61992CO0040_DA
Dommens præmisser
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved staevning indgivet til Domstolens Justitskontor den 13. februar 1992 har Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber i medfoer af EOEF-traktatens artikel 169 anlagt sag med paastand om, at det bl.a. fastslaas, at Det Forenede Kongerige har tilsidesat de forpligtelser, der paahviler det i medfoer af Raadets forordning (EOEF) nr. 804/68 af 27. juni 1968 om den faelles markedsordning for maelk og mejeriprodukter (EFT 1968 I, s. 169), som aendret ved Raadets forordning (EOEF) nr. 1421/78 af 20. juni 1978 (EFT L 171, s. 12) og Raadets forordning (EOEF) nr. 1422/78 af 20. juni 1978 om indroemmelse af visse saerrettigheder til maelkeproducentorganisationer i Det Forenede Kongerige (EFT L 171, s. 14), ved ikke at have truffet de noedvendige foranstaltninger til at sikre, at Milk Marketing Boards (herefter benaevnt "MMB") ikke overskrider den eneret, der kun er indroemmet dem med hensyn til soedmaelk, ved ikke at have forhindret MMB i at begraense producenternes mulighed for at producere og afsaette maelkeprodukter, der ikke omfattes af denne eneret, ved ikke at have foert kontrol med MMB og ved ikke at have sikret, at konkurrencen ikke paavirkes mere end absolut noedvendigt. Subsidiaert, saafremt Domstolen maatte komme til det resultat, at skummet- og letmaelk er omfattet af MMB' s eneret, er der nedlagt paastand om, at det fastslaas, at producenter og/eller fremstillingsvirksomheder, der har stoettet sig paa den fortolkning af faellesskabsretten, som Det Forenede Kongerige accepterede, indtil det skiftede standpunkt i juni 1991, og som gik ud paa, at skummet- og letmaelk ikke er omfattet af MMB' s virksomhed, har en berettiget forventning, der skal beskyttes, og at disse producenter og/eller fremstillingsvirksomheder i et rimeligt tidsrum og i hvert fald indtil domsafsigelsen fortsat skal have lov til at handle med skummetmaelk uden for rammerne af den eneret til opkoeb, der er indroemmet Milk Marketing Board of England and Wales og Milk Marketing Board of Northern Ireland.
2 Ved saerskilt dokument indleveret til Domstolens Justitskontor samme dag har Kommissionen endvidere i medfoer af EOEF-traktatens artikel 186 og artikel 83 i Domstolens procesreglement fremsat begaering om foreloebige forholdsregler, herunder om, at Det Forenede Kongerige paalaegges at traeffe alle noedvendige foranstaltninger for at forhindre Milk Marketing Board of England and Wales og Milk Marketing Board of Northern Ireland i at haandhaeve, paalaegge og opretholde begraensninger, afgifter, boeder, retssager eller fremsaette trusler om nogen form for handling i anledning af produktion og/eller afsaetning af skummet- og letmaelk over for maelkeproducenter og mejerier, der, inden MMB og de britiske myndigheder aendrede politik, har indrettet deres produktion, investeringer og oekonomiske planlaegning efter den opfattelse af raekkevidden af MMB' s eneret, der havde vaeret herskende laenge, indtil Domstolen har afsagt dom i hovedsagen. I begaeringen om foreloebige forholdsregler er der endvidere nedlagt paastand om, at Det Forenede Kongerige paalaegges at samarbejde med Kommissionen om snarest muligt at fastsaette foreloebige retningslinjer for det omraade, hvor parterne er enige om, at der er tale om aegte forarbejdningskontrakter.
3 Sagsoegte har indgivet skriftlige indlaeg vedroerende begaeringen om foreloebige forholdsregler den 11. marts 1992, og parterne har afgivet mundtlige indlaeg den 30. marts 1992.
4 Inden begaeringen om foreloebige forholdsregler underkastes en realitetsproevelse, skal sagens baggrund og dens retlige baggrund kort gennemgaas.
5 I artikel 25 i forordning nr. 804/68 om den faelles markedsordning for maelk og mejeriprodukter, som aendret ved forordning nr. 1421/78, bestemmes det, at en medlemsstat efter anmodning og paa visse betingelser kan bemyndiges til at yde en producentorganisation eneret til at opkoebe den maelk, der produceres og saelges i uforarbejdet stand af maelkeproducenterne, der er etableret i det omraade, hvor organisationen udoever sin virksomhed. Denne eneret medfoerer en forpligtelse for organisationen til at opkoebe den maelk, som tilbydes den af disse producenter.
6 I forordning nr. 1422/78 om indroemmelse af visse saerrettigheder til maelkeproducentorganisationer i Det Forenede Kongerige fastslaas det i artikel 1, at betingelserne i forordning nr. 804/68 for Det Forenede Kongeriges vedkommende for tiden er opfyldt, og det bestemmes, at Det Forenede Kongerige derfor kan bemyndiges til at indroemme fem eksisterende producentorganisationer (MMB), der daekker England, Wales, Skotland og Nordirland, de i artikel 25, stk. 1, i forordning nr. 804/68 omhandlede rettigheder. Forordning nr. 1422/78 fastsaetter endvidere visse betingelser for disse organisationers udoevelse af deres saerrettigheder, herunder saerligt, at disse rettigheder ikke vedroerer de maengder maelk, som producenterne ikke saelger gennem en MMB, enten efter overenskomst med denne organisation eller med henblik paa afsaetning i en anden medlemsstat eller i et tredjeland.
7 I Kommissionens forordning (EOEF) nr. 1565/79 af 25. juli 1979 om gennemfoerelsesbestemmelserne til ovennaevnte forordning nr. 1422/78 (EFT L 188, s. 29) har Kommissionen bemyndiget Det Forenede Kongerige til at indroemme de paagaeldende fem organisationer de rettigheder, der omhandles i artikel 25, stk. 1, i forordning (EOEF) nr. 804/68.
8 Det fremgaar af betragtningerne til ovennaevnte forordninger og af sagens akter, at MMB er organisationer, der er oprettet i henhold til national lovgivning i Det Forenede Kongerige, og som siden 1933 har haft lignende rettigheder som dem, der er tillagt dem i faellesskabslovgivningen.
9 Ved skrivelse af 22. februar 1991 fra generaldirektoeren for landbrug paapegede Kommissionen over for de britiske myndigheder, at ifoelge de klager, som Kommissionen havde modtaget, havde Milk Marketing Board of England and Wales besluttet, at maelk, som producenterne solgte i flydende form, var omfattet af dens eneret til opkoeb, uanset fedtindhold, og at de producenter, der fik deres maelk forarbejdet paa mejerier i henhold til kontrakter med disse, kraenkede MMB' s eneret, idet maelken ansaas for at vaere solgt, naar den ikke laengere var i producentens besiddelse. Kommissionen har anfoert, at samme MMB allerede i 1987 og siden i 1988 ° gennem de britiske myndigheder ° havde anmodet Kommissionen om at udstraekke eneretten til opkoeb til at omfatte skummet- og letmaelk paa grund af den stigende handelsmaessige betydning, og at Kommissionen ved disse to lejligheder havde betonet de vanskeligheder, der var forbundet med at aendre de paagaeldende faellesskabsforordninger, idet det var dens opfattelse, at den eneret til opkoeb, der var indroemmet MMB i medfoer af artikel 25 i forordning nr. 804/68, kun kunne omfatte soedmaelk fra producenterne.
10 Ved skrivelse af 7. marts 1991 meddelte Det Forenede Kongeriges Faste Repraesentation Kommissionen, at de britiske myndigheder selv havde vaeret overraskede over den beslutning, som Milk Marketing Board of England and Wales havde truffet, idet denne hvilede paa en fortolkning af reglerne om MMB, der paa vaesentlige punkter var i modstrid med baade de britiske myndigheders og Kommissionens opfattelse, og som tydeligt var meddelt denne MMB. Det fremgaar af denne skrivelse, at de britiske myndigheder derfor havde anmodet den paagaeldende MMB om at aendre sin beslutning.
11 Den 19. april 1991 udsendte Milk Marketing Board of England and Wales en pressemeddelelse, hvori den meddelte, at den for tiden ikke med hensyn til skummet- og letmaelk havde til hensigt at anlaegge sag mod de producenter, der selv forarbejdede maelk af disse typer. Pressemeddelelsen indeholdt imidlertid en advarsel til producenterne om, at MMB kunne skifte standpunkt i tilfaelde af aendringer af betydning for organisationens virksomhed, og at MMB forbeholdt sig sin stilling i forhold til producenter, som den fandt, handlede i strid med reglerne.
12 Den 8. maj 1991 fremsendte Kommissionen i medfoer af traktatens artikel 169 en aabningsskrivelse til de britiske myndigheder, hvori den bl.a. henviste til den forpligtelse, der i henhold til artikel 10 i forordning nr. 1422/78 paahvilede myndighederne til at traeffe de noedvendige foranstaltninger med henblik paa til stadighed at kontrollere, at MMB overholdt faellesskabsbestemmelserne.
13 Ved skrivelse af 21. juni 1991 meddelte de britiske myndigheder Kommissionen, at man med hensyn til raekkevidden af MMB' s eneret efter fornyet gennemgang af den retlige situation var naaet til den opfattelse, at "maelk, der produceres og saelges i uforarbejdet stand" ° som i henhold til artikel 25 i forordning nr. 804/68 henhoerer under denne eneret ° omfattede al maelk i flydende form, der anvendes til direkte forbrug. De britiske myndigheder fandt derfor, at denne eneret omfattede skummet- og letmaelk, og at Milk Marketing Board of England and Wales og Milk Marketing Board of Northern Ireland, som der ogsaa var indbragt klager over til Kommissionen, derfor var berettigede til at goere deres rettigheder gaeldende over for de paagaeldende producenter og mejerier.
14 Den 23. september 1991 fremsendte Kommissionen en begrundet udtalelse til de britiske myndigheder. Kommissionen beskrev deri, hvordan de paagaeldende to MMB havde lagt stigende pres paa og fremsat trusler over for de producenter, der afsatte deres maelk som skummet- og letmaelk, og de mejerier, der fremstillede dette produkt for producenterne, og anmodede de britiske myndigheder om at traeffe de noedvendige foranstaltninger for at standse MMB' s praksis og opretholde status quo, indtil tvisten var afgjort af Domstolen.
15 Det fremgaar af sagen, at Milk Marketing Board of England and Wales i skrivelse af 8. oktober 1991 anmodede de producenter, der selv afsatte skummet- og letmaelk, om ° for at unddrage den paagaeldende maelk fra forpligtelsen til at levere til MMB ° at indgaa en aftale, der var vedlagt skrivelsen, om ikke at levere maelk. I henhold til aftalen forpligter producenten sig til for hver liter skummet- eller letmaelk, der saelges fra den 1. januar 1992, at betale MMB en afgift, der fastsaettes af organisationen. Det bestemmes imidlertid i aftalen, at afgiften foerst skal betales, naar Domstolen har afsagt dom, eller naar Kommissionen er ophoert med at bestride, at MMB' s eneret omfatter skummet- og letmaelk. Det praeciseres, at aftalen skal anses for ugyldig, saafremt Domstolen fastslaar, at den paagaeldende maelk ikke er omfattet af eneretten.
16 Ved skrivelse af 6. november 1991 meddelte Milk Marketing Board of England and Wales de paagaeldende producenter, at medmindre Kommissionen fremsatte begaering om foreloebige forholdsregler i sagen mod Det Forenede Kongerige for at forhindre MMB i at udoeve de rettigheder, som MMB gjorde gaeldende med hensyn til skummet- og letmaelk, ville MMB ikke anlaegge sag mod de producenter, der ikke havde underskrevet aftalen om ikke at levere maelk, og som den 6. november 1991 solgte skummet- og letmaelk, eller traeffe disciplinaere foranstaltninger over for dem. I denne skrivelse opfordredes producenterne, som havde foretaget investeringer paa grundlag af forsikringer fra MMB eller MMB' s personale, endvidere til at saette sig i forbindelse med organisationen med henblik paa et eventuelt erstatningskrav.
17 For Nordirland' s vedkommende fremgaar det endvidere af sagen, at Milk Marketing Board of Northern Ireland i april 1991 havde anlagt sag ved High Court of Justice in Northern Ireland mod virksomheden Strathroy Milk Marketing, der solgte betydelige maengder skummet- og letmaelk, som den fremstillede i henhold til kontrakter med et stigende antal producenter, der havde tilbageholdt deres maelk fra den pligtige levering til MMB. Under sagen afsagde High Court den 1. juli 1991 en kendelse vedroerende en begaering om foreloebige forholdsregler, hvori den konstaterede, at MMB havde givet tilsagn om i givet fald at betale erstatning for tab (herunder tabt fortjeneste), som den sagsoegte virksomhed eller dens producenter maatte lide, og paalagde Strathroy Milk Marketing at begraense salget af skummet- og letmaelk i Storbritannien og Nordirland til henholdsvis 17 mio. liter og 2,1 mio. liter om aaret, indtil der var truffet endelig afgoerelse i hovedsagen.
18 Det bemaerkes, at i henhold til EOEF-traktatens artikel 186 kan Domstolen i sager, der er indbragt for den, foreskrive de noedvendige foreloebige forholdsregler.
19 I henhold til procesreglementets artikel 83, stk. 2, forudsaetter en afgoerelse om foreloebige forholdsregler som dem, hvorom der er fremsat begaering i naervaerende sag, at der foreligger omstaendigheder, der medfoerer uopsaettelighed, og faktiske og retlige grunde til, at forholdsreglerne umiddelbart forekommer berettigede. Ifoelge Domstolens faste praksis skal spoergsmaalet om, hvorvidt uopsaettelighedsbetingelsen i forbindelse med en begaering om foreloebige forholdsregler ° som begaeret i den foreliggende sag ° er opfyldt, vurderes paa baggrund af noedvendigheden af, at der traeffes en foreloebig afgoerelse for at undgaa et alvorligt og uopretteligt tab.
20 Med hensyn til spoergsmaalet om uopsaettelighed har Kommissionen gjort gaeldende, at den pludselige og ulovlige aendring af den politik, der blev foert af Milk Marketing Board of England and Wales og Milk Marketing Board of Northern Ireland, og som blev godkendt af de britiske myndigheder, strider mod den berettigede forventning hos de erhvervsdrivende, som inden fremsaettelsen af naervaerende begaering om foreloebige forholdsregler havde indrettet deres eksisterende eller planlagte produktion af skummet- og letmaelk efter den fortolkning af de paagaeldende regler, der kort forinden var anlagt. Det er Kommissionens opfattelse, at det med hensyn til disse erhvervsdrivende er tvingende noedvendigt at opretholde status quo ved hjaelp af de begaerede foreloebige forholdsregler.
21 Med hensyn til England og Wales har Kommissionen gjort gaeldende, at den holdning, som den paagaeldende MMB har indtaget over for de producenter, der selv saelger skummet- og letmaelk, selv om holdningen fastholdes efter fremsaettelse af begaeringen om foreloebige forholdsregler, ikke er tilstraekkelig til at opretholde status quo. Truslen om med tilbagevirkende kraft fra den 1. januar 1992 at skulle betale afgift af den solgte skummet- og letmaelk udgoer i sig selv en trussel mod disse producenters oekonomiske levedygtighed, idet de er smaa virksomheder, der opererer med en snaever fortjenstmargen paa et marked praeget af haard konkurrence. Disse producenters oekonomiske overlevelse er saaledes truet. Dette hensyn goer sig i endnu hoejere grad gaeldende for de producenter, der lader skummet- og letmaelk fremstille og saelge af mejerier, der ikke er omfattet af MMB' s hensigtserklaering, og derfor naar som helst kan moedes med en trussel om sagsanlaeg og krav om betaling af afgift til MMB. Det samme gaelder for de mejerier, der fremstiller skummetmaelk for disse producenter, idet mejerierne naar som helst kan moedes med sagsanlaeg, som de paa grund af omkostningerne ville have vanskeligt ved at beskytte sig imod.
22 Med hensyn til Nordirland har Kommissionen gjort gaeldende, at kendelsen af 1. juli 1991 vedroerende en begaering om foreloebige forholdsregler over for det eneste uafhaengige mejeri i omraadet uberettiget begraenser dets afsaetningsmuligheder og forbyder de producenter, der er tilknyttet mejeriet, at oege produktionen. Endvidere trues de otte producenter i omraadet, der selv afsaetter skummet- og letmaelk, af, at Milk Marketing Board of Northern Ireland naar som helst kan anlaegge sag mod dem.
23 Sagsoegte deler Kommissionens opfattelse af, at status quo skal opretholdes, indtil Domstolen har afsagt dom i hovedsagen. Sagsoegte understreger imidlertid samtidig, at ikke alene producenterne, men ogsaa MMB er tillagt rettigheder i henhold til faellesskabsbestemmelserne, og at status quo skal beskytte alle beroerte parters interesser. Efter sagsoegtes opfattelse er bevarelsen af status quo paa nuvaerende tidspunkt tilstraekkeligt tilgodeset ved de foranstaltninger, der er truffet, og de tilsagn, der er givet paa nationalt plan.
24 Med hensyn til England og Wales bemaerker sagsoegte, at den paagaeldende MMB har forpligtet sig til ikke at aendre sin holdning, som kom til udtryk i ovennaevnte skrivelse af 6. november 1991, til de producenter, der selv afsaetter skummet- og letmaelk. MMB vil kun kraeve, at disse producenter betaler afgiften fra den 1. januar 1992, hvis de britiske myndigheder faar medhold ved Domstolen i den fortolkning, som de nu anlaegger. Sagsoegte bemaerker endvidere, at den paagaeldende MMB har forpligtet sig til at undlade at anlaegge sag mod producenter, der lader deres skummet- og letmaelk fremstille og saelge af mejerier, der paatager sig dette arbejde, dog med undtagelse af forarbejdningsaftaler, der ifoelge de kriterier, som Kommissionen selv har opstillet i begaeringen om foreloebige forholdsregler, kun er et arrangement for at omgaa MMB' s eneret, dvs. naar producenten ikke har nogen interesse i det paagaeldende mejeri, og ikke har nogen indflydelse paa dets virksomhed. I de tilfaelde, hvor der allerede er anlagt sag mod saadanne producenter eller mejerier, har Milk Marketing Board of England and Wales forpligtet sig til ikke at tage yderligere processuelle skridt.
25 Med hensyn til Nordirland haevder sagsoegte, at de producenter, der leverede deres maelk til Strathroy Milk Marketing, oprindeligt erklaerede, at de tilbageholdt deres maelk fra den pligtige levering til MMB for at eksportere den. Der blev foerst anlagt sag mod mejeriet, efter at det havde meddelt, at skummet- og letmaelken i strid med producenternes erklaering ville blive solgt i Storbritannien og Nordirland. Den kendelse, der blev afsagt den 1. juli 1991 af High Court of Justice in Northern Ireland vedroerende en begaering om foreloebige forholdsregler, opretholder efter sagsoegtes opfattelse status quo i tilstraekkelig grad, idet begraensningen af de afsatte maengder udelukker, at dette mejeri hverver nye producenter. Endelig afsaetter et mindre antal producenter i dette omraade selv deres produktion af skummet- og letmaelk, men ingen af dem betaler afgift til den paagaeldende MMB. Denne MMB har forpligtet sig til ikke at stille krav om, at disse producenter betaler afgift, foer der foreligger en dom fra Domstolen, der godkender sagsoegtes fortolkning.
26 Sagsoegte har gjort gaeldende, at Domstolen ikke under disse omstaendigheder boer foreskrive de begaerede foreloebige forholdsregler.
27 Det bemaerkes for det foerste, at naar sagsoegte nedlaegger paastand om, at begaeringen om foreloebige forholdsregler ikke tages til foelge, fordi de foranstaltninger, der er truffet, og de tilsagn, der er givet paa nationalt plan, efter sagsoegtes opfattelse er tilstraekkelige til at opretholde status quo, goer sagsoegte sig til garant for, at de foranstaltninger og tilsagn, som er beskrevet ovenfor i grund 24 og 25, vil blive overholdt af MMB og ikke vil blive tilbagekaldt eller aendret, inden Domstolen har truffet afgoerelse i hovedsagen.
28 Det bemaerkes dernaest, at til forskel fra foranstaltningerne og tilsagnene paa nationalt plan indebaerer de begaerede foreloebige forholdsregler saerligt et forbud mod, at de paagaeldende MMB opkraever afgifter fra de producenter, der allerede afsaetter skummet- og letmaelk, for perioden, indtil Domstolens dom foreligger, selv om denne dom maatte give organisationerne medhold i deres fortolkning.
29 Kommissionen er saaledes af den opfattelse, at det under sagen om foreloebige forholdsregler er noedvendigt at beskytte disse producenters berettigede forventning med hensyn til omfanget af MMB' s eneret, idet alene MMB' s trussel om, at de skal betale afgiften med tilbagevirkende kraft, kunne medfoere et tab for disse producenter. Det bemaerkes imidlertid, at den retsinstans, der skal traeffe afgoerelse i sagen om foreloebige forholdsregler, ikke maa foregribe Domstolens dom ved definitivt at beskytte en af de beroerte parter mod de retsvirkninger, som dommen kan have for perioden forud for dens afsigelse. Endvidere har Kommissionen under de subsidiaere paastande i hovedsagen netop nedlagt paastand om, at det fastslaas, at producenterne har en berettiget forventning, der skal beskyttes, og at de fortsat skal have mulighed for at handle med skummet- og letmaelk uden for rammerne af MMB' s eneret til opkoeb, dvs. uden at skulle betale afgift, i hvert fald indtil domsafsigelsen i hovedsagen. Paa dette punkt svarer Kommissionens begaering om foreloebige forholdsregler til en paastand om allerede under sagen om foreloebige forholdsregler at give den medhold i paastandene i hovedsagen.
30 De begaerede foreloebige forholdsregler adskiller sig endvidere fra foranstaltningerne og tilsagnene paa nationalt plan ved, at de ikke alene vedroerer de producenter, der paa tidspunktet for begaeringen om foreloebige forholdsregler saelger skummet- og letmaelk, men ogsaa dem, der gennem investeringer eller oekonomisk planlaegning har gjort forberedelser til et saadant salg. Det bemaerkes hertil blot, at der i mangel af praecise kriterier ikke i almindelighed kan ydes en foreloebig beskyttelse af fremtidigt salg af skummet- og letmaelk, som endnu kun er planlagt. Som paapeget af den britiske regering skal det enkelte mejeris eller den enkelte producents konkrete situation vurderes under en sag for en national retsinstans.
31 Kommissionen har ikke i oevrigt godtgjort, hvorledes de begaerede forholdsregler i vaesentligt hoejere grad kunne sikre opretholdelsen af status quo end de trufne foranstaltninger og tilsagn paa nationalt plan.
32 I betragtning af disse foranstaltninger og tilsagn maa det fastslaas, at uopsaettelighedsbetingelsen ikke er opfyldt, og at begaeringen om foreloebige forholdsregler derfor ikke kan tages til foelge.
33 Det bemaerkes dog, at naervaerende kendelse i medfoer af procesreglementets artikel 87 til enhver tid kan aendres paa grund af aendrede forhold.
Afgørelse
Af disse grunde
bestemmer
DOMSTOLENS PRAESIDENT
1) Begaeringen om foreloebige forholdsregler tages ikke til foelge.
2) Afgoerelsen om sagens omkostninger udsaettes.
Saaledes bestemt i Luxembourg, den 22. maj 1992.