62023CO0310_INF
Rješenje Suda (osmo vijeće) od 27. studenoga 2023. –Groupama Asigurări
(predmet C-310/23)
„Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 99. Poslovnika Suda – Odgovor koji se može jasno izvesti iz sudske prakse – Članak 267. UFEU-a – Tumačenje ranije presude Suda – Pravosudna suradnja u građanskim stvarima – Uredbe (EZ) br. 864/2007 i (EZ) br. 593/2008 – Nesreća koju je izazvalo vozilo koje vuče poluprikolicu – Vozilo i poluprikolica koji su osigurani kod različitih osiguravatelja – Nesreća koja se dogodila u državi članici različitoj od one u kojoj su sklopljeni ugovori o osiguranju – Regresna tužba između osiguravatelja – Mjerodavno pravo”
1.
Prethodna pitanja – Nadležnost Suda – Akti koje su donijele institucije – Tumačenje ranije presude Suda – Uključenost
(čl. 267. st. 1. t. (b) UFEU-a)
(t. 18., 19., t. 1. izreke)
2.
Pravosudna suradnja u građanskim stvarima – Pravo koje se primjenjuje na ugovorne obveze – Uredba br. 593/2008 – Pravo koje se primjenjuje na izvanugovorne obveze – Uredba br. 864/2007 – Nesreća koju je izazvalo vučno vozilo s priključenom poluprikolicom, pri čemu je svako od vozila osigurano kod različitih osiguravatelja – Regresni zahtjev između osiguravatelja – Raspodjela obveze naknade štete – Mogućnost osiguravatelja vučnog vozila da ostvari prava žrtve protiv osiguravatelja poluprikolice – Mjerodavno pravo
(Uredbe Europskog parlamenta i Vijeća br. 593/2008, čl. 7, i br. 864/2007, čl. 4. i prateći članci)
(t. 21., 22., t. 2. izreke)
Izreka
1.
Članak 267. prvi stavak točku (b) UFEU-a treba tumačiti na način da nacionalni sud, koji sumnja u tumačenje obrazloženja presude Suda u prethodnom postupku koja je donesena temeljem zahtjeva za prethodnu odluku koji je uputio drugi nacionalni sud, može Sudu uputiti prethodna pitanja koja se odnose na tumačenje tih obrazloženja.
2.
Uredbu (EZ) br. 593/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. lipnja 2008. o pravu koje se primjenjuje na ugovorne obveze (Rim I) i Uredbu (EZ) br. 864/2007 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. srpnja 2007. o pravu koje se primjenjuje na izvanugovorne odnose (Rim II),
treba tumačiti na način da je:
u okviru regresne tužbe koju je podnio osiguravatelj vučnog vozila, koji je naknadio štetu žrtvi nesreće koju je izazvao vozač tog vozila, protiv osiguravatelja poluprikolice koja je, tijekom te nesreće, bila povezana s navedenim vozilom, potrebno, kao prvo, utvrditi, u skladu s mjerodavnim pravom utvrđenim na temelju članka 4. i sljedećih Uredbe br. 864/2007, moraju li se i u kojoj mjeri naknada štete i kamate koje se isplaćuju toj žrtvi podijeliti, u ovom slučaju na jednake dijelove, između, s jedne strane, vozača i vlasnika vučnog vozila o kojem je riječ i, s druge strane, vlasnika poluprikolice koja je bila povezana na potonje vozilo, i stoga između osiguravatelja tog vozila i te poluprikolice. Kao drugo, valja utvrditi može li, u skladu s mjerodavnim pravom, na temelju članka 7. Uredbe br. 593/2008, u ugovoru o osiguranju o kojem je riječ, osiguravatelj navedenog vučnog vozila, koji je naknadio štetu navedenoj žrtvi, putem regresa, ostvariti prava potonje protiv osiguravatelja navedene poluprikolice, kako su priznata mjerodavnim pravom na temelju članaka 4. i sljedećih Uredbe br. 864/2007.