62015CO0049
ОПРЕДЕЛЕНИЕ НА ЗАМЕСТНИК-ПРЕДСЕДАТЕЛЯ НА СЪДА
5 юни 2015 година (
*1
)
„Жалба — Определение за допускане на обезпечение — Обществени поръчки за строителство — Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 — Процедура за възлагане на обществена поръчка за изграждане и поддръжка на тригенерационна електроцентрала с газова турбина — Оферта, която е изменена след отварянето на офертите — Отхвърляне на офертата на жалбоподателя — Недопустимост — Грешка при прилагане на правото — Липса“
По дело C‑49/15 P(R)
с предмет жалба на основание член 57, втора алинея от Статута на Съда на Европейския съюз, подадена на 6 февруари 2015 г.,
STC SpA, установено във Форли (Италия), за което се явяват A. Marelli и G. Delucca, avvocati,
жалбоподател,
като другите страни в производството са:
Европейска комисия, за която се явяват L. Cappelletti, L. Di Paolo и F. Moro, в качеството на представители,
ответник в първоинстанционното производство,
CPL Concordia Soc. coop., установено в Конкордиа Сула Секия (Италия), за което се явява A. Penta, avvocato,
встъпила страна в първоинстанционното производство,
ЗАМЕСТНИК-ПРЕДСЕДАТЕЛЯТ НА СЪДА,
след като изслуша първия генерален адвокат M. Wathelet,
постанови настоящото
Определение
1
С жалбата си STC SpA (наричано по-нататък „STC“) иска да бъде отменено определение на председателя на Общия съд на Европейския съюз по дело STC/Комисия (T‑355/14 R, EU:T:2014:1046, наричано по-нататък „обжалваното определение“), с което същият отхвърля молбата му за постановяване на временни мерки във връзка с няколко решения на Европейската комисия по процедура за възлагане на обществена поръчка JRC IPR 2013 C04 0031 OC за изграждане и поддръжка на тригенерационна електроцентрала с газова турбина на обекта на Съвместния изследователски център (СИЦ) в Испра (ОВ 2013/S 137-237146).
Правна уредба
2
Член 112 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза и за отмяна на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета (ОВ L 298, стр. 1) е озаглавен „Принципи на равно третиране и на прозрачност“ и гласи:
„1.   Докато процедурата за възлагане на обществена процедура е в ход, всички контакти между възложителя и кандидатите или оферентите трябва да отговарят на условия, които гарантират прозрачност и равно третиране. Те не може да водят до изменения в условията на поръчката или в условията на първоначално подадената оферта.
2.   На Комисията се предоставят правомощия да приема делегирани актове в съответствие с член 210 относно подробните правила за принципите на равно третиране и на прозрачност. Освен това на Комисията се предоставят правомощия да приема делегирани актове в съответствие с член 210 относно позволените контакти между възложителите и оферентите по време на процедурата на възлагане на поръчката, минималните изисквания за протокола от оценката и минималната информация във връзка с решението на възложителя“.
3
Член 160 от Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията от 29 октомври 2012 година относно правилата за прилагане на Регламент № 966/2012 (ОВ L 362, стр. 1, наричан по-нататък „делегираният регламент“) е озаглавен „Контакти между възложителите и оферентите“ и гласи:
„1.   Между възложителите и оферентите могат да се осъществяват контакти по време на процедурата за възлагане на обществена поръчка по изключение при условията, посочени в параграфи 2 и 3.
[…]
3.   Ако след отварянето на офертите се налага някакво пояснение във връзка с дадена оферта или следва да се коригира явна техническа грешка в офертата, възложителят може да установи контакт с оферента, въпреки че този контакт не може да доведе до промени в условията на офертата.
[…]“.
Обстоятелства, предхождащи спора, производство пред съдията по обезпечителното производство и обжалваното определение
4
Обстоятелствата, предхождащи спора, са обобщени в точки 1—6 от обжалваното определение, по следния начин:
„1
На 17 юли 2013 г. Европейската комисия публикува в Официален вестник на Европейския съюз покана за представяне на оферти съгласно отворената процедура под номер JRC IPR 2013 C04 0031 OC с предмет изграждане и поддръжка на тригенерационна електроцентрала с газова турбина на обект Испра (Италия) на Съвместния изследователски център (СИЦ). Срокът за получаване на офертите и датата на отварянето на последните са определени, след публикувана в Официален вестник поправка, съответно на 15 и 21 ноември 2013 г. В документа, озаглавен „Административно приложение“, който се съдържа в поканата за представяне на оферти, се уточнява, че възлагането на поръчката се основава на икономически най-изгодната оферта, определена с оглед на общата стойност и на техническото качество, че за общата стойност може да се даде максимална оценка от 80 точки, а максималната оценка за техническото качество е 20 точки.
2
На 10 септември 2013 г. в сградата на СИЦ в Испра се провежда информационна среща. При отговор на поставен в хода на срещата въпрос се сигнализира за наличието на грешка на ред 2.31 в документ „Оферта на изпълнителя“ във връзка с позиция „Поддръжка FULL MAINTENANCE на турбогенераторните блокове за срок от 24 месеца, считано от приемането на електроцентралата“, по която поисканото количество било два вместо четири броя. На 17 септември 2013 г. коригираният файл, съдържащ посочения документ, е публикуван отново на интернет страницата на СИЦ. Тъй като след срещата се установява нова грешка — този път на ред 2.18 от същия документ във връзка с позиция „Захранващи електрически инсталации за нуждите на електроцентрала, първа партида (MMC и захранване на цялото оборудване на електроцентралата)“, по която поисканото количество било един вместо два броя — файлът, съдържащ документа „Оферта на изпълнителя“, е публикуван отново на интернет страницата на СИЦ на 9 октомври 2013 г.
3
Офертата на [STC] е представена на 15 ноември 2013 г. и съдържа „първа оферта“ и две „алтернативни оферти“. Комисията за оценка на офертите отхвърля двете алтернативни оферти, тъй като не отговаряли на спецификациите, посочени в тръжната документация. Що се отнася до първата оферта, тя констатира, че техническата оферта на [STC] не съдържа подробната приблизителна количествена сметка, изисквана в глава 12 от техническите спецификации на обществената поръчка, и че [STC] е изготвило икономическата си оферта, използвайки необновен вариант на документа „Оферта на изпълнителя“. На 30 януари 2014 г. Европейската комисия изпраща писмо на [STC], в което иска то да ѝ предостави подробна приблизителна количествена сметка, както се изисква в техническите спецификации. Що се отнася до икономическата оферта, тя изпраща до [STC] в прикачен файл коригирания документ „Оферта на изпълнителя“, в който възпроизвежда предложените от [STC] единични цени и ги прилага към исканите количества, съобразно корекцията им от 9 октомври 2013 г. Европейската комисия иска от [STC] да потвърди изчисленията, получени след нанасянето на предложените единични цени в коригирания документ „Оферта на изпълнителя“.
4
На 7 февруари 2014 г. [STC] изпраща отговора си с електронно съобщение. Тъй като комисията за оценка на офертите преценява, че дадените отговори не отговарят на очакванията ѝ, с писмо от 3 април 2014 г. Европейската комисия съответно уведомява [STC], че офертата му е получила отрицателна оценка. Със същото писмо [STC] е уведомено за името на избрания изпълнител на поръчката, а именно [CPL Concordia Soc. coop., наричано по-нататък „CPL Concordia“], за броя на точките, които е получило, и за възможността да получи информация за характеристиките и относителните предимства на приетата оферта.
5
С писмо от 11 април 2014 г. [STC] оспорва преценката на комисията за оценка на офертите, както по отношение на техническата, така и по отношение на икономическата му оферта. Освен това то иска да получи достъп до актовете за назначаване на комисията за оценка на офертите, до протоколите от дейностите по оценяването, до исканията за „допълване“ или за „поясняване“ на придружаващите документи и до съответните отговори, до класирането при възлагането и до оценките, дадени на всяко от предприятията оференти, заедно със съответните мотиви за изключване и за избор.
6
С писмо от 15 април 2014 г. Европейската комисия припомня на [STC] името на избрания изпълнител на поръчката, посочва сравнителните оценки и характеристиките на офертата на [CPL Concordia] от техническа и от икономическа гледна, като му изпраща извлечение от доклада на комисията за оценка на офертите“.
5
На 30 май 2014 г. STC подава жалба в секретариата на Общия съд, с която иска, от една страна, отмяна на решението от 3 април 2014 г., с което Европейската комисия отхвърля представената от него оферта в рамките на процедура за възлагане на обществена поръчка JRC IPR 2013 C04 0031 OC, на решението, с което Комисията възлага поръчката на CPL Concordia, на всички свързани с това предходни или последващи актове, включително евентуалното решение за одобряване на договора, и на самия договор, както и на решението на Комисията, с което се отхвърля искането за достъп до тръжната документация (наричани по-нататък заедно „оспорваните решения“), а от друга страна, Комисията да бъда осъдена да отмени извършеното възлагане, като изготви и приеме съответните актове, с които поръчката да му бъде възложена, или, при условията на евентуалност, ако вредата не може да бъде поправена — да бъде обезщетено за нанесените му вреди.
6
С отделен акт, подаден в секретариата на Общия съд същия ден, STC подава молба за допускане на обезпечение, с която по същество иска от председателя на Общия съд:
—
да разпореди спирането на изпълнението на оспорваните решения,
—
да позволи пълноценното упражняване на правото му на достъп до тръжната документация чрез съответната временна мярка и
—
да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
7
В становището по посочената молба Комисията по същество иска от председателя на Общия съд да отхвърли молбата за постановяване на временни мерки като частично недопустима и напълно неоснователна и да не се произнася по разноските. С определение от 2 септември 2014 г. председателят на Общия съд допуска встъпването на CPL Concordia в подкрепа на Комисията.
8
На 8 декември 2014 г. с обжалваното определение председателят на Общия съд отхвърля молбата за постановяване на временни мерки, тъй като в разглеждания случай условието за fumus boni juris не било изпълнено. След като в точки 20—31 от обжалваното определение анализира второто основание за отмяна, свързано с представената от STC икономическа оферта, в точка 32 от определението председателят на Общия съд приема, че не е необходимо да се произнася по другите основания за отмяна, тъй като на пръв поглед изглежда, че офертата на STC е била отхвърлена основателно, поради което с другите основания не може да се докаже наличието на fumus boni juris.
Искания на страните
9
По същество STC иска от Съда:
—
да отмени обжалваното определение,
—
да спре изпълнението на оспорваните решения и
—
да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
10
Комисията иска от Съда:
—
да отхвърли жалбата като недопустима и при всички положения като неоснователна,
—
при условията на евентуалност да отхвърли молбата за постановяване на временни мерки и
—
да осъди STC да заплати направените съдебни разноски в настоящото производство по обжалване и в производството пред Общия съд.
11
CPL Concordia иска от Съда:
—
да отхвърли жалбата като явно недопустима и явно неоснователна,
—
да потвърди обжалваното определение и оспорваните решения и
—
да осъди STC да заплати съдебните разноски.
По жалбата
12
В подкрепа на жалбата си STC излага три основания. Всяко от тях се отнася до направения от председателя на Общия съд извод в точка 31 от обжалваното определение, че изтъкнатото в първоинстанционното производство второ основание за отмяна, свързано с представената от STC икономическа оферта, не позволява да се установи наличието на fumus boni juris.
13
Освен това STC твърди, че жалбата му се отнася и до точки 32—35 от обжалваното определение, в които председателят на Общия съд излага причините, поради които приема, че тъй като наличието на fumus boni juris въз основа на второто основание за отмяна е било отхвърлено, не е необходимо да се произнася по другите изтъкнати основания, а именно по първото и третото основание за отмяна, нито по доводите на STC относно неотложността и претеглянето на интересите.
14
Най-напред следва да се разгледа допустимостта на последните доводи и след това трите основания за отмяна трябва да се разгледат заедно.
По допустимостта на доводите във връзка с неотложността и претеглянето на интересите, както и с отхвърлянето на аргументите относно fumus boni juris, спадащи към изтъкнатите в първоинстанционното производство първо и трето основание за отмяна
15
В член 104, параграф 2 от Процедурния правилник на Общия съд се предвижда, че в молбите за допускане на обезпечение трябва да се изложат „предметът на спора, обстоятелствата, установяващи неотложността, както и фактическите и правни основания, които [на пръв поглед] обосновават [необходимостта от] постановяване на поисканата временна мярка“. Ето защо съдията по обезпечителното производство може да допусне спиране на изпълнението и другите временни мерки, ако установи, че на пръв поглед постановяването им е фактически и правно обосновано (fumus boni juris) и че те са неотложни, в смисъл че е необходимо да бъдат разпоредени и да породят действието си преди решението по същество по иска или жалбата, за да се избегне значително и непоправимо увреждане на интересите на молителя. Тези условия са кумулативни, така че молбата за постановяване на временни мерки трябва да бъде отхвърлена при неизпълнение на някое от тях. При необходимост съдията по обезпечителното производство също така претегля съответните интереси (определение Комисия/Pilkington Group, C‑278/13 P(R), EU:C:2013:558, т. 35 и цитираната съдебна практика).
16
Освен това съгласно постоянната съдебна практика от член 256, параграф 1 ДФЕС, член 58, първа алинея от Статута на Съда на Европейския съюз и член 168, параграф 1, буква г) от Процедурния правилник на Съда е видно, че жалбата трябва точно да посочва пороците на решението или определението, чиято отмяна се иска, както и правните доводи, с които по специфичен начин се подкрепя това искане. Жалбата, която не съдържа доводи, насочени към установяване на грешка при прилагане на правото, която опорочава обжалваното решение, а само възпроизвежда вече изложени пред Общия съд основания и доводи, не отговаря на това изискване. Всъщност подобна жалба представлява просто искане за преразглеждане на представената пред Общия съд искова молба или жалба, което е извън компетентността на Съда (определение Goldstein/Комисия, C‑148/96 P(R), EU:C:1996:307, т. 23 и 24 и посочената съдебна практика; вж. също решение Nordspedizionieri di Danielis Livio и др./Комисия, C‑62/05 P, EU:C:2007:607, т. 55 и цитираната съдебна практика).
17
От припомнената в точка 15 от настоящото определение съдебна практика е видно, че в точка 35 от обжалваното определение председателят на Общия съд основателно приема, че молбата за постановяване на временни мерки трябва да се отхвърли, без въпросите за неотложността и претеглянето на интересите да се разглеждат, тъй като условието за fumus boni juris не е било изпълнено. Освен това, доколкото в настоящата си жалба STC повтаря доводите, изтъкнати от него по тези въпроси в първоинстанционното производство, тези доводи трябва да бъдат отхвърлени като недопустими в съответствие с припомнената в точка 16 от настоящото определение съдебна практика.
18
Що се отнася до отхвърлянето на доводите относно fumus boni juris, спадащи към изтъкнатите пред Общия съд първо и трето основание за отмяна, в настоящата си жалба STC отбелязва, че „според Общия съд твърдяната липса на fumus boni juris го освобождава от задължението да се произнесе по другите изтъкнати основания за отмяна“. С оглед на това STC твърди, че то „не оттегля посочените основания за отмяна и ги поддържа с цел да оспори решението на Общия съд да не ги разглежда“, като „иска те да бъдат уважени от съдията по обезпечителното производство, било съответно от самия Съд, било от Общия съд, ако делото бъде върнато за ново разглеждане“. За тази цел STC изрично припомня доводите, изтъкнати в първоинстанционното производство в подкрепа на посочените основания.
19
Веднага трябва да се отбележи, че противно на твърденията на STC, председателят на Общия съд отхвърля доводите относно fumus boni juris, спадащи към изтъкнатите пред него първо и трето основание.
20
Наистина председателят на Общия съд не анализира тези доводи по същество, но все пак в точка 32 от обжалваното определение посочва причината, поради която такъв анализ не е необходим, отбелязвайки, че „тъй като на пръв поглед офертата на [STC] е била отхвърлена основателно в съответствие с приложимата правна уредба, изглежда изключено анализът на другите основания да разкрие наличието на fumus boni juris“.
21
Тъй като обаче в настоящата жалба STC само посочва, че оспорва релевантните точки от обжалваното определение и не оттегля изложените в първоинстанционното производство основания, и също така само повтаря представените пред Общия съд доводи, на практика STC не изтъква нито едно основание или довод, с който може да оспори отхвърлянето от председателя на Общия съд на доводите относно fumus boni juris, спадащи към изложените пред него първо и трето основание за отмяна. Всъщност в настоящата жалба STC не излага причините, поради които председателят на Общия съд е допуснал незаконосъобразност, решавайки, че отхвърлянето на доводите, спадащи към второто основание за отмяна, е достатъчно, за да се обоснове отхвърлянето на аналогичните доводи, спадащи към тези две други основания.
22
При това положение, в съответствие с припомнената в точка 16 от настоящото определение съдебна практика, тези доводи следва да бъдат отхвърлени като недопустими.
По трите основания на жалбата
Доводи на страните
23
Първото основание по същество е изведено от изопачаване на фактите, що се отнася до наличието на явна техническа грешка, засягаща икономическата оферта на STC, както и от неотчитането от председателя на Общия съд на допуснато от Комисията превишаване на правомощията. Според STC техническата грешка, засягаща офертата му, се отнася не до единичните цени, а до изискваните количества по някои позиции, тъй като е представило офертата си съобразно остарял вариант на документа, озаглавен „Оферта на изпълнителя“. При това положение единствената възможна корекция би се изразила в приканването му лично да посочи предлаганите от него единични цени предвид новите количества. Комисията не трябвало да попълва документа „Оферта на изпълнителя“ вместо STC и по този начин да се меси в определянето на общата стойност на офертата.
24
Второто основание е изведено от допусната от председателя на Общия съд грешка при прилагане на правото, тъй като оферентът, а не възложителят, имал право да изменя икономическата оферта на оферента, за да коригира засягаща я явна техническа грешка. Предвид извършената от Комисия промяна на изискваните количества, на STC трябвало да се даде възможност да посочи нова единична цена в зависимост от тези количества. Според STC предложените единични цени обвързват оферента само по отношение на посочените в офертата количества и то подчертава, че именно общата стойност на офертата определя броя на точките, предоставяни във връзка с икономическата оферта.
25
Третото основание е изведено от допусната от председателят на Общия съд грешка при прилагане на правото, тъй като приел, че изменението, направено от STC на посочените в офертата му единични цени вследствие на изменение на изискваните количества по някои позиции, е незаконосъобразно.
26
Комисията, подкрепяна от CPL Concordia, твърди, че изтъкнатите в настоящата жалба три основания са недопустими и при всички положения не са налице.
Съображения на Съда
27
Най-напред, както председателят на Общия съд отбелязва в точка 23 от обжалваното определение, трябва да се припомни, че член 160, параграф 3 от делегирания регламент допуска коригирането на явни фактически грешки в текста на оферта на етапа от процедурата, следващ отварянето на офертите, единствено по инициатива на възложителя и доколкото установения по този повод контакт не води до промени в условията на офертата. Тази разпоредба е приета въз основа на член 112 от Регламент № 966/2012, в параграф 1 от който по-специално се посочва, че тези контакти се осъществяват при условия, които гарантират прозрачност и равно третиране.
28
Следователно целта на член 160, параграф 3 от делегирания регламент е да се позволи коригиране на явните технически грешки, допуснати от оферентите в текста на техните оферти, като същевременно не се допусне с контакт, осъществен между възложителя и оферент с цел да се коригира такава техническа грешка, да се предостави предимство на последния, като му се позволи да измени офертата в момент, в който другите оференти вече нямат тази възможност.
29
В разглеждания случай е безспорно, че с писмо от 30 януари 2014 г. Комисията приканва STC да коригира офертата си в съответствие с последната разпоредба, която впрочем е посочена в писмото.
30
Безспорно е също така, че са допуснати две грешки на редове 2.18 и 2.31 в публикувания първоначално на 17 юли 2013 г. документ „Оферта на изпълнителя“, що се отнася до изискваните количества по някои позиции. STC по-специално твърди, че е трябвало да му се даде възможност в неговия отговор на писмото на Комисия от 30 януари 2014 г. да измени предлаганите единични цени в първоначалната му оферта, представена на 15 ноември 2013 г., за да се отчетат посочените грешки.
31
В точка 2 от обжалваното определение обаче се констатира — и STC впрочем не го оспорва — че коригиран вариант на файла, съдържащ документа „Оферта на изпълнителя“, е публикуван на интернет страницата на СИЦ на 9 октомври 2013 г., т.е. повече от месец преди 15 ноември 2013 г., което е крайната дата за представяне на офертите, както и датата, на която STC фактически представя офертата си.
32
Следователно техническите грешки, които STC е трябвало да коригира в отговор на писмото от 30 януари 2014 г., не са били като такива грешките, допуснати от Комисията в първоначалния текст на поканата за представяне на оферти и коригирани своевременно. От фактите, установени в обжалваното определение въз основа на доказателствата по делото, и по-специално в точки 2, 3 и 24 от него, е видно, че грешките, които е трябвало да се коригират, са се дължали по-скоро от факта, че в офертата си, представена на 15 ноември 2013 г., STC не е взело предвид извършените на 9 октомври 2013 г. изменения в изискваните количества за поддръжката и за захранващите електрически инсталации.
33
Следователно, както основателно посочва председателят на Общия съд в точка 24 от обжалваното определение, STC е допуснало технически грешки в текста на офертата си по смисъла на член 160, параграф 3 от делегирания регламент, тъй като е използвало неправилните количества по тези позиции, посочени в първоначално публикуваната покана за представяне на оферти.
34
Наистина, както твърди STC, тези грешки са се отнасяли до изискваните количества по посочените позиции, а не до предлаганите единични цени като такива. Въпреки това, както председателят на Общия съд основателно отбелязва в точки 25—27 от обжалваното определение, тези грешки все пак са имали пряко отражение върху икономическата оферта на STC, тъй като са засягали изчисляването на общата стойност на офертата въз основа на тези цени.
35
Тъй като обаче, отбелязвайки, че грешките, които е трябвало да се коригират и които са допуснати не от възложителя, а от оферента, са се отнасяли до изискваните количества по някои позиции, председателят на Общия съд също така правилно определя какво е тяхното отражение върху общата стойност на офертата, доводите на STC — изтъкнати в рамките на първото му основание в жалбата и изведени от изопачаване на фактите, що се отнася до наличието на явни технически грешки, засягащи икономическата му оферта — трябва да се отхвърлят.
36
Всъщност тези доводи не позволяват да се направи изводът, че в обжалваното определение посочените грешки са преценени по начин, който изопачава доказателствата по делото.
37
Освен това трябва да се разгледат всички доводи на STC, изтъкнати в рамките на първото му основание в жалбата и изведени от неотчитането на допуснато от Комисията превишаване на правомощията, както и доводите, изтъкнати от STC в рамките на второто и третото основание в жалбата. С всички тези доводи STC по същество твърди, че председателят на Общия съд е допуснал нарушения, приемайки, че изтъкнатото пред него второ основание за отмяна не позволява да се установи наличието на fumus boni juris, въпреки допуснатите от Комисията грешки при прилагане на правото, въз основа на които тя дала отрицателна оценка на офертата на STC, която оценка му била съобщена на 3 април 2014 г. Тези грешки засягали начина, по който в разглеждания случай била приложена процедурата, която трябвало да се следва, за да се коригират явни технически грешки, засягащи офертата на оферент.
38
В това отношение в рамките на първото и второто основание в жалбата STC основателно посочва, че само оферентът може да определя съдържанието на своята оферта. Всъщност, макар член 160, параграф 3 от делегирания регламент да позволява на възложителя да поеме инициативата за установяване на контакт с оферента, за да му даде възможност да коригира офертата си, тази разпоредба не предоставя на възложителя правото да изменя посочената оферта от името на оферента.
39
В разглеждания случай, както председателят на Общия съд основателно приема в точка 25 от обжалваното определение, Комисията действително влиза в контакт със STC, за да му даде възможност да коригира установените явни технически грешки в съответствие с член 160, параграф 3 от делегирания регламент.
40
Наистина, видно от точка 3 от обжалваното определение с писмото си от 30 януари 2014 г. Комисията изпраща на STC документа „Оферта на изпълнителя“ в актуализиран вариант, в който са посочени единичните цени и общата стойност на коригираната оферта. След като обаче в електронното си съобщение от 7 февруари 2014 г. STC посочва, че не одобрява така предложените изменения и вместо това поддържа общата стойност на офертата си, изменяйки по този начин първоначално посочените единични цени, Комисията отчита становището на оферента. Всъщност, както председателят на Общия съд посочва в точка 4 от обжалваното определение, именно въз основа на отговора на писмото ѝ от 30 януари 2014 г. Комисията взема последващото си решение, което се съдържа в писмото ѝ от 3 април 2014 г. и с което изменената от STC оферта се отхвърля.
41
Трябва да се констатира, че действайки по този начин, Комисията не изменя офертата на STC вместо него и че противно на твърденията на STC, в обжалваното определение председателят на Общия съд не приема, че това изменение е било законосъобразно. Както председателят на Общия съд отбелязва в точка 25 от обжалваното определение, на пръв поглед Комисията не е надхвърлила пределите на правото си да установи контакт с оферент, тъй като само е предложила на STC корекция на количествата по определени позиции, за които се отнася офертата му.
42
STC твърди също така, че председателят на Общия съд е допуснал грешка при прилагане на правото във връзка с преценката за наличие на fumus boni juris, що се отнася до това дали Комисията основателно отхвърля офертата на STC с довода, че то изменило условията на икономическата си оферта, вместо да я коригира.
43
В това отношение следва да се припомни, че съгласно приетото в точка 28 от настоящото определение, корекцията на техническа грешка, допусната от оферент в текста на офертата му, по реда на член 160, параграф 3 от делегирания регламент не трябва да му позволява да изменя офертата си и по този начин да му предоставя необосновано предимство.
44
Следователно член 160, параграф 3 от делегирания регламент не допуска каквото и да било изменение на икономическа оферта, което не е свързано с механичната поправка на явна техническа грешка в текста ѝ или не следва автоматично от такава корекция. Всъщност след отварянето на офертите възложителят не може да предостави само на един оферент възможността да измени условията на офертата си, тъй като в противен случай нарушава принципа на равно третиране, както и изискванията на посочената разпоредба.
45
Според STC посочената в електронното му съобщение от 7 февруари 2014 г. корекция на единичните цени била допустима, тъй като с нея не се изменяла общата стойност на офертата му. Председателят на Общия съд обаче основателно посочва, в точка 27 от обжалваното определение, че извършените от STC изменения в това електронно съобщение означават удвояване на стойността на офертата му, що се отнася до цената по позициите, за които исканите количества са били разделени на две, и в точка 29 от същото определение, че общата стойност на офертата е била изчислена автоматично съобразно исканите количества и единичните цени, като последните са единствените, които кандидатите трябва да посочат в документа „Оферта на изпълнителя“.
46
С оглед на тези констатации и предвид това, което бе прието в точка 44 от настоящото определение, председателят на Общия съд отново с основание приема, в точка 28 от обжалваното определение в рамките на предварителната му проверка за наличието на fumus boni juris, че след изтичането на срока за подаване на офертите не е било възможно на STC да се разреши да преразгледа единичните си цени в зависимост от исканите количества, и в точка 29 от същото определение, че тези цени изглежда съставляват съществен елемент от офертата. Всъщност корекция на офертата на STC, с която се изменят първоначално представените единичните цени, би могла да му предостави необосновано предимство спрямо другите оференти и съответно би могла да се окаже в противоречие член 160, параграф 3 от делегирания регламент и с принципа на равно третиране.
47
При това положение в точки 25 и 30 от обжалваното определение председателят на Общия съд основателно приема, че единствената възможна корекция на офертата, без тя да се изменя незаконосъобразно, на пръв поглед изглежда се изразява единствено в прилагането на единичните цени, посочени в първоначалната оферта от 15 ноември 2013 г., към новите количества, изисквани в изменената на 9 октомври 2013 г. покана за представяне на оферти. Отново с основание в точки 25 и 27 от обжалваното определение председателят на Общия отбелязва, че на пръв поглед Комисията е действала законосъобразно, предлагайки извършването на тази корекция в съответствие с правомощията, с които разполага, докато STC, желаейки да запази общата стойност на офертата си въпреки изменението на изискваните количества, изменя условията на офертата.
48
Предвид гореизложеното не могат да се приемат доводите на STC, че противно на приетото от председателят на Общия съд в обжалваното определение, то е имало право да коригира представените в първоначалната му оферта единични цени, както го е направило в електронното си съобщение от 7 февруари 2014 г.
49
Следователно нито едно основание в жалбата не позволява да се направи изводът, че председателят на Общия съд е допуснал нарушение, приемайки, въз основа на изложените пред него доводи и без да се засяга анализа на делото по същество, че второто основание за отмяна не позволява да се установи наличието на fumus boni juris.
50
Поради това жалбата трябва да се отхвърли изцяло, без да е необходимо произнасяне по допустимостта на исканията на STC за спиране на изпълнението на оспорваните решения. Всъщност, въпреки че тези искания не са направени при условията на евентуалност, трябва да се приеме, че те биха имали значение само при отмяна на обжалваното определение.
По съдебните разноски
51
Съгласно член 184, параграф 2 от Процедурния правилник на Съда, когато жалбата е неоснователна, Съдът се произнася по съдебните разноски. В съответствие с член 138, параграф 1 от посочения правилник, приложим към производството по обжалване по силата на член 184, параграф 1 от същия, загубилата делото страна се осъжда да заплати съдебните разноски, ако е направено искане за това. Тъй като Комисията и CPL Concordia са поискали STC да бъде осъдено да заплати разноските, а последното е загубило делото, STC следва да бъде осъдено да заплати направените съдебни разноски в настоящото производство по обжалване.
По изложените съображения заместник-председателят на Съда определи:
1)
Отхвърля жалбата.
2)
Осъжда STC SpA да заплати съдебните разноски в настоящото производство по обжалване.
Подписи
(
*1
)	Език на производството: италиански.