AZ ELSŐFOKÚ BÍRÓSÁG VÉGZÉSE
(negyedik tanács)
2007. április 26.
T‑415/04. sz. ügy
Tebaldi és társai
kontra
az Európai Közösségek Bizottsága
„Közszolgálat – Tisztviselők – Előléptetés – 2003. évi előléptetési időszak – Az előléptetés megtagadása – Előmeneteli pontok odaítélése – Nyilvánvaló elfogadhatatlanság”
Tárgy: Elsődlegesen a 2003. évi előléptetési időszakban előléptetett tisztviselők listájának megsemmisítése annyiban, amennyiben
az nem tartalmazza a felperesek nevét, valamint az e határozatot előkészítő jogi aktusok megsemmisítése, másodlagosan a 2003. évi
előléptetési időszakban adott előmeneteli pontok odaítéléséről szóló határozat megsemmisítése iránti kereset.
Határozat: Az Elsőfokú Bíróság a keresetet, mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant, elutasítja. A felek maguk viselik saját költségeiket.
Összefoglaló
Tisztviselők – Kereset – Az eljáráshoz fűződő érdek
(Személyzeti szabályzat, 90. és 91. cikk)
Nyilvánvalóan elfogadhatatlan a tisztviselő által előterjesztett azon kereset, amely az előléptetési időszak során magasabb
besorolási fokozatba előléptetett tisztviselők listájának megsemmisítésére irányul annyiban, amennyiben ez a lista nem tartalmazza
a felperes nevét, valamint másodlagosan az előléptetési pontok odaítélése őt érintő részének megsemmisítésére irányul, ha
a felperes a beadványaiban semmilyen konkrét tényt nem terjesztett elő a személyes helyzetéről a kérdéses előléptetési időszakra
tekintettel – mint különösen a besorolási fokozata, a besorolási fokozatban eltöltött szolgálati ideje, az összesen és a különböző
besorolási osztályokban kapott előléptetési pontok száma és az érintett besorolási fokozatra vonatkozó előléptetéshez szükséges
pontszám –, tehát nem ismerhető fel, hogy miben áll a kereset előterjesztéséhez fűződő személyes érdeke.
Egyébiránt, amikor a felperes a beadványaiban általános és absztrakt kifejezésekkel fejezi ki magát, és többek között vitatja
az előléptetési pontok bizonyos kategóriáinak odaítélését anélkül, hogy megjelölné, hogy ez az odaítélés milyen mértékben
érinti a saját érdekeit, beszámolna a saját konkrét helyzetéről, és összefüggésbe hozná az általa hivatkozott kifogásokat
az egyéni helyzetével, akkor ezek a kifogások nem a felperes személyes jogi helyzetére, hanem az intézménye személyi állományának
helyzetére vonatkoznak, és nem alapozhatják meg a kereset elfogadhatóságát, mivel a tisztviselő nem jogosult arra, hogy a
törvény vagy az intézmények érdekében lépjen fel, és megsemmisítés iránti keresete alátámasztására kizárólag olyan kifogásokra
hivatkozhat, melyek őt személyében érintik.
(lásd a 28–32. és 36. pontot)
Hivatkozás: a Bíróság 85/82. sz., Schloh kontra Tanács ügyben 1983. június 30‑án hozott ítéletének (EBHT 1983., 2105. o.)
14. pontja; az Elsőfokú Bíróság T‑163/89. sz., Sebastiani kontra Parlament ügyben 1991. szeptember 25‑én hozott ítéletének
(EBHT 1991., II‑715. o.) 25. pontja.