62018CJ0123_RES
Asia C-123/18 P
HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH
vastaan
Euroopan unionin neuvosto
Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 10 päivänä syyskuuta 2019
Muutoksenhaku – Vahingonkorvauskanne – Iraniin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet – Korvaus vahingosta, jota kantaja väittää kärsineensä siksi, että sen nimi on merkitty henkilöiden ja yhteisöjen, joiden varat ja taloudelliset resurssit jäädytetään, luetteloon
Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu – Vastuun syntymisen edellytykset – Unionin oikeuden riittävän ilmeinen rikkominen – Toimielimen harkintavalta toimen toteuttamisessa – Toimielimen toimen tai toiminnan lainvastaisuuden arviointi – Sen arvioiminen, onko unionin oikeutta rikottu riittävän ilmeisesti – Asianomainen toimielin ei voi vedota asian kannalta merkitykselliseen seikkaan, jota ei ole otettu huomioon asianomaisen toimen toteuttamishetkellä tai asianomainen toiminnan tapahtumahetkellä
(SEUT 340 artiklan toinen kohta)
(ks. 32–34, 36–39, 42–51, 82, 83, 85 ja 86 kohta)
Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka – Iraniin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet – Henkilöiden, yhteisöjen tai elinten, joiden neuvosto on todennut osallistuvan ydinaseiden levittämiseen, varojen jäädyttäminen – Velvollisuus ulottaa tämä toimi tällaisen yhteisön omistuksessa tai määräysvallassa oleviin yhteisöihin – Omistuksessa tai määräysvallassa olevan yhteisön käsite – Välillinen omistaminen tai määräysvalta – Yhteisöjen tai elinten, joiden neuvosto on todennut osallistuvan ydinaseisen levittämiseen, mahdollisuus vaikuttaa omistuksessa tai määräysvallassa olevan yhteisön tekemiin valintoihin – Soveltamisalaan kuuluminen – Omistuksessa tai määräysvallassa olevaan yhteisöön ei ole omistukseen tai omistusosuuksiin perustuvaa oikeudellista suhdetta – Merkityksettömyys – Yhteisö, joka toimii rajoittavan toimenpiteen kohteena olevan yhteisön puolesta – Soveltamisalaan kuuluminen
(Neuvoston asetuksen N:o 961/2010 16 artiklan 2 kohdan d alakohta)
(ks. 68–70, 75 ja 77 kohta)
Tiivistelmä
Kumotaan unionin yleisen tuomioistuimen antama tuomio, jolla hylättiin Saksan oikeuden mukaan perustetun yhtiön vahingonkorvausvaatimus, joka oli esitetty sen jälkeen, kun kyseinen yhtiö oli merkitty sellaisten henkilöiden ja yhteisöjen luetteloon, joihin Iraniin kohdistuvat varojen jäädyttämistä koskevat toimenpiteet vaikuttavat
Unionin tuomioistuin hyväksyi suuren jaoston kokoonpanossa 10.9.2019 antamallaan tuomiolla HTTS v. neuvosto (C-123/18 P) HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH -nimisen yhtiön (jäljempänä valittaja) tekemän valituksen unionin yleisen tuomioistuimen 13.12.2017 antamasta tuomiosta HTTS v. neuvosto (T-692/15, EU:T:2017:890, jäljempänä valituksenalainen tuomio). Unionin yleinen tuomioistuin oli hylännyt kyseisellä tuomiolla vaatimuksen sellaisen vahingon korvaamisesta, jonka valittaja katsoi itselleen aiheutuneen, koska sen nimi oli merkitty kahdella neuvoston antamalla asetuksella (
1
) sellaisten henkilöiden ja yhteisöjen luetteloon, joihin Iraniin kohdistuvat varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttämistä koskevat toimenpiteet vaikuttavat (jäljempänä riidanalaiset luettelot). Toisin kuin unionin yleinen tuomioistuin unionin tuomioistuin katsoi, että neuvosto ei voinut sen osoittamiseksi, ettei se ollut syyllistynyt unionin oikeuden rikkomiseen, joka on omiaan synnyttämään sopimussuhteen ulkopuolisen unionin vastuun, vedota seikkoihin, joita ei ollut otettu huomioon, kun valittaja merkittiin kyseisiin luetteloihin.
Valittaja on Saksan oikeuden mukaan perustettu yhtiö, joka toimii laivameklarina ja alusten teknisestä hallinnosta vastaavana yrityksenä. Valittajan ja neuvoston välinen riita-asia liittyy tapauksiin, jotka koskevat rajoittavia toimenpiteitä, jotka on hyväksytty ydinaseiden leviämisen estämiseksi Iranissa ja jotka on toteutettu tiettyä varustamoa ja tiettyjä siihen yhteydessä olevia luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä vastaan, joihin valittaja kuului. Valittajan nimi merkittiin alun perin riidanalaisiin luetteloihin heinäkuussa 2010, eikä tätä merkitsemistä riitautettu. Valittaja merkittiin toisen kerran riidanalaisiin luetteloihin lokakuussa 2010, ja unionin yleinen tuomioistuin kumosi tämän luetteloihin merkitsemisen (tuomio 7.12.2011, HTTS v. neuvosto, T-562/10, EU:T:2011:716). Unionin yleinen tuomioistuin kuitenkin hylkäsi valituksenalaisella tuomiolla valittajan vaatimuksen kyseisiin merkitsemisiin perustuvien vahinkojen korvaamisesta.
Unionin tuomioistuin katsoo käsiteltävässä asiassa, että valituksenalaisessa tuomiossa on useita oikeudellisia virheitä. Se korostaa muun muassa, että sopimussuhteen ulkopuolisen unionin vastuun syntymisen edellytys, joka koskee unionin oikeussäännön riittävän ilmeistä rikkomista, edellyttää välttämättä vertailua – joka on erityisen tärkeää rajoittavien toimenpiteiden alalla – yksityisten intressin tulla suojelluksi toimielinten lainvastaisilta toimilta ja harkintavallan, joka on annettava toimielimille, jotta niiden toiminta ei pysähdy, välillä. Edellä mainitut näkemykset huomioiden unionin tuomioistuin toteaa, että kun on kyse vahingonkorvauskanteesta, sellaisen toimen tai toiminnan laillisuutta, joka on omiaan synnyttämään sopimussuhteen ulkopuolisen unionin vastuun, on – muiden kanteiden tavoin – arvioitava huomioiden oikeudelliset seikat ja tosiseikat, jotka olivat olemassa, kun kyseinen toimi toteutettiin tai kyseinen toiminta tapahtui. Se katsoo myös, että unionin oikeussäännön riittävän ilmeistä rikkomista on väistämättä arvioitava niiden olosuhteiden mukaan, joissa toimielin kyseisenä nimenomaisena päivänä toimi. Se päättelee tästä, että tällaisen rikkomisen olemassaolon riitauttamiseksi asianomainen toimielin voi vedota yksinomaan seikkoihin, jotka se on ottanut huomioon asianomaisen toimen toteuttamiseksi.
Näin ollen unionin tuomioistuin kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen antaman tuomion ja palauttaa asian unionin yleisen tuomioistuimen käsiteltäväksi, jotta tämä tutkii, onko unionin oikeussääntöä mahdollisesti rikottu riittävän ilmeisesti, ottamatta huomioon seikkoja, joita neuvosto ei ollut ottanut huomion, kun se merkitsi valittajan mainittuihin luetteloihin, mutta joihin se vetosi vahingonkorvauskanteen yhteydessä.
(
1
)	Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 423/2007 7 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanosta 26.7.2010 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 668/2010 (EUVL 2010, L 195, s. 25) ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen N:o 423/2007 kumoamisesta 25.10.2010 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 961/2010 (EUVL 2010, L 281, s. 1).