61997CJ0172_SV
Parter
Domskäl
Beslut om rättegångskostnader
Domslut
Parter
I mål C-172/97 OP,
SIVU du plan d'eau de la Vallée du Lot, även kallad SIVU du pays d'accueil de la Vallée du Lot, La Canourgue (Frankrike), företrädd av T. Vernhet, avocat, med delgivningsadress i Luxemburg,
sökande,
angående en ansökan om återvinning av Europeiska gemenskapernas domstols (tredje avdelningen) dom av den 10 juni 1999 i mål C-172/97, kommissionen mot SIVU och Hydro-Réalisations (REG 1999, s. I-3363),
i vilket de andra parterna är:
Europeiska gemenskapernas kommission, inledningsvis företrädd av R.B. Wainwright och O. Couvert-Castéra, sedan av R.B. Wainwright och J.-F. Pasquier, samtliga i egenskap av ombud, med delgivningsadress i Luxemburg,
och
Hydro-Réalisations SARL, Rodez (Frankrike),
meddelarDOMSTOLEN (tredje avdelningen)
sammansatt av avdelningsordföranden C. Gulmann samt domarna J.-P. Puissochet (referent) och F. Macken,
generaladvokat: S. Alber,
justitiesekreterare: R. Grass,
med hänsyn till förhandlingsrapporten,
med hänsyn till kommissionens skriftliga svar på domstolens frågor, som inkom till domstolens kansli den 18 juli 2000,
med hänsyn till att domstolen med parternas samtycke beslutat att inte hålla någon muntlig förhandling,
efter att ha hört generaladvokatens förslag till avgörande den 15 februari 2001,
med hänsyn till domstolens beslut av den 29 mars 2001 att det muntliga förfarandet skulle återupptas och att justitiesekreteraren skulle delge SIVU du plan d'eau de la Vallée du Lot kommissionens skriftliga svar på domstolens frågor,
med hänsyn till att parterna avstått från muntlig förhandling,
med hänsyn till referentens rapport,
och efter att den 31 maj 2001 ha hört generaladvokatens förslag till avgörande,
följande
Dom
Domskäl
1 Genom ansökan som inkom till domstolens kansli den 12 juli 1999 har SIVU (syndicat intercommunal à vocation unique) du plan d'eau de la Vallée du Lot, även kallad SIVU du pays d'accueil de la Vallée du Lot (nedan kallad SIVU), i enlighet med bestämmelserna i artikel 94.4 i domstolens rättegångsregler, ansökt om återvinning mot domstolens tredskodom av den 10 juni 1999 i mål C-172/97, kommissionen mot SIVU och Hydro-Réalisations (REG 1999, s. I-3363) (nedan kallad tredskodomen).
Bakgrund till tvisten
2 Den 6 december 1990 ingick Europeiska ekonomiska gemenskapen, företrädd av kommissionen, avtal nr HY 84/89 FR (nedan kallat avtalet) med SIVU och Hydro-Réalisation SARL (nedan kallat Hydro-Réalisations), vilka åtog sig att solidariskt ansvara för fullgörandet av avtalet. Enligt detta skulle gemenskapen ge finansiellt stöd till projektet "Dammbygge i floden Lot - inbyggnad av ett litet vattenkraftverk med låg fallhöjd". Genom avtalet åtog sig SIVU och Hydro-Réalisations (nedan tillsammans kallade kontrahenten) att bygga en damm och ett integrerat vattenkraftverk med liten höjdskillnad i floden Lot.
3 I artikel 4.3.2 i avtalet föreskrivs att kontrahenten inom tre månader från undertecknandet av avtalet och därefter varje halvår skall upprätta rapporter med en redogörelse för hur arbetet fortlöper och en sammanställning av utgifterna.
4 I artikel 9 i avtalet föreskrivs under rubriken "Hävningsklausul" följande:
"Var och en av de avtalsslutande parterna kan häva detta avtal efter en underrättelse därom två månader i förväg, om det visar sig att det inte längre finns något intresse av att fortsätta de arbeten som anges i bilaga I på grund av i synnerhet att det kan förutses att nämnda arbeten skulle leda till ett tekniskt eller ekonomiskt misslyckande eller att de beräknade kostnaderna för projektet har överskridits i en orimlig omfattning.
...
Om det vid kontroll av de belopp som kommissionen utbetalat framkommer att kontrahenten erhållit för stora belopp, skall denne omedelbart återbetala dessa till kommissionen, jämte ränta från det datum då de arbeten som avses i detta avtal upphörde.
Ränta beräknas enligt den räntesats som tillämpas av Europeiska fonden för monetärt samarbete för dess transaktioner i ecu och som publiceras den första arbetsdagen i varje månad."
5 Enligt artikel 13 i avtalet skall domstolen avgöra alla eventuella tvister om avtalets giltighet, tolkning eller tillämpning. Enligt artikel 14 skall fransk lag gälla för avtalet.
6 I enlighet med bilaga II punkt I stycke 1 a i avtalet utbetalade kommissionen den 31 december 1990 ett belopp på 83 928 ecu till kontrahenten som förskott på det finansiella stödet. Kontrahenten mottog beloppet den 17 januari 1991.
7 Kontrahenten sände den 23 maj 1991 en första teknisk delrapport till kommissionen, varefter den den 13 augusti 1991 på anmodan av kommissionen även sände en finansiell rapport som täckte perioden den 1 april 1990-den 30 juni 1991, en period som motsvarade början på arbetena. Eftersom kontrahentens utgifter avsåg projektets första två faser, gjorde inte kommissionen någon ny utbetalning.
8 Efter att därefter utan framgång ha begärt att få de tekniska och finansiella rapporterna för perioden den 1 juli-den 31 november 1991, uppmanade kommissionen, genom skrivelse av den 7 oktober 1992, SIVU att inom en månad uppfylla sina skyldigheter enligt avtalet. I motsatt fall förbehöll sig kommissionen rätten att vidta lämpliga åtgärder i fråga om fortsättningen av avtalet.
9 Den 6 november 1992 informerade SIVU kommissionen om att projektet avseende dammbygge på Lot hade ändrats i syfte att beakta i synnerhet de synpunkter som framförts av miljöskyddsorganisationer och att det planerade bygget av ett vattenkraftaggregat hade ställts in och att en överfallsdamm skulle uppföras i stället. SIVU avstod följaktligen från gemenskapens finansiella stöd och föreslog att det skulle återbetala det redan uppburna förskottet.
10 Genom skrivelse av den 18 november 1992 informerade kommissionen SIVU om att den hävde avtalet med tillämpning av artikel 9 i detta och begärde återbetalning av förskottet på 83 928 ecu jämte ränta från och med det datum då SIVU erhöll beloppet. Den 8 december samma år ställde kommissionen ut en faktura till SIVU på förskottet, jämte ränta, med förfallodag den 28 februari 1993.
11 SIVU efterkom varken denna eller senare anmaningar om återbetalning av förskottet som kommissionen hade sänt till SIVU den 27 januari 1994, den 1 juni 1994, den 31 oktober 1994 och den 12 oktober 1995.
Tredskodomen
12 Genom ansökan som inkom till domstolens kansli den 2 maj 1997 väckte kommissionen, med stöd av en skiljedomsklausul som avtalats i enlighet med artikel 181 i EG-fördraget (nu artikel 238 EG), talan mot SIVU och Hydro-Réalisations om förpliktande att betala 83 928 ecu jämte avtalad ränta från den 17 januari 1991 till den räntesats som tillämpas av Europeiska fonden för monetärt samarbete för dess transaktioner i ecu och som publiceras den första arbetsdagen i varje månad samt lagstadgad dröjsmålsränta från den 28 februari 1993 till den räntesats som fastställs genom dekret som offentliggörs i Journal officiel de la République française.
13 Då varken SIVU eller Hydro-Réalisations, som delgivits ansökan, inkom med svaromål inom föreskriven tidsfrist meddelade domstolen tredskodom.
14 I tredskodomen biföll domstolen delvis kommissionens talan. Domslutet har följande lydelse:
"1) SIVU ... och Hydro-Réalisations ... förpliktas att solidariskt betala 83 928 euro till kommissionen, jämte avtalad ränta från den 31 maj 1991 till dess full betalning sker.
2) Talan ogillas i övrigt.
3) SIVU ... och Hydro-Réalisations ... skall solidariskt ersätta rättegångskostnaderna."
Omständigheter som inte domstolen fått kännedom om innan tredskodomen meddelades, och ansökan om återvinning
15 I en skrivelse av den 11 juni 1997 informerade SIVU kommissionen om att den inlett en ny teknisk undersökning avseende möjligheterna att uppföra ett kraftverk på platsen och att den beslutat sig för att behålla det förskott som kommissionen betalat för det fall det ursprungliga projektet skulle kunna genomföras. Senare beslutade SIVU att det inte gick att genomföra projektet och åtog sig att genast återbetala förskottet. SIVU bad dock kommissionen att inte vidta några straffåtgärder på grund av den sena återbetalningen.
16 Den 8 oktober 1998, åtta månader innan tredskodomen meddelades, betalade SIVU:s utanordnare 587 496 FRF till ett kommissionen tillhörigt konto i banken Bruxelles Lambert. Banken har utställt två kreditnotor avseende detta belopp, den första den 23 oktober 1998 avseende 554 889,97 FRF (83 928 ecu) och den andra den 30 oktober 1998 avseende 32 606,03 FRF (4 973,81 ecu).
17 I en skrivelse av den 9 juni 1999, som faxades samma dag, informerade SIVU:s juridiska ombud kommissionen om att återbetalningen av förskottet, avseende kapitalfordran, hade skett den 8 oktober 1998 med ett belopp på 587 496 FRF, och framförde en önskan om att kommissionen skulle visa största möjliga mildhet genom att låta SIVU slippa betala dröjsmålsränta.
18 Samma dag, det vill säga dagen innan tredskodomen meddelades, vilket parterna underrättats om av domstolens justitiesekreterare den 30 april året före, sände SIVU:s juridiska ombud den ovannämnda skrivelsen till domstolen per post.
19 SIVU har, mot denna bakgrund, sökt återvinning mot tredskodomen.
20 Kommissionens skriftliga yttrande i anledning av ansökan om återvinning inkom till domstolens kansli den 15 oktober 1999.
21 Den 26 november 1999 inkom ett ändringsmeddelande avseende kommissionens yttrande till domstolens kansli.
22 Efter att ha tagit del av referentens rapport och hört generaladvokatens förslag till avgörande beslutade domstolen att inleda det muntliga förfarandet utan att vidta åtgärder för bevisupptagning. Domstolen beslutade emellertid att ställa ett antal frågor till kommissionen.
23 Kommissionens skriftliga svar på domstolens frågor inkom till domstolens kansli den 18 juli 2000.
24 Då parterna samtyckt till att inte hålla något sammanträde beslutade domstolen i enlighet med artikel 44a i rättegångsreglerna att avgöra målet utan att hålla något sammanträde. Generaladvokaten lämnade den 15 februari 2001 sitt förslag till avgörande, och det muntliga förfarandet förklarades avslutat.
25 Det framkom emellertid att kommissionens skriftliga svar på domstolens frågor av misstag inte hade skickats till SIVU. Domstolen förordnade därför den 29 mars 2001, med tillämpning av artikel 61 i rättegångsreglerna, att det muntliga förfarandet skulle återupptas och att SIVU skulle ges möjligheter att yttra sig över dessa svar vid en muntlig förhandling.
26 SIVU gav emellertid inte uttryck för någon önskan att höras, och kommissionen avstod från möjligheten till muntlig förhandling. Domstolen beslutade därför, enligt artikel 44a i rättegångsreglerna, att avgöra målet utan att hålla muntlig förhandling.
27 I sin ansökan har SIVU yrkat att domstolen skall
- bifalla ansökan om återvinning och upphäva tredskodomen,
- fastställa att ett belopp på 587 496 FRF har återbetalats till kommissionen den 8 oktober 1998,
- ogilla kommissionens stämningsansökan av den 2 maj 1997,
- fastställa att ränta inte skall löpa förrän från och med den 11 juni 1997, eller, i andra hand, från och med den 31 maj 1991, och att ränta inte skall utgå längre än till den 8 oktober 1998, och
- förplikta kommissionen att betala rättegångskostnaderna.
28 Kommissionen har i sitt yttrande i anledning av återvinningsansökan yrkat att SIVU:s talan skall ogillas och att SIVU skall förpliktas att betala rättegångskostnaderna.
Parternas argument och domstolens bedömning
29 SIVU har inledningsvis anfört att det var fel av domstolen att i tredskodomen bifalla kommissionens yrkande avseende återbetalning av förskottet på 83 928 ecu, eftersom SIVU vid den tidpunkt då tredskodomen meddelades redan hade återbetalat sagda belopp. Därmed hade kommissionen inte längre grund för sitt yrkande.
30 Kommissionen har anfört att även om domstolen hade känt till SIVU:s betalning skulle tredskodomen inte ha haft något annat innehåll. Domstolen skulle nämligen ha fastslagit att kommissionen hade rätt att häva avtalet, och att den hade rätt till återbetalning av hela det förskott som utbetalats till kontrahenten. Enligt kommissionen påverkar betalningen således inte domens innehåll, utan dess verkställighet.
31 Domstolen vill inledningsvis framhålla att det är ostridigt att kommissionen innan tredskodomen meddelades erhållit en betalning från SIVU den 23 oktober 1998 på 554 889,97 FRF, vilket motsvarar det förskott på 83 928 ecu som kommissionen betalat, och en betalning den 30 oktober 1998 på 32 606,03 FRF, vilket motsvarar 4 973,81 ecu.
32 Trots SIVU:s skrivelse till kommissionen av den 11 juni 1997, i vilken kommissionen informerades om SIVU:s önskemål att återbetalningen av förskottet skulle kunna ske utan straffåtgärder, och av den 9 juni 1999, i vilken SIVU angav att återbetalningen av förskottet avsett kapitalbeloppet, kan inte SIVU anses ha betalat hela fordrans kapitalbelopp.
33 I artikel 1254 i den franska code civil stadgas följande:
"Gäldenären till en fordran som löper med ränta eller för vilken annars avkastning skall erläggas kan inte utan borgenärens medgivande bestämma att en betalning skall avräknas från fordrans kapitalbelopp framför avkastning eller ränta. Om betalningen inte täcker både kapitalbelopp och ränta skall den i första hand avräknas från räntan."
34 Det framgår av handlingarna i målet att kommissionen inte har medgivit att återbetalningarna i första hand skall avräknas från kapitalbeloppet.
35 Till att börja med har kommissionen inte besvarat SIVU:s skrivelse av den 11 juni 1997, i anledning av vilken kommissionen kunde medge att en återbetalning i första hand skulle anses avse fordrans kapitalbelopp.
36 Det framgår vidare av kommissionens förklaringar i dess skriftliga svar på domstolens frågor att kommissionens räkenskapsförare bokfört SIVU:s betalning av den 23 oktober 1998 på 83 928 ecu såsom betalning i anledning av en betalningsanmaning, i vilken kapitalbeloppet anges exakt men som i övrigt endast innehåller upplysningen "+ ränta". Denna rent interna åtgärd att bokföra betalningen såsom avseende en betalningsanmaning, vars ordalydelse kan förklaras av det faktum att den totala fordran inklusive ränta inte var bestämd när betalningsanmaningen utfärdades, kan inte anses utgöra ett medgivande till att låta en delbetalning i första hand avse kapitalbeloppet.
37 Det är, slutligen, riktigt att kommissionen i sitt ändringsmeddelande till sitt yttrande avseende återvinningsansökan har lämnat vissa uppgifter som ger intryck av att den medgivit att återbetalningen skall avräknas från kapitalbeloppet. I dess skriftliga svar på domstolens frågor har den emellertid tydligt bekräftat sin ursprungliga ståndpunkt att delbetalningen i första hand skall avräknas från räntan.
38 SIVU har inte anfört några invändningar mot den ståndpunkt som kommissionen slutligen intagit.
39 Domstolen konstaterar mot denna bakgrund att den ståndpunkt som kommissionen angivit i sitt ändringsmeddelande berott på ett enkelt misstag, och inte inneburit att kommissionen godtagit avräkningen i fråga.
40 Domstolen fastslår därför att SIVU:s betalningar av den 23 och 30 oktober 1998 i första hand skall avräknas från upplupen ränta fram till respektive betalningstillfälle, och att återstoden skall avräknas från kapitalbeloppet, samt att det kapitalbelopp som eventuellt återstår fortsätter att löpa med ränta från den dagen.
41 Vad avser nivån på den upplupna räntan vid den tidpunkt när SIVU:s återbetalningar skedde kan inget i ansökan om återvinning föranleda någon annan bedömning än den som gjorts i punkterna 22-26 i tredskodomen, nämligen att avtalad ränta skall utgå från och med den 31 maj 1991.
42 SIVU har i detta avseende anfört att ifrågavarande ränta inte skall utgå för tiden före den dag då vattenkraftsprojektet slutligen lades ner, det vill säga den 11 juni 1997.
43 Kommissionen har å sin sida anfört att uttrycket "det datum då de arbeten som avses i detta avtal upphörde" i artikel 9 i avtalet avser en objektivt bestämbar tidpunkt som inte ensidigt kan bestämmas av en av avtalets parter. Den har också anfört att domstolen förpliktat SIVU att utge avtalad ränta. Eftersom fordran delvis är obetald löper ränta fortfarande och tills fordran har betalats i sin helhet.
44 Domstolen erinrar om att den i tredskodomen fastslagit att den avtalade ränta som kommissionen krävt enligt artikel 9 tredje stycket i avtalet inte skall utgå från den dag då förskottet utbetalades, utan från den dag då arbetena upphörde. Kommissionen angav i sin stämningsansökan att arbetena pågick till den 31 maj 1991, varför domstolen fastslog att den ränta som avses i artikel 9 tredje stycket i avtalet skulle utgå från den dagen.
45 I motsats till vad SIVU har hävdat skall uttrycket "det datum då de arbeten som avses ... upphörde" i artikel 9 tredje stycket i avtalet förstås så att det avser den tidpunkt då arbetet faktiskt upphörde. Eftersom det är ostridigt att inget arbete utförts efter den 31 maj 1991 skall SIVU:s ansökan om återvinning, såvitt avser den tidpunkt från vilken avtalad ränta skall utgå, ogillas.
46 Den 23 oktober 1998 uppgick fordran således till 83 928 ecu (i kapitalbelopp) jämte 40 347,64 ecu (i ränta). När hänsyn tagits till betalningen på 83 928 ecu, som i första hand skall avräknas från upplupen ränta, kvarstår således ett kapitalbelopp på 40 347,64 ecu. Fram till den 30 oktober 1998, då den andra betalningen skedde, uppgår räntan, som skall utgå med 4 procent, vilket SIVU inte invänt mot, på detta belopp till 30,95 ecu. Den totala fordran uppgick således denna dag till 40 378,59 ecu, från vilket betalningen på 4 973,81 ecu skall avräknas, i första hand från räntefordran. Efter denna betalning återstår det således att betala 35 404,78 ecu jämte ränta från denna dag.
47 Med tillämpning av artikel 2.1 i rådets förordning (EG) nr 1103/97 av den 17 juni 1997 om vissa bestämmelser som har samband med införandet av euron (EGT L 162, s. 1) skall hänvisningen till ecu ersättas med en hänvisning till euro till en kurs av en euro för en ecu.
48 Domstolen skall således upphäva punkt 1 i domslutet i tredskodomen och solidariskt förplikta SIVU och Hydro-Réalisations att betala kommissionen 35 404,78 euro jämte avtalad ränta på detta belopp från och med den 30 oktober 1998 tills full betalning sker.
Beslut om rättegångskostnader
Rättegångskostnader
49 Enligt artikel 69.3 i rättegångsreglerna kan domstolen, om parterna ömsom tappar målet på en eller flera punkter eller om särskilda omständigheter motiverar det, besluta att kostnaderna skall delas eller att vardera parten skall bära sin kostnad.
50 Vad avser den i tredskodomen fastslagna solidariska förpliktelsen för SIVU och Hydro-Réalisations att betala rättegångskostnaderna, finner domstolen ingen anledning att uppta det beslutet till förnyad prövning. Det var på grund av att SIVU och Hydro-Réalisations inte återbetalade förskottet från kommissionen som kommissionen föranleddes att väcka talan vid domstolen. Den omständigheten att SIVU återbetalat en del av fordran till kommissionen saknar i detta sammanhang betydelse.
51 Vad beträffar förevarande mål om återvinning har det enligt domstolens mening till stor del sin bakgrund i det faktum att domstolen inte i tid informerats om att SIVU återbetalat en del av fordran till kommissionen, och därmed inte kunnat ta hänsyn till den omständigheten i tredskodomen. Kommissionen och SIVU förefaller ha lika stor del av skulden för denna situation, och domstolen beslutar därför att vardera parten skall bära sin kostnad.
Domslut
På dessa grunder beslutar
DOMSTOLEN
(tredje avdelningen)
följande dom:
1) Domstolen upphäver punkt 1 i domslutet i tredskodomen av den 10 juni 1999 i mål C-172/97, kommissionen mot SIVU och Hydro-Réalisations.
2) Domstolen förpliktar SIVU du plan d'eau de la Vallée du Lot, även kallad SIVU du pays d'accueil de la Vallée du Lot, och Hydro-Réalisations SARL att solidariskt till Europeiska gemenskapernas kommission betala ett belopp på 35 404,78 euro jämte avtalad ränta på detta belopp från och med den 30 oktober 1998 tills full betalning sker.
3) Ansökan om återvinning ogillas i övrigt.
4) Vardera parten skall bära sin rättegångskostnad i detta mål.