61993CC0440_SV
Generaladvokatens förslag till avgörande
Generaladvokatens förslag till avgörande
1 Divisional Court of the Queen's Bench Division vid High Court of Justice (nedan kallad "Divisional Court") har begärt att domstolen skall tolka artikel 4 andra stycket punkt 8 a ii i rådets direktiv 65/65/EEG av den 26 januari 1965, om tillnärmning av bestämmelser som fastställts i lagar eller andra författningar och som gäller farmaceutiska specialiteter(1), ändrat genom rådets direktiv 87/21/EEG av den 22 december 1986(2). Den begär, i huvudsak, att domstolen skall uttala sig om de krav som uppställs av gemenskapsrätten i fråga om utfärdande av tillstånd för saluföring (nedan kallat "tillstånd") av läkemedel(3) i ett särskilt fall av det förenklade förfarandet.
2 Denna fråga är viktig, eftersom tillståndet för saluföring för närvarande fortfarande utgör hörnstenen i den gemenskapsrättsliga regleringen rörande farmaceutiska specialiteter avsedda för människor. Direktiv 65/65, som ändrats vid flera tillfällen(4), är fortfarande den grundläggande texten i fråga om regleringen på detta område. Fortfarande kan ingen farmaceutisk specialitet saluföras på en medlemsstats marknad utan att ett tillstånd först har utfärdats av den behöriga myndigheten i denna medlemsstat(5). Dessutom föreskrivs i denna reglering på ett mycket schematiskt sätt att den som ansöker om ett tillstånd för en farmaceutisk specialitet som är avsedd för människor har två handläggningsförfaranden att välja mellan, ett normalt(6) förfarande och ett förenklat(7). Vid det normala förfarandet skall sökanden kunna visa på resultaten av en hel serie försök och expertutlåtanden för att kunna få ett tillstånd(8), medan denne, om vissa krav uppfylls, befrias från detta om ärendet handläggs enligt det förenklade förfarandet(9).
3 Vad beträffar den brittiska regleringen, innehåller Medicines Act 1968 (nedan kallad "lagen från 1968") bestämmelser avseende behörigheten att utfärda tillstånd (som tillkommer statens hälsosekretariat) och däri slås de förfaranderegler fast som skall följas vid handläggningen av en ansökan om tillstånd för saluföring(10), för beviljande, förlängning eller vägran att ge tillstånd(11).
4 Dessa bestämmelsers överenstämmelse med gemenskapsrätten har ifrågasatts inom ramen för en tvist mellan bolaget Scotia Pharmaceuticals Ltd (nedan kallat "Scotia"), kärande i målet vid den nationella domstolen, och Medicines Control Agency (nedan kallad "MCA")(12), där Scotia anklagar MCA för att utan fog ha anlitat det förenklade förfarandet och lättat på kraven för ett tillstånd utfärdat åt Norgine Ltd (nedan kallat "Norgine") som är ett konkurrerande företag.
5 Scotia har ett för Förenade konungariket år 1988 beviljat tillstånd för en produkt som kallas "Epogam" vilket avser lindring av atopiska utslag(13). Scotia har även två tillstånd, som beviljades år 1990 för pediatriska gelékapslar av produkten "Epogam" och en produkt som kallas "Efamast", avsedd att lindra mastalgi(14). Dessa tre tillstånd har handlagts enligt det normala förfarandet. Scotia var alltså tvunget att uppfylla alla de krav som ställs upp av den gemenskapsrättsliga regleringen. Försöken och de kliniska experimenten började år 1979 och fram till år 1990 var de medel som anslogs till forskning ansenliga (cirka 19 miljoner UKL)(15).
6 Under år 1992 beviljade MCA Norgine tillstånd att saluföra ett läkemedel kallat "Unigam" på den brittiska marknaden(16). Detta förfarande handlades enligt det "förenklade förfarandet", genom utförliga referenser till publicerad vetenskaplig litteratur(17).
7 I väntan på domstolens beslut förordnade Divisional Court att rättsverkningarna av beslutet om tillstånd för produkten "Unigam"(18) skulle upphöra tills vidare, och Scotia åtog sig att ersätta Norgine för den eventuella skada detta skulle kunna komma att lida(19).
8 För tydlighets skull förefaller det oundgängligt att först redogöra för utvecklingen av den gemenskapsrättsliga reglering avseende beviljandet av tillstånd för läkemedel avsedda för människor, som är tillämplig i det förevarande fallet.
9 Det huvudsakliga syftet som gemenskapslagstiftaren eftersträvar är fortfarande det som framfördes av generaladvokat Mancini i hans förslag till avgörande i målet Clin-Midy(20). Det skall återges i sin ursprungliga lydelse:
"... målet med direktiv 65/65 ... anges i ingressen. I det första övervägandet anges de grundläggande kriterierna på vilka all reglering avseende tillverkning och distribution av farmaceutiska specialiteter skall grunda sig: '[d]et primära syftet ... skall vara att värna om folkhälsan'. Därefter utvecklas denna princip. I direktivet anges särskilt: a) medlen för att uppnå detta syfte får inte hindra utvecklingen av farmaceutiska specialiteter eller handeln med läkemedel inom gemenskapen (andra övervägandet); b) att 'bristande överensstämmelse mellan de nationella bestämmelserna ... vad gäller bestämmelserna för läkemedel ... påverkar upprättandet av en väl fungerande gemensam marknad' (tredje övervägandet) och att '[d]essa hinder måste följaktligen undanröjas' (fjärde övervägandet); c) att det kräver en tillnärmning av de nationella bestämmelserna (också fjärde övervägandet) som bör ske 'stegvis'; d) att det i första hand gäller att 'undanröja de skillnader som tenderar att ha störst effekt på den gemensamma marknadens funktion' (femte och sista övervägandet)"(21).
10 Enligt det schema som upprättades år 1965 har gemenskapslagstiftaren successivt(22) vidtagit rättsliga åtgärder för att uppnå följande syften:
- De socio-ekonomiska omständigheterna(23) kring läkemedel tas i beaktande i direktiv 87/21.
- Tillnärmningen av de nationella lagstiftningarna i syfte att förverkliga den stora gemensamma marknaden för läkemedel(24) befästs genom direktiv 75/318(25) (nedan kallat direktivet om "normer och prövningsplaner") och bekräftas genom direktiven 75/319(26) och 87/19(27), medan det huvudsakliga syftet hela tiden är att värna om folkhälsan(28).
11 Således har gemenskapslagstiftaren redan från början angett de stora dragen av ett ambitiöst och realistiskt projekt(29):
- Det slutliga målet är att realisera en stor gemensam marknad för läkemedel som är av hög kvalitet och av hög teknologisk standard och som är avsedda för människor, i syfte att säkerställa att alla medborgare i gemenskaperna - oberoende av i vilken medlemsstat de är medborgare respektive har sin hemvist - på lika villkor åtnjuter ett optimalt sjukdomsskydd(30).
- Realiseringen av detta slutliga mål kommer att göras stegvis, där varje steg består av realisering av delmål. Dessa delmål, som nödvändigtvis kompletterar(31) varandra, kan inte själva skiljas från det väsentliga målet och bidrar till realiseringen av det slutliga målet.
12 På detta sätt har gemenskapslagstiftaren under årens lopp försett sig med medel som är kompletterande, specifika, tvingande och nödvändiga för realisering av det slutliga målet.
13 I utvecklingen av denna reglering kan man i stort urskilja tre perioder. Den första omfattar år 1965-1975. Under denna period strävade gemenskapslagstiftaren huvudsakligen efter att säkerställa en hög skyddsnivå för folkhälsan vad gäller läkemedel avsedda för människor(32).
14 Från och med år 1975 fram till år 1985 tog lagstiftaren i beaktande målet avseende fri rörlighet för läkemedel, samtidigt som man fortsatte att sträva efter det huvudsakliga målet(33). Detta mål behandlas som ett komplement till det första(34).
15 Från och med år 1985 omfattades andra aspekter av läkemedelspolitiken som ditintills inte hade omfattats - som konsumentinformation(35) - eller som endast hade antytts(36) - det socio-ekonomiska sammanhanget för läkemedel(37). Även i detta fall behandlas dessa specifika mål och delmål som kompletterande, nödvändiga och tvingande för förverkligandet av det slutliga målet(38).
16 De huvuddrag som ovan på ett generellt sätt har pekats på är särskilt lämpade att tillämpa på detta fall, där tillstånd har beviljats enligt det förenklade förfarandet genom utförliga referenser till publicerad vetenskaplig litteratur.
17 Detta framgår klart av direktiv 87/21 som endast kompletterar och ändrar det förenklade förfarandet(39) och som är av stor betydelse i detta mål.
18 Efter att ha bedömt tillämpningen av undantagsförfarandet har kommissionen konstaterat att vissa nationella myndigheter mycket lättvindigt tillåter tillämpning av det förenklade förfarandet nästan utan att utöva någon som helst kontroll av de referenser till litteratur som ingetts av dem som ansökt om tillstånd för ett generiskt läkemedel. Innehavaren av ett tillstånd för ett nytt läkemedel blir allvarligt förfördelad av detta, eftersom de försöksresultat som han har lagt fram vid den första ansökan oftast utgör grunden för den akt som inges av den som ansöker om tillstånd för ett generiskt läkemedel. Detta framgår av motiveringen till kommissionens rapport(40).
19 Grunden för den princip som innebär krav på beviljande av ett tillstånd enligt det förenklade förfarandet framgår också mycket tydligt av kommissionens motivering(41):
"Förslaget till förändring av artikel 4.8 i direktiv 65/65/EEG syftar till att återinföra den normala principen för undantag, det vill säga den som innebär att det produktutvecklande företaget skall ge sin tillåtelse till att andra som ansöker om tillstånd hänvisar till de försök som redovisas i akten för det ursprungliga läkemedlet."
20 I denna nya fas har gemenskapslagstiftaren för avsikt att fortsätta sitt harmoniseringsarbete på ett område där det utrymme för skönsmässig bedömning avseende tillstånd som givits till olika nationella myndigheter fortfarande var alltför stort. De sätt på vilka man har försökt att undvika att förstärka skillnaderna mellan nationell praxis i olika medlemsstater består dels i att ytterligare begränsa tillgången till denna typ av förfarande, dels att exakt och noggrant ange de villkor som skall uppfyllas för att det förenklade förfarandet skall kunna tillämpas(42). Det huvudsakliga syftet som eftersträvas genom hänsynstagandet till det socio-ekonomiska sammanhanget för läkemedel är identiskt med det som angavs 1965, det vill säga kravet att värna om folkhälsan:
"Punkt 8, andra stycket i artikel 4 i rådets direktiv 65/65/EEG efter senaste ändringen genom direktiv 83/570/EEG föreskriver att bevis i olika former på säkerheten och effekten hos en farmaceutisk specialitet får framläggas i en ansökan om tillstånd för saluföring, beroende på den objektiva situationen för specialiteten."(43)
21 Eftersom gemenskapslagstiftaren hade medgett att beviset för tillförlitligheten av vissa undersökningar och expertutlåtanden kan göras genom ingivande av dokumentation, var det nödvändigt att ställa höga krav på den vetenskapliga dokumentation som skulle inges.
22 Trogen den realism som dittills hade iakttagits beaktade lagstiftaren objektiva och konkreta omständigheter:
- kostnaderna för den forskning och utveckling som behövs för att ta fram en sådan produkt(44),
- genomförandet av dessa försök, som försenar saluföringen av läkemedlet och förkortar den tid under vilken man har ensamrätt på grund av patent(45).
23 Således skall strävan efter att uppfylla detta särskilda delmål (göra det möjligt för produktutvecklande företag att förränta sina investeringar) - som har åberopats sedan 1965(46) och utvecklats när man har antagit senare texter(47), genom att harmonisera reglerna för akternas sammansättning och för behandling av de ansökan som lämnas in enligt det förenklade förfarandet - anses vara kompletterande, absolut och nödvändigt för att uppnå det slutliga målet(48).
24 Lagstiftaren har i den nya bestämmelsen(49) bekräftat att ansökan om tillstånd först och främst skall avse ett generiskt läkemedel(50) för att den skall kunna behandlas enligt det förenklade förfarandet. Genom att anta den princip enligt vilken man inte kan använda det förenklade förfarandet om det innebär att rätten till skydd för industriell och kommersiell äganderätt minskas(51) läggs det till ytterligare ett villkor för upptagande till prövning.
25 De fall(52) då den som ansöker om ett tillstånd inte är skyldig att lägga fram resultat av farmakologiska och toxikologiska(53) undersökningar eller resultat av kliniska prövningar(54) är klart, uttömmande och tydligt reglerade(55). Vad avser det förenklade förfarandet skall, oavsett vilket alternativ man väljer, en kvalificerad expert(56) vetenskapligt motivera varför detta förfarande skall användas(57). Således utgörs expertens uppgift, enligt direktiven från år 1975(58), av att utföra försök och prövningar(59), i synnerhet kontrollera om det är fråga om ett generiskt läkemedel, genom att följa de kontrollmetoder som anges i den gällande regleringen(60), och därefter, beroende på de olika fall som förutses i direktiv 87/21, samla in den dokumentation och uppgifter som föreskrivs i bilagan till direktivet om "normer och prövningsplaner" del II och III(61) med de kontrollmetoder som föreskrivs i gällande gemenskapslagstiftning.
26 Den dokumentation som skall läggas fram i det första fallet(62) utgör faktiskt den akt som upprättats av det produktutvecklande företag som har beviljats tillstånd för det ursprungliga läkemedlet. För att kunna använda sig av dokumentationen i akten krävs samtycke från innehavaren av tillståndet. Den kvalificerade experten skall kontrollera att de kontrollmetoder som använts fortfarande är de senaste och att de har vidtagits med hänsyn till hur långt vetenskapen och tekniken har kommit. I gemenskapslagstiftarens anda utgör detta fall på sätt och vis ett gemensamt undantag(63). Fördelen med det är dessutom att det överensstämmer med alla de syften som särskilt eftersträvas genom de olika direktiven och således är nödvändiga för det slutliga målet.
27 I det andra fallet(64) har lagstiftaren mycket klart och noga angett de villkor som måste följas för att det förenklade förfarandet skall kunna tillämpas med hänvisning till den publicerade vetenskapliga litteraturen. Således har endast de experter, som avses i direktiv 75/319, som är skyldiga att beakta de vetenskapliga och tekniska framstegen(65), getts befogenhet att visa:
"... genom utförliga referenser till publicerad vetenskaplig litteratur som framlagts i enlighet med artikel 1 andra stycket i direktiv 75/318/EEG, att beståndsdelen eller beståndsdelarna i den farmaceutiska specialiteten har en väletablerat medicinsk användning med erkänd effekt och en godtagbar säkerhetsmarginal"(66).
28 I enlighet med lagstiftarens avsikt skall detta fall användas så sällan som möjligt(67):
"Denna möjlighet är i praktiken mycket begränsad, eftersom den bibliografiska dokumentationen, i enlighet med artikel 1 andra stycket i direktiv 75/318 skall läggas fram 'analogt' med de kriterier för säkerhet och effektivitet som nämns i bilagan till detta direktiv."
29 Således skall de experter(68) som har utsetts av den som ansöker om tillstånd med stöd av artikel 4 andra stycket punkt 8 a ii, kontrollera att den vetenskapliga dokumentationen som lagts fram till stöd för ansökan är tillförlitlig (att de försök som det hänvisas till i dokumentationen i fråga har utförts av kvalificerade kontrollanter som har utsetts av innehavaren av tillståndet för det ursprungliga läkemedlet och i enlighet med kontrollmetoder som fortfarande är aktuella) och fullständig (dokumentationen som har de beskrivna egenskaperna skall avse alla farmakologiska och toxikologiska undersökningar eller resultat av kliniska prövningar som krävs i det föreliggande fallet).
30 Om det i det konkreta fallet endast är ett läkemedel, som använts sedan årtionden och vars beståndsdelar har gett upphov till försök som har behandlats och kommenterats mycket i den vetenskapliga litteraturen, som uppfyller dessa krav(69), så håller man sig till de olika delmål som kompletterar det slutliga målet som åsyftas med gemenskapslagstiftningen.
31 I det tredje fallet(70) har lagstiftaren infört en skyddsperiod för de fakta som ges i akten avseende beviljande av tillstånd för det ursprungliga läkemedlet. Den som ansöker om tillstånd för ett generiskt läkemedel kan använda den dokumentation som insamlats av innehavaren av tillståndet för det ursprungliga läkemedlet efter att experten har granskat att de metoder som användes vid den tiden fortfarande är aktuella. Då frister har beviljats till det produktutvecklande företaget för att den skall kunna förränta de investeringar som måste göras för tillverkningen av dess ursprungliga läkemedel, har hänsyn tagits till de ekonomiska kraven.
32 Vid gemenskapsregleringens nuvarande utformning avseende beviljande av tillstånd enligt det förenklade förfarandet, är det utrymme för skönsmässig bedömning som lämnas åt medlemsstaterna mycket begränsat.
33 Sådant är i stora drag rättsläget inom gemenskapen i det förevarande fallet.
34 Den fråga som det har begärts att domstolen skall besvara lyder:
"Skall direktiv 65/65/EEG inom gemenskapsrätten tolkas så att en behörig nationell myndighet - under förhållanden som är identiska med de som är aktuella i detta fall - kan ge ett tillstånd för saluföring av en farmaceutisk specialitet i enlighet med artikel 4 andra stycket punkt 8 [andra stycket] a ii i rådets direktiv 65/65/EEG, ändrat genom direktiv 87/21/EEG, trots att de uppgifter och dokument som har lagts fram till stöd för en sådan ansökan inte innehåller
a) några utförliga referenser till publicerad vetenskaplig litteratur, som har framlagts i överensstämmelse med vart och ett av de villkor som ställs upp i andra och tredje delen i bilagan till direktiv 75/318/EEG, eller
b) någon expertrapport som överensstämmer med de krav som ställs upp i artiklarna 1 och 2 i direktiv 75/319/EEG?"
35 Den nationella domstolen begränsar sin begäran till ett noga angett fall och påpekar att MCA:s beslut att pröva Norgines ansökan om tillstånd för läkemedlet "Unigam" enligt ett förenklat förfarande, genom utförliga referenser till publicerad vetenskaplig litteratur, är välgrundat(71). Eftersom det rör sig om ett noga angivet rättsligt sammanhang, är det argument som har framförts av Scotia, som går ut på att denna har utsatts för en behandling som är olik den som getts Norgine, helt ogrundat. Eftersom "[a]nvändningen av onagerolja i terapeutiskt syfte (som konkretiseras genom framtagandet av de farmaceutiska specialiteterna 'Efamast' och 'Epogam' som) utvecklats av Scotia..."(72), var man tvungen att behandla ansökan om tillstånd avseende dessa enligt det normala förfarandet. Eftersom produkten "Unigam" däremot är ett generiskt läkemedel(73), kunde man använda det förenklade förfarandet. Således skulle två olika situationer med all rätt behandlats olika(74).
36 Det förefaller, avseende denna specifika fråga, tveksamt om den praxis som har följts av MCA, att vid prövningen av en ansökan använda det förenklade förfarandet genom utförliga hänvisningar till publicerad vetenskaplig litteratur(75), överensstämmer med de krav som ställs upp i gemenskapsrätten. Det är inte övertygande att MCA i det föreliggande fallet bara, i värsta fall, skulle ha begått ett enkelt misstag avseende fakta(76). De frågor som ställs i denna framställning beror på att ett stort antal frågor inte har besvarats. Som exempel skall nämnas att, trots att den nationella domstolen tillerkänner Scotia egenskapen av produktutvecklande företag(77), anges det inte vid något tillfälle att MCA:s beslut att tillämpa det förenklade förfarandet har fattats med beaktande av detta företags industriella och kommersiella äganderätt. Dessutom har kommissionen, Förenade konungarikets regering och Scotia varken vid sammanträdet eller i sina skriftliga inlagor beaktat det mål som gemenskapslagstiftaren särskilt eftersträvat i direktiv 87/21.
37 I motsats till vad de påstått, står skyddet av det produktutvecklande företagets intressen - ett ekonomiskt villkor - inte bara helt i överenstämmelse med delmålen utan är också nödvändigt för att uppnå det slutliga målet som angetts av gemenskapslagstiftaren.
38 Det förfarande som MCA har tillämpat innebär däremot att man bortser från det särskilda mål som eftersträvas, att ett mål som är underordnat det särskilda absoluta målet prioriteras, och leder till att man återupprättar de nationella förfaranden som lagstiftaren har försökt att avskaffa genom att utarbeta regleringen i 87/21(78) och fråntar med andra ord det direktivet dess ändamålsenliga verkan.
39 I brist på kompletterande uppgifter och med beaktande av omfattningen av den fråga som ställts skall denna framställning begränsa sig till frågan från den nationella domstolen.
40 Det var inte förvånande att vid förhandlingen höra att kommissionens ombud var tveksam över vilken inställning man skulle inta för att besvara denna fråga.
41 I motsats till vad denne ansåg påstås här att den lösning som skall antas står att finna i själva gemenskapslagstiftningen.
42 MCA har nödvändigtvis ett visst utrymme för skönsmässig bedömning vid tillämpningen av det förfarande och de villkor som anges i direktiven 65/65, 75/318, 75/319, 83/570 och 87/21 när den prövar en ansökan om tillstånd för saluföring av en farmaceutisk specialitet. Det utrymme för skönsmässiga bedömningar som tillerkänns den behöriga myndigheten, samt omfattningen av behörigheten att göra skönsmässiga bedömningar, avgränsas av den tidigare nämnda gemenskapslagstiftningen.
43 MCA beslutade att bevilja Norgine ett tillstånd, enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 4 andra stycket punkt 8 a ii, för produkten "Unigam", trots att akten inte innehöll någon publicerad dokumentation(79) i vilken det hänvisades till försök avseende toxicitet efter tillförsel av en enstaka dos(80), farmakodynamiska försök(81) samt kliniska prövningar(82).
44 Till stöd för denna praxis har Förenade konungarikets regering och kommissionen påstått att det förenklade förfarandet genom utförliga referenser till publicerad vetenskaplig litteratur skulle fråntas all ändamålsenlig verkan, om den beviljande myndigheten ålades att strikt följa texten. Det skulle således, och i överenstämmelse med det mål som lagstiftaren angett som det huvudsakliga, vara tillräckligt att beståndsdelarna uppfyller de kriterier som anges i artikel 5 första stycket i direktiv 65/65, nämligen att det inte är skadligt, har effekt och utgör ett läkemedel. En sådan tolkning skulle överensstämma med regleringens syfte(83). Det skall dock påpekas att kommissionens företrädare vid förhandlingen medgav att en sådan tolkning skulle riskera att återinföra skillnader mellan de olika nationella myndigheternas praxis.
45 Det skall medges att det skulle vara oacceptabelt att godkänna en sådan praxis, som inte bara strider mot andemeningen med utan också mot lydelsen av denna reglering.
46 Det förenklade förfarandet, genom utförliga referenser till publicerad vetenskaplig litteratur, utgör ett undantag från den normala principen om undantag(84). Av denna anledning är en sträng tillämpning av bestämmelserna i artikel 4 andra stycket punkt 8 a ii obligatorisk. Den beviljande myndigheten skall försäkra sig om att beviset på att läkemedlets, för vilket det har ansökts om tillstånd, beståndsdelar inte är skadliga, har effekt och är av en viss kvalitet har lagts fram i enlighet med de krav som ställs upp i texterna(85) (att man följer minimikraven avseende kontrollmetoderna och kontrollanternas kvalifikationer(86)).
47 Undantag från de gemensamma reglerna skall tolkas strikt. Den som vill göra dem gällande skall lägga fram bevis för det ändamålet. Domstolens rättspraxis är fast på denna punkt(87). I det föreliggande fallet kan ett undantag endast grundas på vetenskapliga bevis på att kontrollmetoderna har utvecklats(88).
48 Ett godkännande av detta förfarandesätt medför en risk för att det på kort sikt återinförs skillnader mellan de olika nationella praxis, att ett mål som är underordnat det särskilda absoluta målet prioriteras och att på lång sikt äventyra det slutgiltiga målet (en gemensam marknad för kvalitetsläkemedel).
49 Vad gäller farmakodynamiska försök förefaller det som om Scotia inte har lagt fram något resultat av dessa(89). Om så är fallet, innebär det inte att brittisk praxis är riktig. Endast kvalificerade experter(90) som handlar i enlighet med gällande reglering(91) kan intyga att dessa försök inte har genomförts eller har genomförts på ett annat sätt, med beaktande av den vetenskapliga utvecklingen. MCA skall å sin sida granska om de vetenskapliga uppgifterna är riktiga(92).
50 Kan den nationella myndigheten därefter, i samma fall, underlåta att kräva expertrapporter som överensstämmer med vart och ett av de krav som ställs upp i artiklarna 1 och 2 i direktiv 75/319?
51 Även i detta avseende skiljer sig brittisk praxis från gemenskapsregleringen.
52 Brittisk praxis medger tillämpning av denna typ av förenklat förfarande då ingen expert har uttalat sig om huruvida denna typ av förfarande(93) är berättigat och de toxikologiska och farmakologiska expertrapporterna inte har lagts fram separat(94).
53 Förenade konungarikets regering har inte framfört något argument avseende den eventuellt bristande överenstämmelsen med artikel 2 c i direktiv 75/319. Avseende artikel 2 b i samma direktiv har den dock påstått(95) att det huvudsakliga målet med direktiv 87/21 är att värna om folkhälsan och att undvika onödiga försök. Det som krävs är således ett handlande som strider mot de materiella reglerna(96).
54 Kommissionen har å sin sida påstått att den praxis som består i att inte följa bestämmelserna i artikel 2 c i direktiv 75/319 skall ogiltigförklaras. Vad gäller att man inte har följt bestämmelserna i artikel 2 b har den påstått att denna praxis som ett undantag skall godkännas i detta fall på grund av sammansättningen av Unigam. Kommissionen har tillagt att experterna inom ramen för det förenklade förfarandet inte utför tester utan lägger fram bibliografiska referenser. Under dessa omständigheter är man inte skyldig att följa föreskrifterna i direktiven från år 1975(97).
55 Det finns inte någon anledning att dröja vid frågan om en brittisk praxis, som består i att inte följa bestämmelserna i artikel 2 c, skall godkännas eller inte. Textens lydelse förefaller otvetydig. Den kvalificerade experten skall utföra försök och analytiska expertrapporter i enlighet med de gällande reglerna(98) för att visa att det läkemedel för vilket ansökan om tillstånd har gjorts är ett generiskt läkemedel. Det är ett av villkoren för att en ansökan om tillstånd skall kunna prövas enligt det förenklade förfarandet.
56 Vad avser den bristande efterlevnaden av artikel 2 b skall det påpekas att det i den ursprungliga texten(99) endast ställdes upp krav på att de kvalificerade experterna inom sina respektive kompetensområden skulle redovisa resultat av expertrapporter och försök genom att följa de kontrollmetoder som var allmänt erkända, men det föreskrevs inte att dessa resultat skulle läggas fram separat. I och med ändringen av artiklarna 9a och 11 andra stycket i direktiv 65/65(100) är den behöriga myndigheten, i detta fall MCA, skyldig att granska om de kontrollmetoder som använts överensstämmer med aktuella vetenskapliga fakta då den beviljar ett tillstånd. Undantag från de minimiregler som införts kunde endast beviljas om detta villkor uppfyllts. Om utvecklingen av vetenskapen innebär ett krav på en att dessa försök och expertrapporter skall läggas fram separat, är den som ansöker om ett tillstånd tvungen att uppfylla detta extra villkor.
57 I analogi med detta skall de kvalificerade experterna i det föreliggande fallet säkra att det läggs fram en vetenskaplig dokumentation som visar att alla försök och expertrapporter har utförts av kvalificerad personal som använt kontrollmetoder som stämmer överens med reglerna på området för medicin och med vetenskapens utveckling. Dessutom skall den expert som valts av den som ansöker om tillstånd, det vill säga Norgine, i enlighet med det förenklade förfarandet, kunna vetenskapligt bevisa att hans metoder fortfarande är aktuella och relevanta. Den behöriga myndigheten, det vill säga MCA, skall avgöra om denna dokumentation är fullständig och tillförlitlig. Om det inte finns någon publikation avseende ett visst försök, och om den vetenskapliga publikationen återger ett försök som utförts på ett annat sätt än de kontrollmetoder som föreskrivs, skall den ansökan som gjorts på grundval av artikel 4 andra stycket punkt 8 a ii avslås.
58 På det utvecklingsstadium som gemenskapsregleringen - av beviljande av tillstånd enligt det förenklade förfarandet genom utförliga referenser till publicerad vetenskaplig litteratur - befinner sig, är omfattningen av det utrymme för skönsmässig bedömning som överlåts åt medlemsstaterna begränsat. Det beror på hur långt den tekniska och vetenskapliga utvecklingen har kommit. Dessutom skall den som åberopar undantaget bevisa att det är välgrundat.
59 Om domstolen följer detta förslag så följer den inriktningen av sin egen rättspraxis. I två domar har domstolen uttalat att den behöriga myndigheten i fråga om beviljande av tillstånd inte kunde vägra(101) eller föreskriva ogiltighet av ett tillstånd(102) utan att hänvisa till hänsynen till folkhälsan.
60 Om man extrapolerar kan man säga att en sådan praxis medför en risk för folkhälsan. Denna risk utgörs av att läkemedlet inte saluförs när det skulle kunna medföra en märkbar förbättring för sjuka.
61 I detta fall har domstolen ombetts att godkänna en praxis som består i att man tillåter att läkemedel saluförs trots att de minimivillkor som ställs upp genom direktiv 65/65, ändrat genom direktiven 75/318, 75/319, 83/570, 87/19 och 87/21, avseende beviljande av tillstånd inte har uppfyllts och trots att de ändringar och undantag som föreskrivs i de ovannämnda texterna inte är tillämpliga.
62 Om en sådan praxis godkänns, skulle det bli möjligt att saluföra ett läkemedel vilket inte uppfyller de villkor på säkerhet som krävs utan att för den skull garantera någon märkbar hälsoförbättring för konsumenten. Det skulle leda till att två risker togs i fråga om folkhälsan.
63 Det finns således fyra skäl som talar mot ett godkännande av den praxis som följs av MCA i fråga om tillstånd för ett läkemedel med tillämpning av artikel 4 andra stycket punkt 8 a ii:
- textens syfte (hänsyn till ekonomiska krav som är nödvändiga för att framställa läkemedel som innebär en optimal säkerhet för konsumenten, läkemedel som tillverkas enligt identiska och gemensamma normer, den harmonisering som följer av detta skall göra det möjligt att nå slutmålet som är en marknad för kvalitetsläkemedel)(103),
- den allmänna principen om att undantag skall tolkas strikt(104),
- de begränsningar, som följer av bestämmelserna i direktiv 83/570, av behörigheten för de myndigheter som beviljar tillstånd att göra skönsmässiga bedömningar(105), och
- domstolens rättspraxis som grundar sig på de ovan nämnda målen Clin-Midy och Pierrel, som ställer upp krav på att de gemenskapsrättsliga bestämmelserna avseende tillstånd, skall följas noggrant(106).
64 Med beaktande av vad som anförts ovan föreslås att domstolen skall besvara den fråga som ställts av Divisional Court på följande sätt:
Artikel 4 andra stycket punkt 8 a ii i rådets direktiv 65/65/EEG av den 26 januari 1965 om tillnärmning av bestämmelser som fastställts genom lagar eller andra författningar och som gäller farmaceutiska specialiteter, ändrat genom rådets direktiv 87/21/EEG av den 22 december 1986, utgör ett hinder mot att en behörig nationell myndighet, under sådana omständigheter som i det föreliggande fallet, beviljar ett tillstånd för saluföring av en farmaceutisk specialitet om de uppgifter och den dokumentation som läggs fram till stöd för en sådan ansökan inte innehåller
a) utförliga referenser till publicerad vetenskaplig litteratur, som lagts fram i enlighet med vart och ett av de villkor som ställs upp i andra och tredje delen av bilagan till rådets direktiv 75/318/EEG av den 20 maj 1975 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om analytiska, farmakologiska, toxikologiska och kliniska normer och prövningsplaner för undersökning av farmaceutiska specialiteter,
eller
b) expertutlåtanden som överensstämmer med vart och ett av de villkor som ställs upp i artiklarna 1 och 2 i rådets direktiv 75/319/EEG av den 20 maj 1975 om tillnärmning av bestämmelser som fastställts genom lagar eller andra författningar och som gäller farmaceutiska specialiteter.
(1) - EGT nr 22, 1965, s. 369.
(2) - EGT nr L 15, 1987, s. 36.
(3) - I denna framställning kommer uttrycken "läkemedel" och "farmaceutisk specialitet" att användas utan åtskillnad, trots att begreppet läkemedel är vidare än begreppet farmaceutisk specialitet. Det förra täcker inte endast industriellt tillverkade läkemedel, och i synnerhet generiska läkemedel (det vill säga läkemedel som liknar befintliga produkter som inte längre är skyddade av något patent), utan även det senare (det vill säga läkemedel som tillverkas och marknadsförs under en speciell beteckning och på särskilda villkor). I rådets direktiv 89/341/EEG av den 3 maj 1989 som ändrar direktiven 65/65/EEG, 75/318/EEG och 75/319/EEG (EGT nr L 142, s. 11), vilket inte är tillämpligt i detta fall, har termen läkemedel ersatt termen farmaceutisk specialitet i hela den gemenskapsrättsliga regleringen av läkemedel avsedda för människor.
(4) - Se särskilt: Deboyser P. "Le marché unique des produits pharmaceutiques", Revue du marché unique européenne, 1991 nr 3, s. 101-176, samt "Développements récents du droit communautaire relatif aux médicaments", Revue européenne de droit de la consommation, 1994, s. 39-47.
(5) - Artikel 3 i direktiv 65/65.
(6) - Artikel 4 andra stycket i direktiv 65/65, som ändrats vid flera tillfällen, och i synnerhet av rådets direktiv av den 20 maj 1975, 75/318/EEG om tillnärmningen av medlemsstaternas lagstiftning om analytiska, farmakologiska, toxikologiska och kliniska normer för prövningsplaner för undersökning av farmaceutiska specialiteter (EGT nr L 147, s. 1), och 75/319/EEG om tillnärmning av bestämmelser som fastställts genom lagar eller andra författningar och som gäller farmaceutiska specialiteter (EGT nr L 147, s. 13).
(7) - Artikel 4 andra stycket punkt 8 a och b i direktiv nr 65/65, ändrat genom direktiv nr 87/21.
(8) - Direktiven 75/318 och 75/319, som ändrats vid ett flertal tillfällen, bland annat genom rådets direktiv 83/570/EEG av den 26 oktober 1983 (EGT nr L 332, s. 1) och rådets direktiv 87/19/EEG av den 22 december 1986 (EGT nr L 15, s. 31).
(9) - I analogi med detta, artikel 1 andra stycket i direktiv 75/318, artiklarna 1 och 2 c i direktiv 75/319, artiklarna 1-4 i direktiv 83/570, artikel 1 i direktiv 87/19 och artikel 1 i direktiv 87/21.
(10) - Paragraf 19 i lagen från 1968.
(11) - Paragraf 20.1, ändrad genom förordning 1977/1050 paragraf 4.3.
(12) - Verkställande organ för statens hälsosekretariat.
(13) - Hudåkomma som, bland annat, utmärks av uppkomsten av rodnader och bildning av sårskorpor.
(14) - En utbredd smärta i höjd med bröstet, oftast i dess övre yttre kvadrant, som utstrålar från armhålan och ofta inträffar under den premenstruella fasen (vanligtvis i samband med en progesteronbrist, aldrig som tecken på en allvarlig skada).
(15) - Den nationella domstolens beslut om hänskjutande, s. 4 och 5 i den franska översättningen.
(16) - Denna produkt används till att lindra mastalgisymptom och atopiskt eksem.
(17) - Artikel 4 andra stycket punkt 8 a ii i direktiv 65/65, ändrat genom rådets direktiv 87/21.
(18) - Förenade konungarikets yttrande, punkt 15 och kommissionens yttrande, punkt 3.
(19) - Punkt 3 i kommissionens yttrande.
(20) - Förslag till avgörande av generaladvokat Mancini i målet Clin-Midy m.fl. (dom av den 26 januari 1984, 301/82, Rec. s. 251), och punkt 5-7 i domen.
(21) - Sidan 262 i förslaget.
(22) - Begreppet successiva faser beror på användningen av adverbet "stegvis", som fortlöpande upprepas i de senare antagna gemenskapsakterna: sjunde övervägandet till direktiv 75/318, femte övervägandet till direktiv 75/319 och första övervägandet till direktiv 87/19.
(23) - I det andra övervägandet till direktivet från 1965 påpekas: "... medlen för att uppnå detta syfte inte får hindra utvecklingen av farmaceutiska specialiteter ..."
(24) - Andra övervägandet till direktiv 65/65: "... eller handeln med läkemedel inom gemenskapen ...".
(25) - Ovannämnt i fotnot 6, särskilt första och andra övervägandena.
(26) - Enligt ovan, och i synnerhet första, andra och tredje övervägandena.
(27) - Nämnd ovan i fotnot 8, och i synnerhet första och andra övervägandena.
(28) - Detta syfte bekräftas fortlöpande i de texter som antagits senare: första övervägandet till direktiven 75/319, 87/19 och 87/21, tredje övervägandet till direktivet om "normer och prövningsplaner" och fjärde övervägandet till direktiv 83/570.
(29) - I synnerhet första och andra övervägandena till direktiv 65/65.
(30) - Se bland annat Deboyser, P., "Le marché unique des produits pharmaceutiques" och "Développements récents du droit communautaire relatif aux médicaments", ovan nämnda Vanpe och Leguen, La construction de l'Europe pharmaceutique - Le mortier des douze, förlaget Masson, 1991; Cassan, M., L'Europe communautaire de la santé, förlaget Economica, Collection Coopération et développement, s. 104; Dehousse, F., "Le marché unique des produits pharmaceutiques", Journal des Tribunaux, 1992, nr 5633, s. 383-386; Campion och Viala, "Vers la libre circulation des médicaments en Europe", Revue de droit sanitaire et social, nr 1, 1994, s. 80-97.
(31) - Sjätte övervägandet till direktiv 65/65.
(32) - Första övervägandet till direktiv 65/65.
(33) - Första och andra övervägandet till direktivet "normer och prövningsplaner", första, andra och tredje övervägandet till direktiv 75/319, och första och andra övervägandet i direktiv 83/570.
(34) - Tredje övervägandet till direktivet om "normer och prövningsplaner", första övervägandet till direktiv 75/319, och tredje övervägandet till direktiv 83/570.
(35) - Se om genomförandet av den gemensamma marknaden: Kommissionens vitbok till rådet (COM (85) 310, av den 14 juni 1985, slutgiltig).
(36) - Andra övervägandet till direktiv 65/65: "... medlen för att uppnå detta syfte inte får hindra utvecklingen av farmaceutiska specialiteter ...".
(37) - Andra övervägandet till direktiv 87/21: "Erfarenheten har visat att det är lämpligt att närmare precisera de fall där resultaten av farmakologiska och toxikologiska undersökningar eller resultat av kliniska prövningar inte behöver framläggas för att erhålla tillstånd till försäljning av en farmaceutisk specialitet som i allt väsentligt är likartad med en tillåten produkt och samtidigt säkerställa att innovativa företag inte åsamkas nackdelar".
(38) - Andra övervägandet till direktiv 87/19: "För att uppnå ett sådant optimalt skydd för folkhälsan måste tillses att de resurser som läkemedelsforskningen fått sig tilldelade inte förslösas ...".
(39) - Artikel 1 i direktivet.
(40) - Motivering (COM (84) 437, av den 25 september 1984, slutgiltig) till förslaget till rådets direktiv om ändring av direktiv 65/65/EEG om tillnärmning av bestämmelser som fastställts genom lagar och andra författningar och som gäller farmaceutiska specialiteter, punkt 14.
(41) - Enligt ovanstående fotnot, punkt 15.
(42) - Andra övervägandet till direktiv 87/21: "... det är lämpligt att närmare precisera de fall där resultaten av farmakologiska och toxikologiska undersökningar eller resultat av kliniska prövningar inte behöver framläggas ...".
(43) - Första övervägandet till direktiv 87/21.
(44) - Den farmaceutiska industrin finansierar själv i stort sett alla sina kostnader för forskning och utveckling (se L'EFPIA en chiffres - L'industrie pharmaceutique en Europe, 1994 års utgåva (1993 års siffror)).
(45) - Kommissionens motivering, nämnd ovan i fotnot 40, punkt 14.
(46) - Andra övervägandet till direktiv 65/65.
(47) - Två texter avseende vissa ekonomiska aspekter på läkemedel som framför allt har som syfte att svara mot den farmaceutiska industrins behov har antagits: rådets direktiv 89/105/EEG av den 21 december 1988 om insyn i bestämmelserna om prissättning av läkemedel avsedda för människor och dessa läkemedels införande i de nationella sjukförsäkringssystemen (EGT nr L 40, 1989, s. 8)[vid översättningen har inte den svenska versionen funnits att tillgå], och rådets förordning (EEG) nr 1768/92 av den 18 juni 1992 om införande av tilläggsskydd för läkemedel (EGT nr L 182, s. 1).
(48) - Kommissionens motivering, nämnd ovan fotnot 40, punkt 14, samt det första övervägandet till direktiven 87/19 och 87/21.
(49) - Artikel 1 i direktiv 87/21.
(50) - Det vill säga ett läkemedel som liknar en redan förekommande produkt som inte längre skyddas av ett patent. Artikel 4 andra stycket punkt 8 i direktiv 65/65, ändrat av direktiv 87/21 lyder: "a) ... i) farmaceutiska specialiteten i allt väsentligt är jämförbar med en produkt som godkänts, ii) beståndsdelen eller beståndsdelarna i den farmaceutiska specialiteten har en väletablerat medicinsk användning med erkänd effekt och en godtagbar säkerhetsmarginal, iii) farmaceutiska specialiteten i allt väsentligt överensstämmer med en produkt som varit tillåten b) en ny farmaceutisk specialitet som innehåller kända substanser ..."
(51) - Artikel 1 i direktiv 87/21: "Dock skall med förbehåll för vad som gäller enligt lagstiftningen till skydd för industriell och kommersiell egendom ..."
(52) - Artikel 1.1 a i direktiv 87/21: "[skall] sökanden inte åläggas att lägga fram resultat av farmakologiska och toxikologiska undersökningar eller resultat av kliniska prövningar om han kan visa ..."
(53) - Andra protokollet till bilagan till direktivet om "normer och prövningsplaner" om prövning av toxicitet, farmakodynamik, det vill säga effekten på djur, och farmakokinetik, det vill säga den aktiva substansens öde i organismen, ändrat genom direktiven 83/570 och 87/19.
(54) - Genom det tredje protokollet till bilagan till direktivet om "normer och prövningsplaner", ändrat genom direktiven 83/570 och 87/19, införs begreppen kliniska prövningar och klinisk farmakologi som skall ställas samman av den undersökningsansvarige avseende de patienter som genomgått den nya terapeutiska behandlingen.
(55) - Artikel 1.1 a i-iii och 1.1 b i direktiv 87/21.
(56) - I den mening som avses i direktiv 75/319, ändrat genom direktiv 83/570.
(57) - Artikel 2 c i direktiv 75/319.
(58) - Ändrade genom direktiven 83/570 och 87/19.
(59) - Första protokollet till bilagan till direktivet om "normer och prövningsplaner", ändrat genom direktiven 83/570 och 87/19. Försök som tillåter kontroll och bestämning av en produkts kemiska sammansättning.
(60) - Artikel 9a i direktiv 65/65 ändrat genom direktiv 83/570: "Efter det att tillstånd till försäljning meddelats måste den som är ansvarig för försäljningen av en produkt, när det gäller de kontrollmetoder som föreskrivits i artikel 4.7, ta hänsyn till tekniska och vetenskapliga framsteg och införa de ändringar som kan krävas för att den farmaceutiska specialiteten skall kunna kontrolleras i enlighet med allmänt godtagbara vetenskapliga metoder. Dessa ändringar måste godkännas av de ansvariga myndigheterna i ifrågavarande medlemsstat."
(61) - Artikel 4 andra stycket punkt 8, farmakologiska och toxikologiska prövningar samt kliniska undersökningar, i det ändrade direktiv 65/65.
(62) - Artikel 4 andra stycket punkt 8 a i: "antingen att den farmaceutiska specialiteten i allt väsentligt är jämförbar med en produkt som godkänts i det land som berörs av ansökan och att den person som ansvarar för försäljningen av den ursprungliga farmaceutiska specialiteten lämnat sitt medgivande till att de farmakologiska, toxikologiska och kliniska referenser som framlagts i den ursprungliga ansökan om försäljningstillstånd används som stöd för den aktuella ansökan".
(63) - Kommissionens motivering, nämnd ovan i fotnot 40, punkt 15.
(64) - Artikel 4 andra stycket 8 punkt a ii: "eller, genom utförliga referenser till publicerad vetenskaplig litteratur som framlagts i enlighet med artikel 1 andra stycket i direktiv 75/318/EEG, att beståndsdelen eller beståndsdelarna i den farmaceutiska specialiteten har en väletablerat medicinsk användning med erkänd effekt och en godtagbar säkerhetsmarginal".
(65) - Artikel 9a i direktiv 65/65, ändrat genom direktiv 83/570.
(66) - Artikel 4 andra stycket punkt 8 a ii i direktiv 65/65, ändrat genom direktiv 87/21.
(67) - Kommissionens motivering, nämnd ovan fotnot 40, punkt 15.
(68) - I den mening som avses i direktiv 75/319, ändrat genom direktiven 83/570 och 87/19.
(69) - I praktiken har detta fall en stor betydelse vid granskningen av gamla läkemedel (artikel 39 i direktiv 75/319)(nämnd ovan, se punkterna 9 och 14, Deboyser, P.: "Le marché unique des produits pharmaceutiques").
(70) - Artikel 4 andra stycket punkt 8 a iii: "eller att den farmaceutiska specialiteten i allt väsentligt överensstämmer med en produkt som under minst sex år varit tillåten för försäljning inom gemenskapen i enlighet med gemenskapens gällande bestämmelser och som säljs inom den medlemsstat där ansökan inlämnats; denna period skall utsträckas till 10 år i fråga om högteknologiska specialiteter i den mening som avses i del A i bilagan till direktiv 87/22/EEG eller i fråga om ett läkemedel i den mening som avses i Del B i bilagan till samma direktiv, för vilken tillämpats den procedur som fastställts i dess artikel 2; vidare får en medlemsstat utsträcka denna period till 10 år genom ett enda beslut som innefattar alla de produkter som saluförs inom medlemsstatens territorium när den anser det nödvändigt med hänsyn till folkhälsan; det står medlemsstater fritt att inte tillämpa den angivna sexårsperioden efter det att ett patent som skyddar originalprodukten upphört att gälla. När den farmaceutiska specialiteten är avsedd för ett annat terapeutiskt ändamål än det som angivits för den farmaceutiska specialiteten som försäljs eller om den är avsedd att administreras på annat sätt eller i andra doser, måste emellertid resultaten av lämpliga farmakologiska och toxikologiska undersökningar och/eller lämpliga kliniska prövningar läggas fram."
(71) - Sidan 21 i den franska översättningen av den nationella domstolens beslut: "... det är uteslutet att återförvisa frågan till MCA för att denna på nytt skall uttala sig om tillämpligheten av det undantaget i a ii, och följaktligen vägrar domstolen på grundval av sin behörighet att vidta ett sådant återförvisande".
(72) - Sidan 4 i den franska översättningen av beslutet från Divisional Court.
(73) - Avseende produkten "Unigam" har MCA grundat användningen av det förenklade förfarandet på att läkemedlets beståndsdelar är identiska med dem i produkterna "Epogam" och "Efamast" (sidan 16 i den franska översättningen av den nationella domstolens beslut och sidan 28 i den franska översättningen av yttrandet från Förenade konungarikets regering).
(74) - De villkor som behövs för att diskrimineringsprincipen skall kunna tillämpas föreligger inte (domstolens fasta rättspraxis, bland annat dom av den 13 november 1984, Racke, 283/83, Rec. s. 3791, punkt 7).
(75) - Artikel 4 andra stycket punkt 8 a ii i direktiv 65/65, ändrat genom direktiv 87/21.
(76) - Sidan 21 i den franska översättningen av Divisional Courts beslut.
(77) - Nederst på sidan 4 i den franska översättningen av den nationella domstolens beslut.
(78) - Se ovan fotnot 40.
(79) - Nederst på sidan 24 i den franska översättningen av beslutet från den nationella domstolen samt punkt 30 i yttrandet från Förenade konungarikets regering.
(80) - Bilaga till direktivet om "normer och prövningsplaner", del 2, kapitel 1, B.1, ändrad genom direktiv 87/19: "Med undersökning av akut toxicitet avses en kvalitativ och kvantitativ undersökning av de toxiska reaktioner som kan uppträda efter tillförsel av en enkel dos av den eller de verksamma substanser som i samma proportioner och fysikalisk-kemiska form ingår i den farmaceutiska specialiteten i fråga".
(81) - Bilagan till direktivet om "normer och prövningsplaner", del 2, kapitel 1, G första stycket "... den aktiva substansens öde i organismen ...".
(82) - Bilaga till direktivet om "normer och prövningsplaner", del 3, frivilliga försök på (friska eller sjuka) människor.
(83) - Punkt 9 i Förenade konungarikets regerings yttrande och punkt 13 i kommissionens yttrande.
(84) - Kommissionens motivering, nämnd ovan fotnot 40, punkt 15.
(85) - Artikel 11 andra stycket i direktiv 65/65, ändrat genom direktiv 83/570: "Tillståndet skall också tillfälligt dras in eller återkallas om de uppgifter som lämnats till stöd för ansökan i enlighet med artiklarna 4 och 4a är felaktiga eller inte har ändrats i enlighet med artikel 9a eller om inte de kontroller utförts som avses i artikel 8 i detta direktiv eller i artikel 27 i rådets andra direktiv 75/319/EEG av den 20 maj 1975 om tillnärmning av bestämmelser som fastställts genom lagar eller andra författningar och som gäller farmaceutiska specialiteter".
(86) - Direktiven om "normer och prövningsplaner" och 75/319, ändrade genom direktiven 83/570 och 87/19.
(87) - I fråga om strikt tolkning avseende offentlig upphandling av farmaceutiska produkter och specialiteter, se särskilt en av de senaste domarna: dom av den 3 maj 1994, kommissionen mot Spanien, (C-328/92, Rec. I s. 1569, punkt 15-17).
(88) - Artiklarna 9a och 11 i direktiv 65/65, ändrat genom direktiv 83/570.
(89) - Sidan 24 i den franska översättningen av den nationella domstolens yttrande, punkt 37 i Förenade konungarikets yttrande och Scotias och Norgines yttranden vid förhandlingen.
(90) - I den mening som avses i det ändrade direktiv 75/319.
(91) - I den mening som avses i det ändrade direktivet om "normer och prövningsplaner".
(92) - Artikel 11 andra stycket i direktiv 65/65, ändrat genom direktiv 83/570.
(93) - Artikel 2 c i direktiv 75/319.
(94) - Artikel 2 b i direktiv 75/319.
(95) - Punkt 41 i yttrande från Förenade konungarikets regering.
(96) - Artikel 5 första stycket i direktiv 65/65.
(97) - Punkt 9 i den franska översättningen av kommissionens yttrande.
(98) - Artikel 4 andra stycket punkt 8 i direktiv 65/65, ändrat genom direktiv 87/21.
(99) - Artikel 2 a och 2 b i direktiv 75/319: "De experter som avses i artikel 1 skall, beroende på sina särskilda kvalifikationer a) svara för uppgifter som faller inom deras kompetensområden (analys, farmakologi och liknande experimentella vetenskapsgrenar, kliniska prövningar) och objektivt redovisa erhållna resultat (kvalitativt och kvantitativt), b) lägga fram resultat och data i enlighet med rådets direktiv 75/318/EEG av den 20 maj 1975 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om analytiska, farmakologiska, toxikologiska och kliniska normer och prövningsplaner för undersökning av farmaceutiska specialiteter, samt därvid särskilt redovisa - i fråga om analytikern, att produkten överensstämmer med deklarerad sammansättning och samtidigt ange vilka kontrollmetoder som tillämpas av tillverkaren, - i fråga om farmakologen eller specialisten med motsvarande experimentella kompetens data över produktens toxicitet och observerade farmakologiska egenskaper, - i fråga om den som ansvarat för den kliniska prövningen, i vad mån man lyckats fastställa effekter hos patienter som behandlats med produkten vilka överensstämmer med den dokumentation som sökanden överlämnat enligt artikel 4 i direktiv 65/65/EEG, huruvida patienterna tolererat produkten väl, vilken dosering som den prövningsansvarige rekommenderar samt eventuella kontraindikationer och biverkningar."
(100) - Artikel 1 punkterna 4 och 6 i direktiv 83/570.
(101) - Domen Clin-Midy m.fl., nämnd ovan i fotnot 20: "Artikel 21 i direktivet (65/65) skall tolkas så att TIM för en farmaceutisk specialitet endast kan vägras, innehållas eller dras in med motivering av det skydd för folkhälsan som åsyftas i direktivet" (punkt 2 i domslutet, författarens kursivering).
(102) - Dom av den 7 december 1993, Pierrel m.fl., (C-83/92, Rec. s. I-6419): "1)
Artikel 21 i rådets direktiv 65/65/EEG ... skall tolkas så, att innehållande eller indragande av ett tillstånd för införande på marknaden för läkemedel endast kan beslutas av de skäl som föreskrivs i detta direktiv eller i andra tillämpliga gemenskapsrättsliga bestämmelser. 2)
Bestämmelserna i det ovan nämnda ändrade direktiv 65/65/EEG utgör ett hinder mot att de nationella myndigheterna inte enbart inför andra skäl för innehållande eller indragande än de som införts av gemenskapsrätten, utan även mot att de föreskriver om fall då tillstånd för försäljning på marknaden är ogiltiga" (domslutet, författarens kursivering).
(103) - Se punkt 18-23 ovan.
(104) - Se punkt 46-48 ovan.
(105) - Se punkt 24-26 och 27-30 ovan.
(106) - Se punkt 59-62 ovan.