62019TJ0213_RES
Kohtuasi T‑213/19
AW
versus
Euroopa Parlament
Üldkohtu (seitsmes koda) 28. mai 2020. aasta otsus
Avalik teenistus – Ametnikud – Sotsiaalkindlustus – Personalieeskirjade artikkel 73 – Ühiseeskirjad õnnetusjuhtumi‑ ja kutsehaiguskindlustuse kohta – Artikkel 16 – Kutsehaigusest teatamine – Artikkel 22 – Arstlik komisjon – Haiguse kutsehaiguseks tunnistamisest keeldumine – Arstliku komisjoni arvamuse õigusvastasus
Ametnike hagid – Hagi kaebuse rahuldamata jätmise otsuse peale – Vastuvõetavus – Kohustus teha otsus kaebuse rahuldamata jätmise otsuse suhtes esitatud nõuete kohta – Nõuded, millel puudub omaette sisu, või puhtalt muutmata jätmise otsus – Puudumine
(Ametnike personalieeskirjad, artiklid 90 ja 91)
(vt punktid 23 ja 24)
Ametnikud – Sotsiaalkindlustus – Õnnetusjuhtumi‑ ja kutsehaiguskindlustus – Arstlik ekspertiis – Arstliku komisjoni kaalutlusõigus – Kohtulik kontroll – Piirid
(Ametnike personalieeskirjad, artikkel 73; õnnetusjuhtumi‑ ja kutsehaiguskindlustuse eeskirjad, artikkel 22)
(vt punkt 44)
Ametnikud – Sotsiaalkindlustus – Õnnetusjuhtumi‑ ja kutsehaiguskindlustus – Haiguse määratlemine kutsehaigusena – Menetlus – Kõikide kättesaadavate ja vajalikuks osutuda võivate dokumentide arstliku komisjoni käsutusse andmine – Puudumine – Arstliku komisjoni arvamuse õigusvastasus
(Ametnike personalieeskirjad, artikkel 73; õnnetusjuhtumi‑ ja kutsehaiguskindlustuse eeskirjad, artikli 22 lõige 3)
(vt punktid 45–59)
Kokkuvõte
28. mai 2020. aasta kohtuotsuses AW vs. parlament (T‑213/19) tühistas Üldkohus Euroopa Parlamendi otsused, millega jäeti rahuldamata taotlused tunnistada hageja teatavad haigused kutsehaiguseks, kuna sellega seoses antud arstliku komisjoni meditsiiniline arvamus oli õigusvastane.
Hageja, kes on Euroopa Parlamendi ametnik, esitas ühiseeskirjade õnnetusjuhtumi‑ ja kutsehaiguskindlustuse kohta (edaspidi „kindlustuseeskirjad“) (
1
) artiklite 3 ja 16 alusel mitu taotlust tunnistada tema teatavad haigused kutsehaiguseks. Pärast seda, kui ametisse nimetav asutus oli teinud hagejale teatavaks kaks otsuse projekti, millega keelduti asjaomaste haiguste kutsehaiguseks tunnistamisest ja millele olid lisatud ametisse nimetava asutuse määratud doktori A järeldused, palus hageja kokku kutsuda arstliku komisjoni, et viimane annaks nimetatud otsuste projektide kohta oma arvamuse. Hageja määras oma esindajaks doktor B ja edastas ametisse nimetavale asutusele selle arsti koostatud aruanded, kus vaidlusaluseid meditsiinilisi küsimusi täpsustati. Arstlik komisjon, kuhu kuulusid doktor B, doktor A ja kolmas arst ehk doktor C, tuli kokku 10. aprillil 2018. Doktor B saatis 12. aprillil 2018 doktor C‑le dokumendid, mis hageja oli algul asjaomaste haiguste kutsehaiguseks tunnistamise taotlustega koos esitanud ning mis olid arstlikule komisjonile edastamata jäetud. Doktor C teatas 16. mail 2018 saadetud e‑kirjas doktor B‑le, et vastavalt Euroopa Parlamendi antud korraldustele ei võtnud ta neid dokumente arvesse. Arstliku komisjoni koostatud meditsiinilistest aruannetest lähtuvalt jättis ametisse nimetav asutus asjaomaste haiguste kutsehaiguseks tunnistamise taotlused rahuldamata (edaspidi „vaidlustatud otsused“). Ametisse nimetav asutus jättis rahuldamata ka kaebuse, mille ametnik oli Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade artikli 90 lõike 2 alusel vaidlustatud otsuste peale esitanud.
Hageja väitis tühistamishagi põhjendamiseks, et arstliku komisjoni käsutuses ei olnud täielikku toimikut, kuhu oleks koondatud kõik dokumendid, mis hageja oli asjaomaste haiguste kutsehaiguseks tunnistamise menetluste algatamisest alates esitanud. Seega ei olnud vastupidi kindlustuseeskirjade artikli 22 lõikes 3 sätestatule arstliku komisjoni käsutuses kõiki kättesaadavaid dokumente, mis oleks võinud teda hinnangu andmisel abistada.
Üldkohus märkis kõigepealt, et kindlustuseeskirjade artikli 22 lõikest 3 tuleneb, et meditsiinilise arvamuse nõuetekohaseks andmiseks peab arstlikul komisjonil olema võimalus tutvuda kõigi kättesaadavate dokumentidega, mis võivad teda hinnangu andmisel abistada. Käesolevas asjas oli selge, et parlament ei edastanud arstlikule komisjonile teatavaid dokumente, mis hageja oli algul esitanud, sealhulgas meditsiinilisi aruandeid, milles järeldati, et asjaomased haigused on kutsehaigused. Parlamendi sellekohaste selgituste kohaselt jättis ta need dokumendid kõrvale pärast seda, kui ta oli leidnud, et osa neist olid identsed nendega, mis olid juba tema käes, osa neist ei olnud seotud esitatud meditsiiniliste küsimustega ning osa neist sisaldas sarnast teavet, st need ei olnud identsed, kuid sisaldasid sama teavet ja järeldusi, mis tal juba olemas olid.
Konkreetsemalt viimast liiki dokumentide kohta tõdes Üldkohus, et parlament ületas oma pädevust, kui ta andis nendele dokumentidele meditsiinilist laadi hinnangu. Nimelt kui kindlustatud isik või tema õigusjärglased paluvad arstlikul komisjonil oma arvamuse esitada, on parlamendi ainus ülesanne määrata kindlaks komisjonile antud volitused. Nende volituste raames peab komisjon käsitlema meditsiinilisi küsimusi, mis põhinevad meditsiinilistel aruannetel, mida kindlustatud isik või tema õigusjärglased on pidanud vajalikuks edastada arstile või arstidele, kelle institutsioon on kindlustuseeskirjade sätete kohaldamiseks määranud. Seega on üksnes hageja või tema õigusjärglaste ülesanne hinnata toimikust välja jäetud meditsiiniliste aruannete asjakohasust.
Seetõttu ületas parlament oma pädevust ja kahjustas arstliku komisjoni töö nõuetekohasust, kui ta otsustas arstlikule komisjonile esitatud toimiku koostamiseks meditsiiniliste küsimuste üle. Neil asjaoludel tuleb asuda seisukohale, et arstlikul komisjonil ei olnud võimalik analüüsida kõiki kättesaadavaid dokumente, mis võivad teda hinnangu andmisel abistada. Kuna arstlik komisjon täitis oma ülesannet mittenõuetekohastes tingimustes, olid aruanded, mille ta ametisse nimetavale asutusele pärast oma töö lõpetamist edastas, puudulikud.
Kuivõrd need dokumendid, mille kohta parlament andis meditsiinilise hinnangu, olid ilmselgelt seotud hageja haigustega, leidis Üldkohus, et ei ole välistatud, et kui arstlikul komisjonil oleks olnud võimalik neid dokumente analüüsida ja vajaduse korral neid arvesse võtta, oleksid tema järeldused võinud olla teistsugused.
Võttes arvesse, et vaidlustatud otsused võeti vastu arstliku komisjoni puudulike aruannete alusel, rikuti nende otsuste tegemisel menetlusnormi, mistõttu tuleb need otsused tühistada.
(
1
)	Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade artikli 73 alusel institutsioonide ühisel kokkuleppel koostatud ühiseeskirjad Euroopa ühenduste ametnike õnnetusjuhtumi‑ ja kutsehaiguskindlustuse kohta.