Talan väckt den 14 juni 2018 – Front Polisario mot rådet
(Mål T-376/18)
Rättegångsspråk: franska
Parter
Sökande: Front populaire pour la libération de la Saguia el-Hamra et Rio de oro (Front Polisario) (ombud: advokaten G. Devers)
Svarande: Europeiska unionens råd
Yrkanden
Sökanden yrkar att tribunalen ska
ta upp talan till sakprövning,
ogiltigförklara det angripna beslutet,
förplikta rådet att betala rättegångskostnaderna.
Grunder och huvudargument
Till stöd för sin talan mot rådets beslut av den 16 april 2018, genom vilket kommissionen bemyndigades att inleda förhandlingar för Europeiska unionens räkning angående ändring av partnerskapsavtalet om fiske och ingående av ett protokoll med Konungariket Marocko (beslutet har inte publicerats i Europeiska unionens officiella tidning), åberopar sökanden tio grunder.
Första grunden avser rådets bristande behörighet att anta det angripna beslutet, då Europeiska unionen och Konungariket Marocko saknar behörighet att för det västsahariska folkets räkning, som företräds av Front Polisario, förhandla fram internationella avtal avseende Västsahara.
Andra grunden avser åsidosättande av kravet på att utvärdera alla relevanta omständigheter i målet i fråga, då rådet vid antagandet av det angripna beslutet inte beaktade domstolens praxis om frågan om Västsahara.
Tredje grunden avser åsidosättande av kravet på att beakta frågan om respekten för grundläggande rättigheter och internationell humanitär rätt, då det följer av det angripna beslutet att rådet inte tagit upp frågan om grundläggande rättigheter och internationell humanitär rätt.
Fjärde grunden avser åsidosättande av rätten till försvar, då rådet innan beslutet antogs inte förde någon diskussion med Front Polisario, som är den enda företrädaren för det västsahariska folket.
Femte grunden avser rådets åsidosättande av skyldigheten att verkställa domstolens domar, då skälen i domstolens domar i målen C-104/16 P och C-266/16 inte beaktades i det angripna beslutet.
Sjätte grunden avser åsidosättande av de principer och grundläggande värderingar som styr unionens agerande på den globala arenan, då beslutet, å ena sidan, genom användandet av begreppet ”de berörda befolkningarna” förnekar det västsahariska folkets existens och, å andra sidan, medger att förhandlingar inleds med Konungariket Marocko inom ramen för dess annekteringspolitik gentemot Västsahara och tillåter de systematiska åsidosättanden av grundläggande rättigheter som är en förutsättning för att denna politik ska kunna upprätthållas.
Sjunde grunden avser åsidosättande av rätten till självbestämmande, då beslutet, å enda sidan, förnekar det västsahariska folkets existens ifråga om rätten till självbestämmande och rubbar den nationella enheten för detta folk och, å andra sidan, genom att kränka Västsaharas status som åtskilt och avgränsat territorium och det västsahariska folkets ständiga suveränitet över naturresurser medger att förhandlingar med Konungariket Marocko inleds.
Åttonde grunden avser åsidosättande av principen om traktaters relativa verkan, då det angripna beslutet i relationerna mellan EU och Marocko förnekar det västsahariska folkets, som företräds av Front Polisario, status som tredje part.
Nionde grunden avser åsidosättande av internationell humanitär rätt och internationell straffrätt då, å ena sidan, de förhandlingar som medges genom det angripna beslutet bedrevs inom ramen för Konungariket Marockos annekteringspolitik gentemot Västsahara och, å andra sidan, beslutet genom användningen av begreppet ”de berörda befolkningarna” stödjer marockanska bosättares olagliga förflyttning till det ockuperade västsahariska territoriet.
Tionde grunden avser åsidosättande av unionens skyldighet om icke erkännande, då beslutet genom att medge att förhandlingar inleds med Konungariket Marocko avseende Västsahara godkänner de allvarliga kränkningar av internationell rätt som marockanska ockupationsstyrkors begår gentemot det västsahariska folket.
____________