62022CO0004
USNESENÍ MÍSTOPŘEDSEDY SOUDNÍHO DVORA
17. srpna 2022 (
*1
)
„Kasační opravný prostředek – Vedlejší účastenství – Státní podpory – Režim podpor provedený Belgickým královstvím – Návrh na vstup vedlejšího účastníka do řízení podaný po uplynutí lhůty šesti týdnů stanovené v čl. 143 odst. 1 jednacího řádu Tribunálu – Přípustnost – Články 40 a 45 statutu Soudního dvora Evropské unie – Článek 47 Listiny základních práv Evropské unie“
Ve věci C‑4/22 P(I),
jejímž předmětem je kasační opravný prostředek na základě čl. 57 prvního pododstavce statutu Soudního dvora Evropské unie podaný dne 3. ledna 2022,
St. Jude Medical Coordination Center BV, se sídlem v Zaventem (Belgie), zastoupená É. Brucem a F. Louisem, advokáty,
účastníce řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka),
přičemž dalšími účastnicemi řízení jsou:
Magnetrol International NV, se sídlem v Zele (Belgie),
žalobkyně v prvním stupni,
Evropská komise, zastoupená P.-J. Loewenthalem a F. Tomat, jako zmocněnci,
žalovaná v prvním stupni,
MÍSTOPŘEDSEDA SOUDNÍHO DVORA,
po vyslechnutí generálního advokáta M. Szpunara,
vydává toto
Usnesení
1
Svým kasačním opravným prostředkem se společnost St. Jude Medical Coordination Center BV domáhá zrušení usnesení předsedkyně druhého senátu Tribunálu Evropské unie ze dne 21. prosince 2021, Magnetrol International v. Komise (T‑263/16 RENV, nezveřejněné, dále jen„napadené usnesení“, EU:T:2021:947), kterým tato předsedkyně zamítla její návrh na vstup do řízení jako vedlejší účastnice na podporu návrhových žádání společnosti Magnetrol International NV, žalobkyně v prvním stupni ve věci T‑263/16 RENV.
Skutečnosti předcházející sporu
2
Rozhodnutím (EU) 2016/1699 ze dne 11. ledna 2016 o režimu státní podpory v podobě osvobození nadměrného zisku od daně SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) provedeném Belgií (Úř. věst. 2016, L 260, s. 61, dále jen „sporné rozhodnutí“), Evropská komise konstatovala, že některá osvobození od daně poskytnutá Belgickým královstvím představovala režim podpor ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, který byl neslučitelný s vnitřním trhem a byl zaveden v rozporu s čl. 108 odst. 3 SFEU. Komise nařídila navrácení takto poskytnutých podpor od příjemců, jejichž konečný seznam měl být vypracován později Belgickým královstvím.
Řízení před Tribunálem a před Soudním dvorem, jakož i napadené usnesení
3
Návrhy došlými kanceláři Tribunálu ve dnech 22. března a 25. května 2016 podaly Belgické království a společnost Magnetrol International žaloby znějící na zrušení sporného rozhodnutí, zapsané do rejstříku pod čísly T‑131/16 a T‑263/16.
4
Návrhem došlým kanceláři Tribunálu dne 29. července 2016 podala společnost St. Jude Medical Coordination Center žalobu znějící na zrušení tohoto rozhodnutí, zapsanou do rejstříku pod číslem T‑420/16.
5
Dopisem ze dne 20. února 2018 informoval vedoucí kanceláře Tribunálu tuto společnost o tom, že předseda příslušného senátu Tribunálu rozhodl přerušit řízení ve věci T‑420/16 do vyřešení sporu ve věcech T‑131/16 a T‑263/16.
6
Usnesením ze dne 17. května 2018 předseda sedmého rozšířeného senátu Tribunálu rozhodl spojit věci T‑131/16 a T‑263/16 pro účely ústní části řízení a rozhodnutí, kterým se končí řízení.
7
Rozsudkem ze dne 14. února 2019, Belgie a Magnetrol International v. Komise (T‑131/16 a T‑263/16, EU:T:2019:91), Tribunál sporné rozhodnutí zrušil.
8
Komise podala dne 24. dubna 2019 kasační opravný prostředek proti tomuto rozsudku. Tento kasační opravný prostředek byl zapsán do rejstříku pod číslem C‑337/19 P.
9
Rozsudkem ze dne 16. září 2021, Komise v. Belgie a Magnetrol International (C‑337/19 P, EU:C:2021:741), Soudní dvůr:
–
zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 14. února 2019, Belgie a Magnetrol International v. Komise (T‑131/16 a T‑263/16, EU:T:2019:91);
–
zamítl první a druhý žalobní důvod ve věci T‑131/16, jakož i první žalobní důvod a první část třetího žalobního důvodu ve věci T‑263/16;
–
vrátil věc Tribunálu, aby rozhodl o třetím až pátém žalobním důvodu ve věci T‑131/16, jakož i o druhém žalobním důvodu, druhé a třetí části třetího žalobního důvodu a čtvrtém žalobním důvodu ve věci T‑263/16, a
–
rozhodl, že o nákladech řízení bude rozhodnuto později.
10
Podáním došlým kanceláři Tribunálu dne 8. října 2021 podala společnost St. Jude Medical Coordination Center návrh na vstup vedlejšího účastníka do řízení ve věci T‑263/16 RENV na podporu návrhových žádání společnosti Magnetrol International.
11
Napadeným usnesením předsedkyně druhého senátu Tribunálu zamítla tento návrh na vstup vedlejšího účastníka do řízení.
12
V bodě 2 tohoto usnesení v tomto ohledu připomněla, že na základě čl. 143 odst. 1 jednacího řádu Tribunálu se návrh na vstup vedlejšího účastníka do řízení podává ve lhůtě šesti týdnů ode dne zveřejnění oznámení uvedeného v článku 79 tohoto jednacího řádu.
13
V bodě 3 uvedeného usnesení uvedla, že jelikož oznámení, které uvádělo datum podání návrhu na zahájení řízení, bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie dne 1. srpna 2016, byl návrh na vstup vedlejšího účastníka do řízení podán po uplynutí této lhůty, prodloužené o lhůtu z důvodu vzdálenosti. V bodě 4 téhož usnesení tudíž tento návrh zamítla.
Návrhová žádání účastnic řízení
14
Svým kasačním opravným prostředkem společnost St. Jude Medical Coordination Center navrhuje, aby Soudní dvůr:
–
zrušil napadené usnesení;
–
vyhověl jejímu návrhu na vstup vedlejšího účastníka do řízení ve věci T‑263/16 RENV na podporu návrhových žádání společnosti Magnetrol International a
–
uložil Tribunálu, aby jí poskytl kopii všech procesních písemností doručených účastnicím řízení a znovuotevřel ústní část řízení nebo aby ji vyzval k předložení písemného vyjádření prostřednictvím organizačního procesního opatření.
15
Komise navrhuje, aby Soudní dvůr:
–
zamítl kasační opravný prostředek;
–
podpůrně, v případě, že by Soudní dvůr zrušil napadené usnesení, zamítl návrh společnosti St. Jude Medical Coordination Center na vstup do řízení ve věci T‑263/16 RENV jako vedlejší účastnice a
–
uložil společnosti St. Jude Medical Coordination Center náhradu nákladů řízení.
Ke kasačnímu opravnému prostředku
Argumentace
16
Na podporu svého kasačního opravného prostředku navrhovatelka předkládá dva důvody, přičemž první vychází z opomenutí Tribunálu rozhodnout a z nedostatku odůvodnění napadeného usnesení a druhý z porušení jejího práva na vstup vedlejšího účastníka do řízení v prvním stupni.
17
Druhou částí svého prvního důvodu, kterou je třeba přezkoumat úvodem, tvrdí, že napadené usnesení neobsahuje žádné odůvodnění v reakci na důvody a argumenty předložené v jejím návrhu na vstup vedlejšího účastníka do řízení. Předsedkyně druhého senátu Tribunálu zejména údajně nerozhodla o argumentech navrhovatelky založených na článcích 40 a 45 statutu Soudního dvora Evropské unie, na článku 47 Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“), jakož i na zásadě řádného výkonu spravedlnosti.
18
Komise tvrdí, že napadené usnesení je dostatečně odůvodněné, jelikož předsedkyně druhého senátu Tribunálu jasně uvedla, že návrh navrhovatelky na vstup do řízení ve věci T‑263/16 RENV jako vedlejší účastnice byl podán po uplynutí lhůty.
Posouzení
19
Je třeba připomenout, zaprvé že v rámci kasačního opravného prostředku je cílem přezkumu Soudního dvora zejména ověřit, zda Tribunál právně dostačujícím způsobem odpověděl na všechny argumenty uplatněné navrhovatelem, a zadruhé že důvod vycházející z nedostačené odpovědi Tribunálu na argumenty uvedené v prvním stupni znamená v podstatě, že je uplatněno porušení povinnosti uvést odůvodnění, která vyplývá z článku 36 statutu Soudního dvora Evropské unie, použitelného na Tribunál na základě čl. 53 prvního pododstavce téhož statutu, a z článku 117 jednacího řádu Tribunálu [usnesení místopředsedy Soudního dvora ze dne 17. května 2022, Shanghai Panati v. EUIPO, C‑103/22 P(I), nezveřejněné, EU:C:2022:399, bod 27 a citovaná judikatura].
20
Tato povinnost uvést odůvodnění nevyžaduje, aby Tribunál poskytl odůvodnění, které by vyčerpávajícím způsobem a jednu po druhé sledovalo všechny úvahy předložené stranami sporu; odůvodnění Tribunálu tedy může být implicitní, pokud umožňuje dotčeným osobám seznámit se s důvody, proč Tribunál nevyhověl jejich argumentům, a poskytuje Soudnímu dvoru dostatečné informace proto, aby mohl vykonat svůj přezkum [usnesení místopředsedy Soudního dvora ze dne 17. května 2022, Shanghai Panati v. EUIPO, C‑103/22 P(I), nezveřejněné, EU:C:2022:399, bod 28 a citovaná judikatura].
21
V projednávané věci se předsedkyně druhého senátu Tribunálu v napadeném usnesení omezila na konstatování, že návrh na vstup vedlejšího účastníka do řízení byl podán po uplynutí lhůty stanovené v čl. 143 odst. 1 jednacího řádu Tribunálu.
22
Toto usnesení tedy neobsahuje žádné odůvodnění, které by odůvodňovalo odmítnutí argumentů předložených navrhovatelkou v prvním stupni, podle nichž jednak muselo být v projednávané věci odmítnuto použití této lhůty na základě článku 40 statutu Soudního dvora Evropské unie a článku 47 Listiny a jednak podání návrhu na vstup vedlejšího účastníka do řízení po uplynutí této lhůty bylo způsobeno působením náhody nebo vyšší moci nebo omluvitelným omylem.
23
V důsledku toho je napadené usnesení stiženou nedostatkem odůvodnění, a proto musí být zrušeno.
K návrhu na vstup vedlejšího účastníka do řízení předloženému před Tribunálem
24
V souladu s čl. 61 prvním pododstavcem statutu Soudního dvora Evropské unie může Soudní dvůr Evropské unie v případě zrušení rozhodnutí Tribunálu věc vrátit zpět Tribunálu k rozhodnutí nebo vydat sám konečné rozhodnutí ve věci, pokud to soudní řízení dovoluje.
25
V projednávané věci je namístě, aby Soudní dvůr vydal sám konečné rozhodnutí o návrhu navrhovatelky na vstup do řízení jako vedlejší účastnice.
26
Je nesporné, že tento návrh byl podán po uplynutí šestitýdenní lhůty stanovené v čl. 143 odst. 1 jednacího řádu Tribunálu.
27
Navrhovatelka nicméně tvrdí, že uvedený návrh musí být považován za přípustný, když předkládá tří důvody, z nichž první vychází z článku 40 statutu Soudního dvora Evropské unie, jakož i z článku 47 Listiny, druhý z článku 45 tohoto statutu a třetí z práva na účinnou právní ochranu, práva na obhajobu a zásad rovnosti zbraní a řádného výkonu spravedlnosti.
K prvnímu důvodu, vycházejícímu z článku 40 statutu Soudního dvora Evropské unie a z článku 47 Listiny
Argumentace
28
Společnost St. Jude Medical Coordination Center se domnívá, že jednací řád Tribunálu nestanoví žádné pravidlo, které by upravovalo případný vstup vedlejšího účastníka do řízení v „pilotní“ věci, pokud jde o navrhovatelku ve věci přerušené do rozhodnutí této „pilotní“ věci, pokud byla uvedená „pilotní“ věc Soudním dvorem vrácena zpět Tribunálu.
29
V této souvislosti je třeba připustit, že takový účastník řízení by měl mít možnost podat návrh na vstup jako vedlejší účastník do řízení v téže „pilotní“ věci, pokud ji Soudní dvůr vrátil zpět Tribunálu. V opačném případě by byla tomuto účastníkovi řízení odepřena spravedlnost v rozporu s článkem 40 statutu Soudního dvora Evropské unie, který nestanoví žádnou lhůtu, a s článkem 47 Listiny.
30
Navržené řešení je ostatně rovněž v souladu s čl. 71 odst. 4 jednacího řádu Tribunálu, který stanoví, že ode dne pokračování v řízení, které bylo přerušeno, se přerušené procesní lhůty nahradí novými lhůtami, které začínají běžet dnem, kdy je v tomto řízení pokračováno.
31
Mimoto je třeba použít analogii s čl. 129 odst. 4 jednacího řádu Soudního dvora, který umožňuje vyhovět návrhu na vstup vedlejšího účastníka do řízení podanému po uplynutí lhůty uvedené za tímto účelem v článku 130 tohoto jednacího řádu, avšak dříve než bylo rozhodnuto o zahájení ústní části řízení.
32
V důsledku toho měl Tribunál znovuotevřít písemnou část řízení nebo podle čl. 89 odst. 3 písm. b) jednacího řádu Tribunálu prostřednictvím organizačního procesního opatření vyzvat navrhovatelku, aby se písemně vyjádřila.
Posouzení
33
Úvodem je třeba uvést, že na rozdíl od toho, co tvrdí navrhovatelka, jednací řád Tribunálu obsahuje pravidla použitelná na vedlejší účastenství v „pilotní“ věci, pokud jde o navrhovatelku ve věci, která byla přerušena do rozhodnutí této „pilotní“ věci, pokud je tato „pilotní“ věc Soudním dvorem vrácena zpět Tribunálu.
34
Články 142 až 145 jednacího řádu Tribunálu sice neupravují postavení osob, kterým Soudní dvůr umožnil vstoupit do řízení jako vedlejším účastníkům ve věci ve fázi řízení o kasačním opravném prostředku, pokud měl Soudní dvůr za to, že kasační opravný prostředek je opodstatněný, zrušil rozhodnutí Tribunálu a vrátil věc zpět Tribunálu k rozhodnutí, stanoví však pravidla týkající se podávání návrhů na vstup vedlejšího účastníka do řízení před Tribunálem a přezkumu těchto návrhů [v tomto smyslu viz usnesení ze dne 1. srpna 2022, Atlas Copco Airpower a Atlas Copco v. Komise, C‑31/22 P(I), EU:C:2022:620, bod 69].
35
V této souvislosti je třeba uvést, že pravidlo stanovené v čl. 143 odst. 1 tohoto jednacího řádu, podle kterého se návrh na vstup vedlejšího účastníka do řízení podává ve lhůtě šesti týdnů ode dne zveřejnění oznámení o podání návrhu na zahájení řízení v dotčené věci v Úředním věstníku Evropské unie, se použije při vrácení věci zpět Tribunálu Soudním dvorem [v tomto smyslu viz usnesení ze dne 1. srpna 2022, Atlas Copco Airpower a Atlas Copco v. Komise, C‑31/22 P(I), EU:C:2022:620, bod 40].
36
Kromě toho článek 71 uvedeného jednacího řádu vymezuje dobu a účinky přerušení řízení, aniž navrhovateli v přerušené věci přiznává jakákoli zvláštní procesní práva v jiných věcech.
37
Z toho vyplývá, že takový účastník řízení podléhá, podal-li návrh na vstup vedlejšího účastníka do řízení v jiné věci, pravidlům stanoveným v článcích 142 až 145 téhož jednacího řádu, včetně pravidla stanoveného v čl. 143 odst. 1 tohoto řádu.
38
Skutečnost, které se dovolává navrhovatelka, že článek 40 statutu Soudního dvora Evropské unie nestanoví lhůtu pro podání návrhu na vstup vedlejšího účastníka do řízení, nemůže vést k vyloučení použití čl. 143 odst. 1 jednacího řádu Tribunálu, neboť z čl. 53 druhého pododstavce tohoto statutu vyplývá, že řízení před Tribunálem bude podle potřeby doplněno jednacím řádem Tribunálu.
39
Striktní použití lhůty stanovené v tomto čl. 143 odst. 1 mimoto odpovídá požadavku právní jistoty a nutnosti zabránit jakékoli diskriminaci nebo svévolnému zacházení při výkonu spravedlnosti [v tomto smyslu viz usnesení místopředsedy Soudního dvora ze dne 5. července 2018, Müller a další v. QH, C‑187/18 P(I), nezveřejněné, EU:C:2018:543, bod 20, jakož i citovaná judikatura].
40
Tudíž pokud navrhovatelka v podstatě tvrdí, že zamítnutí jejího návrhu na vstup vedlejšího účastníka do řízení je v rozporu s článkem 47 Listiny, je třeba uvést, že v souladu s ustálenou judikaturou Soudního dvora není právo být vyslechnut a právo na účinnou soudní ochranu nijak dotčeno striktním uplatňováním unijní právní úpravy týkající se procesních lhůt [usnesení místopředsedy Soudního dvora ze dne 17. května 2022, Shanghai Panati v. EUIPO, C‑103/22 P(I), nezveřejněné, EU:C:2022:399, bod 56 a citovaná judikatura].
41
Kromě toho pravidlo stanovené v čl. 71 odst. 4 jednacího řádu Tribunálu, podle něhož se ode dne pokračování v řízení, které bylo přerušeno, přerušené procesní lhůty nahradí novými lhůtami, které začínají běžet dnem, kdy je v tomto řízení pokračováno, je v projednávané věci irelevantní, jelikož se toto pravidlo použije na procesní lhůty týkající se přerušených věcí, a nikoli na procesní lhůty týkající se „pilotních“ věcí.
42
Rovněž je třeba odmítnout argument navrhovatelky, který vychází z nutnosti obdobného použití čl. 129 odst. 4 jednacího řádu Soudního dvora, který stanoví možnost přihlédnout k návrhu na vstup vedlejšího účastníka do řízení, který je předložen po uplynutí šestitýdenní lhůty uvedené v čl. 130 odst. 1 tohoto jednacího řádu, avšak dříve než bylo rozhodnuto o zahájení ústní části řízení podle čl. 60 odst. 4 uvedeného jednacího řádu.
43
Taková možnost byla totiž stanovena v čl. 115 odst. 1, ve spojení s čl. 116 odst. 6 jednacího řádu Tribunálu ze dne 2. května 1991, ve znění ze dne 19. června 2013. Článek 143 nového jednacího řádu Tribunálu, který je formulován jasně a nepodmíněně, však právě tuto možnost nepřevzal, takže jej nelze obdobně použít [v tomto smyslu viz usnesení místopředsedy Soudního dvora ze dne 5. července 2018, Müller a další v. QH, C‑187/18 P(I), nezveřejněné, EU:C:2018:543, bod 27].
44
S přihlédnutím k těmto skutečnostem není třeba znovuotevřít písemnou část řízení ani nařídit organizační procesní opatření podle čl. 89 odst. 3 písm. b) jednacího řádu Tribunálu, neboť toto ustanovení v každém případě umožňuje vyzvat k vyjádření nikoli třetí osoby, ale účastníky řízení.
45
V důsledku toho první důvod, který předkládá navrhovatelka, nemůže prokázat, že by návrhu na vstup vedlejšího účastníka do řízení mělo být vyhověno.
K druhému důvodu, vycházejícímu z článku 45 statutu Soudního dvora Evropské unie
Argumentace
46
Společnost St. Jude Medical Coordination Center tvrdí, že pokud by Soudní dvůr dospěl k závěru, že se v projednávané věci použije čl. 143 odst. 1 jednacího řádu Tribunálu, musí být její návrh na vstup vedlejšího účastníka do řízení přesto považován za přípustný podle článku 45 statutu Soudního dvora Evropské unie.
47
Zaprvé pro ni bylo prakticky nemožné podat tento návrh ve lhůtě stanovené jednacím řádem Tribunálu, neboť nemohla očekávat, že věc T‑420/16 bude přerušena, a rozhodnutí o přerušení této věci jí bylo oznámeno po uplynutí této lhůty.
48
Zadruhé, pokud by se mělo mít za to, že společnost St. Jude Medical Coordination Center pochybila, když nepředložila návrh na vstup vedlejšího účastníka do řízení před uplynutím této lhůty, jednalo by se o omluvitelný omyl vzhledem k okolnostem přerušení věci T‑420/16 a neexistenci procesních pravidel upravujících konkrétní situaci, v níž se nacházela.
Posouzení
49
Zaprvé z ustálené judikatury Soudního dvora vyplývá, že od použití unijních právních předpisů upravujících procesní lhůty se lze odchýlit pouze za zcela výjimečných okolností působení náhody nebo vyšší moci v souladu s čl. 45 druhým pododstavcem statutu Soudního dvora Evropské unie [v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 14. prosince 2016, SV Capital v. ABE, C‑577/15 P, EU:C:2016:947, bod 56, jakož i usnesení místopředsedy Soudního dvora ze dne 5. července 2018, Müller a další v. QH, C‑187/18 P(I), nezveřejněné, EU:C:2018:543, bod 21].
50
Pojem „působení vyšší moci nebo náhody“, který odpovídá výjimečným okolnostem, zahrnuje objektivní prvek, který se týká neobvyklých okolností, které s dotčenou osobou nesouvisí, a subjektivní prvek, který se vztahuje k povinnosti dotčené osoby chránit se před důsledky neobvyklé události přijetím vhodných opatření bez nadměrných obětí [usnesení místopředsedy Soudního dvora ze dne 5. července 2018, Müller a další v. QH, C‑187/18 P(I), nezveřejněné, EU:C:2018:543, bod 39, jakož i citovaná judikatura].
51
V projednávané věci je třeba připomenout, že čl. 69 písm. d) jednacího řádu Tribunálu stanoví, že probíhající řízení může být přerušeno v jiných zvláštních případech, pokud to vyžaduje řádný výkon spravedlnosti.
52
Vzhledem k tomu, že označení věci jako „pilotní“ vychází právě z vůle zajistit řádný výkon spravedlnosti, je třeba se domnívat, že rozhodnutí o přerušení řízení ve věci T‑420/16 představuje použití tohoto čl. 69 písm. d).
53
Toto rozhodnutí, ačkoli je mimo vůli navrhovatelky, tedy nelze považovat za neobvyklou okolnost [obdobně viz usnesení místopředsedy Soudního dvora ze dne 5. července 2018, Müller a další v. QH, C‑187/18 P(I), nezveřejněné, EU:C:2018:543, bod 41].
54
Zdá se tedy, aniž je třeba určit, zda se navrhovatelka mohla chránit před důsledky tohoto rozhodnutí, že navrhovatelka neprokázala existenci působení vyšší moci nebo náhody.
55
Zadruhé od použití unijních právních předpisů upravujících procesní lhůty se lze rovněž odchýlit v případě „omluvitelného omylu“ tohoto účastníka řízení, přičemž se tento pojem, který je třeba vykládat restriktivně, vztahuje pouze na výjimečné okolnosti, za kterých zejména dotčený orgán jednal tak, že lze připustit, že toto jednání samo o sobě nebo v rozhodující míře způsobilo, že jednotlivec v dobré víře, jenž prokázal veškerou řádnou péči požadovanou od běžně informovaného subjektu, mohl být zmaten [v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 14. prosince 2016, SV Capital v. ABE, C‑577/15 P, EU:C:2016:947, bod 59, jakož i usnesení místopředsedy Soudního dvora ze dne 5. července 2018, Müller a další v. QH, C‑187/18 P(I), nezveřejněné, EU:C:2018:543, bod 42].
56
V projednávané věci sice navrhovatelka tvrdí, že jednací řád Tribunálu neobsahuje pravidla přímo použitelná na její situaci, avšak z přezkumu prvního důvodu vyplývá, že tato situace je upravena čl. 143 odst. 1 tohoto jednacího řádu.
57
Toto ustanovení je přitom formulováno jasně a nepodmíněně, což neponechává žádný prostor pro výkladové obtíže.
58
Kromě toho navrhovatelka nijak neprokázala existenci jednání Tribunálu, které by mohlo způsobit zmatení ohledně posouzení lhůty stanovené v tomto ustanovení.
59
Za těchto podmínek navrhovatelka neprokázala, že se dopustila omluvitelného omylu.
60
V důsledku toho druhý důvod, který předkládá navrhovatelka, nemůže prokázat, že by jejímu návrhu na vstup vedlejšího účastníka do řízení mělo být vyhověno.
K třetímu důvodu, vycházejícímu z práva na účinnou právní ochranu, práva na obhajobu, jakož i zásad rovnosti zbraní a řádného výkonu spravedlnosti
Argumentace
61
Společnost St. Jude Medical Coordination Center tvrdí, že z judikatury Soudního dvora vyplývá, že rozsudek v „pilotní“ věci může mít nepřiměřené důsledky pro souběžně projednávané věci, v nichž je požadováno zrušení téhož aktu. Účastníci řízení v těchto souběžně projednávaných věcech mají tedy právní zájem vstoupit jako vedlejší účastník do „pilotní“ věci v souladu s článkem 40 statutu Soudního dvora Evropské unie.
62
Takové řešení je mimoto vyžadováno na základě zásady rovnosti zbraní, která je nedílnou součástí zásady účinné soudní ochrany.
63
Toto řešení by mělo být použito na společnost St. Jude Medical Coordination Center tím spíše, že tato společnost by mohla předložit zásadní skutečnosti a právní argumenty na podporu návrhových žádání společnosti Magnetrol International. Jeden z hlavních důvodů předložených ve věci T‑420/16 totiž nebyl uplatněn ve věcech T‑131/16 a T‑263/16. Navrhovatelka by tedy byla zbavena jakékoliv skutečné možnosti hájit tyto důvody, pokud by jí nebylo umožněno stát se účastníkem řízení ve věci T‑263/16 RENV.
Posouzení
64
Veškeré argumenty týkající se třetího důvodu, který předkládá společnost St. Jude Medical Coordination Center, mají za cíl v podstatě prokázat, že měla určitý zájem na vstupu do řízení jako vedlejší účastník ve věci T‑263/16 RENV a že jí tento zájem nebylo možné upřít, aniž bylo porušeno její právo na účinnou právní ochranu, její právo na obhajobu a zásady rovnosti zbraní a řádného výkonu spravedlnosti.
65
Z bodů 44, 49 a 55 tohoto usnesení nicméně vyplývá, že návrh na vstup vedlejšího účastníka do řízení před Tribunálem musí být podán ve lhůtě stanovené v čl. 143 odst. 1 jeho jednacího řádu, s výjimkou případů, kdy je třeba k použití pravidla stanoveného v tomto ustanovení nepřihlédnout z důvodu působení náhody, vyšší moci nebo omluvitelného omylu.
66
Vzhledem k tomu, že je nesporné, že návrh na vstup vedlejšího účastníka do řízení nebyl podán v této lhůtě a že z přezkumu argumentů společnosti St. Jude Medical Coordination Center týkajících se druhého důvodu, který předkládá, vyplývá, že neprokázala existenci působení náhody nebo vyšší moci nebo omluvitelného omylu, okolnost, že by návrhu na vstup vedlejšího účastníka do řízení předloženého navrhovatelkou včas mělo být s ohledem na její zájem na vstup do řízení jako vedlejší účastník vyhověno, a to za předpokladu, že by byl tento zájem prokázán, nemůže prokazovat přípustnost návrhu na vstup vedlejšího účastníka do řízení předloženého navrhovatelkou před Tribunálem.
67
Třetí důvod, který předkládá navrhovatelka, tedy nemůže prokázat, že by jejímu návrhu na vstup vedlejšího účastníka do řízení mělo být vyhověno.
68
Vzhledem k tomu, že žádný z argumentů, které uvádí společnost St. Jude Medical Coordination Center, neodůvodňuje vyhovění návrhu na vstup vedlejšího účastníka do řízení, který podala po uplynutí šestitýdenní lhůty stanovené v čl. 143 odst. 1 jednacího řádu Tribunálu, musí být tento návrh odmítnut jako nepřípustný.
K nákladům řízení
69
Podle článku 184 odst. 2 jednacího řád Soudního dvora platí, že je-li kasační opravný prostředek opodstatněný a Soudní dvůr vydá sám konečné rozhodnutí ve věci, rozhodne o nákladech řízení.
70
Podle článku 138 odst. 1 tohoto řádu, který se použije na řízení o kasačním opravném prostředku na základě čl. 184 odst. 1 tohoto řádu, se účastníku řízení, který neměl úspěch ve věci, uloží náhrada nákladů řízení, pokud to účastník řízení, který měl ve věci úspěch, požadoval.
71
Pokud jde o náklady v řízení o kasačním opravném prostředku, i když Komise neměla ve věci úspěch, společnost St. Jude Medical Coordination Center nepožadovala náhradu nákladů řízení. Každá z účastnic řízení tudíž ponese vlastní náklady v tomto řízení o kasačním opravném prostředku.
72
Pokud jde o náklady řízení v prvním stupni, je třeba uvést, že napadené usnesení bylo přijato, aniž byl návrh na vstup vedlejšího účastníka do řízení oznámen účastnicím řízení ve věci T‑263/16 RENV, kterým tedy nevznikly náklady spojené s tímto řízením. Navrhovatelka, jejíž návrh na vstup vedlejšího účastníka do řízení byl zamítnut, tudíž ponese vlastní náklady uvedeného řízení.
Z těchto důvodů místopředseda Soudního dvora rozhodl takto:
1)
Usnesení předsedkyně druhého senátu Tribunálu Evropské unie ze dne 21. prosince 2021, Magnetrol International v. Komise (T‑263/16 RENV, nezveřejněné, EU:T:2021:947), se zrušuje.
2)
Návrh na vstup vedlejšího účastníka do řízení ve věci T‑263/16 RENV podaný společností St. Jude Medical Coordination Center BV se zamítá.
3)
Společnost St. Jude Medical Coordination Center BV a Evropská komise ponesou vlastní náklady řízení o kasačním opravném prostředku.
4)
Společnost St. Jude Medical Coordination Center BV ponese vlastní náklady řízení v prvním stupni.
Podpisy.
(
*1
) – Jednací jazyk: angličtina.