null
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA
JEANA RICHARDA DE LA TOUR
přednesené dne 5. března 2026(1)
Věc C‑862/24
Satiksmes ministrija
za účasti:
A
[žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, kterou podal Augstākā tiesa (Senāts) (Nejvyšší soud, Lotyšsko)]
„ Řízení o předběžné otázce – Letecká doprava – Nařízení (ES) č. 216/2008 – Společná pravidla v oblasti civilního letectví – Nařízení (EU) č. 1178/2011 – Posádka v civilním letectví – Průkaz způsobilosti soukromého pilota – Zkouška dovednosti – Podvodné jednání žadatele – Dočasný zákaz opakovat zkoušku dovednosti a získat průkaz způsobilosti – ARA.GEN.355 písm. e) – Nezbytná opatření pro vynucování k zabránění dalšímu nesplnění požadavků – Zkouška z teoretických znalostí – ARA.FCL.300 písm. f) – Analogické použití dočasného zákazu opakování zkoušky z teoretických znalostí – Zásada právní jistoty – Listina základních práv Evropské unie – Článek 15 – Právo svobodné volby povolání“
I.      Úvod
1.        Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu ARA.GEN.355 písm. e) a ARA.FCL.300 písm. f), které jsou uvedeny v příloze VI nařízení (EU) č. 1178/2011(2), jakož i čl. 52 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie(3) a zásady právní jistoty.
2.        Tato žádost byla předložena v rámci sporu mezi A a Satiksmes ministrija (ministerstvo dopravy, Lotyšsko) ve věci rozhodnutí Civilās aviācijas aģentūra (Agentura pro civilní letectví, Lotyšsko) (dále jen „Agentura“), potvrzeného tímto ministerstvem, kterým tato agentura v návaznosti na zjištění, že se A dopustil podvodu při zkoušce dovednosti za účelem získání průkazu způsobilosti soukromého pilota, zrušila výsledky této zkoušky a zakázala mu znovu vykonat uvedenou zkoušku a získat tento průkaz způsobilosti po dobu jednoho roku.
3.        Otázka položená Augstākā tiesa (Senāts) (Nejvyšší soud, Lotyšsko), který je předkládajícím soudem, se týká legality tohoto rozhodnutí o zákazu, které není upraveno ani nařízením č. 1178/2011, ani vnitrostátním ustanovením.
4.        Uvedu důvody, proč jsem toho názoru, že v případě předložení padělaného zápisníku letů za účelem splnění požadavků zkoušky dovednosti, která je povinná pro získání průkazu způsobilosti soukromého pilota, musí být ARA.GEN.355 písm. e), který je uveden v příloze VI nařízení č. 1178/2011, vykládán v tom smyslu, že neopravňuje příslušný úřad k tomu, aby vůči žadateli o takový průkaz přijal preventivní opatření spočívající v zákazu konání zkoušky dovednosti, které je obdobné opatření stanovenému v ARA.FCL.300 písm. f)., vloženému do této přílohy, aniž by to bylo výslovně stanoveno vnitrostátním ustanovením.
II.    Právní rámec
A.      Unijní právo
1.      Nařízení (ES) č. 216/2008
5.        Body 3, 11 a 12 odůvodnění nařízení (ES) č. 216/2008(4) uvádějí:
„(3)      [Úmluva o mezinárodním civilním letectví, podepsaná v Chicagu dne 7. prosince 1944(5),] již stanoví minimální normy k zajištění bezpečnosti civilního letectví a k němu se vztahující ochrany životního prostředí. Hlavní požadavky [Evropské unie] a pravidla přijatá k jejich provádění by měly zajistit, aby členské státy plnily své závazky sjednané v Chicagské úmluvě, včetně závazků vůči třetím zemím.
[...]
(11)      Měla by být zajištěna dostatečná pružnost při řešení zvláštních okolností, jako v případě naléhavých bezpečnostních opatření nebo nepředvídaných či omezených provozních potřeb. Měla by být rovněž přijata ustanovení pro dosahování stejné úrovně bezpečnosti jinými prostředky. Členské státy by měly být oprávněny udělovat výjimky z požadavků tohoto nařízení a prováděcích pravidel k němu, pokud je působnost těchto výjimek přísně omezena a podléhají-li odpovídající kontrole Společenství.
(12)      Vzniká [...] potřeba zřídit Evropskou agenturu pro bezpečnost letectví (dále jen ‚[EASA]‘), která bude v technických záležitostech nezávislá a bude mít právní, správní a finanční samostatnost. Proto je nezbytné a vhodné, aby [EASA] byla subjektem [Unie], který má právní subjektivitu a vykonává prováděcí pravomoci svěřené mu tímto nařízením.“
6.        Článek 2 odst. 1 tohoto nařízení stanoví:
„Základním cílem tohoto nařízení je stanovit a udržovat vysokou a jednotnou úroveň bezpečnosti civilního letectví v Evropě[(6)].“
7.        Článek 7 odst. 2 první a druhý pododstavec uvedeného nařízení stanoví:
„S výjimkou výcviku může osoba vykonávat funkci pilota pouze v případě, že je držitelem průkazu způsobilosti a příslušného lékařského osvědčení pro vykonávanou činnost.
Osobě je vydán průkaz způsobilosti pouze v případě, že splňuje pravidla pro zajištění souladu s hlavními požadavky na teoretické znalosti, praktické dovednosti, jazykové znalosti a zkušenosti stanovené v příloze III.“
8.        Článek 68 nařízení č. 216/2008 stanoví:
„Členské státy stanoví sankce za porušení tohoto nařízení a prováděcích pravidel k němu. Sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.“
9.        Příloha III tohoto nařízení, nadepsaná „Hlavní požadavky na vydávání průkazů způsobilosti pilotům podle článku 7“, v bodě 1.a.1 stanoví:
„Osoba podstupující výcvik pro řízení letadla musí mít dostatečné vzdělání a být fyzicky i duševně způsobilá k tomu, aby získala, uchovala si a prokázala příslušné teoretické znalosti a praktické dovednosti.“
2.      Nařízení č. 1178/2011
10.      Bod 5 odůvodnění nařízení č. 1178/2011 uvádí:
„Nařízení [č. 216/2008] požaduje, aby [Evropská komise] přijala nezbytná prováděcí pravidla pro stanovení podmínek pro vydávání osvědčení pilotům i osobám, které se podílejí na jejich výcviku, zkouškách a přezkušování, pro vydávání osvědčení palubním průvodčím a pro posouzení jejich zdravotní způsobilosti.“
11.      Podle čl. 1 bodu 1 tohoto nařízení toto nařízení stanoví prováděcí pravidla zejména pro „různé kvalifikace pro průkazy způsobilosti pilotů, podmínky pro vydávání, zachování, změny, omezování, pozastavení nebo zrušení platnosti průkazů způsobilosti“.
12.      Článek 11b uvedeného nařízení, nadepsaný „Způsobilost pro vykonávání dohledu“, v odst. 5 písm. f) a v odstavci 6 stanoví:
„5.      Personál pověřený příslušným úřadem prováděním úkolů spojených s osvědčováním a/nebo dohledem je zmocněn přinejmenším k vykonávání těchto úkolů:
[...]
f)      přijímat nebo iniciovat potřebná donucovací opatření.
6.      Úkoly uvedené v odstavci 5 se plní v souladu s platnými právními předpisy příslušného členského státu.“
13.      Příloha I téhož nařízení odpovídá „části FCL“(7). V hlavě A této přílohy, nadepsané „Obecné požadavky“, stanoví FCL.030 týkající se „zkoušky praktické dovednosti“ následující:
„a)      Před zkouškou dovednosti pro vydání průkazu způsobilosti, kvalifikace nebo osvědčení musí žadatel úspěšně vykonat požadovanou zkoušku z teoretických znalostí, s výjimkou žadatelů navštěvujících kurz integrovaného letového výcviku.
Před vykonáním zkoušek dovednosti musí být každopádně ukončena výuka teoretických znalostí.
b)      Až na případy, kdy se vydává průkaz způsobilosti dopravního pilota, musí být žadatel o zkoušku dovednosti k této zkoušce doporučen organizací/osobou odpovědnou za výcvik po dokončení výcviku. Examinátorovi jsou dány k dispozici záznamy o výcviku.“
14.      V hlavě C přílohy I nařízení č. 1178/2011, která se týká zejména průkazu způsobilosti soukromého pilota (PPL)(8), oddíl 1 stanoví „[o]becné požadavky“. FCL.235, obsažený v tomto oddíle a nadepsaný „Zkouška dovednosti“, v písmenu a) stanoví:
„Žadatelé o průkaz [...] PPL musí vykonáním zkoušky dovednosti prokázat schopnost provádět příslušné postupy a manévry[(9)] v příslušné kategorii letadel ve funkci velitele letadla s kvalifikovaností odpovídající uděleným právům.“
15.      Příloha VI tohoto nařízení stanoví „[p]ožadavky Úřadu pro posádky letadel“(10). V této příloze, hlava GEN(11), oddíl III, uvedeného nařízení, týkající se „dozoru, vydávání osvědčení a vynucování“, ARA.GEN.355, nadepsaný „Nálezy a nápravná opatření – osoby“(12), v písmenu e) upřesňuje:
„Shledá-li příslušný úřad při vykonávání dozoru nebo jakýmkoli jiným způsobem, že určitá osoba, na kterou se vztahují požadavky stanovené nařízením [č. 216/2008] a jeho prováděcími pravidly a která není držitelem průkazu způsobilosti, osvědčení, kvalifikace nebo atestace vydaných v souladu s tímto nařízením a jeho prováděcími pravidly, neplní příslušné požadavky, přijme tento příslušný úřad, který zjistil tuto neshodu, veškerá nezbytná opatření pro vynucování, aby zabránil dalšímu neplnění těchto požadavků.“
16.      V příloze VI, hlava FCL, nadepsaná „Zvláštní požadavky vztahující se na udělování průkazů způsobilosti členům letové posádky“, oddíl II nařízení č. 1178/2011, týkající se „průkazů způsobilosti, kvalifikací a osvědčení“, ARA.FCL.250, který upravuje „omezení, pozastavení nebo zrušení platnosti průkazů způsobilosti, kvalifikace a osvědčení“, stanoví v písmenu a):
„Příslušný úřad omezí, resp. pozastaví nebo zruší platnost průkazu způsobilosti pilota a souvisejících kvalifikací či osvědčení v souladu s ARA.GEN.355 mimo jiné za těchto okolností:
1)      průkaz způsobilosti pilota, kvalifikace či osvědčení byly získány paděláním předložených dokladů;
2)      v případě padělání deníku a záznamů v průkazu způsobilosti nebo osvědčení;
[...]“
17.      V příloze VI hlavě FCL oddíle III tohoto nařízení, který se týká „[z]koušky teoretických znalostí“, ARA.FCL.300, nadepsaný „Zkušební postupy“(13), v písmeni f) stanoví:
„Žadatele, kteří byli usvědčeni z podvádění, příslušný úřad nepřipustí k žádným dalším zkouškám po dobu nejméně 12 měsíců od data konání zkoušky, při níž se dopustili podvodu.“
B.      Lotyšské právo
18.      Článek 6 likums „Par aviāciju“ (zákon o letectví)(14) ze dne 5. října 1994 v odst. 2 bodě 5 a v odstavci 5 stanoví:
„Agentura [...]:
[...]
5)      provádí osvědčování a dozor nad posádkou v civilním letectví, včetně vydávání, prodlužování, pozastavování nebo rušení průkazů způsobilosti členů posádek letadla, řídících letového provozu, provozovatelů služeb informování o letovém provozu a personálu pro technickou údržbu letadel v civilním letectví.
[...]
Agentura [...] může vydávat správní akty, kterými se ukládají zákazy nebo omezení činností souvisejících s certifikací posádek v civilním letectví a institucí pro odborný rozvoj posádek v civilním letectví, užíváním vzdušného prostoru Lotyšské republiky nebo provozem letadel civilního letectví, letišť a jiných zařízení a vybavení civilního letectví, aby zajistila provádění požadavků na bezpečnost civilního letectví a spolehlivost letů letadel stanovených unijní právní úpravou. Správní akty Agentury [...] podléhají soudnímu přezkumu bez možnosti odvolání k nadřízenému orgánu. Opravný prostředek proti správnímu aktu nemá odkladný účinek.“
III. Skutkové okolnosti sporu v původním řízení a předběžné otázky
19.      A vyvinul činnost za účelem získání průkazu způsobilosti soukromého pilota [PPL(A)](15). Za tímto účelem musel po získání osvědčení zdravotní způsobilosti příslušné třídy, které je předpokladem pro výkon práv pilota-žáka, složit a úspěšně absolvovat zkoušku z teoretických znalostí a poté z praktických dovedností u schválené organizaci pro výcvik.
20.      Poté, co se dne 6. října 2017 obrátil na Agenturu a získal osvědčení zdravotní způsobilosti, předložil jí dne 6. prosince 2017 formulář žádosti o zkoušku dovednosti a jmenování examinátora. A přiložil osvědčení bulharské letecké akademie ze dne 5. prosince 2017, které potvrzuje, že v období od 23. října 2017 do 5. prosince 2017 úspěšně absolvoval modulový kurz výcviku v létání k získání průkazu způsobilosti soukromého pilota. Dne 16. prosince 2017 Agentura obdržela od examinátora elektronicky formulář o provedení zkoušky dovednosti, kterou A složil dne 12. prosince 2017 ve Španělsku, k němuž byla přiložena kopie jeho zápisníku letů člena letové posádky.
21.      Při ověřování provedeném Agenturou dne 17. ledna 2018 Agentura zjistila nesrovnalosti týkající se letového výcviku doloženého A. Příslušný bulharský vnitrostátní orgán sdělil, že bulharská letecká akademie není oprávněna poskytovat letový výcvik mimo vzdušný prostor Bulharska a že nebylo možné potvrdit, že A v ní absolvoval výcvik. Dále dne 23. března 2018 obdržela Agentura informace od oprávněného subjektu pro technickou údržbu, které odhalily, že letecký výcvik A se neuskutečnil tak, jak bylo uvedeno v jeho zápisníku letů. Po výzvě Agentury k podání vysvětlení A později pouze požádal o stažení své žádosti o průkaz způsobilosti soukromého pilota [PPL(A)] a vyjádřil pochybnosti o pravomoci Agentury přezkoumat pilotní výcvik organizovaný bulharskou leteckou akademií.
22.      Dne 7. listopadu 2018 přijala Agentura rozhodnutí, kterým zaprvé zrušila výsledky zkoušky dovednosti, kterou A vykonal, zadruhé zakázala A do 7. listopadu 2019 znovu vykonat zkoušku dovednosti za účelem získání průkazu způsobilosti soukromého pilota a získat tento průkaz způsobilosti (dále jen „sporný zákaz“) a zatřetí informovala Komisi, EASA a její členské státy (dále jen „sporné rozhodnutí“). Agentura založila své rozhodnutí zejména na zjištění, že A padělal doklady týkající se svého letového výcviku, a že předložení zápisníku letů pilota examinátorovi je proto třeba považovat za sdělení nesprávných údajů a padělání dokladů. Své rozhodnutí odůvodnila rovněž tím, že se dovolávala zabránění možnému ohrožení spolehlivosti letadel civilního letectví.
23.      A podal k Administratīvā rajona tiesa (okresní správní soud, Lotyšsko) žalobu proti rozhodnutí ministerstva dopravy ze dne 17. května 2019, kterým bylo potvrzeno rozhodnutí Agentury. Tvrdil, že zákaz získat po určitou dobu průkaz způsobilosti soukromého pilota je svou povahou a účinky sankcí, pro kterou by příslušný lotyšský orgán musel konstatovat, že byl spáchán přestupek nebo trestný čin. Rovněž tvrdil, že vyvození takového zákazu z nařízení č. 1178/2011 per analogiam je neslučitelné se smyslem a systematikou tohoto nařízení. Tento soud prohlásil zákaz opakovat zkoušku dovednosti za protiprávní.
24.      Na základě odvolání ministerstva dopravy Administratīvā apgabaltiesa (krajský správní soud, Lotyšsko) potvrdil rozsudek Administratīvā rajona tiesa (okresní správní soud). Odvolací soud dospěl k závěru, že jednoletý zákaz opakování zkoušky dovednosti uložený Agenturou je sankcí s povahou trestu, která není výslovně stanovena žádným ustanovením, neboť ustanovení ARA.FCL.300 písm. f) není použitelné. Odvolací soud rovněž konstatoval, že ustanovení ARA.GEN.355 písm. e) neopravňuje příslušný úřad k přijímání rozhodnutí bez vnitrostátního právního základu, jelikož tento výklad potvrzuje EASA v dokumentu nazvaném „Přijatelné způsoby shody. Část FCL“.
25.      Ministerstvo dopravy podalo proti uvedenému rozsudku kasační opravný prostředek k Augstākā tiesa (Senāts) (Nejvyšší soud). Toto ministerstvo má za to, že výklad Administratīvā apgabaltiesa (krajský správní soud) je formalistický a není v souladu se systematikou ani s cílem nařízení č. 1178/2011. Tvrdí, že sporný zákaz není sankcí, ale prostředkem k zajištění vysoké úrovně bezpečnosti v oblasti civilního letectví, která je vyžadována zejména pro samostatné lety(16), které si A přeje uskutečnit. Rovněž tvrdí, že tento výklad vede ke snížení požadované úrovně civilního bezpečnosti a ohrožuje bezpečnost letů tím, že umožňuje pokračovat v působení v civilním letectví osobě, která není řádně vyškolena k provádění letů ani vycvičena v souladu se stanovenými požadavky(17).
26.      Augstākā tiesa (Senāts) (Nejvyšší soud) připomíná, že nařízení č. 216/2008 ani nařízení č. 1178/2011 neupřesňují, jaké důsledky pro žadatele vyplývají z toho, že při zkoušce dovednosti předložil examinátorovi nepravdivé údaje o získaném výcviku a letové praxi za účelem získání průkazu způsobilosti soukromého pilota. Je tedy na příslušném vnitrostátním orgánu v oblasti civilního letectví, aby určil vhodná opatření pro vynucování v případě padělání průkazu způsobilosti nebo zápisníku letů.
27.      V této souvislosti si předkládající soud klade otázku ohledně výkladu ustanovení ARA.GEN.355 písm. e), podle kterého příslušný úřad přijme veškerá nezbytná opatření pro vynucování, aby zabránil dalšímu neplnění těchto požadavků, jakož i ARA.FCL.300 písm. f), který stanoví, že příslušný úřad v případě podvádění u zkoušky z teoretických znalostí nepřipustí žadatele k žádným dalším zkouškám po dobu nejméně 12 měsíců.
28.      S ohledem na cíl bezpečnosti civilního letectví sledovaný nařízením č. 1178/2011 má předkládající soud za to, že není důvod, aby se k takové zkoušce a jejím důsledkům přistupovalo méně přísně než ke zkoušce z teoretických znalostí.
29.      Předkládající soud však s odkazem na čl. 52 odst. 1 Listiny vyjadřuje pochybnosti o tom, zda musí být sporný zákaz jasně vyjádřen právní normou. Tato věc se totiž dotýká práva svobodné volby povolání, chráněného článkem 15 Listiny, osoby, která si přeje využít těchto svobod získáním průkazu způsobilosti soukromého pilota za účelem provozování osobní letecké přepravy. Tento soud dodává, že podle zásady právní jistoty musí tento zákaz vyplývat přímo z konkrétního ustanovení nařízení č. 216/2008 nebo nařízení č. 1178/2011. Ustanovení těchto nařízení, která se týkají zkoušky dovednosti, přitom na rozdíl od ustanovení týkajících se zkoušky z teoretických znalostí výslovně neopravňují příslušný úřad k uložení takového zákazu. Kromě toho uvedený soud připomíná, že Soudní dvůr nicméně rozhodl, že skutečnost, že legislativní akt svěřuje orgánům pověřeným jeho provedením posuzovací pravomoc, není sama o sobě v rozporu s požadavkem předvídatelnosti, pokud jsou dodrženy určité záruky proti svévoli(18).
30.      Konečně předkládající soud zdůrazňuje, že podle vysvětlení ustanovení ARA.GEN.355 písm. e) zveřejněného EASA závisí druh opatření pro vynucování na použitelném vnitrostátním právu a může zahrnovat například zaplacení pokuty nebo zákaz výkonu funkce(19). V tomto ohledu uvádí, že jelikož nařízení je přímo použitelným unijním právním aktem, musí příslušný úřad přímo použít ustanovení ARA.GEN.355, písm. e). Dále podle čl. 6 odst. 2 bodu 5 a odstavce 5 zákona o letectví může tento úřad přijímat správní akty týkající se uplatňování zákazů nebo omezení činností souvisejících s certifikací posádek v civilním letectví za účelem zajištění provádění požadavků bezpečnosti civilního letectví a letů letadel stanovených unijní právní úpravou. Pravomoc svěřená uvedenému úřadu však nestanoví zvláštní dočasný zákaz za podvádění u zkoušky dovednosti.
31.      Kromě toho si předkládající soud klade otázku, zda se v tomto kontextu použije obecná zásada unijního práva, podle níž se jednotlivci nemohou podvodně nebo zneužívajícím způsobem dovolávat pravidel unijního práva.
32.      Předkládající soud z toho vyvozuje následující výklad: jelikož v příloze VI nařízení č. 1178/2011 ustanovení ARA.GEN.355 písm. e) zmocňuje příslušný úřad přijmout nezbytná opatření pro vynucování a v případě zkoušky z teoretických znalostí ustanovení ARA.FCL.300 písm. f) stanoví v důsledku podvodného jednání zákaz opakování zkoušek po dobu nejméně jednoho roku, pak by ze systematického hlediska a v zájmu zajištění cílů tohoto nařízení, jimiž jsou jednotně vysoká úroveň bezpečnosti civilního letectví ve všech oblastech zkoušek a zkoušek dovednosti, a dosažení užitečného účinku unijního práva nebylo odůvodněné nerozšířit stejná opatření pro vynucování na zkoušku praktických dovedností.
33.      Za těchto podmínek se Augstākā tiesa (Senāts) (Nejvyšší soud) rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky:
„1)      Je-li prokázáno, že se žadatel dopustil podvodného jednání tím, že v rámci zkoušky praktických dovedností předložil examinátorovi falešné doklady o získání praktického výcviku, je vnitrostátní orgán příslušný v oblasti letectví oprávněn, pro účely ustanovení ARA.GEN.355 písm. e) [...], dočasně zakázat dotyčné osobě opakovat zkoušku dovednosti za účelem získání průkazu způsobilosti soukromého pilota a získat tento průkaz způsobilosti?
2)      Musí být vysvětlení k ustanovení ARA.GEN.355 písm. e) [...], jak je uvedeno v dokumentu zveřejněném [EASA], nazvaném ‚Přijatelné způsoby shody. Část FCL‘, a sice že druh opatření pro vynucování závisí na použitelné vnitrostátní právní úpravě a může zahrnovat například zákaz výkonu funkce, vykládáno v tom smyslu, že zmocňuje příslušný orgán zvolit vhodná omezení [odvozená z bodu ARA.FCL.300 písm. f)], kterými se dosáhne cílů [nařízení č. 1178/2011], pokud vnitrostátní právo nestanoví konkrétní dočasný zákaz provedení zkoušky dovednosti za účelem získání průkazu způsobilosti soukromého pilota?
3)      Je výklad ustanovení ARA.FCL.300, písm. f) [...] v tom smyslu, že dočasný zákaz provedení zkoušky z teoretických znalostí stanovený v tomto bodě lze rozšířit na opakování zkoušky dovednosti, v souladu se zásadou právní jistoty a s čl. 52 odst. 1 Listiny?“
34.      Písemná vyjádření předložili A, ministerstvo dopravy, lotyšská a maďarská vláda, jakož i Komise. S výjimkou maďarské vlády se tyto zúčastněné strany zúčastnily jednání, které se konalo dne 3. prosince 2025, na němž odpověděly na otázky k ústnímu zodpovězení položené Soudním dvorem.
IV.    Analýza
35.      Předkládající soud musí rozhodnout o legalitě správního rozhodnutí, které zakazuje žadateli o získání průkazu způsobilosti soukromého pilota znovu složit zkoušku dovednosti a získat takový průkaz po dobu jednoho roku. Vzhledem k tomu, že unijní ani vnitrostátní právní ustanovení výslovně takový zákaz nestanoví, dotazuje se v podstatě Soudního dvora na výklad dvou ustanovení přílohy VI nařízení č. 1178/2011, a to ARA.GEN.355 písm. e) a ARA.FCL.300 písm. f).
36.      Moje analýza se postupně zaměří na odpověď na první z předběžných otázek a poté na třetí předběžnou otázku. Druhou otázkou se nebudu zabývat, neboť je bezpředmětná, jelikož stanovisko EASA týkající se ARA.GEN.355 písm. e) není právně závazné.
37.      V první části tedy vysvětlím právní rámec, do něhož ustanovení ARA.GEN.355 písm. e) a ARA.FCL.300 písm. f) spadají. Druhá část bude věnována kvalifikaci sporného zákazu. Ve třetí části se vyjádřím k míře přesnosti požadované pro použití ustanovení ARA.GEN.355 písm. e). Nakonec se ve svém stanovisku zaměřím na použití čl. 52 odst. 1 Listiny.
A.      Připomenutí legislativního rámce ustanovení ARA.GEN.355 písm. e) a ARA.FCL.300 písm. f)
38.      Tato ustanovení jsou obsažena v příloze VI nařízení č. 1178/2011, která stanoví technické požadavky a správní postupy týkající se posádek v civilním letectví. Jedná se o prováděcí nařízení k nařízení č. 216/2008, které stanoví společná pravidla Unie v oblasti civilního letectví(20). V této příloze VI, neboli části „ARA“, jsou uvedeny požadavky platné pro vnitrostátní úřady příslušné pro posádky. Obsahuje hlavu GEN, v níž je v rámci obecných požadavků uveden oddíl III týkající se „dozoru, vydávání osvědčení a vynucování“, a zejména ARA.GEN.355. Uvedená příloha VI dále obsahuje hlavu FCL, která je tak nazvána, protože se týká členů letové posádky(21). Její oddíl II se zabývá povinnostmi příslušného úřadu v oblasti průkazů způsobilosti, kvalifikací a osvědčení. V oddíle III, nadepsaném „Zkoušky teoretických znalostí“, je obsaženo ustanovení ARA.FCL.300, které upravuje zkušební postupy.
39.      Ustanovení ARA.FCL.300 písm. f) stanoví rozhodnutí, které musí příslušný úřad přijmout v případě podvádění u zkoušky z teoretických znalostí, a sice zákaz „[připustit žadatele k] dalším zkouškám po dobu nejméně 12 měsíců od data konání zkoušky, při níž se dopustili podvodu“(22). V části věnované zkouškám dovednosti neexistuje obdobné ustanovení.
40.      Ustanovení FCL.030, které je obsaženo v příloze I nařízení č. 1178/2011, nadepsané „[z]kouška praktické dovednosti“, stanoví, že této zkoušce musí předcházet úspěšně vykonaná zkouška z teoretických znalostí a obecně doporučení organizace nebo osoby odpovědné za výcvik. Podle mého názoru logicky neobsahuje žádné ustanovení týkající se podvodu, který mohl být spáchán při zkoušce dovednosti. Tato zkouška, definovaná v FCL.010 jako prokázání dovednosti, která případně zahrnuje ústní zkoušku, totiž nemůže být úspěšně složena podváděním. Žadatel tedy nemůže během zkoušky podvést examinátora ohledně své skutečné úrovně dovedností.
41.      Jediným možným podvodem je tedy podvod s doklady. Unijní normotvůrce jej zohlednil pouze v případě, že je odhalen až po získání průkazu způsobilosti. V hlavě týkající se FCL přílohy VI nařízení č. 1178/2011(23) se totiž ustanovení ARA.FCL.250(24) týká právě padělání dokladů uvedených v písm. a) bodě 1 a padělání deníku nebo záznamů v průkazu způsobilosti nebo osvědčení podle písm. a) bodu 2.
42.      Jedná se tedy o jediné další ustanovení v této hlavě týkající se FCL, které se týká podvodu. Stanoví zejména omezení, pozastavení nebo zrušení platnosti průkazu způsobilosti. Není stanovena žádná doba zákazu. Stejně tak není stanovena doba platnosti rozhodnutí o omezení nebo pozastavení průkazu způsobilosti. Teoreticky by tedy takové pozastavení mohlo být časově neomezené, čímž by bylo rovnocenné zákazu letu.
43.      V důsledku toho uvádím, že padělání zápisníku letů odhalené před získáním průkazu způsobilosti nebylo v nařízení č. 1178/2011 upraveno a že pokud již byl průkaz způsobilosti vydán, příslušný úřad přijme rozhodnutí „v souladu s ARA.GEN.355“(25), jak upřesňuje ARA.FCL.250.
44.      Cílem ARA.GEN.355, nadepsaného „Nálezy a opatření pro vynucování – osoby“, je stanovit postup, kterým se má řídit příslušný úřad pověřený ověřováním souladu s požadavky vztahujícími se na osoby, jak je definován v ARA.GEN.300 písm. a) vloženém do přílohy VI nařízení č. 1178/2011. ARA.GEN.355 písm. e) se výslovně týká situace, kdy osoba není držitelem průkazu způsobilosti. Stanoví, že „příslušný úřad, který zjistil tuto neshodu, [přijme] veškerá nezbytná opatření pro vynucování, aby zabránil dalšímu neplnění těchto požadavků“. Obdobný výraz je uveden v ARA.GEN.355 písm. b) bodě 2(26), pokud byl průkaz způsobilosti vydán a bylo zjištěno nesplnění požadavků držitele tohoto průkazu způsobilosti. Příslušný úřad je tak oprávněn přijmout opatření, která doplňují přijatá rozhodnutí o dočasném nebo trvalém omezení nebo zrušení používání průkazu způsobilosti.
45.      Je v této souvislosti výklad ARA.GEN.355 písm. e), jak jej zastává ministerstvo dopravy, lotyšská a maďarská vláda a Komise, dostatečným základem pro rozhodnutí o zákazu opakování zkoušky dovednosti a získání průkazu způsobilosti po dobu jednoho roku? Jinými slovy, jelikož neexistuje vnitrostátní právní úprava, která by výslovně stanovila, že lze přijmout tento sporný zákaz, má A pravdu, když tvrdí, že tento zákaz je protiprávní?
46.      Odpověď na tuto otázku, vyjádřenou v první předběžné otázce, vyžaduje určit, zda se přezkum legality sporného správního rozhodnutí týká sankce(27)trestní povahy(28) nebo preventivního opatření, a to s ohledem na judikaturu Soudního dvora a Evropského soudu pro lidská práva(29) týkající se uplatňování „kritérií Engel“(30), jelikož z vysvětlení k Listině základních práv(31) vyplývá, že v souladu s jejím čl. 52 odst. 3 má právo zaručené podle jejího článku 49 stejný smysl a rozsah jako právo zaručené Evropskou úmluvou o ochraně lidských práv a základních svobod(32). Nejasné ustanovení totiž může porušovat zásadu zákonnosti trestů stanovenou v čl. 49 odst. 1 první větě Listiny(33) pouze v případě, že ukládá sankci této povahy (B). Naproti tomu, pokud se čl. 49 odst. 1 první věta Listiny nepoužije, odpověď předkládajícímu soudu by podle mého názoru měla být poskytnuta na základě obecné zásady právní jistoty (C).
B.      Ke kvalifikaci sporného zákazu
47.      Ve sporném rozhodnutí, které je součástí spisu, který má Soudní dvůr k dispozici, se uvádí, že „[v]zhledem k výše uvedenému, pokud podvod spáchaný při zkoušce z teoretických znalostí má za následek zákaz opakování zkoušky po dobu nejméně 12 měsíců, je přiměřené uložit mu obdobnou sankci v případě podvodu a úmyslného poskytnutí nepřesných informací examinátorovi před zkouškou dovednosti, a to zákaz opakování zkoušky dovednosti a získání průkazu způsobilosti pilota po dobu nejméně 12 měsíců“(34).
48.      Nicméně vzhledem k tomu, že je nesporné, že Agentura jednala v rámci vymezeném ARA.GEN.355, je toto rozhodnutí podle mého názoru opatřením, a nikoli sankcí. V tomto smyslu zdůrazňuji výrazy „actions correctives [nápravná opatření]“ nebo „mesures nécessaires de mise en application [nezbytná opatření pro vynucování]“ použité ve francouzském jazykovém znění ustanovení ARA.GEN.355, které jasně vyjadřují neexistenci souvislosti s řízením vedoucím k donucovacímu rozhodnutí. I když tyto výrazy nemají ve většině jazykových znění žádný ekvivalent, s výjimkou italské verze, přičemž v anglickém znění je použito označení enforcement measures(35), sdílím názor Komise vyjádřený na jednání, podle něhož tento výraz odkazuje na opatření pro vynucování(36).
49.      Tato kvalifikace však neznamená, že není třeba určit, zda má sporný zákaz trestněprávní povahu. V tomto ohledu je vhodné odkázat, jak navrhla Komise na jednání, na rozhodnutí ESLP ze dne 9. října 2018, Seražin v. Chorvatsko(37), které se týkalo zákazu účasti na sportovních soutěžích doplněného povinností informovat policii, který soud uložil osobě odsouzené za výtržnictví. Na základě článku 4 protokolu č. 7 k EÚLP(38), který zakotvuje zásadu ne bis in idem neboli zásadu zákazu dvojího trestání, ESLP analyzoval toto vyloučení na základě kritérií Engel, aby určil, zda došlo k „trestnímu obvinění“ a k uložení „trestu“(39).
50.      Navrhuji proto, aby Soudní dvůr odkázal na svou ustálenou judikaturu založenou na kritériích Engel týkající se výkladu článku 50 Listiny, která byla přenesena na článek 49 Listiny, a to jak na jeho odstavec 3, tak na odstavec 1 poslední větu, s tím, že tato judikatura by měla být rozšířena i na první větu tohoto ustanovení, která zakotvuje zásadu legality vymezení trestných činů a trestů.
51.      Je tedy třeba připomenout, že prvním z kritérií Engel je právní kvalifikace protiprávního jednání v rámci vnitrostátního práva, druhým samotná povaha protiprávního jednání a třetím míra přísnosti sankce, která dotčené osobě hrozí(40).
52.      I když je na předkládajícím soudu, aby ve světle těchto kritérií posoudil, zda zákaz uložený A má trestní povahu ve smyslu čl. 49 odst. 1 Listiny, může nicméně Soudní dvůr rozhodující na základě žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce podat upřesňující vysvětlení, jejichž účelem je poskytnout uvedenému soudu vodítko při jeho posuzování(41).
53.      Pokud jde nejprve o první kritérium týkající se právní kvalifikace protiprávního jednání, z informací poskytnutých předkládajícím soudem vyplývá, že Agentura, která zjistila spáchání podvodu, přijala správní akt za podmínek stanovených v čl. 6 pátém pododstavci zákona o letectví. Podle lotyšského práva, které upravuje činnost Agentury, je tedy protiprávní jednání dotčené ve věci v původním řízení považováno za přestupek(42).
54.      S ohledem na další dvě kritéria uvedená v bodě 51 tohoto stanoviska je však třeba se ujistit, zda má uplatnění takového zákazu, jako je zákaz dotčený ve věci v původním řízení, trestněprávní povahu(43).
55.      Co se týče druhého kritéria, které se týká samotné povahy tohoto protiprávního jednání, je třeba ověřit, zda dotčené opatření sleduje mimo jiné represivní účel, což je vlastní sankci trestní povahy ve smyslu článku 49 Listiny, přičemž pouhá okolnost, že sleduje i preventivní účel ji sama o sobě nemůže zbavit kvalifikace trestní sankce. Je totiž v samotné povaze trestních sankcí, že sledují jak represi, tak prevenci(44) protiprávních jednání. Naproti tomu opatření, které se omezuje na nahrazení újmy způsobené předmětným protiprávním jednáním, trestní povahu nemá(45).
56.      V tomto ohledu, jak uvedl ESLP(46), je v praxi obtížné jasně rozlišovat mezi odrazením jakožto prvkem sankce a prevencí.
57.      Podle mého názoru však z rozhodnutí ve věci Seražin v. Chorvatsko jasně vyplývá, že je třeba brát v úvahu prevenci z hlediska veřejného zájmu, tj. ochrany budoucích obětí(47), spíše než z hlediska potenciálních pachatelů. Kromě toho skutečnost, že opatření způsobuje dotčené osobě újmu, nemá na tuto analýzu žádný vliv(48). Tuto analýzu lze tedy přímo uplatnit na oblast bezpečnosti civilního letectví z důvodu sledovaného cíle(49).
58.      Srovnání s rozhodnutím Seražin v. Chorvatsko, které se týká zákazu účasti na sportovních soutěžích doplněného povinností informovat policii(50), uloženého soudem osobě odsouzené za výtržnictví, je tak zajímavé z několika důvodů. Na jedné straně ESLP kvalifikoval toto opatření nikoli jako „trestní sankci“ v autonomním smyslu EÚLP(51)_přijatou v rámci „trestního řízení“(52), ale jako opatření přijaté preventivně s cílem zabránit riziku násilí. ESLP klade důraz spíše na ochranu veřejnosti než na potrestání osoby za její předchozí násilné chování v rámci sportovních soutěží(53).
59.      Na druhé straně se ESLP v rozhodnutí Seražin v. Chorvatsko(54) odvolal na svou judikaturu týkající se správního řízení o okamžitém odebrání nebo dočasném pozastavení řidičského průkazu(55). Tato analogie se mi v tomto případě jeví rovněž jako relevantní. ESLP rozhodl, že každé z těchto opatření představuje „preventivní opatření v oblasti bezpečnosti silničního provozu“(56), které nepředpokládá žádný přezkum nebo zjištění viny(57), a nikoli „trestní obvinění“ ve smyslu článku 6 EÚLP nebo článku 4 protokolu č. 7.
60.      V této judikatuře ESLP tedy vidím dva znaky, které jsou společné znakům sporného zákazu v projednávané věci. Prvním je skutečnost, že o tomto opatření může být rozhodnuto nezávisle na jakémkoli trestním stíhání. Zadruhé je toto opatření přijímáno za účelem rychlého splnění požadavku obecné bezpečnosti a na omezenou dobu.
61.      Podle téže logiky založené na obecném zájmu mám rovněž za to, že pro účely srovnání je do jisté míry zajímavá i judikatura Soudního dvora týkající se dočasného vyloučení hospodářských subjektů v rámci společné zemědělské politiky(58) .
62.      Soudní dvůr měl kromě toho obecně za to, že skutečnost, že dotčené opatření se netýká veřejnosti obecně, ale zvláštní kategorie adresátů, kteří vzhledem k tomu, že vykonávají činnost zvláště upravenou unijním právem, jsou povinni splňovat podmínky vyžadované tímto právem, může naznačovat, že toto opatření nemá represivní účel, a přispět tak k prokázání, že uvedené opatření nemá trestní povahu, pokud se toto opatření omezuje na to, že jeho adresát je zbaven určitých zvláštních oprávnění, která mu byla přiznána tímto právem, z toho důvodu, že příslušný správní orgán usoudil, že podmínky pro přiznání těchto oprávnění již nejsou splněny(59).
63.      V projednávané věci je toto cílem jak sporného zákazu opakovat zkoušku dovednosti a získat průkaz způsobilosti po dobu jednoho roku, tak rozhodnutí, které doplňuje, a sice zrušení výsledků zkoušky dovednosti.
64.      Konečně, pokud by Soudní dvůr považoval nicméně za nezbytné přezkoumat třetí z kritérií Engel(60), bylo by třeba uvést, že jediným účinkem sporného zákazu, který byl uložen Agenturou podle ARA.GEN.355 písm. e), je zbavit A možnosti získat po určitou dobu průkaz způsobilost(61). Jsem tedy toho názoru, že tento zákaz nevykazuje vysoký stupeň přísnosti.
65.      Navrhuji proto, aby Soudní dvůr v souladu s judikaturou ESLP(62) rozhodl, že sporný zákaz není opatřením trestní povahy ve smyslu jeho judikatury, jelikož jeho cílem je bojovat proti nesrovnalostem, k nimž došlo při získávání průkazů způsobilosti, které vážně ohrožují bezpečnost letectví v oblasti letectví. Zajištění této bezpečnosti(63) pro žadatele o průkaz způsobilosti a pro všechny subjekty v této oblasti odůvodňuje dodržování vysokých požadavků na poctivost a spolehlivost žadatele(64). Zákaz uložený v případě porušení těchto ustanovení se mi jeví jako specifický správní nástroj, který je nedílnou součástí režimu udělování a obnovování průkazů způsobilosti a jehož cílem je zabránit závažným rizikům ve vzdušném prostoru.
66.      Ačkoli se domnívám, že tento zákaz nepředstavuje sankci a nemá trestní povahu, navrhuji Soudnímu dvoru, aby v návaznosti na analýzu obsaženou v rozhodnutí Seražin v. Chorvatsko rozšířil svou judikaturu, podle níž sankce, byť netrestní povahy, může být uložena pouze tehdy, když je založena na jasném a jednoznačném právním základě(65). Vzhledem k tomu, že sporný zákaz zakazuje výkon práva, vyvstává otázka, zda s ohledem na obecnou zásadu právní jistoty poskytuje ustanovení ARA.GEN.355 písm. e) tomuto zákazu dostatečný právní základ(66), přičemž čl. 11b odst. 6 nařízení č. 1178/2011 stanoví, že úkoly uvedené v odstavci 5, včetně úkolu přijímat „donucovací opatření“, jsou prováděny personálem pověřeným příslušným úřadem v souladu s platnými právními předpisy příslušného členského státu.
C.      K míře přesnosti požadované pro použití ARA.GEN.355 písm. e)
67.      Vzhledem k rozmanitým situacím nesplnění požadavků, které mohou nastat(67), se na první pohled jeví jako logické, že ARA.GEN.355 písm. e) bez odkazu na vnitrostátní předpisy dává příslušnému úřadu plnou volnost při výběru opatření nezbytných k tomu, aby zabránil že „určitá osoba, na kterou se vztahují požadavky stanovené nařízením [č. 216/2008] a jeho prováděcími pravidly a která není držitelem průkazu“, nesplní příslušné požadavky. Pokud je daná osoba držitelem průkazu způsobilosti, je řešení v případě nesplnění požadavků jednodušší, a proto je ustanovení ARA.FCL.250 velmi přesné.
68.      Souhlasím proto s vyjádřenými názory, že je třeba poukázat na zvláštnosti oblasti bezpečnosti civilního letectví a na rozmanitost situací, na které se musí vztahovat nařízení č. 1178/2011. Rovněž, obdobně jako to činí ESLP, je třeba zdůraznit technickou povahu otázek, které mají být řešeny, a úlohu vnitrostátních úřadů(68)_.
69.      Nicméně, pokud jde o úlohu vnitrostátních orgánů v obdobné oblasti, totiž v oblasti bezpečnosti silničního provozu, odkazuje ESLP ve své judikatuře připomenuté v bodě 59 tohoto stanoviska na opatření stanovená vnitrostátním právem(69). Z toho vyplývá, že se nejedná o obecná ustanovení.
70.      Proto je třeba posoudit následující otázku týkající se míry přesnosti ustanovení ARA.GEN.355 písm. e): pokud je uloženo správní opatření, které osobě dočasně zakazuje nebo odepírá právo, splňuje ustanovení ARA.GEN.355 písm. e), které stanoví, že „příslušný úřad, který zjistil tuto neshodu, [přijme] veškerá nezbytná opatření pro vynucování, aby zabránil dalšímu neplnění těchto požadavků“, požadavky předvídatelnosti a právní jistoty v právním státě?
71.      Skutečnost, že sporný zákaz je v praxi podobný zákazu stanovenému v případě zkoušky z teoretických znalostí, nezaručuje, že bude přijato totožné rozhodnutí, neexistuje-li výslovné ustanovení. S ohledem na omezenou působnost ARA.FCL.300 písm. f) a na vzájemný vztah relevantních ustanovení nařízení č. 1178/2011(70) mám za to, že analogické uplatnění podle všeho není možné.
72.      Ke kontextu uvádím, že od vstupu nařízení 2018/1139(71) v platnost nebylo ustanovení ARA.GEN.355 písm. e) změněno. Pokud je mi známo, nebyla zavedena žádná nová ustanovení týkající se podvádění nebo podvodu.
73.      Podle ustálené judikatury Soudního dvora přitom platí, že zásada právní jistoty vyžaduje, aby právní pravidla byla jasná a přesná a jejich použití bylo pro právní subjekty předvídatelné, zejména pokud mohou vyvolat nepříznivé důsledky. Tato zásada zejména vyžaduje, aby právní úprava umožnila dotčeným osobám přesně se seznámit s rozsahem povinností, které jim ukládá, a aby tyto osoby měly možnost jednoznačně zjistit svá práva a povinnosti, a postupovat podle toho(72).
74.      Je však třeba zdůraznit, že Soudní dvůr za určitých podmínek připustil úpravu zásady právní jistoty, pokud unijní normotvůrce přijal abstraktní právní normu(73). V projednávané věci je zřejmé, že všechny konkrétní případy nesplnění požadavků nemůže unijní normotvůrce předem vymezit. Rozsah a podmínky výkonu posuzovací pravomoci svěřené ustanovením ARA.GEN.355 písm. e) orgánům pověřeným jeho provedením by však měly být vymezeny dostatečně jasně, zejména v případě podvodu s doklady za účelem získání průkazu způsobilosti, s ohledem na dotčený legitimní cíl, aby byla zajištěna odpovídající ochrana proti svévoli(74). Článek 6 odst. 5 zákona o letectví přitom není v tomto ohledu přesný.
75.      Když tedy A předložil padělaný zápisník letů, byl si plně vědom toho, že porušuje předpisy upravující kvalifikaci soukromého pilota(75), a to z důvodu oprávnění, které hodlá vykonávat, a skutečnosti, že byl informován examinátorem, jemuž je tato povinnost uložena podle FCL.1030(76). Vzhledem k použitelným unijním a vnitrostátním předpisům však nemůže přesně vědět, jaké rozhodnutí Agentura přijme, stejně jako v případě, kdy může být ze strany orgánů činných v trestním řízení zahájeno trestní stíhání(77).
76.      Za účelem odpovědi na první otázku předkládajícího soudu tedy navrhuji, aby Soudní dvůr rozhodl, že musí být přijata konkrétní vnitrostátní ustanovení za účelem vyjasnění povahy a doby trvání opatření přijatého správním orgánem vůči žadateli o získání průkazu způsobilosti v případě takového nesplnění požadavku uvedeného v ARA.GEN.355 písm. e), jako je předložení padělaného zápisníku letů. V tomto ohledu podotýkám, že některé členské státy(78) provedly doporučení agentury EASA v jejím dokumentu nazvaném „Přijatelné způsoby shody. Část FCL“, který cituje předkládající soud(79).
D.      K použití čl. 52 odst. 1 Listiny
77.      Toto ustanovení je zmíněno ve třetí předběžné otázce ve zvláštním kontextu. Připomínám, že pokud jde o újmu, kterou údajně utrpěl v důsledku sporného zákazu v Lotyšsku(80), A tvrdí, že tento zákaz představuje omezení práva svobodné volby povolání zakotveného v článku 15 Listiny, protože nemohl vykonávat činnost soukromého pilota nebo instruktora/examinátora. Zaprvé, jak přitom připomněla Komise, lotyšská vláda a ministerstvo dopravy, FCL.010 stanoví, že „ ‚[s]oukromým pilotem‘ se rozumí pilot, který je držitelem průkazu způsobilosti zakazujícího pilotování letadel při letech za úplatu, s výjimkou činností prováděných v rámci výcviku nebo zkoušek, jak je stanoveno v této části“. Neexistenci odměňování soukromých pilotů potvrzuje také FCL.205.A(81). Zadruhé, jak zdůraznilo ministerstvo dopravy na jednání, činnost výcviku létání za účelem získání průkazu způsobilosti soukromého pilota podléhá zvláštní kvalifikaci(82), stanovené v ustanovení FCL.915.FI, které je uvedeno v příloze I, hlavě J, oddílu 2 nařízení č. 1178/2011. Liší se od průkazu způsobilosti soukromého pilota, což podle mého názoru odůvodňuje výraz „s výjimkou“ použitý v FCL.010. Mám tedy za to, že na třetí předběžnou otázku není třeba odpovídat.
78.      Pokud jde v projednávané věci o podvod, k němuž se A doznal, ačkoli nařízení č. 1178/2011 neobsahuje ustanovení upravující sankci za zneužití ze strany žadatele o průkaz způsobilosti soukromého pilota, považuji za vhodné připomenout, že z obecné právní zásady, podle které se jednotlivci nemohou podvodně nebo zneužívajícím způsobem dovolávat unijních právních norem(83), vyplývá, že členský stát má povinnost odepřít, a to i v případě neexistence ustanovení vnitrostátního práva upravujících takové odepření, použití ustanovení unijního práva, jsou-li určitou osobou uplatňována nikoli za účelem dosažení cílů těchto ustanovení, ale za účelem získání výhody, kterou této osobě přiznává unijní právo, zatímco objektivní podmínky pro přiznání požadované výhody, které jsou stanoveny unijním právem, jsou splněny pouze formálně(84).
79.      V oblasti vydávání průkazů způsobilosti soukromých pilotů může tedy příslušný úřad členského státu odmítnout uznat předložení padělaného zápisníku letů za účelem složení zkoušky dovednosti z důvodu zneužití práva, avšak v případě, že neexistuje přesná vnitrostátní právní úprava podobná právní úpravě ARA.FCL.300 písm. f), nemůže toto odmítnutí doplnit zákazem znovu opakovat tuto zkoušku a získat průkaz způsobilosti soukromého pilota před uplynutím lhůty jednoho roku.
V.      Závěry
80.      S ohledem na všechny výše uvedené úvahy navrhuji, aby Soudní dvůr odpověděl na předběžné otázky položené Augstākā tiesa (Senāts) (Nejvyšší soud, Lotyšsko) následovně:
„V případě padělání zápisníku letů, které bylo odhaleno před vydáním průkazu způsobilosti soukromého pilota, musí být ustanovení ARA.GEN.355 písm. e) přílohy VI nařízení Komise (EU) č. 1178/2011 ze dne 3. listopadu 2011, kterým se stanoví technické požadavky a správní postupy týkající se posádek v civilním letectví podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008, ve znění nařízení Komise (EU) 2016/539 ze dne 6. dubna 2016,
vykládáno v tom smyslu, že
neopravňuje příslušný úřad k tomu, aby žadateli o průkaz způsobilosti soukromého pilota uložil zákaz obdobný zákazu stanovenému v ustanovení ARA.FCL.300 písm. f), které je uvedeno v příloze VI nařízení č. 1178/2011, ve znění pozdějších předpisů, není-li tento zákaz výslovně stanoven vnitrostátní právní úpravou. Je na každém členském státě, aby s dostatečnou přesností určil vhodná opatření.“
1      Původní jazyk: francouzština.
2      Nařízení Komise ze dne 3. listopadu 2011, kterým se stanoví technické požadavky a správní postupy týkající se posádek v civilním letectví podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 (Úř. věst. 2011, L 311, s. 1), ve znění nařízení Komise (EU) 2016/539 ze dne 6. dubna 2016 (Úř. věst. 2016, L 91, s. 1), dále jen „nařízení č. 1178/2011“.
3      Dále jen „Listina“.
4      Nařízení Evropského parlamentu a Rady ze dne 20. února 2008 o společných pravidlech v oblasti civilního letectví a o zřízení Evropské agentury pro bezpečnost letectví, kterým se ruší směrnice Rady 91/670 EHS, nařízení (ES) č. 1592/2002 a směrnice 2004/36/ES (Úř. věst. 2008, L 79, s. 1), ve znění nařízení Komise (EU) 2016/4 ze dne 5. ledna 2016 (Úř. věst. 2016, L 3, s. 1), dále jen „nařízení č. 216/2008“. Od 11. září 2018 bylo nařízení č. 216/2008 nahrazeno nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1139 ze dne 4. července 2018 o společných pravidlech v oblasti civilního letectví a o zřízení Agentury Evropské unie pro bezpečnost letectví, kterým se mění nařízení (ES) č. 2111/2005, (ES) č. 1008/2008, (EU) č. 996/2010, (EU) č. 376/2014 a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/30/EU a 2014/53/EU a kterým se zrušuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 552/2004 a (ES) č. 216/2008 a nařízení Rady (EHS) č. 3922/91 (Úř. věst. 2018, L 212, s. 1) (viz článek 139).
5      Recueil des traités des Nations unies, sv. 15, s. 295, č. 102, dále jen „Chicagská úmluva“.
6      Ke vztahu k Chicagské úmluvě viz bod 3 odůvodnění nařízení č. 216/2008.
7      „FCL“ v anglickém jazyce „Flight Crew License“ znamená „průkaz způsobilosti člena letové posádky“. Viz čl. 2 bod 1 nařízení č. 1178/2011.
8      „PPL“ je zkratka pro „private pilot licence“ v anglickém jazyce.
9      Viz definice uvedená v FCL.010, který je součástí přílohy I hlavy A nařízení č. 1178/2011, nadepsané „[d]efinice“ (dále jen „FCL.010“): „ ‚Velitelem letadla (PIC)‘ se rozumí pilot určený k velení a pověřený provedením bezpečného letu.“
10      Tato příloha odpovídá části „ARA“, což je zkratka pro „Authority Requirements for Aircrew“.
11      „GEN“ v anglickém jazyce „General“ znamená „obecný“.
12      Dále jen „ARA.GEN.355“.
13      Dále jen „ARA.FCL.300“.
14      Latvijas Vēstnesis, 1994, č. 123.
15      PPL(A), v anglickém jazyce „private pilot licence aeroplanes“, znamená „průkaz způsobilosti soukromého pilota letadel“ (viz FCL.205.A a následující, uvedené v příloze I hlava C oddíl 2 nařízení č. 1178/2011). Dále jen „průkaz způsobilosti soukromého pilota“.
16      FCL.010 stanoví, že „ ‚[d]obou samostatného letu‘ se rozumí doba letu, v jejímž průběhu je pilot-žák jedinou osobou v letadle“.
17      Ministerstvo dopravy mimoto zdůrazňuje jednání A, který se dopustil padělání písemnosti a vědomě předložil nepravdivé informace, přičemž nespolupracoval s dozorovým úřadem, vyhýbal se šetření a neplnil příkazy tohoto úřadu.
18      Předkládající soud odkazuje na rozsudek ze dne 16. února 2022, Polsko v. Parlament a Rada (C‑157/21, EU:C:2022:98, bod 321 a citovaná judikatura).
19      Předkládající soud odkazuje na dokument nazvaný „Přijatelné způsoby shody. Část FCL“. Je k dispozici v anglickém jazyce na následující internetové adrese: https://www.easa.europa.eu/en/document-library/easy-access-rules/online-publications/easy-access-rules-aircrew-regulation-eu-no?page= 24&kw=LAPL#_Toc256000674.
20      Viz čl. 7 odst. 2 nařízení č. 216/2008 a jeho příloha III, která stanoví hlavní požadavky na průkazy způsobilosti pilota uvedené v tomto článku. Viz rovněž bod 7 odůvodnění tohoto nařízení, pokud jde o soulad požadavků stanovených Unií se standardy a doporučenými postupy Chicagské úmluvy.
21      Viz poznámka pod čarou 7 tohoto stanoviska.
22      Stejná lhůta je stanovena v americké právní úpravě. Viz článek 61.37 Code of Federal Regulations (zákoník federálních právních předpisů), který je uveden v oddíle 14 týkajícího se Federal Aviation Administration (Federální úřad pro letectví) a je k dispozici na následující internetové adrese: https://www.ecfr.gov/current/title-14/chapter-I/subchapter-D/part-61/subpart-A/section-61.37. Viz rovněž australská právní úprava, čl. 298A odst. 5 písm. a) a b) Civil Aviation Regulations 1988 (nařízení o civilním letectví z roku 1988), dostupné na následující internetové adrese: https://www.legislation.gov.au/F1997B00935/latest/text.
23      Viz bod 38 tohoto stanoviska.
24      Dále jen „ARA.FCL.250“.
25      Viz ARA.GEN.355 písm. a) a b) týkající se nedodržení příslušných požadavků ze strany osoby, která je držitelem průkazu způsobilosti.
26      ARA.GEN.355 písm. b) bod 2 stanoví, že „[v] souvislosti s tímto nálezem zahájí příslušný úřad šetření. Je-li tento nález potvrzen, příslušný úřad: [...] přijme veškerá nezbytná opatření pro vynucování, aby zabránil dalšímu neplnění těchto požadavků“.
27      Tento výraz je použit v článku 68 nařízení č. 216/2008. V anglickém znění tohoto nařízení je použit výraz „penalties for infringement“. Výraz „infrigement“ je rovněž použit v čl. 10 odst. 4 nařízení č. 216/2008, který stanoví výměnu informací mezi Komisí, EASA a členskými státy. Tento článek byl od 11. září 2018 nahrazen článkem 62 odst. 9 nařízení 2018/1139. Je třeba dodat, že v jiných souvislostech může pojem „sankce“ zahrnovat i správní rozhodnutí.
28      Předkládající soud upřesnil, že v rozsudku v odvolacím řízení, který byl napaden kasačním opravným prostředkem ministerstva dopravy, byla zachována kvalifikace sankce, jež měla povahu trestu. Viz bod 24 tohoto stanoviska.
29      Dále jen „ESLP“.
30      Viz rozsudek ESLP ze dne 8. června 1976, Engel a další v. Nizozemsko (CE:ECHR:1976:0608JUD000510071, bod 82).
31      Úř. věst. 2007, C 303, s. 17.
32      Podepsanou v Římě dne 4. listopadu 1950 (dále jen „EÚLP“). Viz rozsudek ze dne 5. prosince 2017, M. A. S. a M. B. (C‑42/17, EU:C:2017:936, body 53 a 54).
33      Pro připomenutí platných zásad viz zejména rozsudek ze dne 29. července 2024, Belgian Association of Tax Lawyers a další (C‑623/22, EU:C:2024:639, body 38 až 45 a citovaná judikatura), a pokud jde o jejich použití na nařízení, rozsudek ze dne 20. prosince 2017, Vaditrans (C‑102/16, EU:C:2017:1012, body 55 až 58). Pokud jde o obecné úvahy o zásadě zákonnosti uvedené v čl. 7 odst. 1 EÚLP a v čl. 49 odst. 1 Listiny, viz rovněž stanovisko generálního advokáta D. Spielmanna ve věci Alchaster II (C‑743/24, EU:C:2025:88, body 47, 48, zejména pokud jde o zákaz analogie, a body 52 a 53).
34      Kurzivou zvýraznil autor stanoviska.
35      Je zcela ekvivalentní například ve španělské, německé, litevské nebo polské jazykové verzi, které jsem měl možnost zkontrolovat. Lotyšská vláda a ministerstvo dopravy předložily vyjádření ve stejném smyslu.
36      V tomto ohledu viz čl. 11b odst. 5 písm. f) nařízení č. 1178/2011, který stanoví, že personál pověřený příslušným úřadem prováděním úkolů spojených s osvědčováním a/nebo dohledem je zmocněn přinejmenším přijímat nebo iniciovat potřebná „donucovací opatření“. Viz také, pro účely srovnání s americkou právní úpravou, Order 2150.3C (nařízení 2150.3C) Federálního úřadu pro letectví, kapitola 9, bod 6, písm. g), odstavec 6 (verze ze září 2018 dostupná na internetové adrese: https://www.faa.gov/documentLibrary/media/Order/FAA_Order_2150.3C_with_CHG_1.pdf), ve kterém se objevuje výraz „corrective action“, jehož definice odpovídá nápravným opatřením [viz kapitola 5, bod 1 a bod 4 písm. d)] a nikoli sankcím, jak jsou uvedeny také v bodě 4 této kapitoly 9, jelikož se jedná o opatření přijatá rychle s cílem zabránit dalším porušením předpisů.
37      CE:ECHR:2018:1009DEC001912015, dále jen „rozhodnutí Seražin v. Chorvatsko“.
38      Podepsaný ve Štrasburku dne 22. listopadu 1984, dále jen „Protokol č. 7“.
39      Viz rozhodnutí Seražin v. Chorvatsko (body 62 až 65).
40      Viz rozsudky ze dne 20. března 2018, Menci (C‑524/15, EU:C:2018:197, bod 26 a citovaná judikatura), jakož i rozsudek ze dne 1. srpna 2025, BAJI Trans (C‑544/23, dále jen „rozsudek BAJI Trans“, EU:C:2025:614, bod 63 a citovaná judikatura). Rovněž viz rozhodnutí Seražin v. Chorvatsko (bod 65), v němž ESLP přezkoumal „dotčené protiprávní jednání nebo opatření“.
41      Viz rozsudek BAJI Trans (bod 64).
42      Je třeba jej odlišit od protiprávního jednání kvalifikovaného jako „trestní“, které odůvodnilo souběžné stíhání. Ze sporného rozhodnutí (bod 6) předaného Soudnímu dvoru totiž vyplývá, že dne 22. února 2018 bylo zahájeno trestní řízení podle čl. 275 odst. 2 Krimināllikums (trestní zákoník). Jak upřesnilo ministerstvo dopravy ve svém písemném vyjádření, které zopakovalo na jednání, státní zástupce v Rize (Lotyšsko) rozhodnutím ze dne 8. října 2020 konstatoval, že A tím, že použil padělaný zápisník letů (logbook) opravňující k získání průkazu způsobilosti soukromého pilota, spáchal trestný čin podle čl. 275 odst. 1 trestního zákoníku. A potvrdil vynesení odsuzujícího rozsudku v trestním řízení.
43      Viz zejména rozsudek BAJI Trans (bod 66). Dále viz rozhodnutí Seražin v. Chorvatsko (bod 65), které připomíná, že druhé a třetí kritérium jsou alternativní a nemusí být nutně kumulativní, což však nevylučuje kumulativní přístup, pokud samostatná analýza každého kritéria neumožňuje dospět k jasnému závěru ohledně existence trestního obvinění.
44      Mám za to, že tento pojem je třeba chápat tak, že má odrazující účinek pro jiné osoby, které mohou být v pokušení dopustit se protiprávního jednání. Viz bod 113 stanoviska generálního advokáta M. Campos Sánchez-Bordony ve věci Menci (C‑524/15, EU:C:2017:667), na který odkazuje rozsudek ze dne 20. března 2018, Menci (C‑524/15, EU:C:2018:197, bod 31).
45      Viz rozsudek BAJI Trans (bod 67 a citovaná judikatura).
46      Viz rozhodnutí Seražin v. Chorvatsko (bod 82).
47      Viz bod 82 rozhodnutí Seražin v. Chorvatsko: „opatření požadované a uplatněné vůči stěžovateli mělo především preventivní charakter, neboť jeho cílem bylo v zájmu veřejné bezpečnosti vyloučit možnost násilného chování“ (neoficiální překlad). Viz rovněž zpráva z 54. zasedání Evropského výboru Rady Evropy pro právní spolupráci, které předcházelo přijetí doporučení Výboru ministrů č. (91)1 o správních sankcích (s. 57).
48      V tomto smyslu viz stanovisko soudu Spojeného království, které je uvedeno v rozsudku, jenž byl potvrzen, které je citováno v rozhodnutí Seražin v. Chorvatsko (body 52 a 53).
49      Viz bod 65 tohoto stanoviska. V tomto ohledu by bylo možné provést srovnání, pokud jde o zákaz výkonu povolání, s rozsudkem ESLP ze dne 4. června 2019, Rola v. Slovinsko (CE:ECHR:2019:0604JUD001209614, body 60 až 66), jenž se týká odnětí oprávnění likvidátora v insolvenčních řízeních, v tom smyslu, že má za cíl zajistit důvěru veřejnosti v povolání, které požívá zvláštního postavení. Toto opatření stanovené zákonem o finančních transakcích, které bylo uloženo zcela mimo rámec běžného řízení o uložení trestu, nebylo považováno za sankci ve smyslu článku 7 EÚLP.
50      Jedná se o povinnost dotčené osoby dostavit se na policejní stanici v době konání dané sportovní soutěže, aby informovala policii o svém místě pobytu během akce a do dvou hodin po jejím skončení. Viz rozhodnutí Seražin v. Chorvatsko (bod 76).
51      Viz článek 4 protokolu č. 7.
52      Viz rozhodnutí Seražin v. Chorvatsko (body 62, 64, 88 a 91).
53      Viz rozhodnutí Seražin v. Chorvatsko (body 70, 79 a 82).
54      Viz rozhodnutí Seražin v. Chorvatsko (zejména bod 82).
55      Viz rozsudek ze dne 28. října 1999, Escoubet v. Belgie (CE:ECHR:1999:1028JUD002678095), dále jen „rozsudek Escoubet v. Belgie“, a rozhodnutí ze dne 14. prosince 1999, Mulot v. Francie (CE:ECHR: 1999:1214DEC003721197), dále jen „rozhodnutí Mulot v. Francie“, týkající se opatření přijatých státním zastupitelstvím, v první věci, a prefektem, ve druhé věci, na základě zjištění policejních orgánů o porušení ustanovení zákoníku o provozu na pozemních komunikacích.
56      V rozsudku Escoubet v. Belgie (bod 37), na který odkazuje rozhodnutí Seražin v. Chorvatsko (bod 82), ESLP konstatuje, pokud jde o povahu opatření, že dotčené vnitrostátní právní předpisy „nepředpokládají žádné přezkoumání ani zjištění viny a že jejich uplatnění je zcela nezávislé na trestním stíhání, které by mohlo být později zahájeno. Okamžité odebrání řidičského průkazu se jeví jako preventivní opatření v oblasti bezpečnosti silničního provozu, jehož cílem je dočasně zamezit přístupu k veřejné komunikaci řidiči, který se jeví jako potenciální nebezpečí pro ostatní účastníky silničního provozu. Je třeba jej srovnávat s řízením o udělení řidičského průkazu, které má nepochybně administrativní povahu a jehož cílem je zajistit, aby osoba splňovala schopnosti a kvalifikaci nezbytné pro pohyb na veřejných komunikacích. Okamžité odebrání řidičského průkazu lze považovat za obezřetnostní opatření, jehož naléhavá povaha odůvodňuje jeho okamžité uplatnění a které nemá za cíl potrestání. Opatření spočívající v odebrání řidičského průkazu se liší od pozbytí řidičského průkazu, které je vyneseno trestními soudy na základě trestního stíhání na základě obvinění v trestní věci. V tomto případě trestní soud posoudí skutkovou podstatu protiprávního jednání, které může vést k pozbytí řidičského průkazu, kvalifikuje ji a rozhodne o pozbytí řidičského průkazu na dobu, kterou považuje za přiměřenou, jako hlavní nebo doplňkový trest (rozsudek Malige v. Francie ze dne 23. září 1998, [CE:ECHR:1998:0923JUD002781295], bod 38)“.
57      Viz poznámka pod čarou 56 tohoto stanoviska a rozhodnutí Mulot v. Francie (bod 2). Pokud jde o rozhodnutí Seražin v. Chorvatsko, viz body 78 a 81.
58      Viz rozsudek ze dne 5. června 2012, Bonda (C‑489/10, EU:C:2012:319, bod 40).
59      Viz rozsudek BAJI Trans (bod 69 a citovaná judikatura).
60      Viz poznámka pod čarou 43 tohoto stanoviska.
61      Obdobně viz rozsudek ze dne 5. června 2012, Bonda (C‑489/10, EU:C:2012:319, bod 43). Pokud jde o judikaturu ESLP, viz bod 60 tohoto stanoviska a rozsudek ESLP ze dne 4. června 2019, Rola v. Slovinsko (CE:ECHR:2019:0604JUD001209614, bod 66 týkající se opatření trvalé povahy, které nebrání výkonu jiných činností).
62      Viz body 58 a 59 tohoto stanoviska.
63      Pokud jde o tento cíl, viz čl. 2 odst. 1 nařízení č. 216/2008. Kromě toho bod 1.d.1 přílohy III tohoto nařízení stanoví, že „[p]ilot musí získávat a udržovat si praktické dovednosti odpovídající vykonávaní jeho úkolů v letadle. Takové dovednosti musí odpovídat rizikům spojeným s typem činnosti a musí zahrnovat podle potřeby tyto úkoly vykonávané v letadle“. Pokud jde o samostatné lety, viz bod 25 tohoto stanoviska.
64      Podle FCL.010 se „‚[p]ilotní dovedností‘ se rozumí důsledné uplatňování dobrého úsudku, rozvinutých znalostí, dovedností a postojů k provádění letových úkolů“. Srov. příloha III bod 1.a.1 nařízení č. 216/2008.
65      V tomto smyslu viz rozsudek ze dne 28. října 2010, SGS Belgium a další (C‑367/09, EU:C:2010:648, bod 61 a citovaná judikatura).
66      Podotýkám, že preventivní opatření, o které se jednalo v rozsudku Escoubet v. Belgie a v rozhodnutích Mulot v. Francie a Seražin v. Chorvatsko, bylo výslovně
stanoveno zákonem.
67      V tomto ohledu viz bod 11 odůvodnění nařízení č. 216/2008 a konkrétně lze uvést některé okolnosti vyplývající z věci v původním řízení (viz body 21 a 25 tohoto stanoviska): neexistence schválení organizace pro výcvik, různé druhy padělání zápisníku letů, provádění výcviku v několika členských státech (například výcvikové činnosti v jiném členském státě než v tom, kde byla vydána osvědčení, osoby nebo organizace z několika členských států zapojené do výcviku nebo ověřování). Viz rovněž okolnosti, které nastaly po podání žádosti o průkaz způsobilosti a které jsou připomenuty v předkládacím rozhodnutí v bodě 6.1.
68      V tomto smyslu viz rozsudek ze dne 16. dubna 2024, Huci v. Rumunsko (CE:ECHR:2024:0416JUD005500920, bod 54). Na základě rešerše některých předpisů členských států (Spolková republika Německo, Irsko, Francouzská republiky, Maďarsko, Nizozemské království, Polská republiky a Slovinská republika) nebo mezinárodních předpisů (Spojené království, Austrálie a Spojené státy americké), rovněž uvádím, že s výjimkou trestních ustanovení nejsou přijatá opatření přesnější, pokud se nejedná o podvod při zkoušce z teoretických znalostí a po získání průkazu způsobilosti.
69      Rovněž viz poznámku pod čarou 66 tohoto stanoviska.
70      Viz body 38 až 43 tohoto stanoviska.
71      Viz poznámka pod čarou 4 tohoto stanoviska.
72      Viz rozsudky ze dne 16. února 2022, Polsko v. Parlament a Rada (C‑157/21, EU:C:2022:98, bod 319 a citovaná judikatura), jakož i ze dne 4. října 2024, Litva a další v. Parlament a Rada (Balíček mobility) (C‑541/20 až C‑555/20, EU:C:2024:818, bod 158 a citovaná judikatura). Pokud jde o judikaturu ESLP, ohledně základní funkce zásady právní jistoty pro výklad EÚLP, viz stanovisko generálního advokáta D. Spielmanna ve věci Associació Catalana de Víctimes d’Organitzacions Terroristes (ACVOT) (C‑666/24, EU:C:2025:891, poznámka pod čarou 65).
73      Viz rozsudky ze dne 16. února 2022, Polsko v. Parlament a Rada (C‑157/21, EU:C:2022:98, body 320 a 321 a citovaná judikatura), a ze dne 4. října 2024, Litva a další v. Parlament a Rada (Balíček mobility) (C‑541/20 až C‑555/20, EU:C:2024:818, body 159 až 161 a citovaná judikatura).
74      Pro nedávné připomenutí tohoto cíle v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 4. října 2024, Litva a další v. Parlament a Rada (Balíček mobility) (C‑541/20 až C‑555/20, EU:C:2024:818, bod 161 a citovaná judikatura).
75      Je totiž třeba zohlednit oblast, kterou má dotčený zákon upravovat, jakož i počet a postavení osob, kterým je určen.
76      FCL.1030 je uveden v příloze I hlavě K nařízení č. 1178/2011 týkající se „[e]xaminátorů“, oddílu 1, který stanoví „[o]becné požadavky“.
77      Viz například australský formulář žádosti o průkaz způsobilosti pilota, který je k dispozici na internetové adrese: https://www.casa.gov.au/application-pilot-licence-australian-civil-trained (bod 12, poslední bod). Viz také informace poskytované organizacemi pro výcvik, zejména v Kanadě (zejména příručka pro přijetí Sea Land Air Flight Centre, dostupná na internetové adrese: https://www.sealandair.ca/pdf/Admission_Handbook.pdf (bod 7, s. 7, a body 3, 4 a 6, s. 14).
78      Viz například §22 kapitoly 4 luftfartslagen [zákon o letectví ze dne 3. června 2010 (SFS 2010, č. 500)], na který A poukázal na jednání. Viz rovněž španělská a italská právní úprava, ke které jsem měl přístup.
79      Viz bod 30 tohoto stanoviska.
80      V Litvě tomu tak není. Předkládající soud upřesňuje, že ministerstvo dopravy zdůraznilo, že A rovněž porušil dočasný zákaz uložený Agenturou a pokračoval v létání mimo území Lotyšska za účelem získání průkazu způsobilosti soukromého pilota v Litvě.
81      FCL.205.A, vložený do oddílu 2 týkajícího se „[specifických] požadavk[ů] na průkaz způsobilosti soukromého pilota pro letouny – PPL(A)“ přílohy I hlavy C nařízení č. 1178/2011, v bodě a) upřesňuje, že „[d]ržitel průkazu PPL(A) má práva k bezúplatnému výkonu funkce velitele letadla nebo druhého pilota v letounech [...] v neobchodním provozu (viz poznámka pod čarou 9 tohoto stanoviska).
82      Viz příloha III bod 1.i.2 nařízení č. 216/2008.
83      Viz rozsudek ze dne 28. října 2020, Kreis Heinsberg (C‑112/19, EU:C:2020:864, body 45 a 46 a citovaná judikatura).
84      Obdobně viz rozsudek ze dne 30. října 2025, Mercedes-Benz Bank a Volkswagen Bank (C‑143/23, EU:C:2025:837, bod 80).