YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS (muutoksenhakujaosto)
10 päivänä marraskuuta 2009
Asia T-180/08 P
Giuseppe Tiralongo
vastaan
Euroopan yhteisöjen komissio
Muutoksenhaku – Henkilöstö – Väliaikaiset toimihenkilöt – Määräaikaisen työsopimuksen voimassaoloa ei ole jatkettu – Vahingonkorvauskanne – Vahingon peruste – Virkamiestuomioistuimen perusteluvelvollisuus
Aihe: Valitus, jossa vaaditaan Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa F-55/07, Tiralongo vastaan
komissio, 6.3.2008 antaman määräyksen (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) kumoamista.
Ratkaisu: Valitus hylätään. Giuseppe Tiralongo vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan yhteisöjen
komission oikeudenkäyntikulut.
Tiivistelmä
1.      Virkamiehet – Valitus – Vahingonkorvauskanne – Oikeudenkäyntiä edeltävä menettely – Menettelyn kulku, joka on erilainen sen
mukaan, onko asiassa virkamiehelle vastaista päätöstä vai ei
(Henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artikla)
2.      Virkamiehet – Valitus – Valitusperusteet
(Henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artikla)
3.      Yhteisön oikeus – Periaatteet – Luottamuksensuojan ja syrjintäkiellon periaatteet – Loukkaaminen
1.      Oikeudenkäyntiä edeltävä menettely eroaa sen mukaan, aiheutuuko vahinko, jonka korvaamista on vaadittu, henkilöstösääntöjen
90 artiklan 2 kohdassa tarkoitetusta virkamiehelle vastaisesta päätöksestä vai hallinnon menettelystä, joka ei ole luonteeltaan
päätöksentekoa. Ensimmäisessä tapauksessa asianosaisen on tehtävä nimittävälle viranomaiselle valitus kyseisestä toimenpiteestä
säädetyssä määräajassa. Jälkimmäisessä tapauksessa hallinnollinen menettely on sitä vastoin aloitettava henkilöstösääntöjen
90 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla vahingonkorvausvaatimuksella, ja sen on tarvittaessa jatkuttava kyseisen vaatimuksen
hylkäävää päätöstä koskevalla valituksella.
Näin ollen on välttämätöntä saada vastaus kysymykseen siitä, ovatko väitetyt vahingot aiheutuneet virkamiehelle vastaisesta
päätöksestä vai hallinnon menettelystä, joka ei ole sisällöltään päätöksentekoa, jotta voidaan varmistaa, että oikeudenkäyntiä
edeltävää menettelyä ja henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artiklassa säädettyjä määräaikoja on noudatettu, ja että kanne voidaan
täten ottaa tutkittavaksi. Koska kyseessä ovat ehdottomat tutkittavaksi ottamisen edellytykset, vain yhteisöjen tuomioistuimilla
on toimivalta tehdä tämä määrittely eivätkä asianosaisten tältä osin tekemät määrittelyt sido niitä.
Ei nimittäin voida sallia, että yksityinen oikeussubjekti voi kiertää henkilöstösäännöissä säädettyjen määräaikoja koskevien
sääntöjen soveltamista laatimalla kanteen sellaisella tavalla, että vältytään toteamasta, että vahingot ovat seurausta tiettyjen
toimenpiteiden lainvastaisuudesta.
(ks. 24 ja 25 kohta)
Viittaukset: asia 9/75, Meyer-Burckhardt v. komissio, 22.10.1975 (Kok., s. 1171, 10 ja 11 kohta); asia 106/80, Fournier v.
komissio, 19.11.1981 (Kok., s. 2759, 15–18 kohta); asia 401/85, Schina v. komissio, 7.10.1987 (Kok., s. 3911, 9 kohta); asia
T‑64/91, Marcato v. komissio, 25.2.1992 (Kok. 1992, s. II‑243, 32 ja 33 kohta); asia T‑84/91, Meskens v. parlamentti, 8.10.1992
(Kok., s. II‑2335, 33 kohta); asia T‑79/92, Ditterich v. komissio, 1.12.1994 (Kok. H., s. I‑A‑289 ja II‑907, 40 kohta); asia
T‑15/96, Liao v. neuvosto, 6.11.1997 (Kok. H., s. I‑A‑329 ja II‑897, 27 kohta); asia T‑181/97, Meyer ym. v. yhteisöjen tuomioistuin,
24.3.1998 (Kok. H., s. I‑A‑151 ja II‑481, 22 kohta); asia T‑253/97, Giegerich v. komissio, 26.11.1999 (Kok. H., s. I‑A‑233
ja II‑1177, 18 kohta); asia T‑241/03, Marcuccio v. komissio, 17.5.2006 (Kok. H., s. I‑A‑2‑111 ja II‑A‑2‑517, 52 kohta) ja
asia T‑66/05, Sack v. komissio, 11.12.2007, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa, 35 kohta.
2.      On eroteltava yhtäältä vahingon aiheuttanut hallinnon väitetysti lainvastainen toiminta, joka voi toteutua virkamiehelle vastaisen
toimen muodossa tai sellaisen menettelyn muodossa, joka ei ole luonteeltaan päätöksentekoa, ja toisaalta kyseiset lainvastaisuudet
itsessään. Näin ollen sovellettavien säännösten mahdolliset rikkomiset tai yleisten periaatteiden mahdolliset loukkaamiset
ovat hallinnon toimenpiteiden tai menettelyiden lainvastaisuuden syitä, mutta ne eivät itsessään muodosta toimintaa.
Koska on kiistatonta, että toimihenkilön työsopimuksen päättymispäivän vahvistava kirje on asianomaiselle vastainen toimenpide,
ei voida katsoa, että hallinnon toiminta, kun se vastasi toimihenkilön kirjeisiin, joissa sitä pyydettiin muuttamaan tätä
päätöstä, ja jonka osatekijöitä jokainen näistä vahvistavista kirjeistä on, ei ollut luonteeltaan päätöksentekoa. Tällainen
tulkinta mahdollistaisi, että esittämällä hallinnolle useita pyyntöjä kielteisen päätöksen muuttamisesta, asianomainen voisi
kiertää sille vastaisten toimenpiteiden riitauttamisen määräaikoja, oli kyse kumoamisvaatimuksesta tai vahingonkorvausvaatimuksesta,
joista säädetään henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artiklassa. Oikeuskäytännössä olevalla viittauksella ”toimintaan” ei välttämättä
tarkoiteta yhteisön toimielimen peräkkäisiä toimia vaan sillä pyritään vain erottelemaan tapaukset, joissa toimielin on tehnyt
asianomaiselle vastaisen päätöksen, niistä tapauksista, joissa toimielimen toiminta ei ole ollut luonteeltaan päätöksentekoa.
(ks. 27 ja 38 kohta)
3.      Sen seikan perusteella, että luottamuksensuojan periaatteen tai syrjintäkiellon periaatteen loukkaamisen toteamista varten
on oltava olemassa useita hallinnon toimia tai toimintoja, ei voida katsoa, että näiden periaatteiden mahdollinen loukkaaminen
on hallinnon toimintaa. Minkä hyvänsä oikeusperiaatteen loukkaaminen ei nimittäin sellaisenaan ole toimi tai hallinnon toiminta,
joka ei ole luonteeltaan päätöksentekoa, vaan se on toimen tai toiminnan lainvastaisuuden perusta.
(ks. 36 kohta)