отнася до поведението от категории 1, 2 и 5, тя не е направила необходимия анализ.
560    В точка 87 по-горе обаче вече беше констатирано, че тези доводи произтичат от неправилен прочит на обжалваното решение, поради което трябва да се отхвърлят по същество.
561    Освен това в точки 106 и 107 по-горе беше констатирано, че в рамките на първото си основание Crédit agricole е оспорила конкретно, точно и подкрепено с доказателства само обсъжданията от 18 и 31 януари, от 15 февруари, от 19 и 21 март, от 24 май, от 3 юни и от 10 и 25 юли 2013 г., както и от 6 август 2014 г. и от 12 март 2015 г., поради което извършените от Комисията преценки относно обсъжданията, различни от посочените, вече са окончателно установени.
562    Въпреки това, като се има предвид, че Общият съд не може да се ограничи до разглеждане на доводите, повдигнати от страните единствено в рамките на основанието, на частта или на оплакването, в подкрепа на което те формално са били повдигнати, а трябва да ги прецени и в подкрепа на друго основание, на друга част или на друго оплакване, когато тези доводи са релевантни и в тяхна подкрепа (вж. в този смисъл решение от 21 септември 2023 г., Fachverband Spielhallen и LM/Комисия, C‑831/21 P, EU:C:2023:686, т. 46—49), първото основание на Crédit agricole следва да се тълкува в смисъл, че от една страна, Комисията не е извършила преценка на икономическия контекст на спорното нарушение в неговата цялост или е извършила неправилна преценка на същото, и от друга страна, Комисията неправилно е заключила, че единадесетте обсъждания, посочени в точка 561 по-горе, могат да подкрепят извода, че констатираното от тази институция единно продължено нарушение има антиконкурентна цел.
2)      По критиките на Credit Suisse
563    В рамките на първото си основание, разделено на три части, Credit Suisse твърди, че „Комисията е нарушила член 101 ДФЕС и не е изложила достатъчни мотиви, за да приеме, че тази банка е участвала в деяния с цел ограничаване и/или нарушаване на конкуренцията“.
564    В първата част от първото основание, предявена като главно искане и състояща се от четири точки, Credit Suisse критикува Комисията с мотива, че за целите на преценката на всички обсъждания в тяхната цялост тази институция „не е взела предвид в достатъчна степен фактическия и правен контекст на пазара на OSSA и не е изпълнила тежестта на доказване, която има при доказването, че разглежданото в обжалваното решение поведение ограничава конкуренцията с оглед на целта“.
565    Във втората част от първото основание, предявена при условията на евентуалност и състояща се от 24 точки, Credit Suisse критикува Комисията за това, че „направила извода, че съобщенията за определяне на цените ограничават конкуренцията с оглед на целта“, главно поради това че такива съобщения „[можели] да бъдат положителни за конкуренцията“.
566    В третата част от първото си основание Credit Suisse поддържа, че при анализа на положителните за конкуренцията последици от тези съобщения за определяне на цените Комисията нарушила правилата за доказване и правото ѝ на защита, като приложила към разглежданото поведение не правилата, приложими за доказването на антиконкурентната цел на дадено поведение, а правилата, приложими към доказването на съпътстващия характер на дадено ограничение по смисъла на точка 89 от решение от 11 септември 2014 г., MasterCard и др./Комисия (C‑382/12 P, EU:C:2014:2201).
567    С оглед на тези доводи следва да се припомни, първо, че в съображение 749 от обжалваното решение Комисията е констатирала, че разглежданите форми на поведение, описани в раздел 4.2 от това решение, трябва да се квалифицират като „ограничение с оглед на целта“, след като в съображение 104 от него посочва, че възприетите от нея различни категории поведение са описани единствено с аналитична цел и че са свързани и често се припокриват.
568    Затова тази квалификация не е била възприета нито за всяка от визираните категории, нито за всяко от разглежданите видове поведение. Следователно тя не трябва да бъде възприета и по отношение на 25‑те обсъждания, групирани в категорията, идентифицирана от Credit Suisse под заглавието „Съобщения за определяне на цените“, чиито дати са посочени в приложение C.1 към писмената реплика на тази банка.
569    Второ, както следва от точка 110 по-горе, тъй като не са формулирани дори накратко в жалбата или в репликата, критиките, които се отнасят конкретно до 25‑те обсъждания, групирани от Credit Suisse в тази категория, озаглавена „Съобщения за определяне на цените“, са недопустими.
570    От това следва, че втората част от първото основание на Credit Suisse, изведена от неправилната квалификация на съобщенията за определянето на цените като „ограничение с оглед на целта“, трябва да се отхвърли.
571    Въпреки това следва да се разгледат доводите, изтъкнати от Credit Suisse в подкрепа на втората част от първото ѝ основание, отнасящи се до твърдения благоприятен за конкуренцията ефект от обсъжданията, свързани с определянето на цените в рамките на първата част от първото основание, доколкото те са в подкрепа на критиките ѝ за допуснати от Комисията грешки при квалифицирането на въпросните действия, разгледани в тяхната цялост, като „ограничение с оглед на целта“, по-специално поради недостатъчното отчитане на правния и икономическия контекст на спорното нарушение.
572    При това следва да се вземат предвид доводи, които могат да поставят под въпрос квалификацията на разглежданите действия като „ограничение с оглед на целта“, макар наистина формално да са били предявени в подкрепа на втората част от първото основание, която беше отхвърлена, но се оказват също толкова релевантни за преценката на първата част от това основание (вж. по аналогия решение от 21 септември 2023 г., Fachverband Spielhallen и LM/Комисия, C‑831/21 P, EU:C:2023:686, т. 48).
б)      По квалификацията на разглежданото поведение като „ограничение с оглед на целта“
1)      Предварителни бележки
573    Следва да се припомни, че за да попадне в обхвата на принципната забрана по член 101, параграф 1 ДФЕС, тайното договаряне трябва да има „за цел или резултат“ предотвратяване, ограничаване или същественото нарушаване на конкуренцията в рамките на вътрешния пазар (решение от 30 януари 2020 г., Generics (UK) и др., C‑307/18, EU:C:2020:52, т. 62).
574    От това следва, че тази разпоредба, както тя е тълкувана от Съда, прави ясно разграничение между понятието „ограничение с оглед на целта“ и понятието „ограничение с оглед на резултата“, като за всяко от тези понятия се прилагат различни правила за доказване (решение от 30 януари 2020 г., Generics (UK) и др., C‑307/18, EU:C:2020:52, т. 63).
575    Така, не е необходимо нито да се изследва, нито a fortiori да се доказва какви последици имат за конкуренцията практиките, определени като „ограничение с оглед на целта“, за да бъдат квалифицирани като „ограничаване на конкуренцията“ по смисъла на член 101, параграф 1 ДФЕС, тъй като опитът показва, че подобни действия водят до намаляване на производството и увеличаване на цените, при което се стига до лошо разпределяне на ресурсите в ущърб по-специално на потребителите. Относно такива практики се изисква само да се докаже, че те действително попадат в обхвата на квалификацията „ограничение с оглед на целта“, като при това следва да се има предвид, че за тази цел не са достатъчни неподкрепени с доказателства твърдения (решение от 30 януари 2020 г., Generics (UK) и др., C‑307/18, EU:C:2020:52, т. 64 и 65).
576    Когато обаче не е установена антиконкурентната цел на споразумение, решение на сдружение на предприятия или съгласувана практика, следва да се разгледа резултатът от тях, за да се докаже, че всъщност конкуренцията е била в значителна степен предотвратена, ограничена или нарушена (вж. решение от 30 януари 2020 г., Generics (UK) и др., C‑307/18, EU:C:2020:52, т. 66 и цитираната съдебна практика).
577    От практиката на Съда, припомнена по същество в съображения 623—626 от обжалваното решение, следва също, че понятието „ограничаване с оглед на целта“ трябва да се тълкува стриктно и може да се прилага единствено по отношение на някои видове тайни договаряния между предприятия, които — сами по себе си и предвид тяхното съдържание, целите, към които се стремят, и икономическия и правен контекст, в който се вписват — разкриват вреда за конкуренцията в достатъчна степен, за да може да се приеме, че не е необходимо да се разглежда резултатът от тях, при положение че определени форми на съгласуване между предприятията могат по самото си естество да се разглеждат като увреждащи доброто функциониране на нормалната конкуренция. При преценката на този контекст следва да се вземе предвид естеството на засегнатите стоки или услуги, както и реалните условия на функционирането и структурата на съответния пазар или пазари (вж. в този смисъл решение от 30 януари 2020 г., Generics (UK) и др., C‑307/18, EU:C:2020:52, т. 67 и 68 и цитираната съдебна практика).
2)      По степента на вредност по отношение на конкуренцията, която се изисква за квалифицирането на дадено поведение като „ограничение с оглед на целта“
578    Crédit agricole счита, че съдебната практика определя „изключително висок праг“, за да се приеме, че обменът на информация може да се квалифицира като „ограничение с оглед на целта“, което се потвърждавало от точки 72—74 от Насоките относно приложимостта на член 101 [ДФЕС] по отношение на споразуменията за хоризонтално сътрудничество (ОВ C 11, 2011 г., стр. 1), както и от решение от 24 септември 2019 г., HSBC Holdings и др./Комисия (T‑105/17, EU:T:2019:675, т. 184).
579    Credit Suisse също така внушава, че квалифицирането на дадено поведение като „ограничение с оглед на целта“ може да се възприеме само когато придобитият опит и икономическата теория „ясно“ показват, че това поведение е вредно за конкуренцията.
580    В това отношение от точки 573—577 по-горе следва, че за да квалифицира разглежданото поведение като „ограничение с оглед на целта“, Комисията е трябвало да докаже, че това поведение — независимо дали става въпрос за обмен на информация или за други видове антиконкурентно поведение — е имало не „изключително висока степен“ на вредност за конкуренцията, както твърди Crédit agricole, а само достатъчна степен на вредност за нея, както припомня Съдът в решение от 12 януари 2023 г., HSBC Holdings и др./Комисия (C‑883/19 P, EU:C:2023:11, т. 106).
581    Този извод относно факта, че Комисията не трябва да установява „изключително висока степен на вредност“ за конкуренцията, за да квалифицира поведенията като „ограничение с оглед на целта“, не може да бъде оборен от точки 72—74 от Насоките относно приложимостта на член 101 [ДФЕС] по отношение на споразуменията за хоризонтално сътрудничество.
582    Фактът, че съгласно Насоките „има по-малка вероятност обмен[ът] на информация относно бъдещи намерения да се прави с цел стимулиране на конкуренцията, отколкото с цел обмен на действителни данни“ би могъл наистина да остави впечатление, че обменът на информация относно бъдещи действия е a priori по-проблемен от обмена на информация за действителни данни. Посочените насоки обаче в никакъв случай не позволяват да се направи извод, че обменът на текуща информация не може да се квалифицира като „ограничение с оглед на целта“ или че такава квалификация изисква по-висока степен на доказване на вредността му за конкуренцията от възприетата в припомнената в точка 580 по-горе съдебна практика.
583    Освен това Credit Suisse неправилно твърди, че придобитият опит и икономическата теория трябва „ясно“ да установяват вредността за конкуренцията и следователно присъщия антиконкурентен характер на действията, които Комисията квалифицира като „ограничение с оглед на целта“.
584    От една страна, независимо от точка 76 от решение от 2 април 2020 г., Budapest Bank и др. (C‑228/18, EU:C:2020:265), на която тази банка се позовава, след това решение Съдът изрично е приел, че изобщо няма изискване същият вид поведение като това, което трябва да се квалифицира от Комисията по дадено дело, вече да е бил санкциониран от нея, за да може то да се счита за ограничение на конкуренцията с оглед на целта (вж. в този смисъл решение от 25 март 2021 г., Xellia Pharmaceuticals и Alpharma/Комисия, C‑611/16 P, EU:C:2021:245, т. 119).
585    От друга страна, що се отнася до довода, изведен от икономическата теория, трябва да се констатира, че Credit Suisse не представя никакво доказателство в негова подкрепа, нито пък определя точния му обхват. По-нататък, в репликата си тя посочва, че не поддържа, че твърденията в икономическата литература са определящи към момента, в който трябва да се установи дали дадено поведение има антиконкурентна цел, нито се опитва да наложи в тежест на Комисията да си набави икономическа литература, позволяваща да се направи извод, че дадено поведение ограничава конкуренцията с оглед на целта.
586    Впрочем от съдебната практика изобщо не следва, както твърди Crédit Agricole, че достатъчната степен на вредност на дадено поведение по отношение на конкуренцията, която позволява то да бъде квалифицирано като „ограничение с оглед на целта“, трябва да се преценява индивидуално и поотделно за всяко предприятие, което участва в това поведение.
587    Напротив, тази преценка, която обуславя правилата за доказване, приложими към разглежданото поведение като цяло (вж. в този смисъл решение от 30 януари 2020 г., Generics (UK) и др., C‑307/18, EU:C:2020:52, т. 63), трябва да се извърши с оглед на обективните характеристики на това поведение и без да се взема предвид конкретното положение на всяко участвало в него предприятие.
588    Следователно, както признава Crédit agricole в съдебното заседание, незначителната роля на дадено предприятие в даден картел не може да повлияе на квалификацията на този картел като „ограничение с оглед на целта“ по отношение на всички участвали в него предприятия.
589    Поради същите причини Crédit agricole, за да оспори квалификацията на разглежданото поведение като „ограничение с оглед на целта“, не може основателно да се позовава на факта, че не е участвала в някои обсъждания, като тези от 18 или 31 януари 2013 г., или още на факта, че по отношение на нея Комисията е посочила само един пример за обсъждания от категория 1.
3)      По преценката на разглежданите действия от Комисията
590    Видно от точки 554—557 и 563—566 по-горе, Crédit agricole и Credit Suisse по същество упрекват Комисията, че е допуснала грешки в преценката на икономическия контекст на разглежданото поведение при преценката на вредността им за конкуренцията, както и при преценката дали те са „оправдани“ по същество.
i)      По критиките относно преценката на Комисията на икономическия контекст на разглежданото поведение
591    В рамките на критиките си, изведени от погрешното квалифициране на разглежданото поведение като „ограничение с оглед на целта“, Crédit agricole и Credit Suisse упрекват Комисията, заедно или поотделно, в липса на мотиви и едновременно с това — в неправилни мотиви на обжалваното решение, що се отнася до отчитането на икономическия контекст на спорното нарушение.
–       По критиката на Crédit agricole: липса на преценка на икономическия контекст на спорното нарушение
592    С втората част от първото си основание Crédit agricole упреква Комисията по-конкретно, че „не е извършила необходимия анализ, позволяващ да се приеме, че е налице нарушение с оглед на целта“.
593    Тези доводи, които трябва да се разбират като упреци към Комисията в нарушение на задължението ѝ за мотивиране по отношение на икономическия контекст на спорното нарушение, са неоснователни.
594    Всъщност от съображения 3—65 от обжалваното решение е видно, че Комисията се е постарала да представи подробно разглежданите продукти, участниците и функционирането на вторичния пазар на OSSA, както и практиките на търгуване на този пазар. По-конкретно, тя излага специфичната роля на маркет-мейкърите, чиито функции припомня в съображение 19 от това решение.
595    Освен това в отговор на доводите, изложени от засегнатите банки в хода на административното производство, Комисията излага в съображения 690—734 от обжалваното решение причините, поради които нито функцията на маркет-мейкър, изпълнявана на доброволен принцип от тези банки, нито ползата от разкриването на цените (price discovery) поставят под въпрос нейната преценка относно антиконкурентната цел на разглежданите действия.
596    В този контекст Комисията отбелязва в съображения 690—703 от обжалваното решение, че засегнатите банки имат важна функция на маркет-мейкъри, поради което тя не ги упреква за обсъждания, които са насочени изключително към договаряне и към осъществяване на двустранни сделки, и към компенсиране на рисковете на междудилъровия пазар, както е посочила в съображение 662 от това решение (вж. по аналогия решение от 24 септември 2019 г., HSBC Holdings и др./Комисия, T‑105/17, EU:T:2019:675, т. 152).
597    Комисията обаче отхвърля мотивирано доводите, изведени от упражняването на тази функция на маркет-мейкър, като в съображение 695 от обжалваното решение отбелязва, че е явно, че ролята на засегнатите банки като търговци не се изразява просто в „насърчаване на ликвидността с цел подпомагане на клиентите им, желаещи да търгуват с OSSA“, както твърдят жалбоподателите в хода на административното производство. По също толкова мотивиран начин тя посочва, че разглежданите обсъждания надхвърлят правомерното търсене на ликвидни средства с цел намаляване на риска, по-специално доколкото водят до съгласуване между финансовите брокери без знанието на клиентите им, което намалява възможностите на последните да се възползват от цените, определени самостоятелно и на конкурентен принцип. Освен това финансовите брокери си сътрудничат, като споделят помежду си знанията за подхода на клиентите си, за да осъществяват с последните сделки, които съответстват на техните взаимни интереси (съображение 703 от обжалваното решение).
598    В съображения 704—713 от обжалваното решение Комисията обяснява и причините, поради които доводите, изведени от необходимостта от разкриване на цените, произтичаща от информационна асиметрия в полза на някои инвеститори и в ущърб на засегнатите банки, трябва да бъдат отхвърлени. Така в съображение 709 от обжалваното решение тя отбелязва, че финансовите брокери на OSSA са специализирани в една категория ценни книжа и че може да се очаква, че ще бъдат добре информирани за важните външни събития. В съображение 710 от това решение тя отбелязва също, че съответните финансови брокери не са се задоволили с обмен на информация, за да разубедят „осведомените“ клиенти (smart-money clients), а са обменяли чувствителна търговска информация за всички видове клиенти. Впрочем Комисията обяснява причините, поради които е отказала да уважи твърдението относно положителните последици за конкуренцията от разглеждания обмен на информация (съображение 713 от обжалваното решение).
599    Накрая, в съображения 714—719 от обжалваното решение Комисията отхвърля довода на Crédit agricole, че обменяните данни били обществено достъпни или бързо остарявали, като отбелязва по-специално полезността на информацията относно неотдавнашни сделки за оценката на пазарните тенденции и бъдещите възможности за търговия.
600    С оглед на гореизложеното Crédit agricole няма основание да поддържа, че Комисията не е изпълнила задължението си за мотивиране, що се отнася до описанието на икономическия контекст на спорното нарушение.
601    При това положение втората част от първото ѝ основание трябва да се отхвърли по същество.
–       По критиките на Crédit agricole и на Credit Suisse относно неправилната преценка на икономическия контекст на спорното нарушение
602    В рамките на първата част от първите си основания, първо, Crédit agricole и Credit Suisse упрекват Комисията, че не взела предвид в достатъчна степен характеристиките на пазара на OSSA. По-конкретно, Комисията не разгледала олигополния или, напротив, атомистичен характер на този пазар, при положение че концентрацията на съответния пазар представлява релевантен елемент за преценката дали обменът на информация е вреден за конкуренцията.
603    Второ, Комисията преценила неправилно функционирането на вторичния пазар на OSSA, главно защото не отчела надлежно изпълняваната от засегнатите банки функция на маркет-мейкър, което я накарало погрешно да приеме, че някои от разглежданите действия могат да се считат за потвърждаващи антиконкурентната цел на спорното единно продължено нарушение.
604    Така Комисията не отчела правилно факта, че предоставянето на незабавни услуги от маркет-мейкърите предполагало те да преговарят помежду си и да изследват постоянно и задълбочено цените („цвета на пазара“) и източниците на ликвидни средства, но също и факта, че между тях съществува определена степен на сътрудничество, както и редовни потоци от чувствителна търговска информация. В това отношение Crédit agricole изтъква, че „финансови[те] брокер[и] трябва да разбер[ат] как са се развивали цените в миналото, за да зна[ят] какво трябва да направ[ят], за да печел[ят] пазари“.
605    Трето, според Credit Suisse Комисията не е изпълнила задължението си да докаже, че специфични обстоятелства не могат да хвърлят съмнение върху предполагаемия вредоносен характер на въпросното споразумение, както се изисквало в точка 48 от заключението на генерален адвокат Bobek по дело Budapest Bank и др. (C‑228/18, EU:C:2019:678).
606    Що се отнася, първо, до критиката за недостатъчното отчитане на характеристиките на пазара на OSSA, Комисията изтъква, че Съдът вече е имал възможност да постанови, че за споразуменията, които представляват изключително тежки нарушения на конкуренцията, анализът на икономическия и правен контекст, в който се вписва практиката, може да бъде сведен до строго необходимото, за да се установи наличието на ограничение на конкуренцията с оглед на целта (вж. решение от 27 април 2017 г., FSL и др./Комисия, C‑469/15 P, EU:C:2017:308, т. 107 и цитираната съдебна практика).
607    Въпреки това отчитането на всички обстоятелства, посочени в точка 577 по-горе, трябва във всички случаи да покаже точните причини, поради които разглежданото поведение е в достатъчна степен вредно за конкуренцията, което да обоснове извода, че то има за цел предотвратяването, ограничаването или нарушаването ѝ (вж. в този смисъл решения от 11 септември 2014 г., CB/Комисия, C‑67/13 P, EU:C:2014:2204, т. 69, и от 21 декември 2023 г., European Superleague Company, C‑333/21, EU:C:2023:1011, т. 168).
608    Освен това в контекст като този на пазара на OSSA Комисията не може да се позовава на съдебната практика, припомнена в точка 606 по-горе.
609    Това се дължи по-специално на факта, че в рамките на сложен пазар, както в настоящия случай, който се характеризира с постоянен и значителен поток от информация между различните участници на него, определянето на достатъчната степен на вредност на разглежданите действия предполага подробен анализ на обсъжданията, проведени между финансовите брокери на засегнатите банки. В това отношение самата Комисия признава в съображения 46 и 662 от обжалваното решение, че това решение не визира някои обсъждания — с цел социализиране или с цел да се проучи възможността за двустранни сделки или пък да се обмени информация относно цвета на пазара, който вече бил известен на всички.
610    Следва обаче да се констатира, както беше посочено в точки 594—599 по-горе, че Комисията е взела предвид по-специално естеството на разглежданите продукти, както и функциите, изпълнявани от засегнатите банки.
611    Поради това, обратно на поддържаното от Credit Suisse, тази институция не се е ограничила до това да предположи — позовавайки се на обмена на информация за други пазари или за финансови пазари, различни от този на OSSA — че разглежданото поведение намалява значително нормалната несигурност на пазара на OSSA в полза на засегнатите банки и в ущърб на останалите оператори на пазара.
612    Макар да е вярно, че в обжалваното решение Комисията не е взела изрично предвид концентрацията на пазара на OSSA, тя не може основателно да бъде упрекната в подобен пропуск.
613    Всъщност, освен че жалбоподателите не посочват, че в рамките на административното производство са изтъкнали необходимостта този елемент да се вземе предвид за целите на квалифицирането на разглежданите действия като „ограничение с оглед на целта“, критиките, изведени от тази липса на анализ на концентрацията на пазара на OSSA, се основават главно на общи препратки към предходна съдебна практика и по този начин не разкриват значението, което би имал подобен анализ в настоящия случай.
614    Така жалбоподателите не са доказали до каква степен този анализ е релевантен по отношение на формите на поведение, в които са упрекнати, а именно, съгласуване на цени, разпределяне на пазар или клиенти или още обмен на чувствителна търговска информация.
615    Що се отнася до последните действия, трябва впрочем да се отбележи, че макар Съдът първоначално да е могъл да вземе предвид олигополния характер на пазара, на който е осъществен обменът на чувствителна търговска информация (вж. в този смисъл решение от 28 май 1998 г., Deere/Комисия, C‑7/95 P, EU:C:1998:256, т. 75 и 88—90), от решение от 19 март 2015 г., Dole Food и Dole Fresh Fruit Europe/Комисия (C‑286/13 P, EU:C:2015:184), следва в частност, че съдът на Съюза може да признае антиконкурентната цел на такъв обмен, без да отчита олигополния характер на продуктовия пазар, на който се е осъществил този обмен (вж. в този смисъл решение от 29 септември 2021 г., Nichicon Corporation/Комисия, T‑342/18, EU:T:2021:635, т. 105—112 (непубликувани), дори да липсва такава концентрация на пазара (вж. в този смисъл решение от 14 март 2013 г., Dole Food и Dole Germany/Комисия, T‑588/08, EU:T:2013:130, т. 334).
616    Второ, що се отнася до критиката, изведена от неправилната преценка на функционирането на пазара на OSSA, от една страна, е важно да се отбележи, че изтъкнатите от Crédit agricole и Credit Suisse доводи не позволяват да се поставят под въпрос констатациите на Комисията в съображение 19 и съображения 690—697 от обжалваното решение, че засегнатите банки са изпълнявали функцията на маркет-мейкър на доброволен принцип, без да са обвързани от задълженията, присъщи за назначените маркет-мейкъри, и тяхната роля не се е състояла само в насърчаване на ликвидността в подкрепа на клиентите им, желаещи да търгуват с OSSA.
617    Всъщност от шестте обсъждания, посочени от Комисията в подкрепа на тези констатации (съображения 693 и 696 от обжалваното решение) и неоспорени от жалбоподателите, е видно, че макар тези банки несъмнено да са изпълнявали функция на маркет-мейкър, дейността им по търгуване не се е свеждала само до тази функция, а е имала за цел също така да се увеличат максимално техните печалби.
618    От друга страна, въпреки липсата на официално отредена на засегнатите банки функция на маркет-мейкър, в обжалваното решение Комисията все пак се е постарала да вземе предвид упражняването на тази функция.
619    Така Комисията разграничава дейностите по търгуване между маркет-мейкъри и крайни инвеститори (end-investors) и тези, осъществявани между маркет-мейкъри, по-конкретно с цел търсене на ликвидни средства (liquidity sourcing).
620    В този смисъл в съображения 42 и 43 от обжалваното решение тя посочва, че настоящото дело не се отнася до обсъжданията между съответните оператори в хода на обичайната им дейност, отнасящи се до въпроси като предоставянето на информация, необходима и предназначена за проучване на възможностите за сделки между тях в качеството им на потенциални контрагенти или на потенциални клиенти, или коментари относно цвета на пазара, което тя потвърждава в съображения 661—663 и 699 от обжалваното решение, отбелязвайки, че не е поставила под въпрос информацията, обменена при преговори за сключване на сделки между финансовите брокери на засегнатите банки.
621    При това положение Комисията правилно е приела, по-специално в съображения 649 и 650 от обжалваното решение, че Crédit agricole и Credit Suisse не могат надлежно да се позоват на функцията си на маркет-мейкър, тъй като поведението им е надхвърляло това, което обикновено се очаква от такива маркет-мейкъри.
622    Трето, що се отнася до критиката, изведена от точка 48 от заключението на генерален адвокат Bobek по дело Budapest Bank и др. (C‑228/18, EU:C:2019:678), трябва да се констатира, че както следва в частност от точки 616—621 по-горе, Комисията правилно и във всички случаи е отхвърлила доводите на жалбоподателите, изведени от специфичните обстоятелства, характерни за пазара на OSSA и по-специално за функциите на маркет-мейкъри на засегнатите банки.
623    Следователно доводите на Crédit agricole и на Credit Suisse, изведени от неправилната преценка на пазара на OSSA — и по-конкретно на функцията им на маркет-мейкъри — трябва да се отхвърлят като неоснователни.
624    Същевременно, независимо от факта, че в обжалваното решение Комисията не е установила толкова нарушения, колкото са посочените в съображения 103 и 613 от обжалваното решение категории (т. 87, 364 и 445 по-горе), този извод не засяга факта, че за всеки вид разглеждано поведение и дори за всяко критикувано обсъждане Комисията е могла да извърши погрешна преценка на достатъчната им вредност за конкуренцията, за да допринесе за квалифицирането на разглежданите действия в тяхната съвкупност като „ограничение с оглед на целта“, което следва да се разгледа по-нататък.
ii)    По критиките на Crédit agricole и на Credit Suisse за недостатъчната вредност за конкуренцията на разглежданите действия
625    В рамките на критиките си, изведени от погрешното квалифициране на разглежданите действия като „ограничение с оглед на целта“, Crédit agricole и Credit Suisse упрекват Комисията, че неправилно е приела, че те са достатъчно вредни за конкуренцията, за да бъдат квалифицирани като „ограничение с оглед на целта“.
626    Според Crédit agricole обмяната на информация, причислена към категории 3 и 4, не се отнася до бъдещи цени или ориентирана към бъдещето информация, а до предходни цени, потенциални сделки или опасения, които нямат връзка с цените за конкретни клиенти. Освен това те не се вписвали в рамките на системен обмен. Следователно такива обмени на информация — като тези от 19 март, 24 май и 25 юли 2013 г., причислен към категория 3, и тези от 19 март и 3 юни 2013 г., както и от 6 август 2014 г., причислени към категория 4 — не биха могли да бъдат взети предвид за целите на квалифицирането на разглежданите действия като „ограничение с оглед на целта“, доколкото „съществува друго очевидно правдоподобно тълкуване на същите, различно от това на Комисията“. Освен това възприетият от Комисията факт, че разглежданият обмен на информация създавал информационна асиметрия в полза на засегнатите банки, бил ирелевантен, защото пазарът на OSSA бил засегнат по естеството си от информационна асиметрия. Накрая, Комисията не проверила дали обменът на информация е позволил да се намали или премахне степента на несигурност относно функционирането на пазара на OSSA.
627    Действията, причислени към категории 1, 2 и 5, също не можели да се считат за достатъчно вредни за конкуренцията, за да бъдат взети предвид за целите на квалифицирането на разглежданите действия като „ограничение с оглед на целта“, доколкото обсъжданията от 18 и 31 януари, от 15 февруари, от 21 март и от 10 юли 2013 г., както и от 12 март 2015 г., не разкривали координация между засегнатите банки.
628    Според Credit Suisse не можело да се отправя критика, че маркет-мейкърите „убиват цена“, обявена на екрана на брокер, за да извършат сделки директно помежду си, както по време на обсъжданията от 28 септември 2010 г. и 10 януари 2013 г. Както следвало от точка 178 от решение от 24 септември 2019 г., HSBC Holdings и др./Комисия (T‑105/17, EU:T:2019:675), не можело да се отправя също така критика за това, че е обменена информация между маркет-мейкъри за техните позиции на активите (дълги или къси), доколкото това позволявало по-лесно да се намерят възможности за сделки между финансови брокери.
629    В самото начало следва да се отбележи, че в точки 185—310 по-горе Общият съд вече констатира, че Комисията правилно е установила, че тези действия имат антиконкурентен характер.
630    Следователно при анализа на критиките на жалбоподателите, посочени в точки 626—628 по-горе, следва да се прецени само дали тези действия са достатъчно вредни за конкуренцията, за да могат в съвкупността си да бъдат квалифицирани като „ограничение с оглед на целта“.
631    За тази цел следва да се припомни, първо, че Комисията упреква засегнатите банки в единно продължено нарушение, състоящо се от над 200 обсъждания, посочени в приложение 1 към изложението на възраженията, към което препраща бележка под линия 118 от обжалваното решение, повече от 120 от които са анализирани в текста на това решение, от които в рамките на съответното си първо основание Crédit agricole оспорва надлежно само 11 (вж. т. 100—107 и 625 и 627 по-горе), а Credit Suisse — само три (вж. т. 108—113 и 628 по-горе).
632    Второ, Комисията квалифицира тези обсъждания, разглеждани в тяхната цялост, като „ограничение с оглед на целта“, без да възприема тази квалификация нито за всяко от тези обсъждания, нито за всяка от петте категории, в които те са били класирани.
633    В съображения 614—616 от обжалваното решение Комисията въпреки това приема с илюстративна цел, че обсъжданията, причислени към категории 1 и 2, разкриват „съгласуван[ия] на цените“ между засегнатите банки, че тези, причислени към категории 3 и 4, показват „разкриван[ия] на чувствителна информация по собствена инициатива на финансовите брокери или по заявка, за да могат други финансови брокери да я използват като сведения относно дейностите по търгуване, както и относно стратегиите за търговия и ценообразуване“, и че обсъжданията, причислени към категория 5, разкриват „съгласуван[ия] на дейностите по търгуване“.
634    От това произтича, че трябва да се определи дали критиките на Crédit agricole и на Credit Suisse, разгледани заедно с 14‑те надлежно критикувани от тях обсъждания, са от естество да поставят под въпрос квалификацията „ограничение с оглед на целта“, възприета от Комисията, която вече е подкрепена от преценките относно над 120 обсъждания, които не са били оспорени или не са били надлежно оспорени от тези банки и които поради това трябва да се считат за окончателно установени, както и изводите, направени от Комисията въз основа на тях.
635    В самото начало следва да се подчертае, както вече беше отбелязано в точка 186 по-горе, че когато при установяване на нарушение на член 101 ДФЕС Комисията се основава на писмени доказателства, съответните предприятия трябва не просто да представят правдоподобна алтернатива на тезата на Комисията, но и да покажат, че доказателствата, въз основа на които в обжалваното решение е установено наличието на нарушението, са недостатъчни.
636    Що се отнася, на първо място, до действията по съгласуване на цените — независимо дали са извършени по отношение на конкретни контрагенти, или на пазара като цяло — както и до действията по съгласуване на дейностите по търгуване, според постоянната съдебна практика те са с достатъчна степен на вредност за конкуренцията, за да бъдат разглеждани по самото си естество като увреждащи доброто функциониране на нормалната конкуренция.
637    Първите действия, посочени в предходната точка, се разглеждат като хоризонтално ценообразуване между конкуренти, за които може да се счита, че е толкова вероятно да имат негативни последици по-специално за цената, количеството или качеството на стоките и услугите, че за целите на прилагането на член 101, параграф 1 ДФЕС може да се приеме, че не е необходимо да се доказват конкретните последици за пазара (вж. решение от 2 април 2020 г., Budapest Bank и др., C‑228/18, EU:C:2020:265, т. 36 и цитираната съдебна практика).
638    Както правилно отбелязва Комисията в съображения 645, 648 и 653 от обжалваното решение, по този начин засегнатите банки са се споразумели относно цените, които всяка от тях предлага на даден клиент, било определяйки еднакви цени за този клиент, било съгласявайки се, че едната от тях ще предложи по-конкурентна цена от другата. Освен това те са обсъждали и формулирали съвместно цените си за облигациите, които ще представят на пазара чрез своите бюра по продажба или брокери, което е станало под формата на оферти за покупка или продажба към брокери на съгласувани цени или на изпращане на списъци с интереси или сравнителни списъци („comps lists“), а именно списъци, представени от финансов брокер при нова емисия облигации, показващи цени на сравними облигации с характеристики (матуритет, възвръщаемост), сходни на тези от новата емисия (съображение 54 от обжалваното решение), на съответните им бюра по продажби със съгласувани цени.
639    Втората форма на поведение, посочена в точка 636 по-горе, се разглежда като поведение по подялба на пазар или на клиенти, което само по себе си има за цел ограничаване на конкуренцията (решение от 19 декември 2013 г., Siemens и др./Комисия, C‑239/11 P, C‑489/11 P и C‑498/11 P, непубликувано, EU:C:2013:866, т. 218), както по същество отбелязва Комисията в съображения 646 и 681 от обжалваното решение.
640    Подобно поведение е довело засегнатите банки до това да се въздържат да отправят предложения за покупка или продажба, да премахват (kill) оферти за покупка или продажба от пазара, когато рискуват да влязат в конкуренция помежду си или да си повлияят една на друга, или пък да си разпределят сделките и да слеят или намалят съответните си позиции, за да отговорят на търсенето на конкретен клиент (както е разкрито между тях), което по-специално ограничава преговорната мощ на клиентите на тези банки, както по същество отбелязва Комисията в съображение 703 от обжалваното решение.
641    Освен това Crédit agricole и Credit Suisse неоснователно поддържат, че обсъжданията от 28 септември 2010 г., 10, 18 и 31 януари, 15 февруари, 21 март и 10 юли 2013 г., както и от 12 март 2015 г. неправилно са били взети предвид за целите на квалифицирането на разглежданите действия в тяхната съвкупност като „ограничение с оглед на целта“.
642    Що се отнася до обсъжданията от 18 и 31 януари 2013 г., в точки 188—200 вече беше отбелязано, че Комисията не е допуснала никаква грешка относно антиконкурентния характер на този обмен на информация. Освен това изтъкнатите от Crédit agricole доводи по същество не се отнасят до преценката на особената вредност на разглежданото поведение по отношение на конкуренцията.
643    Що се отнася до обсъжданията от 28 септември 2010 г., както и от 10 януари 2013 г., и както е видно от точки 269—278 и 287—295 по-горе, те разкриват най-малкото съгласуване на дейностите по търгуване на финансовите брокери на Credit Suisse и на Deutsche Bank, доколкото единият предлага на другия да премахне цената си, обявена на екрана на брокер, докато последният е договарял с трето лице, и без тези банки да са в състояние да докажат, че представените от Комисията доказателства относно антиконкурентния характер на тези обсъждания са недостатъчни.
644    Що се отнася до обсъждането от 15 февруари 2013 г. и както е видно от точки 201—208 по-горе, то разкрива поне съгласуване на цените, чрез което Crédit agricole и Deutsche Bank са обсъждали и формулирали съвместно цените си за облигации, които те представяли на даден клиент, и то независимо от факта, че трета банка не е била упрекната за обсъждане, което Crédit agricole счита за подобно.
645     Що се отнася до обсъждането от 21 март 2013 г. и както е видно от точки 217—227 по-горе, не може да се приеме, че то отразява съгласуване на цените. Налага се обаче изводът, че Crédit agricole не се позовава, нито a fortiori доказва, че обменът на информация, осъществен при това обсъждане, е бил неправилно преценен като обмен на чувствителна търговска информация, която е с достатъчна степен на вредност за конкуренцията, за да допринесе за квалифицирането на разглежданите действия като „ограничение с оглед на целта“ (вж. по аналогия решение от 12 януари 2023 г., HSBC Holdings и др./Комисия, C‑883/19 P, EU:C:2023:11, т. 151).
646    Що се отнася до обсъждането от 10 юли 2013 г. и както е видно от точки 236—243 по-горе, то разкрива поне съгласуване на цените, както и съгласуване на дейностите по търгуване на Crédit agricole и на Deutsche Bank, което е накарало финансовия брокер на първата банка да посочи на финансовия брокер на втората банка, че ще направи оферта на същата цена като тази, която той му е съобщил предварително.
647    Накрая, що се отнася до обсъждането от 12 март 2015 г. и както е видно от точки 257—267 по-горе, то разкрива поне поведение за подялба на пазара, тъй като финансовият брокер на Crédit Agricole се е въздържал да представи оферта на клиент, който се е свързал както с него, така и с финансовия брокер на Credit Suisse. Освен това тази констатация не може да бъде поставена под въпрос от довода на Crédit agricole, че това обсъждане, предприето от финансовия брокер на Credit Suisse, е „вероятно мотивирано от факта, че същият клиент преди това вече е попитал финансовия брокер на [Crédit agricole] за цената на облигациите“, както следва от припомнената в точка 186 по-горе съдебна практика.
648    На второ място, що се отнася до разглеждания обмен на информация, първо, важно е да се констатира, че той се отнася до информация, която, от една страна, не е обществено достъпна и от друга страна, е чувствителна от търговска гледна точка, обратно на това, което Crédit agricole поддържа ad hoc и без да подкрепя с доказателства.
649    Фактът, че тази информация не е обществено достъпна, е установен в достатъчна степен от Комисията в съображения 714—719 от обжалваното решение, според които само част от посочената информация може да бъде частично определяема (различима) чрез екраните на финансовите брокери или платформите на брокери, но във всички случаи това било възможно, без да може да се определи самоличността на крайните контрагенти.
650    Според Crédit agricole финансовите брокери „постоянно и задълбочено проучват цените и източниците на ликвидни средства, [за да] установят къде могат да купуват и продават облигации и на каква цена“, което обосновава разглеждания обмен. От една страна обаче, както правилно отбелязва Комисията в съображения 43 и 663 от обжалваното решение, обменената между страните информация относно предлагани понастоящем или предвиждани цени далеч надхвърля необходимото за разкриването на цените с оглед на договарянето на двустранни сделки, и от друга страна, ако обменената информация беше действително обществено достъпна, обменът ѝ би бил безполезен.
651    В това отношение, що се отнася до обсъждането от 10 юли 2013 г., посочено от Crédit agricole, трябва да се отбележи, че тази банка не представя никакъв друг елемент — освен само твърдение — от естество да обори констатацията, че обменената при това обсъждане информация — по повод на която финансовият брокер на Crédit agricole уведомява финансовия брокер на Deutsche Bank, че ще направи оферта за една облигация на същата цена като тази, която последният брокер му е съобщил предварително — не е била публично достояние.
652    Чувствителният търговски характер на обменената информация е установен в достатъчна степен от Комисията и що се отнася до информацията както относно текущите и бъдещите, така и относно неотдавнашните сделки. В това отношение Комисията по-специално отбелязва в съображения 658 и 663 от обжалваното решение, че обменената информация се отнася до дейностите на клиентите, осъществяващи дейност на пазара в определен ден, техните интереси и предпочитанията им в областта на търговията, така както са били изразени пред всяка от засегнатите банки, включително облигациите, които клиентът може да притежава или търси, и техния размер (обем), въпросът дали клиентът е можел да продължи да купува или продава, както и ценовите равнища, на които е искал да осъществи или е сключил неотдавнашни сделки.
653    Що се отнася до информацията относно неотдавнашните сделки, в съображение 716 от обжалваното решение Комисията отбелязва и че тя може да бъде полезна за оценката на тенденциите на пазара и бъдещите търговски възможности, тъй като познаването на миналите резултати е много важна информация за финансовите брокери както с цел наблюдение, така и с оглед на бъдещи договори, като се позовава на точка 127 (непубликувана) от решение от 12 юли 2019 г., Sony и Sony Electronics/Комисия (T‑762/15, EU:T:2019:515).
654    Макар с оглед на спецификата на сектора на OSSA препращането към дело, отнасящо се до напълно чужд спрямо него сектор, да се оказва не особено релевантно, това не променя факта, че в обжалваното решение, и по-специално в съображение 659 от него, Комисията показва в пълнота, че информацията относно неотдавнашните преговори има чувствителен търговски характер, обратно на поддържаното от Crédit agricole.
655    Освен това чувствителният търговски характер се потвърждава както от доклада „Compass Lexecon“ от 29 март 2019 г., озаглавен „The Economic Context of Price Discussions and the Exchange of „Sensitive Commercial Information“ between Market Makers in SSA Bonds“ („Икономическият контекст на обсъжданията на цените и обмена на „чувствителна търговска информация“ между участниците на пазара на SSA облигации“, наричан по-нататък „първият доклад „Compass Lexecon““), представен от Credit Suisse и посочен в съображение 705 от обжалваното решение, така и от Crédit agricole в писмените ѝ изявления. В това отношение последната банка изрично посочва, че „за да бъде конкурентоспособен, финансовият брокер трябва […] да разбере как са се развивали цените в миналото, за да знае какво трябва да направи, за да печели пазари“.
656    В това отношение Credit Suisse не може успешно да се позовава на точки 185—191 от решение от 24 септември 2019 г., HSBC Holdings и др./Комисия (T‑105/17, EU:T:2019:675), в които Общият съд отхвърля квалифицирането като „ограничение с оглед на целта“ на обсъждане между двама финансови брокери, осъществяващи дейност на пазара на лихвените деривати в евро и отнасящо се до търговските позиции.
657    Всъщност от тези точки ясно личи, че причината, поради която Общият съд отказва да признае антиконкурентна цел на обсъждане на търговските позиции, не е, че такова обсъждане по принцип няма достатъчна степен на вредност за конкуренцията, за да бъде квалифицирано като „ограничение с оглед на целта“, а че по това дело Комисията не е доказала в достатъчна степен, че посоченото обсъждане е предоставило на финансовите брокери предимство по отношение на информацията, което би им позволило да коригират вследствие на това търговските си стратегии.
658    В случая обаче от точки 653—655 по-горе е видно, че в обжалваното решение Комисията е представила такова доказателство.
659    Впрочем трябва да се отбележи, че в съображение 665 от обжалваното решение Комисията е разграничила обмена на информация относно неотдавнашните сделки от този, който е „с по-малка стойност“ и се отнася до по-историческа информация.
660    Второ, нито Crédit agricole, нито Credit Suisse оспорват, че разглежданият обмен на информация е осъществен между малък брой оператори на пазара на OSSA.
661    В това отношение Credit Suisse впрочем посочва в писмените си изявления, че цялото предимство от разглежданото поведение за засегнатите банки е, че те действат в рамките на „затворена група“, което позволява на тези банки „да предлагат разлики, по-малки от тези, които биха предложили на други маркет-мейкъри, като очакват реципрочност от доверения контрагент“.
662    При това положение, както правилно отбелязва Комисията, по-специално в съображения 658, 659, 668—670, 672, 680 и 740—742 от обжалваното решение, разглежданият обмен на сведения е довел до намаляване на несигурността на пазара в полза на засегнатите банки и поради това до информационна асиметрия, която им позволява да се ползват от „много повече сведения [от тези], които биха могли да получат при нормални условия“.
663    От постоянната съдебна практика обаче следва, че обменът на информация, който може да премахне несигурността в съзнанието на заинтересованите лица относно датата, обхвата и начините на адаптацията на пазарното поведение, която ще осъществят съответните предприятия, има достатъчна степен на вредност за конкуренцията, така че не е необходимо да се установява какъв е резултатът от него (вж. в този смисъл решение от 12 януари 2023 г., HSBC Holdings и др./Комисия, C‑883/19 P, EU:C:2023:11, т. 115 и 116 и цитираната съдебна практика).
664    В това отношение от точки 279—286, 209—216, 228—232, 233—235, 244—248 и 249—256 по-горе следва, че обсъждания като тези от 8 февруари 2012 г., 19 март, 24 май, 3 юни и 25 юли 2013 г., както и от 6 август 2014 г. имат такива характеристики.
665    Освен това Съдът е постановил, че обменът на информация, който може да премахне несигурността у заинтересованите лица относно датата, обхвата и начините на адаптацията на пазарното поведение, която ще осъществят съответните предприятия, трябва да се смята за представляващ достатъчна степен на вредност за конкуренцията, независимо от преките последици за цените, заплащани от крайните потребители (вж. в този смисъл решение от 12 януари 2023 г., HSBC Holdings и др./Комисия, C‑883/19 P, EU:C:2023:11, т. 203 и 204).
666    Ето защо Комисията правилно е приела, че на пазара на OSSA обменът на чувствителна търговска информация между засегнатите банки има достатъчно степен на вредност за конкуренцията, за да допринесе за квалифицирането на разглежданите действия в тяхната съвкупност като „ограничение с оглед на целта“.
667    Такъв извод е особено важен, тъй като в съображение 661 и в бележка под линия 740 от обжалваното решение Комисията изтъква, че пазарът на OSSA е пазар, на който управлението на риска и на несигурността е един от ключовите параметри на конкуренцията, което жалбоподателите не оспорват, и правилно се позовава на факта, че обменът между конкуренти на информация, която е от значение за определянето на цените и няма публичен характер, придобива особена чувствителност от гледна точка на конкуренцията, когато се развива между финансови брокери, действащи като „маркет-мейкъри“ (вж. в този смисъл решение от 24 септември 2019 г., HSBC Holdings и др./Комисия, T‑105/17, EU:T:2019:675, т 145).
668    Освен това, обратно на поддържаното от Crédit agricole, констатацията, че обменът на чувствителна търговска информация е достатъчно вреден за конкуренцията, не е обусловена от „системния“ му характер, както следва от съдебната практика, припомнена в точка 663 по-горе.
669    По същия начин, не може да се възприеме и твърдението на Crédit agricole, изведено по същество от факта, че пазарът на OSSA бил пазар със значителна информационна асиметрия между маркет-мейкърите, което означавало, че увеличаването на тази съществуваща преди това асиметрия в резултат на разглеждания обмен на информация няма достатъчна степен на вредност за конкуренцията.
670    Всъщност относителната непрозрачност на пазара на OSSA, която води до затруднения за маркет-мейкърите да определят справедливата цена на дадена облигация, не означава, че между тези маркет-мейкъри съществува информационна асиметрия, тъй като всички те се сблъскват с тази непрозрачност. Във всички случаи, дори да се предположи, че съществува такава информационна асиметрия, доводите на Crédit agricole са в разрез с полезното действие, което следва да се гарантира на понятието „ограничение с оглед на целта“ и по-общо на член 101 ДФЕС, доколкото тя води до релативизиране на обективната тежест на дадено поведение дори когато то се осъществява на пазар, който се оказва особено чувствителен към поведението на предприятия, които не определят самостоятелно политиката, която възнамеряват да следват на пазара.
671    Накрая, Credit Suisse не може успешно да се позовава на решение от 23 ноември 2006 г., Asnef-Equifax и Administración del Estado (C‑238/05, EU:C:2006:734), за да лиши Комисията от възможност да вземе предвид разглеждания обмен на чувствителна търговска информация, за да допринесе за квалифицирането на разглежданите действия в тяхната съвкупност като „ограничение с оглед на целта“.
672    Всъщност, както вече беше отбелязано в точка 183 по-горе, обменът на информация, във връзка с който е постановено решение от 23 ноември 2006 г., Asnef-Equifax и Administración del Estado (C‑238/05, EU:C:2006:734), се различава ясно от този, който е установен и санкциониран с обжалваното решение, по-конкретно що се отнася до анонимизирана и достъпна по недискриминационен начин информация за всички действащи на пазара оператори.
673    С оглед на гореизложеното Crédit agricole и Credit Suisse неоснователно упрекват Комисията, че погрешно е преценила вредността на разглежданите действия, за да приеме, че те могат да допринесат за квалифицирането като „ограничение с оглед на целта“ на разглежданите действия в тяхната съвкупност.
iii) По критиките, изведени по същество от „обосноваността“ на разглежданото поведение
674    От изложеното по-горе следва, че разглежданите действия, взети в тяхната съвкупност, имат достатъчна степен на вредност за конкуренцията, позволяваща на Комисията да ги квалифицира като „ограничение с оглед на целта“.
675    Следва обаче да се провери дали тази констатация може да бъде оспорена с доводите на Crédit agricole и Credit Suisse, изведени от „обосноваността“ на разглежданото поведение.
676    В това отношение следва да се отбележи, че Crédit agricole поддържа без разграничение, че обсъжданията, в които е упрекната, били „необходими“, „правомерни“, „положителни за конкуренцията“ или още „присъщи и съществени за доброто функциониране на пазара и за по-всеобхватната услуга за клиентите“.
677    Credit Suisse от своя страна поддържа без разграничение, в подкрепа на твърдението си за неправилна преценка на икономическия контекст на спорното нарушение, че разглежданите обсъждания били „правомерни“ или „благоприятни за конкуренцията“.
678    С оглед на двусмислените формулировки, възприети от тези две банки, Общият съд ги прикани в рамките на процесуално-организационно действие да уточнят дали доводите им се основават на точка 103 от решение от 30 януари 2020 г., Generics (UK) и др. (C‑307/18, EU:C:2020:52), и в противен случай да уточнят концептуалната основа или произтичащото от съдебната практика основание на техните доводи.
679    В отговора си Crédit agricole посочва, че „основните ѝ доводи не се основават на [тази] точка [103]“, тъй като „неизпълнението от страна на Комисията надхвърля неотчитането на благоприятни последици за конкуренцията“. Въпреки това „поведението на финансовия ѝ брокер […] имало положителни последици, включително такива, които са благоприятни за конкуренцията, което Комисията е трябвало да вземе предвид“.
680    В отговора си Credit Suisse посочва, че доводът ѝ, че разглежданите обсъждания нямали достатъчна степен на вредност за конкуренцията, за да бъдат квалифицирани като „ограничение с оглед на целта“, се „потвърждава от съображенията на Съда, изложени [в тази] точка 103 […], без обаче да се основава на нея“. В съдебното заседание обаче в отговор на въпрос на Общия съд Credit Suisse посочва, че действително се основава на посочената точка 103.
681    В този контекст доводите на Crédit agricole и на Credit Suisse следва да се разбират в смисъл, че се основават главно на благоприятния за конкуренцията характер на разглежданото поведение и допълнително на „необходимия“, „правомерен“, „положителен“ или „присъщ и съществен“ характер на това поведение.
–       По критиките на Crédit agricole и на Credit Suisse, изведени от положителните за конкуренцията последици от разглежданото поведение
682    В рамките на критиката си, изведена от положителните за конкуренцията последици от разглежданото поведение, Credit Suisse изтъква, че привилегированите отношения между финансовите брокери на банките, участвали в спорното нарушение, им позволявали не само да подобряват качеството на обменяната между тях информация, но и да си набавят, както и за клиентите си, ликвидни средства на по-добри цени.
683    В подкрепа на доводите си Credit Suisse се позовава на първия доклад „Compass Lexecon“, според който съобщенията за определянето на цените засилват конкуренцията между маркет-мейкърите и финансовите брокери, като ги насърчават да показват по-добри цени, за да привлекат потоците от заявки и впоследствие да намалят разходите по сделките и разликите в котировките.
684    От това следвало, че Комисията не можела основателно да приеме в съображения 155, 376, 381, 603, 619, 658, 659 и 660 от обжалваното решение, че съобщенията за определянето на цените са позволили на засегнатите банки да преценят конкурентоспособността на собствените си цени или да преценят дали анализът им на пазара е правилен поради увеличаването на прозрачността на пазара и намаляването на несигурността на него. Тя също така нямала основание да счита, че тези съобщения са им позволили да коригират и определят стратегията си по отношение на пазара и на другите финансови брокери в своя изгода, както и да създадат асиметрия на пазара.
685    Следователно според Credit Suisse Комисията не можела да направи извод, че съобщенията за определянето на цените са по самото си естество и силно антиконкурентни, нито в крайна сметка, че разглежданите действия попадат в обхвата на квалификацията „ограничение с оглед на целта“, особено доколкото засегнатите банки са притежавали съвкупно малки пазарни дялове и пазарът на OSSA е бил силно конкурентен.
686    Crédit agricole се позовава и на благоприятния за конкуренцията ефект на разглежданото поведение. В това отношение тя се ограничава до това да посочи в точка 2.16 от жалбата си, че „Комисията […] не е признала, че видът информация, предавана между финансовите брокери, дава редица предимства, като улеснява сделките с партньорите и набавянето на ликвидни средства и като позволява определянето на по-добри (по-конкурентни) цени, в частност в полза на клиентите“.
687    Що се отнася до отчитането на твърдените положителни за конкуренцията последици от дадено поведение, от решения от 30 юни 1966 г., LTM (56/65, EU:C:1966:38, стр. 359), и от 26 ноември 2015 г., Maxima Latvija (C‑345/14, EU:C:2015:784, т. 16 и 17), следва, че при преценката на икономическия и правен контекст, в който се вписва съответното поведение, изобщо не е необходимо да се разглеждат, и на още по-силно основание — да се доказват, последиците от това поведение за конкуренцията, независимо дали са действителни или потенциални и отрицателни или положителни (решение от 21 декември 2023 г., European Superleague Company, C‑333/21, EU:C:2023:1011, т. 166).
688    От това следва, че твърдените от жалбоподателите положителни последици за конкуренцията сами по себе си не трябва да се вземат предвид на етапа на квалифицирането на разглежданите действия като „ограничение с оглед на целта“.
689    Във всеки случай, ако се предположи, че твърдените „благоприятни“ последици от тези действия могат или трябва да бъдат взети предвид на едно или друго основание за целите на квалифицирането им като „ограничение с оглед на целта“, е важно да се отбележи следното.
690     Ограничавайки се до излагане на довода, посочен в точка 686 по-горе, без други уточнения, Crédit agricole не може да възпрепятства квалифицирането на разглежданото поведение като „ограничение с оглед на целта“.
691    Също така Credit Suisse не може основателно да твърди, от една страна, че е можела да се ограничи до установяване на „правдоподобността на пръв поглед“ на „благоприятните“ последици от поведението си и от друга страна, че Комисията е нарушила правото ѝ на защита, като е приложила спрямо нея неподходящи правила за доказване.
692    Що се отнася до значението на твърдените от Credit Suisse „благоприятни“ последици, следва да се констатира, че тази банка се позовава на „благоприятни“ последици, прикрепени единствено или главно към 25‑те обсъждания във връзка с определянето на цените, за които в точки 110 и 569 по-горе вече беше припомнено, че оспорването не е подкрепено с доказателства и следователно е недопустимо.
693    При това положение следва да се разгледа дали, ако се предположи, че са доказани, „благоприятните“ последици от такива обсъждания могат да са пречка за квалифицирането като „ограничение с оглед на целта“ на съвкупността от разглежданите действия, за които от обжалваното решение е видно, че са под формата на обмен на чувствителна търговска информация, а също и под формата на съгласуване на цените и на съгласуване на дейностите по търгуване (съображения 614 и 616 от обжалваното решение).
694    В това отношение доводите на Credit Suisse, които се основават главно на първия доклад „Compass Lexecon“, представен от тази банка в хода на административното производство, не могат да бъдат уважени.
695    Първо, важно е да се отбележи, че според точка 96 от решение от 14 септември 2022 г., Google и Alphabet/Комисия (Google Android) (T‑604/18, обжалвано, EU:T:2022:541), доказателствената сила на обясненията или докладите, представени по искане на една от страните в подкрепа на нейните твърдения от трето лице, което се позовава на качеството си на експерт, се преценява в много отношения. От една страна, техният автор е длъжен да се погрижи да представи своите квалификации и опит и да обясни защо те са релевантни при даването на мнение по разглеждания въпрос. От друга страна, съдържанието на това мнение трябва да излага причините, поради които то заслужава да бъде взето предвид, независимо дали става въпрос за надеждността на използваната методика или за релевантността на дадения отговор на този въпрос за нуждите на настоящото дело. Общият съд разгледа тези документи в настоящото дело при съобразяване с тези принципи и с дадените от страните становища в това отношение.
696    По отношение на второто от тези условия обаче се налага изводът, че въпреки отправената от Общия съд към Credit Suisse покана да посочи причините, поради които трябва да бъде взет предвид първият доклад „Compass Lexecon“, тази банка не внася уточнения.
697    По-нататък, може да се отбележи, че описанието на сектора OSSA, направено в точки 3.4—3.24 от този доклад, не е придружено от почти никакво позоваване на документи, годни да докажат обосноваността на това описание. Също така, що се отнася до описанието на ролята на маркет-мейкър, в точки 3.32 и 3.33 от този доклад се посочва централната им роля, като се дава за пример пазарът на корпоративни облигации (corporate bonds) и се посочва текст на Комисията, в който изрично се подчертава съществуващата разлика между пазара на корпоративните облигации и пазара на OSSA.
698    Второ, изводите, направени в първия доклад „Compass Lexecon“, не могат да установят доказаните „благоприятни“ последици от съобщенията за определянето на цените, и a fortiori — доказаните „благоприятни“ последици от всички разглеждани действия, които не се ограничават до такива съобщения.
699    Всъщност в този доклад изобщо не се прави изводът, че съобщенията за определянето на цените имат доказани „благоприятни“ последици.
700    Напротив, от точки 4.1 и 4.4 от посочения доклад е видно, че едновременно с констатацията, че тези съобщения могат да доведат до съгласуване на цените, в него се посочва само че „като позволяват на маркет-мейкърите да определят по-ефективно цената на облигацията, обсъжданията на цените и обменът на „чувствителна търговска информация“ между маркет-мейкърите могат да бъдат неутрални от гледна точка на конкуренцията или дори благоприятни за конкуренцията“.
701    Освен това точки 4.27 и 4.47 от първия доклад „Compass Lexecon“, както и точка A.39 от този доклад обуславят възможните неутрални или „благоприятни“ последици от съобщенията за определянето на цените от факта, че „участниците на пазара имат сравним достъп до информацията за реалните условия на пазара“ или че „има достатъчна пропорция от информирани оператори на пазара“.
702    По същество в първия доклад „Compass Lexecon“ се посочват възможните неутрални или „благоприятни“ последици от съобщенията за определянето на цените (различни от тези, които имат за цел да съгласуват поведението), само когато тези съобщения правят пазара прозрачен или по-прозрачен поне за достатъчен брой оператори на пазара на OSSA.
703    В случая обаче, както правилно отбелязва Комисията в съображение 742 от обжалваното решение, разглежданите действия са създали значителна информационна асиметрия между, от една страна, четирите банки, участвали в спорното нарушение и от друга страна, другите банки, упражняващи дейност на пазара на OSSA. Така тя констатира асиметрия, създадена от факта, че всяка от засегнатите от спорното нарушение банки е знаела за цените, които другите засегнати банки ще обявят, както и за търговските потоци и за конкретните предпочитания на клиенти, за които конкурентните им банки, които не са засегнати от спорното нарушение, изобщо не са знаели.
704    Тази констатация, предполагаща липсата на доказани „благоприятни“ последици от съобщенията за определянето на цените в крайна сметка се потвърждава и от самите Crédit agricole и Credit Suisse.
705    Всъщност, като се позовават на факта, че банките, участвали в спорното нарушение, са представлявали само малка част от пазарните тенденции, действащи на пазара на OSSA, те имплицитно признават, че в настоящия случай не са изпълнени изискваните от първия доклад „Compass Lexecon“ условия, за да може съобщенията за определянето на цените евентуално да доведат до неутрални или „благоприятни“ последици.
706    Тъй като „благоприятните“ последици от тези съобщения не са доказани, същото се отнася и за „благоприятните“ последици от другите разглеждани действия, които Crédit agricole и Credit Suisse не са обосновали, и следователно не са доказали, че те имат такива последици.
707    При тези условия следва да се констатира, че Credit Suisse — и a fortiori Crédit agricole — не е доказала, че разглежданото поведение като цяло — нито това, което се отнася само до „съобщенията за определяне на цените“ — е имало „благоприятни“ последици, които биха поставили под въпрос квалификацията „ограничение с оглед на целта“.
708    Следователно в съображение 713 от обжалваното решение Комисията правилно е отхвърлила доводите, изведени от благоприятните за конкуренцията или полезни последици от разглежданото поведение.
–       По критиките на Crédit agricole и на Credit Suisse, изведени от „необходимия“, „правомерен“, „положителен“ или „присъщ и съществен“ характер на разглежданото поведение
709    Както беше посочено в точка 678 по-горе, по реда на процесуално-организационни действия Crédit agricole и Credit Suisse са приканени да уточнят концептуалната основа или произтичащото от съдебната практика основание на твърденията си, изведени по-специално от „необходимия“, „правомерен“, „положителен“ или „присъщ и съществен“ характер на разглежданото поведение.
710    Отговорите на тези процесуално-организационни действия, както и съдебните заседания не дават възможност на Общия съд прецизно да определи точните основания на тези критики.
711    Именно в този контекст следва да се разгледат доводите на Crédit agricole и на Credit Suisse, в случай че те биха позволили да се постави под съмнение квалификацията на разглежданото поведение като „ограничение с оглед на целта“.
712    Доколкото Crédit Agricole и Credit Suisse се позовават на „необходимия“ характер на разглежданото поведение и следователно, вероятно на изключението на съпътстващите основна операция ограничения (ancillary restraints), трябва да се припомни, че ако поради своята неутралност или положителното си въздействие върху конкуренцията дадена операция или дейност не се обхваща от предвидената в член 101, параграф 1 ДФЕС принципна забрана, тази забрана не важи и за ограничаването на търговската самостоятелност на един или повече участници в тази операция или дейност, ако то е обективно необходимо за осъществяването на посочената операция или дейност и пропорционално на нейните цели (вж. решение от 11 септември 2014 г., MasterCard и др./Комисия, C‑382/12 P, EU:C:2014:2201, т. 89 и цитираната съдебна практика).
713    Така преди всичко следва да се установи дали реализирането на разглежданата дейност би било невъзможно при липсата на въпросното ограничение (решение от 11 септември 2014 г., MaserCard и др./Комисия, C‑382/12 P, EU:C:2014:2201, т. 91).
714    В настоящия случай обаче Crédit agricole и Credit Suisse по никакъв начин не са доказали, че дейността по търгуване с OSSA, дори тази на маркет-мейкър на OSSA, би била невъзможна при липсата на разглежданите действия (вж. по аналогия решение от 24 септември 2019 г., SBC Holdings и др./Комисия, T‑105/17, EU:T:2019:675, т. 155).
715    Само изтъкнатият от Credit Suisse факт, че поради неликвидния и непрозрачен характер на пазара на OSSA предоставянето на незабавни услуги предполага известна степен на сътрудничество, както и редовни потоци от чувствителна търговска информация между маркет-мейкъри, не може да постави под въпрос тази констатация.
716    Напротив, от една страна, самата Credit Suisse признава, че обменът на информация за позициите на активите на маркет-мейкърите конкретно позволява „по-лесно“ да се намерят възможности за сделки между финансови брокери, което показва, че поне за този вид поведение обменът на информация не е бил обективно необходим за упражняването на дейността на банките в сектора на OSSA.
717    В това отношение следва също да се припомни, че не може да се счита, че обстоятелството, че дадена дейност става просто по-трудно осъществима или не така изгодна при липсата на разглежданото ограничение, прави ограничението „обективно необходимо“, което се изисква за квалифицирането му като съпътстващо (решение от 11 септември 2014 г., MasterCard и др./Комисия, C‑382/12 P, EU:C:2014:2201, т. 91).
718    От друга страна, както вече беше посочено в точки 703—705 по-горе, разглежданото поведение е осъществено от ограничен брой банки, извършващи дейност в сектора OSSA, което позволява да се направи с достатъчна сигурност изводът, че всички действащи в този сектор банки са били в състояние да упражняват дейността си, без да прибягват до такова поведение.
719    Доколкото Crédit agricole и Credit Suisse се позовават на „правомерния“, „положителен“ или „присъщ и съществен“ за доброто функциониране на пазара и за по-всеобхватната услуга за клиентите“ характер, следва да се отбележи, че ако се предположи, че тези доводи се различават от доводите, изведени от „благоприятните“ или необходими последици от цялото разглеждано поведение или част от него, изглежда, че те могат да се разбират като отнасящи се до решението, възприето от Съда в решение от 19 февруари 2002 г., Wouters и др. (C‑309/99, EU:C:2002:98, т. 97).
720    Crédit agricole обаче не представя доказателства, с които може да се установи, че развитите в посоченото съдебно решение съображения трябва да се приложат към настоящото дело (вж. по аналогия решение от 27 февруари 2020 г., Комисия/Белгия (Счетоводители), C‑384/18, EU:C:2020:124, т. 49).
721    В това отношение изтъкнатият от Credit Suisse и отхвърлен от Комисията в съображения 707—713 от обжалваното решение факт, че на неликвидния и непрозрачен пазар на OSSA засегнатите банки системно са били поставяни в неизгодно положение в информационен план в сравнение с контрагентите, които не са осигурявали постоянно присъствие на пазара (smart money clients), и че поради това е трябвало да компенсират този недостиг на информация, като потърсят сведения от определен брой източници, в частност от финансови брокери на други банки, не може да е пречка за квалификацията „ограничение с оглед на целта“, дори да се предположи, че е доказан.
722    Всъщност, както следва от точки 124, 127 и 128 от решение от 25 март 2021 г., Lundbeck/Комисия (C‑591/16 P, EU:C:2021:243), и по същество е отбелязано в съображение 737 от обжалваното решение, не може да се приеме предприятията да се опитват да смекчат последиците от фактически положения, които считат за прекалено неизгодни, като например евентуални случаи на асиметрия на съществуващите рискове за операторите на даден пазар, чрез тайни договаряния с цел коригиране на тези неизгодни последици. Действително такива фактически ситуации не могат да обосноват нарушение на член 101 ДФЕС и още по-малко поведение, за което е установено, че има достатъчна степен на вредност за конкуренцията, за да бъде квалифицирано като „ограничение с оглед на целта“.
723    В настоящия случай това важи на още по-силно основание, първо, тъй като разглежданото поведение е било в ущърб на всички видове клиенти на засегнатите банки, а не само в ущърб на „осведомените“ клиенти (smart money clients), както това произтича от съображение 710 от обжалваното решение и не е оспорено от Credit Suisse.
724    Второ, както отбелязва Комисията в точка 709 от обжалваното решение, без това да е оспорено от Credit Suisse, външните фактори, оказващи влияние върху цената на OSSA, са политически и икономически събития, които засягат кредитните рискове, свързани с дадена страна, регион или сектор, както и вероятността от ново емитиране на облигации от същия емитент. Освен това няма причина в настоящата епоха на информация в реално време и на електронни съобщения конкретна група инвеститори да има по-добър достъп до тази информация. Накрая, голямото мнозинство от инвеститорите управляват набор от активи, включващи акции, облигации и валути, докато финансовите брокери на OSSA се специализират в една категория ценни книжа и се предполага, че са добре информирани за релевантните външни събития.
725    Трето, засегнатите банки не са действали на пазара на OSSA единствено като маркет-мейкъри и е било ясно, че ролята им на търговци не се състои само в това да „насърчават ликвидността, за да подкрепят клиентите си, желаещи да търгуват с OSSA“, както правилно приема Комисията в съображения 690—697 от обжалваното решение.
726    Последният мотив, разгледан заедно с констатирания в съображение 19 от обжалваното решение факт, че пазарът на OSSA няма официално определени маркет-мейкъри и че следователно засегнатите банки са извършвали тази дейност доброволно, без да имат задълженията да предлагат котировки на двупосочни цени и да договарят с контрагенти, също така обосновава това засегнатите банки да не могат да се позовават на ролята си на маркет-мейкър и на свързания с нея риск, за да попречат на квалификацията „ограничение с оглед на целта“, както правилно приема Комисията в съображения 712 и 713 от обжалваното решение.
727    Впрочем посочената в точка 719 по-горе съдебна практика не е приложима при наличие на поведение, което далеч не се ограничава до присъщия „резултат“ да ограничи конкуренцията, най-малкото потенциално, като ограничава свободата на действие на някои предприятия, а има по отношение на тази конкуренция степен на вредност, обосноваваща извода, че самата му „цел“ е нейното предотвратяване, ограничаване или нарушаване. Така само ако след разглеждане на спорното поведение по дадено дело се окаже, че това поведение няма за цел предотвратяването, ограничаването или нарушаването на конкуренцията, след това трябва да се прецени дали то може да попадне в обхвата на тази съдебна практика (вж. в този смисъл решения от 28 февруари 2013 г., Ordem dos Técnicos Oficiais de Contas, C‑1/12, EU:C:2013:127, т. 69, от 4 септември 2014 г., API и др., C‑184/13—C‑187/13, C‑194/13, C‑195/13 и C‑208/13, EU:C:2014:2147, т. 49, от 23 ноември 2017 г., ЧЕЗ Електро България и Фронтекс Интернешънъл, C‑427/16 и C‑428/16, EU:C:2017:890, т. 51, 53, 56 и 57, и от 21 декември 2023 г., European Superleague Company, C‑333/21, EU:C:2023:1011, т. 186).
728    Тази констатация не може да бъде поставена под въпрос от препращането, което Credit Suisse прави, без повече обяснения, към решение от 31 март 1993 г., Ahlström Osakeyhtiö и др./Комисия (C‑89/85, C‑104/85, C‑114/85, C‑116/85, C‑117/85 и C‑125/85—C‑129/85, EU:C:1993:120) в неговата цялост, или пък към точка 137 от решение от 12 декември 2014 г., Eni/Комисия (T‑558/08, EU:T:2014:1080).
729    При това положение Credit Suisse неоснователно се позовава на факта, че разглежданото поведение е имало за цел да позволи на четирите банки — адресати на обжалваното решение, както и на техните клиенти, да си набавят ликвидни средства на по-добра цена.
730    В това отношение следва да се припомни също така, че подобно на другите правила за конкуренция, прогласени в Договора, член 101 ДФЕС цели да защити не само преките интереси на потребителите, но и тези на конкурентите, както и структурата на пазара и по този начин самата конкуренция (вж. по аналогия решение от 19 март 2015 г., Dole Food и Dole Fresh Fruit Europe/Комисия, C‑286/13 P, EU:C:2015:184, т. 125 и цитираната съдебна практика).
731    В случая обаче, както по същество отбелязва Комисията в съображение 742 от обжалваното решение, няма никакво съмнение, че макар четирите банки — адресати на обжалваното решение, а чрез тях и клиентите им, да са имали разбираем интерес от разглежданото поведение, то е причинило вреда не само на конкурентите на засегнатите банки на пазара на OSSA и на техните клиенти, но и на самата конкуренция.
732    Следователно в съображения 704—713 и в съображения 735—737 от обжалваното решение Комисията правилно отхвърля доводите на Crédit agricole и на Credit Suisse, изведени от „необходимия“, „правомерен“, „положителен“ или „присъщ и съществен“ характер на разглежданото поведение, за да се избегне квалифицирането му като „ограничение с оглед на целта“.
4)      Извод относно квалифицирането на разглежданото поведение като „ограничение с оглед на целта“
733    След като е преценила разглежданите действия, като надлежно е взела предвид тяхното съдържание, преследваните с тях цели и икономическия контекст, в който са се вписвали, в съображение 749 от обжалваното решение Комисията правилно е констатирала, че споразуменията и/или съгласуваните практики, описани в раздел 4.2 от обжалваното решение, трябва да бъдат квалифицирани като „ограничение с оглед на целта“ и че следователно тя не е била длъжна да доказва антиконкурентните последици от тях, по-специално онези, които се отнасят до съществуващата на пазара на OSSA степен на несигурност и произтичат от разглеждания обмен на чувствителна търговска информация.
734    При това положение първото основание на Crédit agricole и първото основание на Credit Suisse следва да се отхвърлят отчасти като недопустими и отчасти по същество.
4.      По четвъртото основание на Crédit agricole и третото основание на Credit Suisse: непълнота на мотивите и грешки при определянето на размера на съответната им глоба
735    При определянето на размера на наложените на всяка от засегнатите банки глоби Комисията най-напред отбелязва, че тези банки са нарушили член 101 ДФЕС умишлено или най-малкото поради небрежност, което дава право на тази институция да им наложи глоба в изпълнение на член 23, параграф 2 от Регламент № 1/2003 (съображения 874—886 от обжалваното решение).
736    На второ място, в рамките на прилагането на Насоките, и по-конкретно при определянето на стойността на продажбите, която служи за отправна точка при изчисляването на основния размер на глобите (т. 13—18 от Насоките), Комисията констатира, без това да се оспорва от жалбоподателите, че финансови продукти като OSSA не генерират продажби в обичайния смисъл на понятието и че следователно в случая е подходящо да се изчисли приблизителната стойност на продажбите (съображения 889 и 890 от обжалваното решение).
737    На трето място, за всяка от засегнатите банки Комисията изчислява основния размер на глобата, най-напред, като използва дял от 16 % от съответстващата им приблизителна стойност с оглед на тежестта на спорното нарушение (наричан по-нататък „коефициент на умножение за тежест“) (т. 1—23 от Насоките) (раздел 8.2.4.1, съображения 939—949 от обжалваното решение), след което го умножава по коефициент за продължителност, определен за всяка от тях (наричан по-нататък „коефициентът на умножение за продължителност“) (т. 24 от Насоките) (раздел 8.2.4.2; съображения 950 и 951), и накрая към това добави допълнителен размер от 16 % с цел постигане на възпиращ ефект (параграф 24 от Насоките) (раздел 8.2.4.3; съображения 952—954).
738    На четвърто място, Комисията прави корекция на основния размер, изчислен за всяка от засегнатите банки (т. 27—35 от Насоките). На това основание тя приема, че не са налице утежняващи или смекчаващи обстоятелства по отношение на никоя от тези банки. За сметка на това тя умножава основния размер за BofA и за Crédit agricole със специален коефициент за постигане на възпиращ ефект съответно от 1,3 и 1,2 (наричан по-нататък „специалният възпиращ коефициент“) (т. 30 и 31 от Насоките) (съображения 955—966 от обжалваното решение).
739    В рамките на първата, третата, четвъртата и петата част от четвъртото основание на Crédit agricole, както и в рамките на третото основание на Credit Suisse, състоящо се от четири части, жалбоподателите оспорват основния размер на наложените им глоби, главно на пет основания.
740    Първо, в рамките на първата част от третото си основание Credit Suisse упреква Комисията, че е нарушила задължението си за мотивиране, що се отнася до данните, използвани за изчисляването на приблизителната стойност.
741    Второ, в рамките на третата част от четвъртото основание на Crédit agricole и в рамките на втората част от третото основание на Credit Suisse жалбоподателите упрекват Комисията в нарушение на Насоките, що се отнася до реда и условията за определяне на приблизителната стойност.
742    Трето, в рамките на първата част от четвъртото си основание Crédit agricole упреква Комисията в нарушение на точка 13 от Насоките, на принципа на добра администрация, както и на задължението ѝ за мотивиране поради това, че е избрала да не вземе предвид 2014 г. — последната пълна година на участие на тази банка в спорното нарушение — като референтен период за изчисляването на приблизителната стойност.
743    Четвърто, в рамките на четвъртата част от четвъртото основание на Crédit agricole и в рамките на третата част от третото основание на Credit Suisse жалбоподателите упрекват Комисията, че е допуснала грешки в преценката при определянето на коефициента на умножение за тежест.
744    Пето, в рамките на петата част от четвъртото основание на Crédit agricole и в рамките на четвъртата част от третото основание на Credit Suisse жалбоподателите упрекват Комисията, че е допуснала грешки в преценката при определянето на коефициента на умножение за продължителност.
745    Впрочем в рамките на втората и четвъртата част от четвъртото си основание Crédit agricole оспорва направените от Комисията корекции в основния размер на наложената ѝ глоба.
746    По-точно тя упреква Комисията, че е допуснала, от една страна, нарушение на принципа на равно третиране при определянето на специалния възпиращ коефициент и от друга страна, грешки в преценката при разглеждането на смекчаващите обстоятелства, от които банката е трябвало да се ползва.
747    Тези критики ще бъдат разгледани последователно и в реда, изложен в точки 739—746 по-горе, който следва определената в Насоките методика. Така, на първо място, ще бъдат разгледани определянето на основния размер на глобата, а след това и корекциите в него.
а)      По критиките във връзка с основния размер на глобите, наложени на Crédit agricole и Credit Suisse
1)      По критиките относно размера на приблизителната стойност
748    Както беше припомнено в точка 736 по-горе, Комисията преценява, че за целите на определянето на размера на глобата на всяка от засегнатите банки е уместно да се изчисли приблизителна стойност.
749    Предвид специфичния характер на OSSA, в съображение 892 от обжалваното решение Комисията посочва, че като отправна точка за изчисляването на приблизителната стойност следва да се вземат условният обем и условната стойност (наричани по-нататък „условните стойности“) на OSSA, които засегнатите банки са обменяли през индивидуалния за всяка от тях период на участие в спорното нарушение.
750    За тази цел Комисията възприема условни стойности на годишна база на OSSA, търгувани от всяка от засегнатите банки с контрагенти, намиращи се в ЕИП през периода на участието ѝ в спорното нарушение, по следната методика: „[у]словните стойности, договаряни през периода на индивидуалното участие в картела, се определят на годишна база с коефициент, изчислен с оглед на продължителността на индивидуалното участие в картела, като общият им размер се раздели на пълния брой месеци на участие, и след това тази средна месечна стойност се умножи по 12“. Така тя решава да не взема предвид условните стойности за последната пълна търговска година на участие на всяка от засегнатите банки в спорното нарушение и се отклонява от точка 13 от Насоките (съображения 893 и 894 от обжалваното решение).
751    След това, в съображение 896 от обжалваното решение Комисията отбелязва, че OSSA са били търгувани на вторичния пазар на цена, която е изразена като процент от условната им стойност. От това тя прави извода, че приходът от тези сделки е бил отразен в разликата между покупната и продажната цена на всяка OSSA, която е била придобита и след това препродадена от финансовите брокери (bid-ask spread), и че тази разлика следва да се вземе предвид при изчисляването на приблизителната стойност.
752    За тази цел Комисията преценява, че условните стойности на годишна база, приети за всяка засегната банка, следва да се умножат по коефициент, основан на тази разлика в котировките (наричан по-нататък „корекционният коефициент“), а именно средна разлика в котировките между покупната и продажната цена, характерна за всяка банка и намалена наполовина, за да се отчете фактът, че всяка извършена от дадена банка операция по покупка или продажба представлява само половината от цялата сделка по покупка и препродажба на OSSA (съображения 897—899 от обжалваното решение).
753    С цел да определи присъщия за всяка банка корекционен коефициент, първо, Комисията решава да използва 33 категории представителни OSSA, емитирани от осем емитента и разпределени в пет транша според матуритета (от 0 до 3 години, от 3 до 5 години, от 5 до 7 години, от 7 до 10 години и над 10 години), като взема предвид становищата, изразени от засегнатите банки след писмото относно глобите (съображения 902 и 931 от обжалваното решение).
754    Второ, за всяка банка и за всеки ден от участието ѝ в нарушението Комисията е възпроизвела разлика между покупната и продажната цена за всеки ден съгласно посочената в съображение 901 от обжалваното решение методика, както следва:
755    Следователно тази дневна разлика в котировките се състои, за всяка от засегнатите банки, в средна стойност на дневната разлика в котировките между покупната и продажната цена за всяка от 33‑те категории OSSA, претеглена в зависимост от условните стойности, търгувани от тази банка по емитент и по матуритет.
756    За да определи разликата в котировките между покупната и продажната цена за всяка категория представителни OSSA, Комисията използва обществено достъпни данни от платформата Bloomberg, които според нея са подходящи и проверими (съображения 903, 926 и 927 от обжалваното решение).
757    Тази платформа позволява да се узнае за всяка от категориите представителни OSSA средната разлика в котировките на пазара в края на всеки ден (end-of-day spread), изчислена въз основа на „Bloomberg BGN composite price source“ (наричани по-нататък „данните „BGN“), основана на изпълними и индикативни котировки на няколко брокера (съображение 903 и бележка под линия 1060 от обжалваното решение).
758    Трето, за всяка от засегнатите банки Комисията изчислява окончателната разлика в котировките между покупната и продажната цена, използвайки простата усреднена стойност на дневните разлики между цени „купува“ и „продава“, съответстваща на дните на участието ѝ в спорното нарушение (804 дни или 574 работни дни за Crédit agricole и 1738 дни или 1242 работни дни за Credit Suisse) по методиката, посочена в съображение 900 от обжалваното решение, както следва:
759    Така в съображения 904 и 905 от обжалваното решение Комисията възприема за Crédit agricole окончателна разлика в котировките между цени „купува“ и „продава“ от [0,120—0,140 %] и следователно корекционен коефициент от [0,060—0,070 %] (намален наполовина размер), закръглен до третия знак след десетичната запетая, съответстващ на приблизителна стойност от 6 501 321 евро. За Credit Suisse тя възприема окончателна разлика в котировките между цени „купува“ и „продава“ от [0,190—0,210 %] и следователно корекционен коефициент от [0,095—0,105 %] (намален наполовина размер), закръглен до третия знак след десетичната запетая, съответстваща на приблизителна стойност от 12 890 852 евро.
760    Подробностите за тези изчисления са изложени в поверително приложение към обжалваното решение, отделно за всяка засегната банка и съобщено единствено на нея.
761    Именно в този контекст, от една страна, Credit Suisse упреква Комисията, че не е изпълнила задължението си за мотивиране, като не ѝ е предоставила доказателствата, позволяващи ѝ да оцени дали методиката за изчисляване на глобата е опорочена от грешка, и от друга страна, Crédit agricole и Credit Suisse по същество упрекват Комисията, че е нарушила Насоките, тъй като възприетите от тази институция данни не представляват „най-добрите налични данни“ по смисъла на точка 15 от Насоките и следователно не отразяват икономическото значение на спорното нарушение.
i)      По критиката на Credit Suisse относно липсата на мотиви за изчислението на глобата
762    В рамките на първата част от третото си основание Credit Suisse упреква Комисията, че е нарушила задължението си за мотивиране, тъй като „обжалваното решение не [ѝ] предоставя достатъчно информация, за да възпроизведе изчислението на корекционния коефициент“.
763    Комисията, от една страна, пропуснала да ѝ изпрати възприетите данни „BGN“ във връзка с представителните OSSA, и от друга страна, да актуализира референтните номера — International Securities Identification Number (ISIN) — на тези OSSA, които са били изменени след изпращането на писмото относно глобите.
764    Впрочем Credit Suisse твърди, че се е опитала да възпроизведе изчисленията на Комисията и е определила корекционен коефициент не [0,095—0,105 %], както е приела Комисията, а [0,095—0,105 %] (разлика от една хилядна от процента по-малко).
765    По същество в първата част Credit Suisse упреква Комисията, че не е предоставила необходимите данни, които да ѝ дадат възможност да провери дали обжалваното решение — и по-специално частта му относно изчисляването на корекционния коефициент — е засегнато от порок, който може да се отрази на валидността на изчисляването на наложената ѝ глоба.
766    Що се отнася, на първо място, до твърдението на Credit Suisse относно непосочването на актуализираните референтни номера ISIN в обжалваното решение, в самото начало следва да се отбележи, че Комисията не би могла основателно да поддържа, че „съдебната практика — [а именно] решение от 15 юли 2021 г., Комисия/Landesbank Baden-Württemberg и ЕСП (C‑584/20 P и C‑621/20 P, EU:C:2021:601, т. 105) — не изисква обжалваното решение да съдържа данни, позволяващи на Credit Suisse да възпроизведе [нейните] изчисления“.
767    Всъщност, освен че точка 105 от решение от 15 юли 2021 г., Комисия/Landesbank Baden-Württemberg и ЕСП (C‑584/20 P и C‑621/20 P, EU:C:2021:601), е по-нюансирана от това, което подразбира Комисията, Съдът многократно е постановявал, че макар тази институция да не е длъжна да посочи всички цифрови данни относно всеки от междинните етапи на метода за изчисляване на глобата, наложена на основание член 101 ДФЕС, тя все пак е задължена да обясни относителната тежест, която е придала, и оценката, която е направила на взетите предвид елементи (вж. решение от 10 юли 2019 г., Комисия/Icap и др., C‑39/18 P, EU:C:2019:584, т. 31 и цитираната съдебна практика).
768    В този смисъл Общият съд е приел, в контекст, аналогичен на този по настоящото дело, че от основно значение е мотивите на обжалваното решение да позволят на жалбоподателя да провери дали приблизителната стойност, която Комисията е избрала, не страда евентуално от порок, което да позволява да се оспори валидността на решението (решение от 24 септември 2019 г., HSBC Holdings и др./Комисия, T‑105/17, EU:T:2019:675, т. 346).
769    Трябва обаче да се констатира, че в обжалваното решение, и по-специално в приложението към него, Комисията е дала възможност на Credit Suisse да определи с точност представителните OSSA, които са взети предвид при изчисляването на корекционния коефициент, въпреки че не е посочила актуализираните референтни номера ISIN на тези OSSA.
770    Всъщност от приложението към обжалваното решение, озаглавено „Annex to Decision AT.40346 SSA bonds (Credit Suisse) (confidential data)“, ясно се вижда, че Комисията е дала възможност на Credit Suisse да провери правилността на нейните изчисления, като освен условната стойност на годишна база на сделките на тази банка (таблица 1) е посочила съставните елементи на корекционния коефициент, а именно претеглянето по емитент (таблица 2), претеглянето по матуритет (таблица 3), както и матрицата на претегляне (таблица 4).
771    Освен това, що се отнася до идентифицирането на представителните облигации, използвани при изчисляването на корекционния коефициент на Credit Suisse, Комисията предоставя таблица за всяка от съответните 33 категории OSSA (таблици 5—12), представена в следната форма:
772    За всяка от тези 33 категории OSSA Комисията идентифицира няколко конкретни OSSA, обхващащи различните периоди на спорното нарушение, което води до определянето на 88 конкретни OSSA, както отбелязва Credit Suisse.
773    Както правилно изтъква Комисията, подобно представяне позволява да се установи с достатъчна точност емитентът на съответната OSSA, процентът на купона и датата на падежа за всеки идентифициран период от спорното нарушение с началната и крайната му дата, което впрочем Credit Suisse изрично признава в точка 82 от репликата си.
774    При това положение Комисията не може основателно да бъде упрекната, че не е изпълнила задължението си за мотивиране, като не е посочила или не е актуализирала в обжалваното решение референтните номера ISIN на представителните OSSA, използвани при изчисляването на корекционния коефициент.
775    Впрочем може да се отбележи, че докладът на Compass Lexecon от 7 юли 2021 г., приложен към жалбата на Credit Suisse и озаглавен „Economic report on the calculation of Credit Suisse’s bid-ask spread adjustement factor“ (Икономически доклад относно изчисляването на корекционния коефициент на разликата в котировките между покупната и продажната цена на Credit Suisse), показва, че посредством обжалваното решение и приложението към него или писмото относно глобите тази банка е била в състояние да идентифицира със сигурност референтния номер ISIN на 85 от 88 OSSA, използвани за изчисляването на корекционния коефициент.
776    Що се отнася до останалите три представителни OSSA, Credit Suisse посочва в същия доклад, че всяка от тях може да получи два идентификатора ISIN. Същевременно тя отбелязва, че „за всяка от тях е имало само един референтен номер ISIN, съответстващ на една облигация, за която данните относно цените „купува“ и „продава“ са били налични на BGN“.
777    От това следва, че Credit Suisse без затруднения е можела да разбере, че Комисията, която е посочила, че е извлякла данните, използвани при изчисляването на корекционния коефициент, от данните „BGN“, е използвала OSSA, за които данните са били налични.
778    По-нататък, от доклада на „Compass Lexecon“ от 11 февруари 2022 г., озаглавен „The inability to replicate the calculation of Credit Suisse’s bid-ask spread adjustement factor“ (Невъзможността да се възпроизведе изчислението на корекционния коефициент за разликата в котировките между покупната и продажната цена на Credit Suisse), е видно, че „независимо от комбинацията от номера ISIN по-долу, използвани за тези представителни облигации, общата средноаритметична разлика, която изчисляваме, е винаги [една и съща]“.
779    Следователно въпреки евентуалните неточности в обжалваното решение и в приложението към него или в писмото относно глобите, за които Credit Suisse сама признава, че не променят резултата от изчислението ѝ, на тази банка е дадена възможност да идентифицира всички представителни OSSA, използвани от Комисията за изчислението на корекционния коефициент, и да провери неговата точност и обоснованост.
780    На второ място, що се отнася до твърдението на Credit Suisse, изведено от липсата в обжалваното решение на данните, взети предвид при изчисляването на корекционния коефициент — а именно данните „BGN“ на представителните OSSA, използвани при изчисляването на този коефициент — този факт също не позволява да се приеме, че Комисията не е изпълнила задължението си за мотивиране на обжалваното решение.
781    В това отношение следва да се припомни, че не се изисква мотивите на акт на Съюза да уточняват всички релевантни фактически и правни обстоятелства, доколкото, от една страна, въпросът дали мотивите са достатъчни следва да се преценява с оглед не само на текста, но и на контекста, както и на съвкупността от правни норми, уреждащи съответната материя, и от друга страна, фактът, че увреждащият акт е издаден в познат за адресата му контекст, трябва да бъде надлежно отчетен (вж. в този смисъл решение от 15 юли 2021 г., Комисия/Landesbank Baden-Württemberg и ЕСП (C‑584/20 P и C‑621/20 P, EU:C:2021:601, т. 104 и цитираната съдебна практика).
782    В конкретния случай обаче вече беше констатирано в точка 774 по-горе, че в обжалваното решение представителните OSSA, взети предвид при изчисляването на корекционния коефициент, са идентифицирани с достатъчна точност.
783    Освен това, както е видно от съображение 927 от обжалваното решение и не е оспорено от Credit Suisse, данните „BGN“ са обществено достъпни данни и следователно са достъпни за Credit Suisse.
784    При това положение Комисията не е трябвало да споменава в обжалваното решение всички дневни данни „BGN“ за всички представителни OSSA, използвани за целите на изчисляването на корекционния коефициент.
785    Впрочем фактът, че Credit Suisse не е била в състояние да възпроизведе изчислението на Комисията относно корекционния коефициент, в случая не може да установи, че обжалваното решение не е достатъчно мотивирано по този въпрос.
786    Всъщност в дупликата си, без да бъде опровергана от Credit Suisse в съдебното заседание, Комисията много подробно посочва, че полученият от тази банка различен резултат се дължи на две грешки в изчисленията ѝ, дължащи се на неправилното прилагане на таблици 5 и 8 от приложението към обжалваното решение, отнасящи се до категориите OSSA, емитирани съответно от ЕИБ и BNG.
787    Накрая, ако се предположи, че в противоречие със заглавието и текста на първата част от третото си основание Credit Suisse се позовава на факта, че в хода на административното производство Комисията не ѝ е предоставила данните „BGN“ на представителните OSSA, използвани при изчисляването на корекционния коефициент, както и актуализираните референтни номера ISIN на същите, тази критика не е свързана с твърдяната в рамките на настоящата част липса на мотиви на обжалваното решение.
788    С оглед на гореизложеното първата част от третото основание на Credit Suisse следва да се отхвърли по същество.
ii)    По критиките на Crédit agricole и на Credit Suisse, изведени от нарушения на Насоките
789    В рамките на критиките на Crédit agricole и на Credit Suisse, изведени от нарушения на Насоките при определянето на приблизителната стойност, тези две банки, заедно или поотделно, упрекват Комисията, най-напред, че се е основала на сценарии за представителни OSSA и по този начин не е използвала методика за изчисляване на разликата в котировките, основана на данните за собствените им сделки (втори довод от третата част от четвъртото основание на Crédit agricole и втори довод от втората част от третото основание на Credit Suisse), след това, че е прибегнала до фиксирано претегляне на използваните OSSA за целия период на нарушението и за всички засегнати банки за целите на изчисляването на окончателната разлика в котировките на всяка от тези банки (първи довод от третата част от четвъртото основание на Crédit agricole), и накрая, че е възприела данните „BGN“, които надценяват разликите в котировките на OSSA (трети довод от третата част от четвъртото основание на Crédit agricole и първи довод от втората част от третото основание на Credit Suisse). При условията на евентуалност Credit Suisse упреква Комисията, че ѝ е приписала условни стойности на други банки (трети довод от втората част от третото ѝ основание).
790    Тези четири критики ще бъдат разгледани последователно.
–       По критиките на Crédit agricole и на Credit Suisse, изведени от отказа на Комисията да използва методика за изчисляване на разликата в котировките, основана на данните за собствените им сделки
791    В самото начало следва да се припомни, както вече бе посочено в точки 748—760 по-горе, че в обжалваното решение Комисията е счела за уместно за целите на определянето на основния размер на глобата да използва приблизителна стойност, определена чрез умножаване на условните стойности на годишна база на OSSA, търгувани от всяка от засегнатите банки през периода на участието ѝ в спорното нарушение, по корекционен коефициент, изчислен, като се отчете 50 % от присъщата за всяка от тези банки окончателна разлика в котировките между цени „купува“ и „продава“, пресметната чрез използването на средноаритметичната стойност на дневните разлики между цени „купува“ и „продава“, претеглена за 33 категории представителни OSSA, търгувани през периода на участието на същата в това нарушение.
792    От съображение 902 от обжалваното решение във връзка с точки 18—22 от писмата относно глобите, изпратени до Crédit agricole и до Credit Suisse, към които препраща това съображение, е видно, че Комисията е подбрала извадка от 33 категории OSSA, емитирани от осем емитента, които са сред първите десет емитента с договорени условни стойности за поне три банки, и са разпределени на пет транша по матуритет. Тя обяснява този подход със съображения, свързани с големия брой емитенти на OSSA на пазара, някои от които с много ограничено значение, и изведени от практически съображения, като същевременно отбелязва, че за всеки ден от периода на нарушението подбраните представителни OSSA са едни и същи за всички банки и произтичат от разбивката на търгуваните условни стойности по матуритет и по емитент, предоставена от банките.
793    В съображения 930 и 931 от обжалваното решение Комисията посочва също, че е адаптирала претеглянето на емитентите и на посочените в извадката матуритети спрямо първоначално възприетото във всяко писмо относно глобите претегляне, за да вземе предвид становищата на BofA, Crédit agricole и Credit Suisse по тези писма.
794    В това отношение, що се отнася до Crédit agricole, Комисията посочва, че е взела предвид предоставената от нея разбивка по емитенти и матуритети на притежаваните от тази банка OSSA. Тази разбивка е представена в таблици 2 и 3 от приложението към спорното решение, представени не от тази банка като приложение към жалбата, а от Комисията като приложение към писмената ѝ защита. Тези две таблици, озаглавени „Weight per issuer (Crédit agricole)“ и „Weight per maturity (Crédit agricole)“, са следните:
795    Комисията е съпоставила данните, съдържащи се в таблици 2 и 3, за да установи матрицата си за изчисляване на корекционния коефициент, която е представена в таблица 4 от приложението към обжалваното решение и към която са приложени данните „BGN“ за всеки ден участие на Crédit agricole в спорното нарушение.
796    Впрочем в приложението към спорното решение Комисията посочва, че не е включила в извадката OSSA, емитирани от Agence française de développement (AFD) (Френска агенция за развитие), която присъства само в топ 10 на емитентите на Crédit agricole, но не и в извадката на другите страни.
797    Що се отнася до Credit Suisse, Комисията прави уточнения, подобни на посочените в точки 794 и 795 по-горе, без обаче тази банка да ги оспорва в жалбата си.
798    В рамките на втория довод от третата част от четвъртото си основание Crédit agricole поддържа, че Комисията се е отклонила от точка 15 от Насоките, тъй като не е използвала „най-добрите налични данни“, а е използвала извадка от 33 категории OSSA, които счита за представителни, но без да обяснява всъщност в какво се състои представителният характер на търгуваните от тази банка OSSA.
799    Така според Crédit agricole почти 99 % от избраните от Комисията OSSA „не са били търгувани от [тази банка] в нито един момент през периода на участието ѝ в твърдяното нарушение или не са били търгувани в деня, в който се предполага, че са представителни“, така че използваните по отношение на нея OSSA не отразявали нейната реална дейност по търгуване.
800    Следователно Комисията е трябвало да използва действително търгуваните от Crédit agricole OSSA през периода на участието ѝ в спорното нарушение, още повече че е разполагала с подробностите за тях и че за подобен подход не били необходими много повече изчисления. Алтернативно, Комисията е можела просто да подбере най-често търгуваните от Crédit agricole облигации през периода на участието ѝ в спорното нарушение, което също представлявало относително малко допълнителна работа и щяло да доведе до значително по-представителен резултат.
801    В същия смисъл в рамките на втория довод от втората част от третото си основание Credit Suisse поддържа, че Комисията е трябвало да основе изчислението на окончателната разлика в котировките между цени „купува“ и „продава“ на данните за собствените ѝ сделки съгласно алтернативната методика, съдържаща се в доклада „Compass Lexecon“ от 8 януари 2021 г., озаглавен „Economic response to the EC’s Letter“ (Икономически отговор на писмото на Комисията, наричан по-нататък „вторият доклад „Compass Lexecon“), представен от тази банка в хода на административното производство и като приложение към жалбата ѝ.
802    Тази методика, която Комисията отхвърля в съображения 923 и 924 от обжалваното решение, отразявала извънборсовия характер на пазара на OSSA, както и факта, че разликите в котировките между цени „купува“ и „продава“ на Credit Suisse били по-малки от тези, произтичащи от данните „BGN“.
803    Всъщност алтернативната методика, предложена от Credit Suisse, се основавала на данните за сделките на тази банка, които през даден период са били предмет на поне една покупка и една продажба, а именно или „напълно балансирани“ сделки, когато теоретичните стойности по сделките по покупка и по продажба са едни и същи, или „частично балансирани“ сделки, когато тези стойности са различни. Посредством тези данни Credit Suisse изчислява за всяка OSSA и за всеки времеви хоризонт средна покупна цена и средна продажна цена въз основа на среднопретеглените цени по всички сделки, които са напълно или частично балансирани. Освен това тя взема предвид разликата между средните покупни и продажни цени, за да определи разликата в котировките между цени „купува“ и „продава“, която действително е могла да получи.
804    Впрочем според Credit Suisse нейната алтернативна методика няма слабостите, посочени от Комисията в съображения 923 и 924 от обжалваното решение. Първо, средният период от 107 минути между ежедневните сделки по покупка и по продажба при „частично балансирани“ сделки не бил достатъчен, за да направи методиката ѝ за изчисляване по-неподходяща от тази на Комисията. Второ, фактът, че „частично балансираните“ сделки не се отнасят до едни и същи стойности, не водел до нарушаване на конкуренцията. Всъщност разликите между „балансираните“ и „частично балансираните“ сделки били много сходни, което водело до слабо нарушаване. Трето, твърдението на Комисията, че „балансираните сделки“ не представляват представителна извадка, било неточно, като се има предвид сходството на разликите в котировките между цени „купува“ и „продава“, посочени в предходното изречение, и не било релевантно, поради факта че „средните цени, получени от данните „BGN“, са много близки до средните цени от данните за действителните сделки на Credit Suisse“. Четвърто, в предходната си практика по вземане на решения Комисията вече използвала данните относно действителните продажби, като ги предпочела пред обществено достъпни данни.
805    С всички изложени в точки 798—804 по-горе доводи Crédit agricole и Credit Suisse по същество упрекват Комисията, че по принцип използва извадка от OSSA като отправна точка за целите на изчисляването на корекционния коефициент на наложените с обжалваното решение глоби, както и, що се отнася до Crédit agricole, че извадката от 33 категории OSSA, които тази институция е възприела, е необоснована и неподходяща.
806    В това отношение следва да се отбележи в самото начало, че точка 15 от Насоките задължава Комисията да използва „най-добрите налични данни“, за да определи стойността на продажбите на предприятие, така както е определена в точка 13 от тези насоки, и при спазване на точка 16 от посочените насоки.
807    Следователно в контекста на настоящия случай, в който Комисията е избрала да се отклони от точка 13 от Насоките и поради това се е отказала да определи основния размер на глобата, използвайки стойността на реализираните от предприятието продажби на стоки или услуги в пряка или косвена връзка с нарушението, точка 15 от тези насоки не може да бъде пряко приложима.
808    Освен това съгласно постоянната съдебна практика Комисията разполага с широка свобода на преценка по отношение на метода за изчисляване на глобите за нарушения на правилата на Съюза в областта на конкуренцията (решение от 10 юли 2017 г., Комисия/Icap и др., C‑39/18 P, EU:C:2019:584, т. 25).
809    Въпреки че несъмнено Комисията се самоограничава при упражняването на правото си на преценка чрез приемането на Насоките, тя може да се отклонява от тях, при условие че посочи причини за това (вж. в този смисъл решение от 10 юли 2017 г., Комисия/Icap и др., C‑39/18 P, EU:C:2019:584, т. 29 и цитираната съдебна практика).
810    В това отношение Съдът е постановил, че описаният в Насоките метод, който се основава на отчитане на стойността на продажбите на съответните стоки във връзка с нарушението за определяне на основния размер на глобата, която следва да бъде наложена, може да се окаже неподходящ за конкретните обстоятелства по даден случай и че в положение от този тип Комисията може с основание да използва метод на изчисляване, различен от описания в Насоките (вж. в този смисъл решение от 10 юли 2017 г., Комисия/Icap и др., C‑39/18 P, EU:C:2019:584, т. 27).
811    От това следва, че при условие да мотивира, но и да обоснове надлежно своя избор, Комисията не може да бъде лишена от възможността за целите на определянето на основния размер на дадена глоба да прибегне до метод, отчитащ представителни извадки за дейността на съответните предприятия.
812    Фактът, че данните от тези представителни извадки не са идентични на данните от анализа на собствените им сделки, е присъщ на възприетия метод и не може да бъде пречка Комисията да използва такъв метод за изчисляване, при положение че взетите предвид извадки са наистина представителни.
813    В това отношение трябва да се отбележи, че съдебната практика признава, че стойността на продажбите, посочени в точка 13 от Насоките, нито е, нито трябва да представлява напълно точно отражение на значението на съответното нарушение, което важи по същия начин за приблизителната стойност на продажбите.
814    Всъщност, като потвърждава методиката, установена от Комисията в точка 13 от Насоките, Съдът признава, от една страна, че частта от оборота, която произтича от стоките или услугите, за които се отнася нарушението, може да предоставя индикация за мащаба на това нарушение и да отразява икономическото му значение, и от друга страна, че не следва да му се придава несъразмерно значение (вж. в този смисъл решение от 19 март 2009 г., Archer Daniels Midland/Комисия, C‑510/06 P, EU:C:2009:166, т. 74 и 76 и цитираната съдебна практика).
815    В същия смисъл Общият съд е приел, че определянето на глоба на основание член 101 ДФЕС не е точна аритметична задача (решения от 5 октомври 2011 г., Romana Tabacchi/Комисия, T‑11/06, EU:T:2011:560, т. 266, и от 15 юли 2015 г., SLM и Ori Martin/Комисия, T‑389/10 и T‑419/10, EU:T:2015:513, т. 436).
816    Въпреки това, когато при упражняването на широкото си право на преценка относно методиката за изчисляване на дадена глоба Комисията е избрала да се отклони от Насоките не в тяхната цялост — както я оправомощава точка 37 от същите — а само, както в настоящия случай, от точка 13 от тях, тя не може да се отклонява от ръководните принципи, както и от логиката, която е в основата на посочените насоки (вж. в този смисъл решение от 24 септември 2019 г., HSBC Holdings и др./Комисия, T‑105/17, EU:T:2019:675, т. 324 и 345), и по-специално от принципа, изразен в точка 15 от тях.
817    Така при прилагането на определената от нея методика тя е длъжна да отчита най-добрите налични данни под задълбочения контрол както от правна, така и от фактическа страна от съда на Съюза (вж. в този смисъл решения от 8 декември 2011 г., Chalkor/Комисия, C‑386/10 P, EU:C:2011:815, т. 62, и от 24 септември 2019 г., HSBC Holdings и др./Комисия, T‑105/17, EU:T:2019:675, т. 348).
818    Именно в този контекст следва да се прецени дали Комисията в достатъчна степен е мотивирала и обосновала факта, че е изключила предвидената в точка 13 от Насоките методика, за да я замени с методика, водеща до изчисляването на приблизителна стойност чрез умножаване на условните стойности на годишна база за всяка от засегнатите банки с корекционен коефициент, изчислен въз основа на описаната в съображение 902 от обжалваното решение извадка от 33 категории OSSA.
819    В това отношение, на първо място, следва да се констатира, че в съображения 887—890 от обжалваното решение Комисията е обяснила, без това да се оспорва от жалбоподателите, причините, поради които е използвала приблизителна стойност като отправна точка за определянето на основния размер на глобата.
820    Що се отнася до използването на извадка от 33 категории OSSA, емитирани от осемте емитента, посочени в съображение 902 от обжалваното решение, от точки 792—796 по-горе е видно, че Комисията е изпълнила задължението си за мотивиране, що се отнася до причините, поради които е приела тези осем емитента на OSSA и е изключила някои други емитенти, по-специално съдържащи се в топ 10 на Crédit agricole, но и до причините, поради които е възприела матуритетите на OSSA, издадени от тези осем емитента.
821    Що се отнася, на второ място, до обосноваността на избора на 33‑те категории OSSA, възприети от Комисията, и следователно на тяхната представителност, следва да се отбележи, че Credit Suisse не ги оспорва. От своя страна Crédit agricole не поставя под въпрос представителността на тази извадка по отношение на всички банки, участвали в спорното нарушение, но поддържа, че тази извадка не е представителна за нейната собствена дейност.
822    Същевременно, първо, от възпроизведената в точка 794 по-горе колона „Selected Issuers“ от таблица 2 в приложението към обжалваното решение, която не е оспорена от Crédit agricole, е видно, че подбраните от Комисията емитенти съответстват на 78,8 % от емитентите на OSSA, включени в портфейла на тази банка.
823    Второ, важно е да се отбележи, че таблици 3 и 4 от приложението към обжалваното решение, възпроизведени в точки 794 и 795 по-горе, и също неоспорени от Crédit agricole, показват, че в резултат на възприетата от Комисията матрица за изчисление тя е приложила към осемте емитента на OSSA, възприети по отношение на всички засегнати банки, претегляне на матуритетите, характерно за всяка от тези банки и определено в зависимост от данните, предоставени от посочените банки в хода на административното производство.
824    При това положение подбраната от Комисията извадка от 33 категории OSSA има достатъчно представителен характер, по-конкретно за дейността на Crédit agricole, още повече че на други етапи от изчисляването на глобата Комисията допълнително е индивидуализирала приблизителната стойност, възприета за всяка банка.
825    Всъщност възприетият за всяка банка корекционен коефициент е умножен по присъщите на всяка банка условни стойности на годишна база, които включват всички търгувани от тях OSSA, а не само условните стойности на 33‑те категории представителни OSSA, възприети от Комисията при изчисляването на корекционния коефициент.
826    Освен това констатацията, че възприетите от Комисията 33 категории OSSA са достатъчно представителни, не се поставя под въпрос от твърдението на Crédit agricole, че близо 99 % от тези OSSA „не са били търгувани от [тази банка] в нито един момент през периода на участието ѝ в твърдяното нарушение или не са били търгувани в деня, в който се предполага, че са представителни“.
827    Всъщност трябва да се констатира, че това твърдение не се подкрепя от нито едно доказателство, по-специално с цифрово изражение, което да позволи на Общия съд да прецени основателността му.
828    Макар с този довод Crédit agricole да се позовава на недоказания факт, че тя не е търгувала или е търгувала съвсем малко всяка от 86‑те — а не, доколкото се отнася до нея, 88‑те — конкретни OSSA, взети предвид във всяка от 33‑те категории представителни OSSA, посочени в точки 771 и 772 по-горе, следва да се отбележи, че тази банка не доказва по какъв начин цените „купува“ и „продава“ на различните конкретни OSSA, възприети за всяка от тези 33 категории, се различават от цената „купува“ и „продава“ на други OSSA, емитирани от същия емитент и имащи същия падеж и същия матуритет като възприетите за всяка от тези 33 категории.
829    По-нататък, с оглед на данните, с които разполага Общият съд, и по-специално на таблици 2—4 от приложението към обжалваното решение, които са били установени въз основа на данните с цифрово изражение, предоставени от самата Crédit agricole в хода на административното производство и които тази банка не оспорва, основателността на критиката на Crédit agricole се оказва още по-недоказана, тъй като представителният характер на OSSA предполага, че дадена банка е могла да търгува с други OSSA, без това да е повод за критика към следваната от Комисията методика.
830    На трето място, що се отнася до алтернативните методи на изчисление, предложени от Crédit agricole и Credit Suisse, следва да се констатира, че тези две банки критикуват Комисията за това, че не е възприела методика за изчисляване на корекционния коефициент, основана на собствените им сделки, и че, при условията на евентуалност, Crédit agricole упреква тази институция, че не е възприела методика, основана на най-често търгуваните от тази банка OSSA през периода на участието ѝ в спорното нарушение.
831    Първо, методика, основана на сделките на Crédit agricole и на Credit Suisse, би изисквала от Комисията, както тя правилно отбелязва в съображение 923 от обжалваното решение, да изчисли средната разлика в котировките между цени „купува“ и „продава“, като използва сделки „покупка-продажба“ и „продажба-покупка“, които не са сравними, поне по две причини.
832    Всъщност от точки 2.10 и 2.12 от втория доклад „Compass Lexecon“ е видно, че алтернативната методика, предложена от Credit Suisse, се основава главно на частично балансирани сделки (partially balanced trades), които се определят като сделки, свързани с облигации, които през определен период (един ден, една седмица или един месец) са били едновременно купувани и продавани от финансовите брокери на Credit Suisse.
833    От една страна обаче, както Credit Suisse сама признава в рамките на доводите си относно използването от страна на Комисията на данните „BGN“, било важно да се вземат предвид договорените обеми, които можели да окажат влияние върху разликата в котировките между цени „купува“ и „продава“ на OSSA.
834    При това положение сравнението на сделките по покупко-продажба на различни стойности може да опорочи изчисляването на разликата в котировките между цени „купува“ и „продава“ — недостатък, който не засяга методиката на Комисията, при прилагането на която тя сравнява стойностите, агрегирани от платформата Bloomberg, както е видно от бележка под линия 1084 от обжалваното решение.
835    От друга страна, както по същество отбелязва Комисията в съображение 923 от обжалваното решение, предвид волатилността на курсовете на OSSA, която Credit Suisse признава, сравняването на курсовете на OSSA, което може да бъде отделено „за един ден, една седмица или един месец“ (според определението, дадено на частично балансираните сделки във втория доклад „Compass Lexecon“), е от естество да опорочи изчислението на разликата в котировките между цени „купува“ и „продава“.
836    В това отношение подчертаният от Credit Suisse факт, че средният период между сделките по покупка и по продажба на ежедневните частично балансирани сделки е 107 минути, не е достатъчен, за да компенсира тази слабост.
837    Всъщност той не позволява да се определи какъв е средният период при седмичните или месечните сделки, които също се вземат предвид при частично балансираните сделки, нито какво е съотношението на ежедневните частично балансирани сделки спрямо седмичните и месечните частично балансирани сделки.
838    Методиката на Комисията обаче също няма този недостатък. Всъщност тя води до сравняване на стойностите, свързани с цените „купува“ и „продава“ на OSSA, агрегирани от платформата Bloomberg, и изчислени в същия момент, а именно в края на деня, както е видно от съображение 921 от обжалваното решение и не се оспорва от Credit Suisse.
839    Второ, методиката, основана на собствените им сделки, предложена от Crédit agricole и Credit Suisse, би довела до това Комисията да се основе на извадка от сделки, чиято представителност не е доказана.
840    Всъщност от изявленията на Crédit agricole, преразказани в съображение 926 от обжалваното решение, е видно, че тази банка не е била в състояние да има всички цени по своите сделки. Така в хода на административното производство тя се позовава на факта, че „при липсата на реални цени по сделките, позволяващи да се изчисли разликата в котировките между цени „купува“ и „продава“, следва да се използват разликите в цените на индексите (като „BGN“), които са едновременно специфични за облигацията и специфични за даден период“.
841    Също така от точка 2.12 от втория доклад „Compass Lexecon“ следва, че в зависимост от периодите частично балансираните сделки на Credit Suisse, взети като основа за изготвянето на този доклад, представлявали едва 14,2—59,2 % от операциите на тази банка, докато напълно балансираните сделки представлявали само между 1 % и 2 %.
842    Credit Suisse обаче не може основателно да се позовава на алтернативна методика за изчисляване, основана на данни, които в някои моменти от участието ѝ в спорното нарушение се отнасят до сделки, представляващи едва около 15 % от всички операции на тази банка.
843    Credit Suisse също няма основание да направи извода, че когато частично балансираните сделки обхващат значителна част от всички сделки („между 14,2 % и 59,2 %“ според точка 2.27 от втория доклад „Compass Lexecon“), може да се предположи, че съвкупността от сделки, за които са изчислени разликите, е представителна за всички засегнати сделки.
844    Обратно, в това отношение методиката на Комисията няма този недостатък, доколкото, както е видно от съображение 903 от обжалваното решение, тя е подбрала извадка от OSSA, които са представителни за портфейла на всяка банка, както по отношение на емитентите, така и по отношение на матуритетите им. Така тази методика има за цел да представлява цялостната дейност на санкционираните банки, а не само техните частично балансирани сделки.
845    Трето, методика, основана на данните за сделките на Crédit agricole и на Credit Suisse, би лишила Комисията от възможността да поддържа единен коефициент в методиката си за изчисляване на приблизителната стойност между всички засегнати банки — а именно извадката от 33 категории представителни OSSA, приложима без разграничение към всички тези банки — въпреки че основният размер на глобата цели не само да изтъкне икономическото значение на спорното нарушение, но и относителната тежест на всяко предприятие, участвало в спорното нарушение, както следва от точка 6 от Насоките.
846    Четвърто, методика, основана на данните за сделките на засегнатите банки, би предполагала също така да се извършват изчисления, много по-сложни от тези, вече сложни, извършени в настоящия случай, въпреки че представителният характер на избраните OSSA, констатиран в точка 824 по-горе, гарантира именно че взетите предвид данни запазват релевантността си за изчисляването на глобата и позволяват да се отрази икономическото значение на спорното нарушение със степента на точност, изисквана от припомнената в точка 813 по-горе съдебна практика.
847    Всъщност методиката, основана на данните за сделките на засегнатите банки, би означавала да се задължи Комисията да идентифицира и прилага индивидуално за всяка засегната банка разлика във възвръщаемостта, присъща на всяка сделка, идентифицирана за всеки ден участие на тази банка в спорното нарушение, както свидетелства предложението на Crédit agricole да се възприеме „методика […], основана на данните за сделките на [тази банка] във връзка с облигации, които през даден период са били предмет на поне една покупка и една продажба“.
848    Нещо повече, тя би задължила Комисията да идентифицира за всяка от засегнатите банки и за всяка операция съответните сделки по покупка и по продажба, които да ѝ позволят да изчисли представителна разлика в котировките, в контекст, в който, както беше посочено в точки 833 и 835 по-горе, обемът на сделките оказва влияние върху цената им и при който волатилността в рамките на деня на цената на OSSA затруднява или дори прави невъзможно каквото и да било съответствие между сделките в различни моменти.
849    Такава методика обаче — дори да не правеше прекомерно трудно, ако не и невъзможно, изчисляването на корекционния коефициент — би възложила на Комисията непропорционална административна тежест (вж. по аналогия заключението на генерален адвокат Kokott по дело Pilkington Group и др./Комисия, C‑101/15 P, EU:C:2016:258, т. 37).
850    Пето, фактът, че по делото, по което е прието Решение C (2016) 8530 final от 7 декември 2016 година относно производство по член 101 [ДФЕС] и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело AT.39914 — Лихвени деривати в евро (EIRD), Комисията е могла да използва данните на разглежданите банки, не можел да я задължи да ги използва в обжалваното решение. Освен разликите, съществуващи между двете дела, посочени от Комисията в съображение 924 от обжалваното решение, съгласно постоянната съдебна практика тази институция не е обвързана от предходната си административна практика (вж. в този смисъл решение от 19 март 2009 г., Archer Daniels Midland/Комисия, C‑510/06 P, EU:C:2009:166, т. 82 и цитираната съдебна практика).
851    Що се отнася до предложения от Crédit agricole при условията на евентуалност метод, следва да се отбележи, че той се основава на подбор на OSSA, което по мнението на самата Crédit agricole би нарушило точка 15 от Насоките. В допълнение, освен че Crédit agricole не идентифицира считаните от нея за представителни OSSA, този метод имал същите недостатъци като посочените в точки 831—850 по-горе.
852    При това положение, като е използвала посочената в съображение 902 от обжалваното решение извадка от 33 категории OSSA, за да определи приблизителната стойност, служеща като основа за изчисляване на наложените на засегнатите банки глоби, Комисията не е превишила свободата на преценка, която ѝ е призната при определянето на методиката за изчисляване на глобите, в контекст, в който — без това да се оспорва от жалбоподателите — стойността на продажбите не е подходящ показател за целите на изчисляването на посочения основен размер.
853    Както правилно отбелязва Комисията в съображение 933 от обжалваното решение, описаната в съображения 889—905 от обжалваното решение методика е ясна и последователна и позволява прозрачно и осъществимо определяне на приблизителната стойност. Тя може да се приложи по логически последователен начин за всички страни и степента на подробност, присъща на всеки елемент, е подходяща за ефикасно, правдоподобно и разбираемо изчисляване на приблизителната стойност.
854    Освен това, както тя също основателно приема в съображение 936 от обжалваното решение, алтернативните методики, предложени от Crédit agricole и Credit Suisse, не би могло да са по-подходящи от възприетата от Комисията в обжалваното решение.
855    С оглед на гореизложеното вторият довод от третата част от четвъртото основание на Crédit agricole и вторият довод от втората част от третото основание на Credit Suisse следва да се отхвърлят като неоснователни.
–       По критиката на Crédit agricole относно използването на фиксирани тегла на OSSA, възприети за целия период на нарушението и за всички засегнати банки за целите на изчисляването на окончателната разлика в котировките между цени „купува“ и „продава“ на всяка от тези банки
856    В рамките на първия довод от третата част от четвъртото основание, както е видно от жалбата ѝ, Crédit agricole упреква Комисията, че „[е] изчислила [окончателната] разлика в котировките между цени „купува“ и „продава“, като е използвала фиксирани тегла за всички релевантни периоди за всички банки, а не само за релевантния период, който се прилага за [Crédit agricole]“ и „[п]оради това, [че] не [е] взела предвид промените в модела на сделките както по принцип, така и по отношение на сделките на самата [Crédit agricole]“.
857    Тази критика на Crédit agricole, насочена по същество срещу съображение 933 от обжалваното решение, произтича от неправилно разбиране на възприетата и приложена от Комисията методика, както тя следва в частност от съображения 902 и 903 от обжалваното решение.
858    Както е видно от съображение 903 от обжалваното решение, несъмнено е вярно, че Комисията е възприела същата извадка, съставена от 33 категории OSSA, за целите на изчисляването на приблизителната стойност за всички засегнати банки и че разпределението на OSSA по емитент и по матуритет за една и съща банка остава същото за целия период на участието ѝ в спорното нарушение. Същевременно от същото съображение 903 следва, че за всяка страна и за всеки работен ден от съответния им период на нарушение Комисията е изчислила дневна разлика в котировките между цени „купува“ и „продава“ въз основа на среднопретеглена стойност на тези 33 категории представителни OSSA.
859    Що се отнася по-специално до Crédit agricole, тази констатация следва ясно и от колоната „Rescaled weights“ в таблица 2 от приложението към обжалваното решение във връзка с таблици 3 и 4 от същото приложение, възпроизведени в точки 794 и 795 по-горе.
860    Тези таблици показват, че макар референтните OSSA да са били едни и същи за всички засегнати банки през целия период на нарушението и макар разбивката на OSSA по емитент и по матуритет за една и съща банка да остава една и съща за целия период на участието ѝ в спорното нарушение, тази разбивка е конкретна за всяка банка и води до определянето на дневна разлика в котировките между цени „купува“ и „продава“, която следователно също е конкретна за нея и поради това отчита особеностите на нейната дейност по търгуване.
861    Впрочем доколкото в писмената си реплика Crédit agricole посочва, че с доводите си критикува неотчитането от Комисията на „междудневното тегло“, трябва да се констатира, че този довод — ако се предположи, че може да се приеме за допустим въпреки късното му предявяване — не може да бъде приет.
862    Всъщност в рамките на тези доводи Crédit agricole се ограничава, въз основа на един „хипотетичен“ — по думите на самата банка — пример, да посочи, че при значителна промяна в интензитета на търговията на дадена банка в различни дни, при възприетата от Комисията методика би имало тенденция към надценяване на дейността на банките. Посочената банка обаче не представя никакво доказателство, което да установява, че дейността ѝ е имала такива характеристики през периода на участието ѝ в спорното нарушение.
863    С оглед на гореизложеното първият довод от третата част от четвъртото основание на Crédit agricole трябва да се отхвърли като неоснователен.
–       По критиките на Crédit agricole и на Credit Suisse, изведени от използването на данните „BGN“
864    В съображение 903 от обжалваното решение и в бележка под линия 1060, към която то препраща, Комисията посочва, че „данните за разликите в котироввките между цени „купува“ и „продава“ […] за 33[-те] [категории] представителни облигации са събрани от източника на композитна цена Bloomberg BGN[, описана като] композитна цена в реално време за корпоративни и държавни облигации“.
865    В съображение 918 от обжалваното решение Комисията обосновава използването на данните „BGN“, както следва:
„Що се отнася до източника на информация относно разликите [в котировките], в писмото [относно глобите] се обяснява, че след анализ „[п]осочените в преписката данни не представляват извадка, която сама по себе си е достатъчна, за да се гарантира, че всички съответни матуритети и емитенти, посочени от страните в отговорите им на исканията на Комисията за информация, са пропорционално представени“ и че следователно Комисията е събрала данни за разликите между курсовете „купува“ и „продава“ от ежедневния източник на композитни цени Bloomberg BGN за представителните облигации. С други думи, като е предвидила временно да се използват както данните по нейната преписка, така и обществено достъпните данни, и след като е приела, че данните по преписката не са достатъчно представителни, Комисията е избрала най-подходящия източник на данни за изчисляване на приложимите разлики в котировките“.
866    В бележка под линия 1084 към съображение 921 от обжалваното решение Комисията посочва, че „въпреки че за настоящите цени цените Bloomberg BGN са цени в реално време и се изчисляват в рамките на деня своевременно в момента, в който се получат нови котировки […], при историческите цени са достъпни само покупната и продажната цена в края на деня“.
867    В бележка под линия 1085 към същото съображение от обжалваното решение Комисията добавя следното:
„[К]омисията използва само курсовете „купува“ и „продава“ на Bloomberg BGN за изчисляване на дневните разлики в котировките между цени „купува“ и „продава“. Курсовете „купува“ и „продава“ на Bloomberg BGN се изчисляват в същия момент (в края на деня). Следователно при изчисляването на разлика в котировките, извършено чрез изваждане на курса „купува“ на Bloomberg BGN от курса „продава“ на Bloomberg BGN, няма разминаване във времето, което би могло да доведе до изопачаване на резултата. Тази разлика между цени „купува“ и „продава“ в края на деня обаче не може да се прилага към цените в рамките на деня […]. За сметка на това подходът на Комисията се състои в това да използва средната разлика в котировките в края на деня на една конкретна представителна облигация през целия период на участие в нарушението и да я приложи към търгуваните условни стойности“.
868    В рамките на третия довод от третата част от четвъртото основание на Crédit agricole и в рамките на първия довод от втората част от третото основание на Credit Suisse жалбоподателите упрекват Комисията, че е взела предвид данните „BGN“, които били неподходящи за изчисляване на приблизителната стойност. Тези данни раздували цената, на която сделките действително са били осъществени от засегнатите банки, и следователно корекционния коефициент, изчислен въз основа на тях.
869    В това отношение Crédit agricole посочва по-конкретно, че в „ограничена извадка“ от сделки реално получените разлики в котировките между цени „купува“ и „продава“ са около четири пъти по-ниски от разликите в котировките в края на деня, извлечени от данните „BGN“. Това доказвало, че тези разлики в котировките били изкуствено по-високи от действителните разлики в котировките. При тези условия Комисията трябвало да вземе предвид тези „най-добри налични данни“, макар че те можело да се използват само индикативно, по-специално „като се намали окончателната разлика в котировките [между цени „купува“ и „продава“] с подходящ коефициент“.
870    От своя страна Credit Suisse критикува Комисията за това, че е използвала данните „BGN“, които се основавали на непрецизна и неясна „изключителна методика“. Освен това тези данни, изглежда, отразявали по-скоро първоначалните котировки и предвиждането на цени, отколкото разликите в котировките по осъществените сделки, което позволявало единствено да се получат максималните разлики, които тази банка може да очаква да постигне при договаряне с клиенти, както било видно от втория доклад „Compass Lexecon“. Данните „BGN“ били също така непълни, тъй като не отчитали обемите на потенциалните сделки, които могат да окажат въздействие върху разликите в котировките между цени „купува“ и „продава“. По-нататък, те надценявали получените разлики в котировките, в случаите, в които Credit Suisse извършвала сделки с други маркет-мейкъри, както било видно и от втория доклад „Compass Lexecon“. Впрочем Credit Suisse счита, че Комисията не може да отхвърли най-подходящия източник на данни с мотива, че друга страна в картела не може да представи същите данни.
871    Както беше посочено в точка 807 по-горе, точка 15 от Насоките не е пряко приложима в случая, тъй като Комисията се е отклонила от методиката за изчисляване на глобите, предвидена в точка 13 от тези насоки.
872    Въпреки това, когато при упражняването на широкото си право на преценка относно методиката за изчисляване на дадена глоба Комисията правилно е определила методика за изчисляване на глобите, алтернативна на предвидената в точка 13 от тези насоки, при прилагането на тази методика тя все пак трябва да следи за отчитането на най-добрите налични данни.
873    Следователно трябва да се определи дали данните „BGN“, използвани от Комисията за определяне на окончателната разлика в котировките между цени „купува“ и „продава“, представляват най-добрите налични данни при прилагането на определената от нея методика.
874    В този контекст и като се имат предвид мотивите, развити от Комисията в обжалваното решение (съображения 903 и 918), и по-специално мотивите, с които тя отхвърля доводите, на които се позовават засегнатите банки в хода на административното производство (съображения 919—929), последните не могат да се ограничат до твърдението, че използваните от Комисията данни съдържат един или повече недостатъци, а напротив, трябва да докажат, че в рамките на законово определената от тази институция методика действително съществуват по-добри данни от приетите от тази институция и че те действително са достъпни (вж. по аналогия решение от 24 септември 2019 г., HSBC Holdings и др./Комисия, T‑105/17, EU:T:2019:675, т. 324).
875    В това отношение следва да се отбележи, че Crédit agricole по същество твърди, че в светлината на проучване, което тя не представя пред Общия съд и за което самата тя признава, че се отнася до „ограничена извадка“ от сделки, Комисията е трябвало да даде предимство не на данните „BGN“, а на действителните разлики в котировките, по които тази банка е осъществявала сделките и които е трябвало да бъдат изчислени, като се вземе предвид „като индикация“ горепосочената „ограничена извадка“, за да се определи „подходящ“ коефициент за намаляване на разлика в котировките.
876    Такива неточни и недостатъчно подкрепени с доказателства елементи обаче не могат да докажат, че е бил наличен набор от пълни и последователни данни, различен от този, който е съставен от използваните от Комисията данни „BGN“, нито, a fortiori, че той е бил по-добър от него.
877    Тъкмо обратното, фактът, че Crédit agricole основава критиката си само на „ограничена извадка“ от данни, показва, че тя — и a fortiori Комисията — не е била в състояние да идентифицира и документира с точност извършените от самата нея сделки.
878    В това отношение Общият съд не може да пропусне да отбележи, както е видно от съображение 926 от обжалваното решение, че в хода на административното производство Crédit agricole посочва и че „при липсата на реални цени по сделките, позволяващи да се изчисли разликата в котировките, следва да се използват разликите в цените на индексите (като BGN), които са едновременно специфични за облигацията и специфични за даден период“, че „[п]одходящ източник на тези данни е доставчикът на данни Bloomberg, който дава за всяка облигация и за всеки ден курс „купува“ и курс „продава“ в края на деня“ и че „[р]азликата между тези курсове „купува“ и „продава“ предоставя, за всяка облигация и за всеки ден, разлика в котировките в края на деня, която е конкретна за всяка облигация“, което тази банка не оспорва.
879    Освен това, макар проучването, на което се позовава Crédit agricole, да съвпада с доводите, изтъкнати от тази банка в хода на административното производство, от съображение 925 от обжалваното решение следва, че Комисията правилно ги е отхвърлила главно с мотива, че в рамките на предложената от тази банка методика поради волатилността на цените в рамките на деня цената „купува“ на дадена облигация не може да се сравнява с цената „купува“ на обратна сделка, изпълнена същия ден.
880    Накрая, макар Crédit agricole да е възнамерявала да основе доводите си на икономическото проучване, представено в приложение A.10 към жалбата ѝ, тя е трябвало да насочи към конкретните точки от него, които са в подкрепа на настоящите доводи, а не да се ограничи до това да отбележи съществуването му в уводната част на своята жалба под заглавие „Контекст на жалбата“ и да ги посочи в репликата си в рамките на своята критика, изведена от грешка на Комисията относно референтния период, взет предвид при изчисляването на наложената ѝ глоба (първа част от четвъртото ѝ основание).
881    Подобно на Crédit agricole, Credit Suisse изтъква, че за да определи нейния корекционен коефициент, Комисията е трябвало да използва не данните „BGN“, а действителните разлики в котировките, при които тази банка е осъществявала сделките.
882    В подкрепа на твърдението си Credit Suisse излага различни критики по отношение на данните „BGN“, които следва да бъдат разгледани последователно.
883    В самото начало следва да се отхвърли критиката, че Комисията изключила действителните разлики в котировките, при които тази банка е осъществявала сделките, в полза на данните „BGN“, с мотива че друг участник в картела не е можел да представи същите данни.
884    Тази критика произтича от неправилен прочит на съображение 918 от обжалваното решение. Това съображение гласи, че използването на данните „BGN“ е обосновано от факта, че данните в преписката на Комисията не предоставят извадка, която сама по себе си да е достатъчна, за да гарантира, че всички съответни матуритети и емитенти, посочени от страните в отговорите им на исканията за информация на Комисията, са били пропорционално представени.
885    Трябва да се отхвърли и критиката на Credit Suisse, че начинът на изготвяне на данните „BGN“ бил неизвестен, което създавало несигурност относно обхвата, който следва да им се придаде.
886    Несъмнено е вярно, както отбелязва Credit Suisse и както е видно от изготвените от платформата Bloomberg документи, че начинът на изготвяне на данните „BGN“ е отчасти неизвестен. Такъв елемент обаче не може да лиши Комисията от възможността да използва тези данни в настоящия случай.
887    Всъщност, от една страна, видно от съображение 33, 220 или 725 от обжалваното решение, предоставените от тази платформа данни представляват данни, които се ползват със значително доверие сред финансовите брокери, тъй като, както отбелязва Credit Suisse, платформи като Bloomberg събират пазарна информация, за да я предадат впоследствие на всички участници на пазара.
888    От друга страна, както е видно от бележка под линия 1060 от обжалваното решение, отнасясяща се до изготвен от платформата Bloomberg документ, данните „BGN“ представляват източник, който се основава на изпълними и индикативни цени на няколко оператора и посочва наличните цени за постигането на съгласие, и както отбелязва Комисията, е изготвен от трето за производството лице.
889    Затова не може основателно да се поддържа, че тъй като начинът им на изготвяне е отчасти неизвестен, референтните данни, каквито са данните „BGN“, не могат да бъдат използвани от Комисията, особено при положение че Credit Suisse изобщо не е споменала пазарни платформи, които предоставят по-точна или по-релевантна информация от платформата Bloomberg.
890    Трябва да се отхвърли и критиката на Credit Suisse, основана на текста на точка 1.8 от втория доклад „Compass Lexecon“, че данните „BGN“ „изглежда, отразяват първоначалните котировки и предвиждането на цени в по-голяма степен, отколкото разликите в котировките на сделките“.
891    Всъщност от този доклад не произтича с достатъчна сигурност, че действителната цел на данните „BGN“ е посочената от авторите на доклада, особено без библиографична референция и против определението, възприето от Комисията въз основа на документ, изготвен от платформата Bloomberg.
892    По-нататък, трябва да се отбележи, че възпроизведеното от Credit Suisse твърдение от посочения доклад е съпроводено със следната резерва на авторите: „as such, we understand that“, ограничаваща значително доказателствената стойност на това твърдение, което не е подкрепено с други доказателства.
893    Накрая, що се отнася до критиките, че данните „BGN“ не отчитали въздействието на търгуваните обеми върху цените на OSSA, или пък надценявали разликите в котировките, получени от Credit Suisse при извършването на сделки с други маркет-мейкъри, трябва да се констатира, че те не изглеждат лишени от основание.
894    Тази констатация обаче не може да лиши Комисията в конкретния случай от възможността да използва данните „BGN“ и така да обезсили размера на корекционния коефициент, изчислен с тяхна помощ.
895    Всъщност, от една страна, на Комисията не може да бъде противопоставен фактът, че е използвала данни, които не отразяват точно действителните разлики в котировките, при които са били осъществени сделките от Credit Suisse, щом като именно тази институция не е разполагала с точни и достатъчно представителни данни, както следва от съображение 918 от обжалваното решение, неоспорено от Credit Suisse, и че следователно тя е била длъжна да използва методика, основаваща се на алтернативни данни, които неминуемо са по-малко точни, за да изчисли приблизителна стойност.
896    Впрочем точно в този смисъл точка 16 от Насоките предвижда, че „[к]огато данните, предоставени от дадено предприятие, са непълни или ненадеждни, Комисията може да определи стойността на продажбите на това предприятие въз основа на частичните данни, които е получила, и/или на всяка друга информация, която тя прецени за релевантна и подходяща“.
897    От друга страна, от точки 831—850 и 854 по-горе следва, че методиката, основана на данните за сделки на засегнатите банки, не може да се окаже по-подходяща от възприетата от Комисията в обжалваното решение.
898    Следователно в рамките на установената от Комисията методика, чиято законосъобразност беше потвърдена в точка 852 по-горе, данните „BGN“ трябва да се считат за най-добрите налични данни, особено в светлината на изявленията на Crédit agricole относно надеждността на тези данни за целите на изчисляването на корекционния коефициент, посочени в съображение 926 от обжалваното решение и припомнени в точка 878 по-горе.
899    Поради това третият довод от третата част от четвъртото основание на Crédit agricole и първият довод от втората част от третото основание на Credit Suisse следва да се отхвърлят.
–       По критиката на Credit Suisse срещу надценяването на приблизителната ѝ стойност поради отчитането спрямо нея на условни стойности на други банки
900    В рамките на третия довод от втората част от третото ѝ основание, изложен при условията на евентуалност, в случай че Общият съд приеме, че Комисията е имала право да използва данните „BGN“, Credit Suisse упреква Комисията, че е надценила условните стойности, възприети по отношение на нея, като неправилно ѝ е приписала размери, търгувани от други банки, и е отхвърлила доводите ѝ по този въпрос в съображения 928 и 929 от обжалваното решение.
901    Включването в условните стойности за Credit Suisse на сделките, чрез които тази банка закупува ликвидни средства (liquidity sourcing) (като плаща цената на друг маркет-мейкър), водело до това да ѝ се припишат сделки, за които тя не е можела да получава приходи. Всъщност маркет-мейкър би получил марж само по сделката с клиент. В това отношение Credit Suisse посочва, че цената, платена от дистрибутор на неговия доставчик, не се добавя към изчисляването на стойността на продажбите.
902    В допълнение, това отчитане в условните стойности на сделките по покупка на ликвидни средства, които представлявали 37,8—41 % от общите сделки на Credit Suisse, водело до осчетоводяване на една и съща сделка два пъти, когато сделките са извършени между две банки, участвали в спорното нарушение.
903    С разглеждания довод Credit Suisse по същество упреква Комисията, че е включила в приетите по отношение на нея условни стойности (а не в изчисляването на корекционния коефициент) сделките по закупуване на ликвидни средства, които според нея представлявали сделки по снабдяване, които не трябвало да се вземат предвид при изчисляването на стойността на продажбите.
904    Макар да е вярно, че при определянето на „стойност на продажбите“ по смисъла на точка 13 от Насоките само размерът на продажбите на съответното предприятие, а следователно и общата цена, която това предприятие е фактурирало на своите клиенти на съответния пазар на стоки или услуги, трябва да се вземе предвид за целите на определянето на основния размер на глобата (вж. в този смисъл решение от 1 февруари 2018 г., Kühne + Nagel International и др./Комисия, C‑261/16 P, непубликувано, EU:C:2018:56, т. 66 и 67), настоящият случай все пак не може да е такъв предвид методиката, възприета от Комисията за целите на определянето на корекционния коефициент.
905    Всъщност в рамките на възприетата от Комисията методика, припомнена в точки 748—759 по-горе, тази институция определя корекционен коефициент, съответстващ на половината от средната разлика в котировките между цени „купува“ и „продава“ за всяка банка, за да отчете факта, че всяка извършена от дадена банка сделка по покупка или по продажба представлява само половината от цялата сделка по покупка и препродажба на OSSA (съображения 897—899 от обжалваното решение).
906    От това следва, както е видно по-специално от точка 11 от писмото относно глобите и от бележка под линия 1054 от обжалваното решение, че поради особеностите на търговията с OSSA, Комисията е възнамерявала да определи приблизителната стойност не като възприеме спрямо продавача цялата разлика в котировките между цени „купува“ и „продава“ за всяка сделка по продажба на OSSA — което би ѝ забранило да включва в условните стойности на засегнатите банки сделките, свързани с покупките на OSSA — а като използва половината от разликата в котировките между цени „купува“ и „продава“ за сделката по отношение на продавача и половината от разликата в котировките между цени „купува“ и „продава“ за сделката по отношение на купувача.
907    Ето защо в изпълнение на такава методика, чиято валидност беше констатирана в точка 852 по-горе, Комисията не е имала друг избор, освен да включи в условните стойности на всяка от засегнатите банки не само нейните сделки по продажба, но и сделките ѝ по покупка, включително тези за покупки на ликвидни средства, които впрочем, в основната си част, ако не и изцяло, ще доведат до последваща сделка по продажба.
908    Освен това в счетоводен план фактът, че Комисията е използвала половината от средната разлика в котировките, приложена към общата стойност на сделката, е равносилен на това да се възприеме обща средна разлика в котировките, приложена към половината от стойността на сделката, което изключва всякакво двойно осчетоводяване на условната стойност на тази сделка, от една страна, при купувача и от друга страна, при продавача.
909    Накрая, доколкото Credit Suisse твърди, че сделките по покупка на ликвидни средства, осъществени с участвалите в спорното нарушение банки, не е трябвало да бъдат вземани предвид в нейните условни стойности, важно е да се припомни, че в рамките на Насоките понятието „приблизителна стойност“, подобно на понятието „стойност на продажбите“, има за цел при изчисляването на глобата, която следва да се наложи на дадено предприятие, като отправна точка да се приеме сума, отразяваща икономическото значение на спорното нарушение и тежестта на предприятието в него (вж. в този смисъл решение от 9 юли 2015 г., InnoLux/Комисия, C‑231/14 P, EU:C:2015:451, т. 50 и цитираната съдебна практика).
910    От това следва, че определянето на приблизителната стойност предполага да се вземат предвид всички сделки, осъществени на засегнатия от нарушението пазар, какъвто е преобладаващият случай при определянето на стойността на продажбите (вж. в този смисъл решение от 1 февруари 2018 г., Panalpina World Transport (Holding) и др./Комисия, C‑271/16 P, непубликувано, EU:C:2018:59, т. 30 и цитираната съдебна практика), и то за всяко от предприятията, участвали в спорното нарушение, както следва от точка 10 от Насоките.
911    Като се има предвид обаче възприетата от Комисията методика, припомнена в точки 748—759 по-горе, в изпълнение на която тя е определила приблизителната стойност за всяка от засегнатите банки, като е умножила нейните условни стойности по корекционния коефициент, определен за нея въз основа на половината от присъщата ѝ средна разлика в котировките между цени „купува“ и „продава“, е логично за сделка по закупуване на ликвидни средства, извършена от банка, участвала в спорното нарушение, с друга банка, която също е участвала в това нарушение, Комисията да вземе предвид условните стойности, съответстващи на тази сделка за всяка от тези банки, подобно на това, което е направила за всяка сделка по закупуване на ликвидни средства, извършена от банка, участвала в спорното нарушение, с друга банка, която не е участвала в него.
912    Разбира се, тази методика води до отчитане на условната стойност, договорена по дадена сделка за закупуване на ликвидни средства както за продавача на съответната OSSA, така и за нейния купувач.
913    Това двойно отчитане обаче произтича от самите принципи, ръководещи определянето на глобите съгласно Насоките, и по-конкретно от точка 10 от тях, приложена към специфичния контекст в настоящия случай, в който Комисията е определила приблизителната стойност с оглед не само на сделките по продажба, но и на сделките по покупка.
914    Освен това изключването от изчисляването на приблизителната стойност на част от сделките, които безспорно попадат в приложното поле на твърдения картел, би довело до изкуствено свеждане до минимум на икономическото значение на спорното нарушение, засягайки по този начин целта за ефективно преследване и санкциониране на нарушенията на член 101 ДФЕС (вж. по аналогия решение от 11 юли 2013 г., Team Relocations и др./Комисия, C‑444/11 P, непубликувано, EU:C:2013:464, т. 77).
915    Следователно в съображение 929 от обжалваното решение Комисията правилно преценява, че в рамките на законово определената от нея методика за определяне на представителна приблизителна стойност на цялата дейност на засегнатите банки, и по-специално на тази на Credit Suisse, тя е трябвало да включи в условните стойности, приети по отношение на тази банка, сделките по закупуване на ликвидни средства, включително тези, извършени между банките, участвали в спорното нарушение.
916    Следователно третият довод от втората част на третото основание на Credit Suisse трябва да се отхвърли като неоснователен.
2)      По критиката на Crédit agricole относно избора на Комисията да не използва 2014 г. като референтен период за изчисляването на приблизителната стойност
917    Съгласно точка 13 от Насоките „[п]ри определяне на основния размер за налаганите глоби Комисията по принцип ще отчита […] продажбите, извършени от предприятието през последната търговска година на неговото участие в нарушението“.
918    В съображения 894 и 935 от обжалваното решение обаче за целите на изчисляването на приблизителната стойност Комисията решава да се отклони от точка 13 от Насоките.
919    В този смисъл тя посочва, че „[е] по-подходящо приблизителната стойност на годишна база да се основава на стойността на действително реализираните от [засегнатите банки] продажби през месеците, съответстващи на съответното им участие в нарушението“ и че „[т]ака условните стойности, търгувани през периода на индивидуалното им участие в картела, са [били] определени на годишна база в зависимост от продължителността на съответното им участие, като общият размер [на условните стойности, търгувани от дадена банка през периода на участието ѝ в спорното нарушение] се раздели на пълния брой месеци на участие в нарушението, като след това тази средна месечна стойност се умножи по 12“.
920    Комисията обосновава този избор с три съображения, а именно с различния размер на пазара на OSSA, високата волатилност на разликите в котировките през периода на нарушението и различните периоди, през които засегнатите банки са участвали в спорното нарушение.
921    По-нататък, в съображение 895 от обжалваното решение Комисията посочва, че търгуваните условни стойности на годишна база отразяват икономическото значение на спорното нарушение и относителната тежест на всяко предприятие в това нарушение, независимо от периода им на индивидуално участие.
922    В рамките на първата част от четвъртото си основание Crédit agricole поддържа, че Комисията е нарушила точка 13 от Насоките, принципа на добра администрация, както и задължението си за мотивиране, като е приела средна стойност на годишна база на условните стойности на OSSA, търгувани от тази банка през периода на участието ѝ в спорното нарушение, а не само условните стойност, търгувани от посочената банка през 2014 г. — последната пълна търговска година на участие на същата тази банка в спорното нарушение.
923    В подкрепа на тази част Crédit agricole изтъква в жалбата си, че в обжалваното решение Комисията не е уточнила нито естеството, нито мащаба на високата волатилност на разликите в котировките между цени „купува“ и „продава“. Тя не обяснила и защо в случая е било необходимо да се използва средна стойност на годишна база на условните стойности на търгуваните OSSA, особено що се отнася до участието ѝ, започнало след периода на високата волатилност през 2011 г. По-нататък, Crédit agricole счита, че високата волатилност на разликите в котировките, посочена от Комисията, не обосновава отклонение от точка 13 от Насоките. Това не е трябвало да бъде така, особено предвид това, че по отношение на Crédit agricole разликата между условните стойности на годишна база, от една страна, и условните стойности, търгувани през 2014 г., от друга страна, била едва 10 %.
924    В репликата си Crédit agricole добавя, че обосновката на Комисията, изведена от различните периоди на участие в спорното нарушение на различните засегнати банки, е абсурдна и противоречи на практиката на тази институция по вземане на решения.
925    Най-напред, що се отнася до довода, изведен от липсата на мотиви в обжалваното решение относно избора на Комисията да се отклони от точка 13 от Насоките, налага се изводът, че съображения 894 и 935 от обжалваното решение, чиято същност е припомнена в точки 918—921 по-горе, показват по ясен и недвусмислен начин причините за този избор, като по този начин дават възможност на засегнатите банки да се запознаят с основанията за този избор, а на Общия съд — да упражни своя контрол (вж. в този смисъл решение от 23 ноември 2021 г., Съвет/Hamas, C‑833/19 P, EU:C:2021:950, т. 74 и цитираната съдебна практика).
926    Несъмнено е вярно, както твърди Crédit agricole, че в обжалваното решение Комисията не е обосновала нито естеството, нито мащаба на високата волатилност на разликите в котировките, на която се позовава.
927    Би било прекомерно обаче да се изискват специфични мотиви за всеки от количествените елементи, на които се основава логиката на Комисията, тъй като тази логика е ясна и недвусмислена, както беше констатирано в точки 765—788 по-горе (вж. по аналогия решение от 1 юли 2008 г., Chronopost и La Poste/UFEX и др., C‑341/06 P и C‑342/06 P, EU:C:2008:375, т. 108 и 111 и цитираната съдебна практика).
928    Това важи в още по-голяма степен в настоящия случай, тъй като, от една страна, Crédit agricole е изложила пред Общия съд различни доводи, поставящи под въпрос високата волатилност на разликите в котировките между цени „купува“ и „продава“, на които Комисията се е основала, и тъй като последната е била в състояние да се обоснове в рамките на производството по настоящото дело (вж. по аналогия решение от 1 юли 2008 г., Chronopost и La Poste/UFEX и др., C‑341/06 P и C‑342/06 P, EU:C:2008:375, т. 110).
929    От друга страна, не може разумно да се приеме, че липсата на уточнения относно естеството и мащаба на променливостта на разликите в котировките на OSSA е лишила Crédit agricole, участник на пазара на OSSA, от възможност сама да прецени дали обективната констатация, направена в съображения 894, 899 и 935 от обжалваното решение и отнасяща се до високата волатилност на пазара на OSSA през периода на нарушението, е доказана или, напротив, е неправилна.
930    Следователно Crédit agricole не може основателно да се позовава на липса на мотиви в обжалваното решение, що се отнася до причините, които са обосновали избора на Комисията да се отклони от точка 13 от Насоките и да вземе предвид не условните стойности, търгувани между тази банка през 2014 г., а средната стойност на годишна база на условните стойности, търгувани от посочената банка през целия период на участието ѝ в спорното нарушение.
931    След това, що се отнася до основателността на направения от Комисията избор, следва да се припомни, че точка 13 от Насоките позволява на Комисията да се отклони от правилото, съгласно което при изчисляването на размера на глобата трябва да се вземат предвид продажбите, реализирани от съответното предприятие през последната търговска година на неговото участие в спорното нарушение, при условие че тази институция надлежно обоснове това отклонение (вж. в този смисъл решение от 17 декември 2014 г., Pilkington Group и др./Комисия, T‑72/09, непубликувано, EU:T:2014:1094, т. 212 и 213 и цитираната съдебна практика).
932    В случая в съображения 894 и 935 от обжалваното решение Комисията е обосновала избора си да се отклони от правилото, установено в точка 13 от Насоките, с три съображения, припомнени в точка 920 по-горе.
933    Както обаче е видно от точка 923 по-горе, за да оспори обосноваността на отклонението от точка 13 от Насоките на Комисията, в жалбата си Crédit agricole се е ограничила до оспорване на второто съображение, възприето от Комисията, а именно съображението, изведено от високата волатилност на разликите в котировките между цени „купува“ и „продава“ на OSSA през периода на нарушението.
934    От това следва, че първото и второто съображение, свързани с промяната в размера на пазара на OSSA през периода на нарушението и през различните периоди на участие на засегнатите банки в нарушението, трябва да се считат за окончателно установени и релевантни, за да обосноват в случая отклонението от точка 13 от Насоките.
935    В това отношение следва да се отбележи, че в репликата си Crédit agricole несъмнено е оспорила третото съображение, изтъкнато от Комисията.
936    Въпреки това, тъй като не са представени в рамките на жалбата, такива доводи, които са нови, не почиват на фактически или правни обстоятелства, установени в хода на производството, и не могат да се разглеждат като представляващи разгръщане на доводите ѝ относно високата волатилност на разликите в котировките на OSSA, са изтъкнати късно и следователно са недопустими на основание член 84, параграф 1 от Процедурния правилник (вж. в този смисъл решение от 14 май 2019 г., Commune de Fessenheim и др./Комисия, T‑751/17, EU:T:2019:330, т. 60).
937    С тези уточнения следва да се констатира, че от доказателствата, представени от Комисията в резултат на процесуално-организационно действие и отнасящи се до извадка от OSSA (ЕИБ и CADES) с матуритет от 0 до 3 години и с матуритет от 7 до 10 години, е видно, че през периода на нарушението тези OSSA действително са имали значителни разлики в котировките, по-специално между края на 2011 г. и края на 2013 г.
938    Това обстоятелство, разгледано заедно с неоспорения факт, че размерът на пазара на OSSA се е променял през периода на нарушението, разкрива факта, че определянето на условните стойности на годишна база — което води до отчитане, при изчисляването на основния размер на глобата, на целия период на нарушението за всяка от засегнатите банка — е било необходимо, за да се отрази икономическото значение на това нарушение, както отбелязва Комисията в съображение 895 от обжалваното решение.
939    Всъщност възприемането само на последната година на участие на всяка банка в спорното нарушение е щяло да доведе до това Комисията да подцени икономическото значение на това нарушение, като изобщо не вземе предвид 2012 г. и 2013 г., през които отражението на това нарушение е било най-голямо, по-специално поради високата волатилност на разликите в котировките между цени „купува“ и „продава“.
940    Този извод не може да бъде поставен под въпрос от довода на Crédit agricole, изведен по същество от факта, че участието ѝ в нарушението — започнало на 11 януари 2013 г. и приключило на 24 март 2015 г. — се е осъществило през период, в който има по-слаба волатилност на разликите в котировките, което е трябвало да мотивира Комисията да не се отклонява от точка 13 от Насоките по отношение на тази банка.
941    Всъщност, както по същество следва от съображение 895 от обжалваното решение, ако по отношение на Crédit agricole условните стойности не бяха изчислени на годишна база, вследствие на това Комисията нямаше да възприеме същия референтен период за изчисляването на основния размер на нейната глоба като възприетия за другите засегнати банки, което би ѝ попречило да наложи глоби, отразяващи относителната тежест на всяка от засегнатите банки в спорното нарушение.
942    Освен това, като се има предвид, че 2013 г. и дори началото на 2014 г. са белязани от волатилност на разликите в котировките, макар и значително по-малка от тази за 2012 г. и 2013 г., но по-голяма от тази за периода, започнал да тече от началото на 2014 г., изчисляването на основния размер на глобата на Crédit agricole въз основа на условните стойности, търгувани от нея само през 2014 г., би довело до нарушение на принципа на равно третиране в ущърб на останалите банки, участвали в спорното нарушение.
943    В тази хипотеза Crédit agricole щеше да бъде единствената банка, основният размер на чийто глоба би бил изчислен на базата на година, през която има слаба волатилност на разликите в котировките между цени „купува“ и „продава“, и то въпреки че е участвала в спорното нарушение и през 2013 г., която е белязана от значителна волатилност на разликите в котировките на OSSA.
944    Накрая, Crédit agricole не представя никакво доказателство, което да установява, че поради присъщи за нея причини условните стойности на годишна база не са показателни нито за нейния действителен размер и за икономическата ѝ мощ, нито за обхвата на извършеното от нея нарушение (вж. в този смисъл решение от 11 юли 2014 г., Esso и др./Комисия, T‑540/08, EU:T:2014:630, т. 96 и цитираната съдебна практика).
945    В това отношение подчертаният от Crédit agricole факт, че възприетата по отношение на нея приблизителна стойност на годишна база се различава само с 10 % от условните стойности, търгувани от тази банка през 2014 г., не е достатъчен.
946    При това положение Комисията не е допуснала грешка, като се е отклонила в настоящия случай от точка 13 от Насоките при изчисляването на основния размер на глобите, наложени на засегнатите банки, и по-специално на Crédit agricole.
947    Накрая, що се отнася до твърдението на Crédit agricole за нарушение на принципа на добра администрация, трябва да се констатира, че то не е подкрепено от доводи, различни от изложените с цел критика на избора на Комисията да не използва 2014 г. като референтен период за изчисляването на приблизителната стойност, поради което трябва да се отхвърли със същите мотиви като изложените в точки 931—946 по-горе.
948    С оглед на гореизложеното първата част от четвъртото основание на Crédit agricole следва да се отхвърли.
3)      По критиките във връзка с коефициента на умножение за тежест (т. 20—23 от Насоките)
949    В съображения 940 и 941 от обжалваното решение Комисията прилага коефициент на умножение за тежест на нарушението, който е в размер на 16 %.
950    Тя обосновава този коефициент на умножение за тежест основно с факта, че спорното нарушение е обхващало цялото ЕИП и е било под формата на споразумения за определяне на цени, таен обмен на информация, подялба на пазара и разпределяне на клиенти — действия, които са сред най-тежките ограничения на конкуренцията.
951    В рамките на четвъртата част от четвъртото основание на Crédit agricole и в рамките на третата част от третото основание на Credit Suisse жалбоподателите оспорват възприетия от Комисията коефициент на умножение за тежест в размер на 16 %.
952    Първо, що се отнася до Crédit agricole, тази банка изтъква, че Комисията не е имала право да приложи общ коефициент за тежест за всички банки, участвали в спорното нарушение, а е трябвало спрямо нея да приложи „по-подходящ“ коефициент на умножение за тежест.
953    Според Crédit agricole е необходим индивидуален и по-нисък коефициент на умножение за тежест, за да се спази принципът на равно третиране и да се постигне съответствие с решения от 7 юни 1983 г., Musique Diffusion française и др./Комисия (100/80—103/80, EU:C:1983:158, т. 129), и от 8 юли 1999 г., Комисия/Anic Partecipazioni (C‑49/92 P, EU:C:1999:356, т. 90). Според тези решения при определянето на коефициента на умножение за тежест Комисията била длъжна да вземе предвид продължителността на спорното нарушение, поведението — евентуално малозначително — на съответните предприятия, ролята им при установяването на това нарушение, реализираната от тях печалба и съответната им големина.
954    Crédit Agricole обаче участвала в нарушението за по-малко време от другите банки и не допринесла за установяването му. Освен това финансовият ѝ брокер бил по-малко активен от тези на останалите банки. Накрая, Crédit agricole била едва „много малък участник“ на пазара на OSSA, на който тази банка навлязла едва през 2012/2013 г.
955    В това отношение следва да се отбележи в самото начало, че Crédit agricole не може основателно да се позовава на решения от 7 юни 1983 г., Musique Diffusion française и др./Комисия (100/80—103/80, EU:C:1983:158, т. 129), и от 8 юли 1999 г., Комисия/Anic Partecipazioni (C‑49/92 P, EU:C:1999:356, т. 90), тъй като те не са били постановени в рамките на производства по жалби срещу решения, приети в момент, когато изчисляването на глобите, налагани на основание член 101 ДФЕС, е било уредено в насоки, с които Комисията се самоограничава при упражняването на правото си на преценка.
956    Всъщност, както следва изрично от решения от 7 юни 1983 г., Musique Diffusion française и др./Комисия (100/80—103/80, EU:C:1983:158), и от 8 юли 1999 г., Комисия/Anic Partecipazioni (C‑49/92 P, EU:C:1999:356), изчисляването на глобите се извършва на основание член 15, параграф 2 от Регламент № 17: Първи регламент за прилагане на членове [101] и [102 ДФЕС] (ОВ 13, 1962 г., стр. 204; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 3) — възпроизведен по същество в член 23 от Регламент № 1/2003 — а не на основание на Насоките, и по-конкретно точки 20—23 от тях (вж. в този смисъл решение от 16 юни 2011 г., Team Relocations и др./Комисия, T‑204/08 и T‑212/08, EU:T:2011:286, т. 87).
957    От това следва, че решения от 7 юни 1983 г., Musique Diffusion française и др./Комисия (100/80—103/80, EU:C:1983:158), и от 8 юли 1999 г., Комисия/Anic Partecipazioni (C‑49/92 P, EU:C:1999:356), не могат да задължат Комисията на етапа на определяне на коефициента на умножение за тежест (т. 20—23 от Насоките) да вземе предвид фактори, различни от присъщата на спорното нарушение тежест, която при всички положения и както предвижда съдебната практика (вж. в този смисъл решение от 16 юни 2011 г., Team Relocations и др./Комисия, T‑204/08 и T‑212/08, EU:T:2011:286, т. 87), Комисията надлежно е взела предвид на други етапи от изчисляването на наложената на тази банка глоба.
958    Освен това следва да се припомни, че макар при изчисляването на глобите, налагани на основание член 101 ДФЕС, Комисията да не може да се освободи от спазването на принципа на равно третиране (вж. в този смисъл решение от 14 май 1998 г., BPB de Eendracht/Комисия, T‑311/94, EU:T:1998:93, т. 309), както от точка 22 от Насоките, така и от съдебната практика по нея следва, че коефициентът на умножение за тежест по принцип отразява тежестта на спорното нарушение, а не относителната тежест на участието в това нарушение на всяко от съответните предприятия (вж. в този смисъл, при действието на Насоките относно метода за определяне на размера на глобите, налагани съгласно член 15, параграф 2 от Регламент № 17 и член 65, параграф 5 [ВС] (ОВ C 9, 1998 г., стр. 3; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 3, стр. 69), решение от 12 ноември 2009 г., Carbone-Lorraine/Комисия, C‑554/08 P, непубликувано, EU:C:2009:702, т. 27 и 29; при действието на Насоките, решения от 12 декември 2012 г., Novácke chemické závody/Комисия, T‑352/09, EU:T:2012:673, т. 58, и от 14 май 2014 г., Reagens/Комисия, T‑30/10, непубликувано, EU:T:2014:253, т. 240).
959    Така преценката на индивидуалните обстоятелства по принцип се извършва не в рамките на преценката на тежестта на нарушението, т.е. при определянето на основния размер на глобата, а при корекцията на основния размер в зависимост от смекчаващите и отегчаващите обстоятелства (вж. в този смисъл решение от 11 юли 2013 г., Team Relocations и др./Комисия, C‑444/11 P, непубликувано, EU:C:2013:464, т. 103).
960    Впрочем именно в този смисъл точки 19—22 от Насоките предвиждат определянето на коефициента на умножение за тежест за съответното нарушение, а не за всяко участвало в него предприятие.
961    В случая коефициент на умножение за тежест от 16 % за нарушение като установеното в обжалваното решение не може да се счита за неподходящ или непропорционален.
962    Всъщност, както правилно посочва Комисията в съображения 939—941 от обжалваното решение, спорното нарушение е обхващало цялото ЕИП и е било под формата на споразумения за определяне на цени, таен обмен на информация, подялба на пазара и разпределяне на клиенти — действия, които са сред най-тежките ограничения на конкуренцията.
963    Освен това коефициент на умножение за тежест от 16 % е значително по-нисък от горната граница на диапазона, посочен в точки 21 и 23 от Насоките за ограниченията на конкуренцията в такава форма.
964    Всъщност в точки 21 и 23 от Насоките Комисията посочва, че като общо правило ще определя дела на стойността на продажбите на ниво до 30 % от стойността на продажбите, но че за нарушения като хоризонталните споразумения за фиксиране на цените и подялба на пазара — квалификация, възприета в спорното решение — делът, който ще се взема предвид, по принцип ще бъде „в горния край на cкалата“.
965    Освен това и обратно на поддържаното от Crédit agricole, възприетият по отношение на нея коефициент на умножение за тежест не разкрива никакво нарушение на принципа на равно третиране.
966    Всъщност специфичните характеристики на тази банка, както и релевантните характеристики на участието ѝ в спорното нарушение са били надлежно взети предвид на други етапи от изчисляването на глобата, в съответствие със задължението на Комисията да вземе предвид индивидуалното поведение на съответното предприятие (вж. в този смисъл решение от 11 юли 2013 г., Team Relocations и др./Комисия, C‑444/11 P, непубликувано, EU:C:2013:464, т. 99, 100, 105 и 106).
967    Така по-кратката продължителност на участието на Crédit agricole в разглежданото нарушение, както и фактът, че тя не е участвала в установяването му — елемент, който е тясно свързан с продължителността на участието ѝ в това нарушение — са довели до прилагането от Комисията на коефициент за продължителност от 2,20 години за Crédit agricole, докато този коефициент е бил 3,28 години за BofA, 4,75 години за Credit Suisse и 4,18 години за Deutsche Bank, както е видно от съображение 951 от обжалваното решение.
968    По същия начин по-малкият размер на тази банка е бил взет предвид във връзка с приблизителната стойност, която поради по-малкия обем на условните стойности, търгувани от посочената банка, се е оказала много по-ниска от тази на останалите банки, както е видно от съображение 905 от обжалваното решение.
969    Накрая, обстоятелството, че по време на спорното нарушение финансовият брокер на Crédit agricole не е бил толкова активен, колкото финансовите брокери на другите банки, в случая не е следвало да се взема предвид от Комисията.
970    Всъщност, освен че Crédit agricole не твърди, нито a fortiori доказва, че е изпълнила условията, определени в точка 29, трето тире от Насоките, според постоянната съдебна практика пасивните форми на участие в нарушение, например присъствието на предприятието на срещи, на които са сключени споразумения с антиконкурентна цел, без то да им се е противопоставило явно, съставляват съучастие, за което се носи отговорност по член 101 ДФЕС, доколкото мълчаливото одобрение за неправомерна дейност, без открито разграничаване от нейното съдържание или съобщаване за нея на административните органи, насърчава продължаването на нарушението и пречи на разкриването му (вж. решение от 21 януари 2016 г., Eturas и др., C‑74/14, EU:C:2016:42, т. 28 и цитираната съдебна практика).
971    При това положение Комисията не е допуснала грешка, като е приела, по-специално за Crédit agricole, коефициент на умножение за тежест в размер на 16 %.
972    Този извод важи и за Credit Suisse и не се поставя под въпрос от довода на тази банка, с който тя се ограничава да изтъкне само в една точка от жалбата си, че „наложената ѝ глоба […] значително надценява тежестта на нарушението[, тъй като] Комисията не е доказала, че съобщенията във връзка с определянето на цените са антиконкурентни с оглед на целта (втора част от първото основание)“, че „не е съществувал общ план, преследващ същата обща цел преди и след февруари 2013 г. (първа част от второто основание)“, че „[тя] не е знаела — и не е могла разумно да предвиди — двустранните контакти, за които се твърди, че са антиконкурентни, осъществени от други банки след февруари 2013 г. (втора част от второто основание)“ и че „Комисията не е доказала в достатъчна степен, че поведението след февруари 2013 г. е било непрекъснато (трета част от второто основание)“.
973    Тези четири критики всъщност съответстват точно на критиките, изложени от Credit Suisse и отхвърлени от Общия съд в рамките на втората част от първото ѝ основание, както и в първата, втората и третата част от второто ѝ основание, към които впрочем тази банка изрично препраща.
974    От това следва, че четвъртата част от четвъртото основание на Crédit agricole и третата част от третото основание на Credit Suisse трябва да се отхвърлят по същество.
4)      По критиките относно коефициента на умножение за продължителност (т. 24 от Насоките)
975    В съображения 950 и 951 от обжалваното решение Комисията посочва, че е изчислила коефициента на умножение за продължителност, предвиден в точка 24 от Насоките, въз основа на определения в съображение 842 от това решение брой дни на участие на всяка от засегнатите банки в спорното нарушение.
976    Така Комисията е възприела коефициент на умножение за продължителност от 2,20 години по отношение на Crédit agricole поради участието ѝ в спорното нарушение в продължение на 804 дни и коефициент на умножение за продължителност от 4,75 години по отношение на Credit Suisse поради продължителност на участието ѝ в спорното нарушение от 1 738 дни.
977    В рамките на петата част от четвъртото основание на Crédit agricole и в рамките на четвъртата част от третото основание на Credit Suisse жалбоподателите оспорват коефициента на умножение за продължителност, приет по отношение на тях.
i)      По критиките относно коефициента на умножение за продължителност от 2,20 години, приет спрямо Crédit agricole
978    С петата част от четвъртото си основание Crédit agricole упреква Комисията, че е определила коефициент на умножение за продължителност от 2,20 години с мотива, че тази банка е участвала в спорното нарушение от 10 януари 2013 г. до 24 март 2015 г.
979    Както обаче тя доказала в рамките на първото и второто си основание, нейното участие в спорното нарушение след края на 2013 г. или най-късно след началото на 2014 г. не било установено.
980    Всъщност Комисията не взела предвид или пренебрегнала редица определящи елементи във връзка с продължителността на нарушението. Първо, намаляването на броя на наличните доказателства след края на октомври 2013 г. доказвало преустановяването на спорното нарушение много преди приетата от Комисията дата, което се потвърждавало от липсата на обсъждания между финансовия брокер на Crédit agricole и финансовия брокер на BofA след преминаването му от Deutsche Bank към BofA през първото шестмесечие на 2014 г. Второ, действията, които се твърди, че е извършила — или поне обменът на информация — не са имали антиконкурентна цел и са били през твърде отдалечени едно от друго през 2013 г. и началото на 2014 г.
981    В това отношение следва в самото начало да се отбележи, че коефициентът на умножение за продължителност, използван за определяне на размера на глоба, наложена на основание член 101 ДФЕС, няма връзка с тежестта и следователно с антиконкурентния характер с оглед на целта или с оглед на резултата на нарушението, който обосновава налагането на тази глоба.
982    Следователно доводът на Crédit agricole, изведен от липсата на антиконкурентна цел на разглежданото поведение — впрочем отхвърлена по-горе — трябва да се отхвърли.
983    В останалата част трябва да се констатира, че доводите на Crédit agricole, че спорното нарушение не е продължено, както и че Комисията е допуснала грешка относно крайната дата на участието на тази банка в посоченото нарушение, вече бяха отхвърлени в отговор на второто ѝ основание.
984    Въпреки това в точка 145 по-горе беше установено, че Комисията не е можела валидно да се позове на обсъждането от 10 януари 2013 г. и че поради това началото на участието на Crédit agricole в спорното нарушение е трябвало да бъде отложено за 11 януари 2013 г.
985    Като се има предвид обаче, че изчисляването на коефициента на умножение за продължителност от Комисията е довело до закръгляне до втория знак след десетичната запетая (по-конкретно за Credit Suisse и Deutsche Bank) и че намаляването с един ден на продължителността на участието на Crédit Agricole в спорното нарушение — от 804 на 803 дни — води до неговото намаляване от 2,20 на 2,19, следва да се констатира грешка при изчисляването на приложения към тази банка коефициент на умножение за продължителност.
986    При това положение петата част от четвъртото основание на Crédit agricole следва да бъде уважена.
ii)    По критиките относно коефициента на умножение за продължителност от 4,75 години, приет по отношение на Credit Suisse
987    С четвъртата част от третото си основание Credit Suisse упреква Комисията, че е определила коефициент на умножение за продължителност от 4,75 години, с мотива, че тази банка е участвала в спорното нарушение от 21 юни 2010 г. до 24 март 2015 г. Както обаче тя доказала в рамките на четвъртата част от второто си основание, участието ѝ в нарушението след август 2014 г. не било установено.
988    Тъй като четвъртата част от второто основание на Credit Suisse е отхвърлена, същото трябва да се направи и с четвъртата част от третото ѝ основание.
б)      По критиките относно корекцията на основния размер на глобата, наложена на Crédit agricole
989    Що се отнася до корекцията на основния размер на глобата на Crédit agricole, извършена от Комисията на основание раздел 2 от Насоките, тази банка упреква Комисията, в рамките съответно на част от четвъртата част от четвъртото ѝ основание и на втората част от четвъртото ѝ основание, че от една страна, е допуснала грешки в преценката при разглеждането на смекчаващите обстоятелства и от друга страна, е нарушила принципа на равно третиране, като е определила приложения спрямо нея специален възпиращ коефициент (т. 30 от Насоките).
990    Налага се обаче изводът, че в четвъртата част от четвъртото си основание Crédit agricole не развива никакви доводи в подкрепа на твърдението за грешки в преценката при разглеждането на смекчаващите обстоятелства и се ограничава до това да критикува направената от Комисията преценка на коефициента на умножение за тежест на спорното нарушение, възприет в съображение 941 от това решение.
991    Ето защо в съответствие с член 76, буква г) от Процедурния правилник този довод, изведен от грешки в преценката на смекчаващите обстоятелства, развит в четвъртата част от четвъртото ѝ основание, трябва да се отхвърли като недопустим.
992    Вследствие на това в рамките на оспорването на корекциите на основния размер на глобата ще бъдат разгледани единствено критиките на Crédit agricole относно корекцията, извършена с оглед на специалния възпиращ коефициент (т. 30 от Насоките) и изведени от нарушението на принципа на равно третиране.
993    В подкрепа на твърдението си Crédit agricole изтъква, че в съображение 964 от обжалваното решение Комисията не е можела, без да наруши принципа на равно третиране, да приложи спрямо нея, както и спрямо BofA специален възпиращ коефициент — съответно от 1,2 и 1,3 — на основание точка 30 от Насоките поради значителния им оборот, съответно от около 55 и 73 милиарда евро през 2020 г., като същевременно не го прилага по отношение на Credit Suisse, която за същата година все пак е реализирала значителен оборот в размер на около 21 милиарда евро.
994    В това отношение Съдът вече е приел, че както следва от точка 30 от Насоките, чиято незаконосъобразност впрочем Crédit agricole не твърди, фактът, че оборотът на дадено предприятие е особено голям в сравнение с този на другите участвали в картела предприятия, обосновава, за да се осигури възпиращият ефект на глобата, увеличение на същата в зависимост от икономическата мощ на засегнатото предприятие (вж. в този смисъл решение от 17 юни 2010 г., Lafarge/Комисия, C‑413/08 P, EU:C:2010:346, т. 102, и определение от 2 февруари 2012 г., Elf Aquitaine/Комисия, C‑404/11 P, непубликувано, EU:C:2012:56, т. 86 и цитираната съдебна практика).
995    Освен това, макар в дадено решение Комисията да не може да се освободи от спазването на принципа на равно третиране при определянето на специфичните възпиращи коефициенти на умножение (вж. в този смисъл решение от 13 декември 2012 г., Versalis и Eni/Комисия, T‑103/08, непубликувано, EU:T:2012:686, т. 324), засегнатите предприятия все пак не могат да оспорват определянето на тези коефициенти поради липсата на точна пропорционалност между тях и оборота на различните засегнати предприятия (вж. в този смисъл решения от 18 юли 2013 г., Dow Chemical и др./Комисия, C‑499/11 P, EU:C:2013:482, т. 88 и 91, и от 19 декември 2013 г., Siemens и др./Комисия, C‑239/11 P, C‑489/11 P и C‑498/11 P, непубликувано, EU:C:2013:866, т. 302 и 303).
996    В случая от съображение 964 от обжалваното решение изрично следва, че специалните възпиращи коефициенти, възприети от Комисията по отношение на BofA и на Crédit agricole, са определени в зависимост от относителната значимост на оборота на тези предприятия.
997    Освен това Crédit agricole не оспорва, че през 2020 г. оборотът на Credit Suisse, макар да не е посочен във въпросното съображение 964, но който Crédit agricole е споменала в жалбата си, е много по-нисък както от нейния, така и от този на BofA.
998    Всъщност оборотът на Credit Suisse е бил 3,38 пъти по-малък от този на BofA и 2,62 пъти по-малък от този на Crédit agricole, което означава, че сред банките, участвали в спорното нарушение, Credit Suisse е имала значително по-малка икономическа мощ.
999    От това следва, че за да осигури възпиращото действие на глобата по отношение на BofA и на Crédit agricole, Комисията правилно е приложила спрямо тях възпиращ коефициент и, без да нарушава принципа на равно третиране, не е приложила такъв коефициент спрямо Credit Suisse.
1000 Затова втората част от четвъртото основание на Crédit agricole следва да се отхвърли по същество.
1001 С оглед на гореизложеното четвъртото основание на Crédit agricole и третото основание на Credit Suisse се отхвърлят отчасти като недопустими и отчасти по същество.
5.      Заключение по основанията за отмяна на обжалваното решение
1002 От всичко изложено по-горе следва, че първото основание за отмяна, изтъкнато от Crédit agricole по дело T‑386/21, както и всички основания за отмяна, изтъкнати от Credit Suisse по дело T‑406/21, се отхвърлят.
1003 При това положение по дело T‑406/21 първото и второто искане на Credit Suisse, с които по същество се цели пълна или частична отмяна на член 1, буква г) от обжалваното решение, както и пълна или, при условията на евентуалност, частична отмяна на наложената ѝ с член 2, буква г) от това решение глоба, трябва да бъдат отхвърлени.
1004 Доколкото Credit Suisse не иска от Общия съд да упражни правомощието си за пълен съдебен контрол, предвидено в член 261 ДФЕС и в член 31 от Регламент № 1/2003 (вж. т. 46 и 67—69 по-горе) жалбата, подадена от тази банка по дело T‑406/21, трябва да се отхвърли изцяло.
1005 За сметка на това, от анализа на изтъкнатите от Crédit agricole второ и трето основание следва, че участието ѝ в единното продължено нарушение, констатирано в обжалваното решение, е установено, считано едва от 11 януари 2013 г., и че следователно Комисията е допуснала грешка, като е приела в член 1, буква в) от посоченото решение, че това предприятие е участвало в единно продължено нарушение, считано от 10 януари 2013 г.
1006 Следователно и както е видно от анализа на четвъртото основание, Комисията е нарушила член 23, параграф 3 от Регламент № 1/2003, като за целите на изчисляването на размера на наложената с член 2, буква в) от обжалваното решение глоба е приела, че извършеното от Crédit Agricole нарушение е продължило 2,20 години.
1007 От това следва, че първото и второто искане на Crédit agricole трябва да бъдат уважени частично и че от една страна, член 1, буква в) от обжалваното решение трябва да бъде отменен в частта, в която Комисията установява, че Crédit agricole е участвала в единно продължено нарушение, считано от 10 януари 2013 г., и от друга страна, член 2, буква в) от същото решение трябва да бъде отменен в частта, в която определя размера на глобата, дължима от Crédit agricole, на 3 993 000 евро.
1008 Доколкото констатираните по дело T‑386/21 незаконосъобразности имат отражение върху определянето на размера на глобата и доколкото в рамките на второто си искане Crédit agricole моли да бъде намален размерът на наложената ѝ глоба, последиците, които следва да се изведат от посочените незаконосъобразности, трябва да бъдат разгледани от Общия съд въз основа на правомощието му за пълен съдебен контрол.
Е.      По исканията на Crédit agricole при пълен съдебен контрол
1009 В рамките на второто си искане, направено при условията на евентуалност, Crédit agricole иска от Общия съд да упражни правомощието си за пълен съдебен контрол, за да намали размера на наложената ѝ глоба.
1010 Когато упражнява своето правомощие за пълен съдебен контрол, предвидено в член 261 ДФЕС и в член 31 от Регламент № 1/2003, съдът на Съюза е оправомощен не само да извършва контрол за законност на санкцията, но и да замени със своята преценка за определянето на размера на тази санкция преценката на Комисията, която е издала акта, в който първоначално е определен посоченият размер (вж. решение от 21 януари 2016 г., Galp Energía España и др./Комисия, C‑603/13 P, EU:C:2016:38, т. 75 и цитираната съдебна практика) и следователно да отмени, намали или увеличи наложената глоба.
1011 За да определи размера на налаганата на предприятие глоба, въз основа на правомощието си за пълен съдебен контрол съдът на Съюза следва сам да прецени обстоятелствата по случая и вида на разглежданото нарушение. Това предполага съгласно член 23, параграф 3 от Регламент № 1/2003 да се вземе предвид за всяко санкционирано предприятие тежестта на съответното нарушение, както и неговата продължителност при спазване по-специално на принципите на мотивиране, пропорционалност, индивидуализиране на санкциите и равно третиране, като съдът на Съюза не е обвързан от примерните правила, определени от Комисията в нейните насоки, макар последните да могат да го направляват (вж. в този смисъл решение от 21 януари 2016 г., Galp Energía España и др./Комисия, C‑603/13 P, EU:C:2016:38, т. 89 и 90).
1012 В това отношение следва да се отбележи, че в точки 145, 551, 984 и 1005 по-горе Общият съд констатира, че Комисията неправилно е приела 10 януари 2013 г. за начална дата на участието на Crédit agricole в спорното нарушение, което означава, че тя трябва да се отложи за 11 януари 2013 г. Въпреки това, без да се засягат последиците от тази констатация за продължителността на участието на тази банка в спорното нарушение, както и за приложения към нея коефициент на умножение за продължителност, той отхвърля като неоснователни критиките, отправени от посочената банка и насочени срещу останалите елементи, свързани с определянето на размера на наложената ѝ глоба, по-конкретно тези относно тежестта на спорното нарушение.
1013 В този контекст Общият съд счита, че при упражняването на своето правомощие за пълен съдебен контрол той може да потвърди законово обоснованите преценки, направени от Комисията в съображения 868—949 и 952—971 от обжалваното решение.
1014 Той обаче трябва да определи дали с оглед на методиката за изчисляване на приблизителната стойност намаляването на продължителността на участие на Crédit agricole в спорното нарушение от 574 работни дни на 573 работни дни изисква изменение на размера на наложената на тази банка глоба.
1015 Всъщност това намаление предполага не само намаляване на приетите от Комисията условни стойности на годишна база, но и преценка на последиците от заличаването на данните относно 10 януари 2013 г. от изчислението на окончателната разлика в котировките на тази банка, от което зависи пряко възприетият по отношение на нея корекционен коефициент.
1016 Общият съд трябва също така да провери дали коефициентът на умножение за продължителност, приложен по отношение на Crédit agricole, както е посочен в точка 985 по-горе, налага да се измени размерът на наложената на тази банка глоба.
1017 Въпреки това, като се има предвид в частност правилото за закръгляне до третия знак след десетичната запетая, възприето от Комисията за изчисляването на корекционния коефициент (вж. т. 759 по-горе), но и продължителността — макар и леко намалена — на участието на Crédit agricole в спорното нарушение и тежестта на последното, Общият съд счита, че размерът на наложената на тази банка глоба за посоченото в член 1 от това решение единно продължено нарушение не следва да се изменя за периода от 11 януари 2013 г. до 24 март 2015 г.
1018 Следователно размерът на наложената на Crédit agricole глоба трябва да се определи на 3 993 000 евро.
IV.    По съдебните разноски
1019 Съгласно член 134, параграф 1 от Процедурния правилник загубилата делото страна се осъжда да заплати съдебните разноски, ако е направено такова искане.
1020 Тъй като Crédit agricole е загубила делото и почти всички нейни искания са отхвърлени, тя следва да бъде осъдена да понесе съдебните разноски по дело T‑386/21, в съответствие с исканията на Комисията.
1021 Тъй като Crédit Suisse е загубила изцяло делото, тя следва да бъде осъдена да понесе съдебните разноски по дело T‑406/21, в съответствие с исканията на Комисията.
Поради изложените съображения,
ОБЩИЯТ СЪД (пети разширен състав)
реши:
1)      Съединява дела T‑386/21 и T‑406/21 за целите на съдебното решение.
2)      По дело T‑386/21:
–        отменя член 1, буква в) от Решение C(2021) 2871 final на Комисията от 28 април 2021 г. относно производство по член 101 от ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП (Дело AT.40346 — SSA облигации), доколкото в него е установено, че Crédit agricole SA и Crédit agricole Corporate and Investment Bank са участвали в нарушението от 10 януари 2013 г. до 24 март 2015 г., а не от 11 януари 2013 г. до 24 март 2015 г.,
–        отменя член 2, буква в) от Решение C(2021) 2871 final в частта, в която се определя размер на глобата от 3 993 000 евро, за която Crédit Agricole SA и Crédit Agricole Corporate and Investment Bank са солидарно отговорни,
–        размерът на глобата, наложена на Crédit agricole Corporate and Investment Bank и на Crédit agricole по член 2, буква в) от Решение C(2021) 2871 final се определя на 3 993 000 евро,
–        отхвърля жалбата в останалата ѝ част,
–        осъжда Crédit agricole и Crédit agricole Corporate and Investment Bank да заплатят съдебните разноски.
3)      По дело T‑406/21:
–        отхвърля жалбата,
–        осъжда UBS Group AG и Credit Suisse Securities (Europe) Ltd да заплатят съдебните разноски.
Svenningsen
Tomljenović
Mac Eochaidh
Martín y Pérez de Nanclares
Stancu
Постановено в открито съдебно заседание в Люксембург на 6 ноември 2024 година.
Подписи
Съдържание
I. Обстоятелствата по спора
А. По сектора на OSSA
1. Цена на OSSA на вторичния пазар
а) Формиране на цената на вторичния пазар
б) Двупосочни цени, предлагани от маркет-мейкърите
2. Позиции на търгуване и риск, свързан с търгуването
3. Търговия между банките чрез брокери
Б. По процедурата, довела до обжалваното решение
В. По обжалваното решение
1. По установяването на спорното нарушение
2. По налагането на глоби
3. По диспозитива
II. Искания на страните
III. От правна страна
А. По исканията за изключване на някои данни от обществено достъпната информация
Б. По предмета на жалбите на Crédit agricole и Credit Suisse
1. По жалбата на Crédit agricole
2. По жалбата на Credit Suisse
В. По предмета на нарушението, установено с обжалваното решение
Г. По допустимостта на критиките срещу тълкуването на анализираните в обжалваното решение обсъждания
1. По възраженията за недопустимост, свързани с критиките на Crédit agricole
2. По възраженията за недопустимост, свързани с критиките на Credit Suisse
Д. По исканията за отмяна на Crédit agricole и на Credit Suisse
1. По третото основание на Crédit agricole: нарушение на принципа на презумпцията за невиновност
2. По второто основание на Crédit agricole и второто основание на Credit Suisse: грешки при квалифицирането на разглежданите деяния като единно продължено нарушение
а) Предварителни бележки
б) По съществуването на споразумения и/или съгласувани практики с антиконкурентен характер
1) По обсъжданията, чийто антиконкурентен характер е установен
2) По антиконкурентния характер на обсъжданията, които е допустимо да бъдат оспорени от Crédit agricole и Credit Suisse
i) По обсъжданията, които е допустимо да бъдат оспорени от Crédit agricole
– По обсъжданията от 18 януари 2013 г.
– По обсъждането от 31 януари 2013 г.
– По обсъждането от 15 февруари 2013 г.
– По обсъждането от 19 март 2013 г.
– По обсъждането от 21 март 2013 г.
– По обсъждането от 24 май 2013 г.
– По обсъждането от 3 юни 2013 г.
– По обсъждането от 10 юли 2013 г.
– По обсъждането от 25 юли 2013 г.
– По обсъждането от 6 август 2014 г.
– По обсъждането от 12 март 2015 г.
ii) По обсъжданията, които е допустимо да бъдат оспорени от Crédit Suisse
– По обсъждането от 28 септември 2010 г.
– По обсъждането от 8 февруари 2012 г.
– По обсъждането от 10 януари 2013 г.
– По обсъждането от 12 март 2015 г.
– По електронното писмо от 24 март 2015 г.
3) Извод относно обсъжданията, анализирани в обжалваното решение
в) По наличието на единно продължено нарушение
1) По единния характер на установеното нарушение
i) По наличието на общ план, преследващ единна антиконкурентна цел преди и през февруари 2013 г.
ii) По продължаването на общия план, преследващ единна антиконкурентна цел, след февруари 2013 г.
2) По непрекъснатия характер на установеното нарушение
i) По третата част от второто основание на Credit Suisse: липса на доказателства за непрекъснатия характер на спорното нарушение след февруари 2013 г.
ii) По втората част от второто основание на Crédit agricole, чиято цел е да се докаже, че установеното нарушение не е продължено
г) По участието на Crédit agricole и на Credit Suisse в установеното единно продължено нарушение
1) По първата част от второто основание на Crédit agricole, изведена формално от липсата на принос от нейна страна към общ план
i) По умишления принос на Crédit agricole към общ план
ii) По знанието на Crédit agricole за всички други извършени или предвиждани от останалите засегнати банки действия
2) По втората част от второто основание на Credit Suisse: грешки относно знанието ѝ за двустранните разговори между финансовите брокери на други банки или относно факта, че е могла разумно да ги предвиди
д) По продължителността на участието на Crédit agricole и на Credit Suisse в спорното единно продължено нарушение
1) По втората част от второто основание на Crédit agricole, чиято цел е да се докаже липсата на непрекъснатост на участието ѝ в установеното нарушение
2) По четвъртата част от второто основание на Credit Suisse, изведена от това, че Комисията не е доказала участието ѝ в каквото и да било незаконно поведение след август 2014 г.
е) Заключение по второто основание на Crédit agricole и второто основание на Credit Suisse
3. По първото основание на Crédit agricole и първото основание на Credit Suisse: грешки при квалифицирането на разглежданото поведение като ограничение с оглед на целта
а) Предварителни бележки относно предмета и основанието на формулираните от жалбоподателите критики
1) По критиките на Crédit agricole
2) По критиките на Credit Suisse
б) По квалификацията на разглежданото поведение като „ограничение с оглед на целта“
1) Предварителни бележки
2) По степента на вредност по отношение на конкуренцията, която се изисква за квалифицирането на дадено поведение като „ограничение с оглед на целта“
3) По преценката на разглежданите действия от Комисията
i) По критиките относно преценката на Комисията на икономическия контекст на разглежданото поведение
– По критиката на Crédit agricole: липса на преценка на икономическия контекст на спорното нарушение
– По критиките на Crédit agricole и на Credit Suisse относно неправилната преценка на икономическия контекст на спорното нарушение
ii) По критиките на Crédit agricole и на Credit Suisse за недостатъчната вредност за конкуренцията на разглежданите действия
iii) По критиките, изведени по същество от „обосноваността“ на разглежданото поведение
– По критиките на Crédit agricole и на Credit Suisse, изведени от положителните за конкуренцията последици от разглежданото поведение
– По критиките на Crédit agricole и на Credit Suisse, изведени от „необходимия“, „правомерен“, „положителен“ или „присъщ и съществен“ характер на разглежданото поведение
4) Извод относно квалифицирането на разглежданото поведение като „ограничение с оглед на целта“
4. По четвъртото основание на Crédit agricole и третото основание на Credit Suisse: непълнота на мотивите и грешки при определянето на размера на съответната им глоба
а) По критиките във връзка с основния размер на глобите, наложени на Crédit agricole и Credit Suisse
1) По критиките относно размера на приблизителната стойност
i) По критиката на Credit Suisse относно липсата на мотиви за изчислението на глобата
ii) По критиките на Crédit agricole и на Credit Suisse, изведени от нарушения на Насоките
– По критиките на Crédit agricole и на Credit Suisse, изведени от отказа на Комисията да използва методика за изчисляване на разликата в котировките, основана на данните за собствените им сделки
– По критиката на Crédit agricole относно използването на фиксирани тегла на OSSA, възприети за целия период на нарушението и за всички засегнати банки за целите на изчисляването на окончателната разлика в котировките между цени „купува“ и „продава“ на всяка от тези банки
– По критиките на Crédit agricole и на Credit Suisse, изведени от използването на данните „BGN“
– По критиката на Credit Suisse срещу надценяването на приблизителната ѝ стойност поради отчитането спрямо нея на условни стойности на други банки
2) По критиката на Crédit agricole относно избора на Комисията да не използва 2014 г. като референтен период за изчисляването на приблизителната стойност
3) По критиките във връзка с коефициента на умножение за тежест (т. 20—23 от Насоките)
4) По критиките относно коефициента на умножение за продължителност (т. 24 от Насоките)
i) По критиките относно коефициента на умножение за продължителност от 2,20 години, приет спрямо Crédit agricole
ii) По критиките относно коефициента на умножение за продължителност от 4,75 години, приет по отношение на Credit Suisse
б) По критиките относно корекцията на основния размер на глобата, наложена на Crédit agricole
5. Заключение по основанията за отмяна на обжалваното решение
Е. По исканията на Crédit agricole при пълен съдебен контрол
IV. По съдебните разноски
*Език на производството: английски.