62024TJ0131_RES
Mål T‑131/24
CR
mot
Europeiska kommissionen
Tribunalens dom (femte avdelningen) av den 2 juli 2025
”Personalmål – Tjänstemän – Avgångspension – 2004 års och 2014 års reform av tjänsteföreskrifterna – Övergångsåtgärder avseende vissa förfaranden för beräkning av pensionsrättigheter – Artikel 28 i bilaga XIII till tjänsteföreskrifterna – Kontraktsanställda som blivit tjänstemän – Pension efter antal tjänsteår – Pensionsålder – Lagens tillämpningsområde – Likabehandling”
Tjänstemän – Pensioner – Beräkningsmetoder för pensioner – Övergångsbestämmelser enligt förordning nr 1023/2013 – Tillämplighet på övriga anställda i tjänst den 31 december 2013 – Begränsning till enbart anställda som haft ett avbrott i sin anslutning till unionens pensionssystem – Föreligger inte – Åsidosättande av likabehandlingsprincipen till följd av att anställda med respektive utan avbrott i anslutningen likställs – Föreligger inte
(Artikel 13.2 FEU; tjänsteföreskrifterna, i dess lydelse enligt förordning nr 1023/2013, skäl 29 och artikel 83.2 samt bilaga XIII, artiklarna 21, 22 och 28; anställningsvillkoren för övriga anställda, artikel 1.1 och bilagan; rådets förordning nr 723/2004)
(se punkterna 37–42, 44, 45 och 108–114)
Tjänstemän – Pensioner – Beräkningsmetoder för pensioner – Övergångsbestämmelser enligt förordning nr 1023/2013 – Tillämplighet på övriga anställda i tjänst den 31 december 2013 – Tillämplighet på en kontraktsanställd som blivit tjänsteman efter detta datum – Åtskillnad i behandling mellan en sådan anställd och en kontraktsanställd som behållit den ställningen eller blivit tillfälligt anställd – Motivering sett till syftet att bibehålla den försäkringstekniska balansen i unionens pensionssystem – Tillåtet – Åberopande av en praxis som följs av en annan institution – Saknar betydelse
(Artiklarna 310 FEUF och 317 FEUF; tjänsteföreskrifterna, i dess lydelse enligt förordning nr 1023/2013, artikel 77 och bilaga XIII, artiklarna 21, 22 och 28; anställningsvillkoren för övriga anställda, artiklarna 39.1, 83.2 och 109.1 samt bilagan, artikel 1.1; Europaparlamentets och rådets förordning nr 1023/2013, skäl 13)
(se punkterna 47–66, 77–88 och 91–104)
Talan väckt av tjänstemän – Grunder – Grund som avser åsidosättande av likabehandlingsprincipen – Ifrågasättande av övergångsbestämmelser som införts för att säkerställa en skälig övergång från en tjänsteordning till en annan – Domstolsprövning – Gränser
(se punkterna 69–73)
Resumé
CR, en tidigare tjänsteman vid Europeiska kommissionen, väckte talan mot kommissionens beslut om fastställande av hans rättigheter till avgångspension (nedan kallat det angripna beslutet). Tribunalen ogillade talan och klargjorde tillämpningen av de övergångsbestämmelser avseende vissa beräkningsmetoder för pensionsrättigheter som föreskrivs i bilaga XIII till tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska unionen (nedan kallade tjänsteföreskrifterna).
I juni 2012 rekryterades sökanden av kommissionen som kontraktsanställd. I augusti 2015 utnämndes hon till tjänsteman.
I mellantiden, år 2014, ändrades tjänsteföreskrifterna och anställningsvillkoren för övriga anställda i Europeiska unionen, (
1
) och pensionen bestämdes till 1,8 procent per tjänsteår, mindre förmånligt än den tidigare nivån på 1,9 procent. Dessutom fastställdes pensionsåldern till 66 år, jämfört med 63 år som gällde tidigare.
I maj 2023 antog kommissionens byrå ”för löneadministration och individuella ersättningar” (PMO) det angripna beslutet, genom att bland annat tillämpa artikel 28 i bilaga XIII till tjänsteföreskrifterna, som rör metoden för beräkning av den årliga intjäningsgraden för pensionsrättigheter och pensionsåldern för kontraktsanställda som blivit tjänstemän. PMO meddelade sökanden att hon hade rätt till avgångspension från och med den 1 juli 2023, vid 66 års ålder. PMO upplyste henne även om att den årliga intjäningsgraden för hennes pensionsrättigheter för tiden som kontraktsanställd var 1,9 procent och att den årliga intjäningsgraden för hennes tid som tjänsteman var 1,8 procent.
Till stöd för sitt klagomål, som avslogs av kommissionen, gjorde sökanden gällande att den aktuella artikeln inte var tillämplig på hennes situation, eftersom hon utan avbrott varit ansluten till och betalat in till Europeiska unionens institutioners pensionssystem (nedan kallat unionens pensionssystem). Hon begärde att PMO skulle ompröva det angripna beslutet, så att hennes pensionsålder fastställdes till 63 år och så att den årliga intjäningsgraden till 1,9 procent tillämpades på hela hennes karriär. Eftersom hon hade tjänstgjort upp till 66 års ålder och hon ansåg att hennes pensionsålder borde ha fastställts till 63 år, begärde hon dessutom att hennes sista grundlön skulle höjas med ytterligare 2,5 procent för vart och ett av de år som hon arbetat utöver 63 år.
Tribunalens bedömning
Tribunalen påpekar för det första att för att avgöra huruvida artikel 28 i bilaga XIII till tjänsteföreskrifterna är tillämplig, har det enbart betydelse huruvida villkoren i denna artikel är uppfyllda.
Artikel 28 i bilaga XIII till tjänsteföreskrifterna föreskriver två separata, kumulativa villkor. Det första villkoret grundar sig på att den anställde tillträder tjänsten som anställd senast den 1 maj 2004 eller den 1 januari 2014, eftersom den anställde vid ett av dessa datum skulle ha ett gällande avtal. Det andra villkoret är att den anställde ska ha utsetts till tjänsteman efter det att han eller hon tillträdde sin tjänst, eftersom tillsättningen enligt ordalydelsen i artikel 28 i bilaga XIII till tjänsteföreskrifterna ska ha skett ”efter” den 1 maj 2004 eller ”efter” den 1 januari 2014.
Det framgår inte av den klara ordalydelsen i artikel 28 i bilaga XIII till tjänsteföreskrifterna att nämnda artikel endast är tillämplig på anställda som haft ett avbrott i sin anslutning till unionens pensionssystem, såsom sökanden har hävdat. Att godta sökandens ståndpunkt skulle således innebära en begränsning av räckvidden av artikel 28 i bilaga XIII till tjänsteföreskrifterna genom tillägg av ett villkor som unionslagstiftaren inte har föreskrivit.
När innebörden av en unionsbestämmelse otvetydigt framgår av själva lydelsen i bestämmelsen kan domstolen dock inte avvika från denna tolkning. Att anse att tillämpningen av en bestämmelse i tjänsteföreskrifterna är beroende av ett villkor som inte anges i denna bestämmelse skulle således utgöra en tolkning contra legem av denna bestämmelse, vilket innebär att en sådan tolkning inte kan godtas. Med hänsyn till principerna om institutionell jämvikt och tilldelade befogenheter i artikel 13.2 FEU har unionsdomstolen nämligen inte behörighet att göra undantag från bestämmelserna i tjänsteföreskrifterna, såsom artikel 28 i bilaga XIII till tjänsteföreskrifterna, genom att lägga till ett villkor som för närvarande inte existerar.
Tribunalen noterar att varken domstolens eller tribunalens rättspraxis ändrar denna slutsats. Ingen av dessa två instanser har vid något tillfälle haft för avsikt att ifrågasätta unionslagstiftarens val och ändra tillämpningsområdet för artikel 28 i bilaga XIII till tjänsteföreskrifterna genom att förbehålla denna artikel endast tillfälligt anställda eller kontraktsanställda vilkas anställningsavtal var i kraft den 1 maj 2004 eller den 1 januari 2014 och som hade haft ett avbrott i sin anslutning till unionens pensionssystem innan de utnämndes till tjänstemän.
Vad för det andra gäller iakttagandet av principen om likabehandling anser tribunalen att unionslagstiftaren, med hänsyn till det stora utrymme för skönsmässig bedömning som lagstiftaren förfogar över, kunde anse att tjänstemän som tillsatts efter den 1 maj 2004 eller efter den 1 januari 2014 ska behandlas annorlunda än de skulle ha behandlats om de hade behållit sin ställning som tillfälligt anställd eller kontraktsanställd under minst tio år. Den totala inverkan på unionens budget av 2004 och 2014 års reformer är med nödvändighet större när det gäller tjänstemännens pensioner än när det gäller pensioner för övriga anställda. Detta resonemang följer målet att upprätthålla den försäkringstekniska balansen i unionens pensionssystem, utan att inkräkta på den befintliga personalens förvärvade rättigheter och berättigade förväntningar, utöver de mer allmänna målen budgetdisciplin och konsolidering av de offentliga finanserna i en svår socioekonomisk kontext.
Det går inte heller att av bestämmelserna i artikel 28 i bilaga XIII till tjänsteföreskrifterna sluta sig till någon godtycklig eller uppenbart olämplig åtskillnad i förhållande till det mål som unionslagstiftaren eftersträvar, nämligen att skydda de berörda tjänstemännens förvärvade rättigheter och berättigade förväntningar, eftersom deras förvärvade rättigheter och berättigade förväntningar iakttas, i likhet med övriga anställda som var i tjänst den 1 maj 2004 eller den 1 januari 2014.
Vid prövningen av huruvida deras respektive situationer är jämförbara saknar det betydelse huruvida dessa tjänstemän hade ett avbrott i sin anslutning till unionens pensionssystem innan de utnämndes. Denna omständighet hänför sig nämligen till deras tjänstgöringsperiod som övriga anställda, medan tillämpningen av bestämmelserna i artikel 28 i bilaga XIII till tjänsteföreskrifterna är beroende av att de utnämnts till tjänstemän. På sin höjd innebär denna omständighet i praktiken att en tjänsteman som haft ett avbrott i sin anslutning till unionens pensionssystem och som en följd därav i inbetalningen av avgifter till pensionssystem före sin utnämning kommer att tillgodoräkna sig färre pensionsgrundande tjänsteår, som endast avser hans eller hennes tjänstgöringsperiod som övrig anställd, än om tjänstemannen inte hade haft ett sådant avbrott.
(
1
)	Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 1023/2013 av den 22 oktober 2013 om ändring av tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska unionen och anställningsvillkoren för övriga anställda i Europeiska unionen (EUT L 287, 2013, s. 15) trädde i kraft den 1 november 2013 och är tillämplig från den 1 januari 2014, vad gäller de bestämmelser som är relevanta i detta mål.