Решение на Съда (голям състав) от 22 юни 2021 г. (преюдициално запитване от Raad van State — Нидерландия) — FS/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid
(Дело C-719/19)1
(Преюдициално запитване — Гражданство на Съюза — Директива 2004/38/ЕО — Право на гражданите на Съюза и на членовете на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки — Член 15 — Край на временното пребиваване на гражданин на Съюза на територията на приемащата държава членка — Решение за експулсиране — Физическо напускане от този гражданин на Съюза на тази територия — Действие във времето на това решение за експулсиране — Член 6 — Възможност за посочения гражданин на Съюза да се ползва от ново право на пребиваване при връщането си на тази територия)
Език на производството: нидерландски
Запитваща юрисдикция
Raad van State
Страни в главното производство
Жалбоподател: FS
Ответник: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid
Диспозитив
Член 15, параграф 1 от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО, трябва да се тълкува в смисъл, че решението за експулсиране на гражданин на Съюза от територията на приемащата държава членка, прието въз основа на тази разпоредба, по съображение че този гражданин на Съюза повече няма право на временно пребиваване на тази територия съгласно цитираната директива, не е изцяло изпълнено със самия факт, че посоченият гражданин на Съюза физически е напуснал въпросната територия в срока, който това решение за експулсиране определя за доброволното му напускане. За да се ползва от ново право на пребиваване на основание член 6, параграф 1 от посочената директива на същата територия, гражданинът на Съюза, адресат на такова решение за експулсиране, трябва не само физически да е напуснал територията на приемащата държава членка, но и да е престанал реално и ефективно да пребивава там, така че когато той се върне на посочената територия няма как да се счита, че неговото пребиваване всъщност е продължение на предходното му пребиваване на същата територия. Запитващата юрисдикция следва да провери дали това е така, като отчете всички конкретни обстоятелства, характеризиращи особеното положение на съответния гражданин на Съюза. Ако от тази проверка се окаже, че гражданинът на Съюза не е престанал реално и ефективно да пребивава временно на територията на приемащата държава членка, тази държава членка не е длъжна да приеме ново решение за експулсиране въз основа на същите факти, довели до вече приетото решение за експулсиране на този гражданин на Съюза, а може да се обоснове с последното решение, за да го задължи да напусне територията ѝ.
____________
1     ОВ C 19, 20.1.2020 г.