62024TJ0589
РЕШЕНИЕ НА ОБЩИЯ СЪД (преюдициален състав)
15 април 2026 година (
*1
)
„Преюдициално запитване — Митнически съюз — Митнически кодекс — Режим пасивно усъвършенстване — Разрешение — Член 84, параграф 1, буква б), пето тире и член 85 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 — Член 211, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 952/2013 — Поставяне за износ в митническо учреждение, което не е посочено в разрешението и се намира в държава членка, различна от тази, която е издала разрешението — Възникване на митническо задължение при неизпълнение — Освобождаване — Член 86, параграф 6 от Регламент № 952/2013 — Митническо задължение, възникнало съгласно член 77, параграф 1, буква а) от Регламент № 952/2013“
По дело T‑589/24,
с предмет преюдициално запитване, отправено на основание член 267 ДФЕС от Bundesfinanzhof (Федерален финансов съд, Германия) с акт от 6 август 2024 г., постъпил в Съда на 30 октомври 2024 г., в рамките на производство по дело
A-GmbH
срещу
Hauptzollamt C,
ОБЩИЯТ СЪД (преюдициален състав),
състоящ се при разискванията от: S. Papasavvas, председател, T. Pynnä, J. Laitenberger, G. Hesse (докладчик) и I. Dimitrakopoulos, съдии,
генерален адвокат: M. Brkan,
секретар: P. Cullen, администратор,
предвид това, че на 15 ноември 2024 г. на основание член 50б, трета алинея от Статута на Съда на Европейския съюз Съдът прехвърли преюдициалното запитване на Общия съд,
предвид това, че делото е от сферата по член 50б, първа алинея, буква в) от Статута на Съда на Европейския съюз и не повдига самостоятелен тълкувателен въпрос по смисъла на член 50б, втора алинея от посочения статут,
предвид изложеното в писмената фаза на производството,
предвид изложеното в съдебното заседание от 8 септември 2025 г.,
като има предвид становищата, представени:
–
за A-GmbH, от K. Felderhoff, Rechtsanwalt, P. Witte и H.‑M. Wolffgang, данъчни консултанти,
–
за белгийското правителство, от S. Baeyens и M. Jacobs, в качеството на представители,
–
за Европейската комисия, от B. Eggers и F. Moro, в качеството на представители,
след като изслуша заключението на генералния адвокат, представено в съдебното заседание от 26 ноември 2025 г.,
постанови настоящото
Решение
1
Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването на член 84, параграф 1, буква б), пето тире, член 85, член 145, параграф 1 и член 150, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, 1992 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58, наричан по-нататък „Митническият кодекс на Общността“), както и на член 77, параграф 1, буква а), член 86, параграф 6, член 211, параграф 1, буква а) и член 259, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 952/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 9 октомври 2013 година за създаване на Митнически кодекс на Съюза (OB L 269, 2013 г., стр. 1, и поправка в ОВ L 267, 2016 г., стр. 2, наричан по-нататък „Митническият кодекс на Съюза“).
2
Запитването е отправено в рамките на спор между A-GmbH и Hauptzollamt C (Главна митническа служба C, Германия) относно използването от A-GmbH на разрешение за пасивно усъвършенстване, издадено от Главна митническа служба C с цел поставянето на стоки на Европейския съюз под режим пасивно усъвършенстване в намиращо се в Нидерландия митническо учреждение, което не е посочено в това разрешение.
Правна уредба
3
Считано от 1 май 2016 г., Митническият кодекс на Общността е отменен и заменен с Митническия кодекс на Съюза. При все това предвид датата на настъпване на фактите по спора в главното производство Митническият кодекс на Общността е приложим спрямо него, доколкото тези факти се отнасят до периода от 29 юни 2015 г. до 30 април 2016 г.
Митнически кодекс на Общността
4
Раздел 3 от глава 2 от дял IV на Митническия кодекс на Общността е озаглавен „Режими с отложено плащане и митнически икономически режими“. В точка А от този раздел са предвидени „[о]бщи разпоредби за няколко режима“. Членове 84 и 85 от този кодекс са част от тази точка.
5
Член 84, параграф 1, буква б), пето тире от Митническия кодекс на Общността гласи:
„1.   За целите на прилагането на разпоредбите на членове 85—90:
[…]
б)
понятието „митнически икономически режим“ се отнася за стоките, поставени под следните режими:
[…]
–
пасивно усъвършенстване“.
6
Член 85 от Митническия кодекс на Общността предвижда:
„Прилагането на всеки митнически икономически режим се допуска, при условие че има разрешение, издадено от митническите органи“.
7
Член 114, параграф 2, буква в), второ тире от Митническия кодекс на Общността гласи:
„Следните термини означават:
[…]
в)
операции по усъвършенстване означава:
– […]
–
преработка на стоки“.
8
Съгласно член 145 от Митническия кодекс на Общността:
„1.   Без да се засягат разпоредбите, прилагани при системата на стандартния обмен, предвидена в членове 154—159 и член 123, режимът пасивно усъвършенстване разрешава да се изнасят временно общностни стоки извън митническата територия на Общността, за да се подложат на операции по тяхното усъвършенстване и получените в резултат на тези операции продукти да бъдат допуснати за свободно обращение с пълно или частично освобождаване от вносни сборове.
[…]
3.   Следните термини означават:
а)
„временно изнесени стоки“: стоките, поставени под режим пасивно усъвършенстване;
б)
„операции по усъвършенстване“: операциите, посочени в член 114, параграф 2, буква в), първо, второ и трето тире;
в)
„компенсаторни продукти“: всички продукти, получени в резултат на операциите по усъвършенстване;
[…]“.
9
Член 148 от Митническия кодекс на Общността гласи:
„Разрешението се издава само:
[…]
б)
когато е възможно да се установи, че компенсаторните продукти са получени в резултат на усъвършенстването на временно изнесените стоки.
Случаите на дерогации от буква б) и условията, при които тези дерогации са приложими, се определят съгласно процедурата на [Комитета по Митническия кодекс];
в)
когато разрешението за ползване на режима на пасивно усъвършенстване няма вероятност да засегне съществено основните интереси на общностните производители (икономически условия)“.
10
Член 150, параграф 2 от Митническия кодекс на Общността предвижда:
„Не се разрешава пълно или частично освобождаване от вносни сборове, предвидено в член 151, параграф 1, когато едно от условията или задълженията по режима пасивно усъвършенстване не е изпълнено, с изключение на случаите, когато се установи, че неизпълнението няма реално въздействие върху правилното функциониране на режима“.
Регламент за прилагане
11
Член 1 от Регламент (ЕО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент № 2913/92 (ОВ L 253, 1993 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 7, стр. 3), изменен с Регламент (ЕО) № 1192/2008 на Комисията от 17 ноември 2008 г. (ОВ L 329, 2008 г., стр. 1) (наричан по-нататък „Регламентът за прилагане“), гласи:
„За целите на настоящия регламент:
[…]
13.
„Единно разрешение“ означава: разрешение, отнасящо се до митническите администрации в повече от една държава членка за една от следните процедури:
– […]
–
митнически икономически режими съгласно член 84, параграф 1, буква б) от [Митническия кодекс на Общността],
[…]“.
12
Съгласно член 496, буква е) от Регламента за прилагане „митническа служба на въвеждане“ означава „митническата служба или служби, вписани в разрешителното [като] оправомощени да приемат митнически декларации за въвеждане на стоки в митнически икономически режим“.
13
Съгласно член 500 от Регламента за прилагане:
„1.   За прилагане на единно разрешително е задължително предварително съгласие на митническите органи по приложението му, което се издава съобразно процедурата, описана в параграфи 2 и 3.
2.   Без да се накърнява член 580, параграф [2], втора алинея, заявлението за временно въвеждане се подава до митническите органи на мястото на първа употреба на въвежданите стоки.
Във всички останали случаи заявлението се подава до митническите органи на мястото, където се води счетоводството на заявителя, за да се улесни контролът, базиран на одит, и където се провеждат поне част от операциите по съхраняване, усъвършенстване и временен износ, включени в разрешителното.
[…]
3.   Така определените по реда на параграф 2 митнически органи разпращат заявлението и проекторазрешителното до останалите заинтересовани митнически органи, които от своя страна потвърждават получаването в 15‑дневен срок.
Останалите митнически органи имат 30‑дневен срок от датата на получаване на проекторазрешителното, за да предоставят възражения. При завеждане на възражения в определения срок и отсъствие на споразумение по тях, заявлението се отхвърля в рамките, определени от заведеното възражение.
4.   Когато в 30‑дневен срок митническите органи не са получили възражение по проекторазрешителното, издават разрешителното.
Те изпращат копие от издаденото разрешително до всички заинтересовани митнически органи“.
Митнически кодекс на Съюза
14
Член 26 от Митническия кодекс на Съюза е озаглавен „Валидност на решенията за целия Съюз“ и гласи:
„Освен когато действието на дадено решение е ограничено до една или няколко държави членки, свързаните с прилагането на митническото законодателство решения са валидни на цялата митническа територия на Съюза“.
15
Член 77 от Митническия кодекс на Съюза е озаглавен „Допускане за свободно обращение и временен внос“ и гласи следното:
„1.   Митническо задължение при внос възниква при поставяне на несъюзни стоки, подлежащи на облагане с вносни мита, под един от следните митнически режими:
а)
допускане за свободно обращение, включително съгласно разпоредбите за специфична употреба;
[…]“.
16
Съгласно член 79, параграф 1 от Митническия кодекс на Съюза:
„Митническо задължение при внос на стоки, подлежащи на облагане с вносни мита, възниква при неизпълнение на което и да е от следните:
а)
едно от задълженията, установени в митническото законодателство във връзка с въвеждането на несъюзни стоки на митническата територия на Съюза, тяхното отклоняване от митнически надзор или движението, усъвършенстването, складирането, временното складиране, временния внос или разпореждането с тези стоки на тази територия;
б)
едно от задълженията, установени в митническото законодателство за специфичната употреба на стоки на митническата територия на Съюза;
в)
условие, свързано с поставянето на несъюзни стоки под митнически режим с освобождаване от мита или с намаляване на ставките на вносните мита поради специфичната употреба на стоките“.
17
Съгласно член 82, параграф 1 от Митническия кодекс на Съюза:
„За стоки, подлежащи на облагане с износни мита, митническото задължение при износ възниква при неизпълнение на едно от следните:
а)
едно от задълженията, установени в митническото законодателство за напускането на стоките;
б)
условията, при които е разрешено извеждането на стоките извън митническата територия на Съюза с пълно или частично освобождаване от износни мита“.
18
Член 86 от Митническия кодекс на Съюза е озаглавен „Специални правила за изчисляване на размера на вносните мита“ и параграф 6 от него предвижда:
„Когато митническото законодателство предвижда благоприятно тарифно третиране на дадена стока или пълно или частично освобождаване от вносни или износни мита съгласно член 56, параграф 2, букви г)—ж), членове 203, 204, 205 и 208 или членове 259—262 от настоящия регламенти или съгласно Регламент (ЕО) № 1186/2009 на Съвета от 16 ноември 2009 г. за установяване на система на Общността за митнически освобождавания, това благоприятно тарифно третиране или освобождаването се прилагат също така и в случаите на възникване на митническо задължение съгласно членове 79 или 82 от настоящия регламент, при условие че пропускът, довел до възникването на митническо задължение, не съставлява опит за измама“.
19
Съгласно член 173 от Митническия кодекс на Съюза:
„1.   По заявление на декларатора митническите органи могат да разрешат извършването на една или повече поправки на данните в митническата декларация, след като тя вече е била приета. При поправката не могат да се включват стоки, различни от първоначално декларираните.
2.   Не се разрешават поправки, когато заявлението е направено, след като митническите органи са:
[…]
в) разрешили вдигането на стоките.
3.   По заявление на декларатора, в срок от три години от датата на приемане на митническа декларация, поправката на митническа декларация може да бъде разрешена след вдигане на стоките, с цел деклараторът да изпълни задълженията си, произтичащи от поставянето на стоките под съответния митнически режим“.
20
Член 211 от Митническия кодекс на Съюза гласи:
„1.   Разрешение от митническите органи се изисква за:
а)
използването на режими активно или пасивно усъвършенстване, временен внос или специфична употреба,
[…]“.
21
Член 259 от Митническия кодекс на Съюза предвижда:
„1.   Под режим пасивно усъвършенстване съюзни стоки могат да се изнасят временно от митническата територия на Съюза, за да се подложат на операции по усъвършенстване. Получените от тези стоки преработени продукти могат да бъдат допуснати за свободно обращение с пълно или частично освобождаване от вносни мита по заявление на титуляря на разрешението или на друго лице, установено на митническата територия на Съюза, ако това лице е получило съгласието на титуляря на разрешението и са изпълнени условията на разрешението.
[…]
3.   Митническите органи определят срока, в който временно изнесените стоки трябва да бъдат реимпортирани на митническата територия на Съюза под формата на преработени продукти и допуснати за свободно обращение, за да могат да се възползват от пълно или частично освобождаване от вносни мита. Митническите органи могат да разрешат продължаване в разумни граници на определения срок при обосновано заявление от титуляря на разрешението“.
Делегиран регламент
22
Член 2, параграф 1 от Делегиран регламент на Комисията (EC) 2015/2446 от 28 юли 2015 година за допълнение на Регламент № 952/2013 за определяне на подробни правила за някои от разпоредбите на Митническия кодекс на Съюза (ОВ L 343, 2015 г., стр. 1, наричан по-нататък „Делегираният регламент“) гласи:
„Обменът и съхранението на информацията, необходима за заявления и решения, подлежат на общите изисквания за данните, които са определени в приложение А“.
23
В глава 1 от дял I от приложение А към Делегирания регламент се съдържа таблица, озаглавена „Таблица с изисквания за данните“. В колона 8b от тази таблица („Заявление и разрешение за използване на режим пасивно усъвършенстване“), в графа („Пореден номер на ЕД“) 4/10 с наименование „Митническо(и) учреждение(я) на поставяне под митнически режим“ е посочен символът „А“, който обозначава задължителен елемент от данните, а именно „данни, изисквани от всяка държава членка“.
Регламент за изпълнение
24
Член 261 от Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/2447 на Комисията от 24 ноември 2015 година за определяне на подробни правила за прилагането на някои разпоредби на Регламент № 952/2013 (ОВ L 343, 2015 г., стр. 558, наричан по-нататък „Регламентът за изпълнение“) предвижда:
„1.   Компетентният митнически орган взема решение по дадено заявление, без да проведе консултации с другите заинтересовани митнически органи по реда на член 260 от настоящия регламент, във всеки от следните случаи:
[…]
в)
единствената дейност, по която отношение имат различни държави членки, е операция, при която митническото учреждение на поставяне под режим и митническото учреждение на приключване на режима са различни;
[…]“.
Спорът в главното производство и преюдициалните въпроси
25
На 1 декември 2014 г. Главна митническа служба C издава на A-GmbH, жалбоподателят в главното производство, разрешение за пасивно усъвършенстване с оглед на производството от установено в Швейцария дружество на преработено в резултат на операции по усъвършенстване фъстъчено масло (наричано по-нататък „разрешението за поставяне под режим пасивно усъвършенстване“).
26
В разрешението за поставяне под режим пасивно усъвършенстване две германски митнически учреждения (митнически учреждения W и Z) са посочени като учреждения за поставяне под режим, оправомощени като такива да приемат декларации за поставяне на временно изнесените стоки под този режим.
27
В периода между юни 2015 г. и септември 2017 г. жалбоподателят в главното производство купува в Нидерландия необработено фъстъчено масло, допуснато за свободно обращение. Тези съюзни стоки са декларирани пред нидерландско митническо учреждение за директен износ към Швейцария, като е посочен код на митнически режим 1000 (окончателен износ без предишен режим). След извършването на операциите по усъвършенстване в Швейцария жалбоподателят в главното производство поставя преработения продукт под режим допускане за свободно обращение в Съюза с код на митнически режим 4000 (допускане за вътрешна употреба с едновременно допускане за свободно обращение без предишен режим). Митническата стойност, която жалбоподателят в главното производство посочва, са разходите за операциите по усъвършенстване в Швейцария, а не стойността на внесеното преработено фъстъчено масло.
28
Главна митническа служба C изменя, считано от 16 март 2018 г., разрешението за поставяне под режим пасивно усъвършенстване, като добавя посоченото нидерландско митническо учреждение като учреждение на поставяне на временно изнесените стоки под режим пасивно усъвършенстване.
29
С акт от 25 юли 2018 г. за установяване на задължение за вносни мита Главна митническа служба C пристъпва към последващо събиране на мита с мотива, че жалбоподателят в главното производство не може да се ползва от режима пасивно усъвършенстване, тъй като не е декларирал съюзните стоки с код на митнически режим 2100 (временен износ под режим пасивно усъвършенстване без предишен режим) пред едно от германските митнически учреждения, посочени в разрешението за поставяне под режим пасивно усъвършенстване.
30
Жалбоподателят в главното производство подава жалба по административен ред срещу събирането на митата от страна на Главна митническа служба C. Освен това той изменя в нидерландското митническо учреждение декларациите за износа на необработеното фъстъчено масло, така че в тези декларации да се посочва кодът на митническия режим пасивно усъвършенстване (код 2100 в клетка № 37) и да се препраща към разрешението за поставяне под режим пасивно усъвършенстване (в клетка № 44). С акт от 5 декември 2018 г. за установяване на митническо задължение Главна митническа служба C намалява размера на подлежащите на последващо събиране мита и отхвърля жалбата по административен ред в останалата ѝ част.
31
Сезиран от жалбоподателя в главното производство, Finanzgericht (Финансов съд, Германия) постановява, че жалбоподателят не е могъл да внася преработеното фъстъчено масло при условията на частично освобождаване от вносни мита съгласно член 145 от Митническия кодекс на Общността, тъй като не се е възползвал от разрешението за поставяне под режим пасивно усъвършенстване и не е поставил временно изнесените стоки под този режим.
32
От една страна, този съд приема, че макар Главна митническа служба C по принцип да е обвързана от решенията на нидерландската митническа администрация, жалбоподателят в главното производство не разполага с необходимите разрешения, за да може да се ползва от частично освобождаване. От друга страна, той констатира, че тази липса на разрешения има реално въздействие върху правилното функциониране на режима пасивно усъвършенстване, по-специално защото не е било възможно да се гарантира идентифицирането на разглежданите стоки. Освен това Finanzgericht (Финансов съд) приема, че жалбоподателят в главното производство не може да иска и частично освобождаване на основание член 212а от Митническия кодекс на Общността, заменен с член 86, параграф 6 от Митническия кодекс на Съюза, тъй като е проявил явна небрежност.
33
В ревизионната жалба, която подава пред запитващата юрисдикция, Bundesfinanzhof (Федерален финансов съд, Германия), жалбоподателят в главното производство поддържа по същество, че обстоятелството, че декларациите за износ са подадени пред митническо учреждение, което няма компетентност в Германия, е ирелевантно за прилагането на режима пасивно усъвършенстване, още повече че Главна митническа служба C разполага с други средства, за да се увери, че са спазени условията за идентифициране на съответните стоки.
34
В това отношение запитващата юрисдикция е склонна да приеме, че решенията на нидерландското митническо учреждение относно поправката на декларациите за износ са валидни на цялата митническа територия на Съюза и че непосочването на нидерландското митническо учреждение в разрешението за поставяне под режим пасивно усъвършенстване представлява само неспазване на формално изискване. Освен това тя подчертава, че нищо не сочи, че жалбоподателят в главното производство е бил недобросъвестен.
35
Запитващата юрисдикция обаче изразява съмнения относно възможността да се ползва частично освобождаване от вносни мита за допускане за свободно обращение на преработени продукти, получени в резултат на операции по пасивно усъвършенстване, когато митническите декларации за поставянето на временно изнесени стоки под митнически режим пасивно усъвършенстване са подадени в митническо учреждение, което не е посочено в разрешението за пасивно усъвършенстване.
36
Накрая, запитващата юрисдикция иска да се установи дали при обстоятелства като тези в главното производство е възможно да се приложат разпоредбите на член 150, параграф 2 от Митническия кодекс на Общността, отнасящи се до неизпълненията, които нямат въздействие върху правилното функциониране на режима пасивно усъвършенстване, или по аналогия тези на член 86, параграф 6 от Митническия кодекс на Съюза, които позволяват да се санира възникването на митническо задължение в случай на нередовност.
37
При тези обстоятелства Bundesfinanzhof (Федерален финансов съд) решава да спре производството и да постави на Съда следните преюдициални въпроси:
„1)
Представлява ли пречка за частичното освобождаване от вносни мита след извършване на пасивно усъвършенстване съгласно член 145, параграф 1 от Митническия кодекс на Общността, респ. член 259, параграф 1 от Митническия кодекс на Съюза, приемането на митническата декларация за допускане за свободно обращение на временно изнесените стоки от митническо учреждение, което не е посочено като митническо учреждение на поставяне под митнически режим в разрешението за пасивно усъвършенстване съгласно член 85 във връзка с член 84, параграф 1, буква б), пето тире от Митническия кодекс на Общността, респ. член 211, параграф 1, буква а) от Митническия кодекс на Съюза?
2)
Трябва ли член 150, параграф 2 от Митническия кодекс на Общността да се тълкува в смисъл, че тази разпоредба се отнася само до задълженията, които съществуват след поставянето на временно изнесените стоки под митнически режим пасивно усъвършенстване, или член 150, параграф 2 от Митническия кодекс на Общността се прилага и за задължения, свързани с подаването на митническата декларация за поставяне на временно изнесените стоки под режим пасивно усъвършенстване?
3)
Трябва ли член 86, параграф 6 от Митническия кодекс на Съюза да се прилага по аналогия, ако митническото задължение възниква съгласно член 77, параграф 1, буква а) от Митническия кодекс на Съюза с допускането на преработени продукти за свободно обращение?“.
По преюдициалните въпроси
По първия въпрос
38
С първия въпрос запитващата юрисдикция иска по същество да се установи дали в хипотеза, в която лице, на което държава членка е издала разрешение за пасивно усъвършенстване, поставя съюзни стоки, предназначени да бъдат преработени в трета страна, под режим износ в митническо учреждение, което се намира в друга държава членка, която не е дала предварително съгласие за това разрешение, и което не е посочено в последното като учреждение за поставяне под митнически режим, член 85 във връзка с член 84, параграф 1, буква б), пето тире от Митническия кодекс на Общността, респ. член 211, параграф 1, буква а) от Митническия кодекс на Съюза, не допускат предвиденото в член 145, параграф 1 от Митническия кодекс на Общността, респ. член 259, параграф 1 от Митническия кодекс на Съюза, частично освобождаване от вносни мита на основание на пасивно усъвършенстване.
39
В това отношение е важно да се припомни като начало, че режимът пасивно усъвършенстване позволява временно да се изнасят стоки извън митническата територия на Съюза, за да бъдат подложени на операции по усъвършенстване и получените в резултат на тези операции продукти, наричани „компенсаторни продукти“, да бъдат допуснати за свободно обращение с пълно или частично освобождаване от вносни мита.
40
Първият въпрос се отнася както до разпоредбите на Митническия кодекс на Общността, приложим за фактите по спора в главното производство за периода от 29 юни 2015 г. до 30 април 2016 г., така и до разпоредбите на Митническия кодекс на Съюза, приложим за тези факти за периода от 1 май 2016 г. до 11 септември 2017 г. Частите от този въпрос, отнасящи се съответно до Митническия кодекс на Общността и до Митническия кодекс на Съюза, следва да бъдат разгледани отделно.
По първия въпрос в частта относно Митническия кодекс на Общността
41
Член 85 от Митническия кодекс на Общността предвижда, че прилагането на всеки митнически икономически режим се допуска, при условие че има разрешение, издадено от митническите органи.
42
По-конкретно от текста на член 85 във връзка с член 84, параграф 1, буква б), пето тире от Митническия кодекс на Общността следва, че за прилагането на режима пасивно усъвършенстване се изисква предварително да е издадено разрешение. Задължението да се поиска такова предварително разрешение, се обосновава по-специално с необходимостта да се провери, в рамките на особен надзор, дали компенсаторните продукти са получени в резултат от преработката на временно изнесените стоки.
43
Освен това член 148, буква б) от Митническия кодекс на Общността предвижда, че разрешението за прилагане на режима пасивно усъвършенстване по принцип се предоставя само когато е възможно да се установи, че компенсаторните продукти са получени в резултат на усъвършенстването на временно изнесени стоки.
44
Накрая, от член 496, буква е) от Регламента за прилагане следва, че митническото учреждение или учреждения за поставяне под режим, посочени в разрешението за пасивно усъвършенстване, са учрежденията, оправомощени да приемат декларации за поставяне под режим пасивно усъвършенстване.
45
Всъщност следва да се припомни, че предварителното определяне на митническите учреждения, в които временно изнесените стоки могат да бъдат поставени под режим пасивно усъвършенстване, особено в случай като този в главното производство, в който отговорното за износа митническо учреждение се намира в различна държава членка спрямо посоченото митническо учреждение на приключване на режима, гарантира, че условията за издаване на разрешението за пасивно усъвършенстване ще бъдат проверени и че при необходимост в момента на вноса, след операциите по усъвършенстване, ще бъдат взети подходящи мерки, за да се гарантира идентифицирането на стоките. Следователно определянето на митническото учреждение на поставяне под режим има важна контролна функция за правилното протичане на процедурата по пасивно усъвършенстване.
46
В това отношение следва да се отбележи, че режимът пасивно усъвършенстване, който води до пълно или частично освобождаване от мита, е извънредна мярка, предназначена да улесни извършването на определени икономически дейности. Тъй като този режим носи очевидни рискове за правилното прилагане на митническото законодателство и за събирането на митата, лицата, които се ползват от него, са длъжни да спазват стриктно произтичащите от него задължения. Също така последиците за тези лица в случай на неспазване на задълженията им следва да се тълкуват стеснително (вж. по аналогия решение от 14 януари 2010 г., Terex Equipment и др., C‑430/08 и C‑431/08, EU:C:2010:15, т. 42).
47
Освен това, както отбелязва генералният адвокат в точки 29 и 30 от заключението си, от разпоредбите относно единното разрешение, и по-специално от членове 500 и 501 от Регламента за прилагане, в сила към датата, на която разрешението за поставяне под режим пасивно усъвършенстване е издадено в главното производство, следва, че митническите органи на държава членка, получили заявление за разрешение за пасивно усъвършенстване, са длъжни да изпратят проект за разрешение до митническите органи на друга държава членка, засегната от прилагането на режима пасивно усъвършенстване. Последните дават предварително съгласие по този проект за разрешение в рамките на процедурата за консултации, предвидена в член 500, параграфи 2 и 3 от този регламент. Издаването на единно разрешение е обусловено от това предварително съгласие, освен ако няма принципна договореност между съответните митнически органи по смисъла на член 501 от Регламента за прилагане. Следователно при липса на такова съгласие издаденото от една държава членка разрешение за пасивно усъвършенстване не е равнозначно на единно разрешение и съответно не е приложимо на територията на други държави членки.
48
Следователно Митническият кодекс на Общността не допуска режимът пасивно усъвършенстване да се прилага в хипотеза, в която лице, на което държава членка е издала разрешение за пасивно усъвършенстване, поставя съюзни стоки, предназначени да бъдат преработени в трета страна, под режим износ в митническо учреждение, което не е посочено като учреждение за поставяне под митнически режим в това разрешение и се намира в друга държава членка, която не е дала предварително съгласие за разрешението.
49
Що се отнася до възможността за последваща поправка на декларации за износ с цел поставяне на стоки под режим пасивно усъвършенстване с обратно действие, следва да се отбележи, че в делото по главното производство нидерландското митническо учреждение е посочено от Главна митническа служба C като митническо учреждение, компетентно за поставянето под режим пасивно усъвършенстване, считано от 16 март 2018 г. След това по искане на жалбоподателя в главното производство нидерландското митническо учреждение поправя декларациите за износ на необработеното фъстъчено масло, така че в тези декларации да се посочва кодът на митническия режим пасивно усъвършенстване (код 2100 в клетка № 37) и да се препраща към разрешението за поставяне под режим пасивно усъвършенстване (в клетка № 44).
50
В хипотеза като разглежданата в главното производство обаче поправката на декларациите за износ от митническите органи на държава членка, за да се вземе предвид с обратна сила разрешението за пасивно усъвършенстване, издадено от органите на друга държава членка, не може да замени предварителното съгласие по смисъла на член 500 от Регламента за прилагане.
51
Освен това такава последваща поправка на декларации за износ не може да се основава на член 78, параграф 3 от Митническия кодекс на Общността.
52
Действително Съдът вече е постановил в това отношение, че в определени случаи следва да се допусне последваща поправка на декларации за износ в рамките на процедура, уредена с митнически режим. По-конкретно член 78, параграф 3 от Митническия кодекс на Общността позволява поправката на митническа декларация след вдигането на стоките, ако разпоредбите, отнасящи се до съответния митнически режим, са били приложени на основата на неверни или непълни данни. Подобна поправка обаче е възможна, при условие че са спазени разпоредбите, уреждащи поставянето на стоките под този режим. Съответно целите на режима — в случая тези на режима пасивно усъвършенстване — не трябва да са били застрашени (вж. в този смисъл решение от 14 януари 2010 г., Terex Equipment и др., C‑430/08 и C‑431/08, EU:C:2010:15, т. 65).
53
Съгласно предоставените от запитващата юрисдикция данни обаче в главното производство не са били изпълнени условията за поставяне под режим пасивно усъвършенстване. Освен това в акта за преюдициално запитване няма никакви данни, че жалбоподателят в главното производство е възнамерявал да постави разглежданите продукти под този режим при подаването на декларациите за износ на съответните стоки или на техния повторен внос. Ето защо в този контекст не е било възможно да се осъществи контрол към момента на поставяне на стоките под посочения режим и към момента на повторен внос на компенсаторните продукти. При това положение, освен ако не е възможно необходимите проверки да се извършат след вдигането на стоките, целите на режима пасивно усъвършенстване са били застрашени по смисъла на посочената в точка 52 по-горе съдебна практика именно поради невъзможността да се осъществи този контрол.
По първия въпрос в частта относно Митническия кодекс на Съюза
54
Член 211, параграф 1, буква а) от Митническия кодекс на Съюза предвижда, че разрешение от митническите органи се изисква за използването на режими активно или пасивно усъвършенстване, временен внос или специфична употреба. Текстът на тази разпоредба е сходен с този на член 85 от Митническия кодекс на Общността, доколкото се изисква разрешение, преди временно изнесените стоки да бъдат поставени под режим пасивно усъвършенстване.
55
За сметка на това, както отбелязва запитващата юрисдикция в точка 48 от акта за преюдициално запитване, разпоредбите на новата правна уредба вече не изискват, при обстоятелства като тези в главното производство, единно разрешение с предварително съгласие на компетентните митнически органи на държавите членки, до които се отнася заявление за разрешение. Всъщност съгласно член 261, параграф 1, буква в) от Регламента за изпълнение не се изисква провеждането на предвидената в член 260 от същия регламент процедура за консултации с цел получаване на предварителното съгласие на държавите членки, до които се отнася заявлението за разрешение, когато заявлението за разрешение, по което отношение имат различни държави членки, е операция, при която митническото учреждение на поставяне под режим и митническото учреждение на приключване на режима са различни.
56
Следва да се припомни обаче, че съгласно таблицата в глава 1 от дял I от приложение A към Делегирания регламент в разрешението за поставяне под режим пасивно усъвършенстване, предвидено в член 211, параграф 1, буква а) от Митническия кодекс на Съюза, следва да се посочи учреждението или учрежденията за поставяне под режим. Както констатира генералният адвокат в точки 54 и 55 от заключението си, поставянето на временно изнесени стоки под митнически режим в посоченото в това разрешение митническо учреждение или в едно от посочените в него учреждения, е задължение, което трябва да бъде спазено, за да се приложи режимът пасивно усъвършенстване.
57
От предоставените от запитващата юрисдикция данни обаче е видно, че разглежданите в главното производство стоки са представени с оглед на износа им в митническо учреждение, което не е посочено в разрешението за поставяне под режим пасивно усъвършенстване.
58
В това отношение, както вече бе посочено в точка 45 по-горе, задължително е предварително да се определи митническото учреждение или учреждения на поставяне под режим, компетентни за временния износ в рамките на режима пасивно усъвършенстване, за да може да се провери правилното прилагане на процедурата за пасивно усъвършенстване.
59
Що се отнася до възможностите за поправка на митническа декларация, следва да се отбележи, че те са ограничени с въвеждането на член 173 от Митническия кодекс на Съюза. Параграф 3 от този член предвижда възможността митническите органи да разрешат поправката на митническа декларация след вдигане на стоките, по заявление на декларатора и в срок от три години от датата на приемане на тази декларация, с цел деклараторът да изпълни задълженията си, произтичащи от поставянето на стоките под съответния митнически режим. В това отношение Съдът приема, че макар тази възможност да смекчава принципа на неоттегляемост на митническата декларация, това не променя факта, че тя представлява изключение от този принцип, което трябва да се тълкува стеснително (вж. в този смисъл решение от 8 юни 2023 г., Zes Zollner Electronic, C‑640/21, EU:C:2023:457, т. 43).
60
Накрая, що се отнася до обстоятелството, че свързаните с прилагането на митническото законодателство решения са валидни на цялата митническа територия на Съюза съгласно член 26 от Митническия кодекс на Съюза, следва да се отбележи, както прави генералният адвокат в точка 32 от заключението си, че разглежданото в главното производство разрешение за поставяне под режим пасивно усъвършенстване не е единно разрешение. При липсата на предварително съгласие на компетентните нидерландски органи обаче това разрешение не е било приложимо на територията на държави членки, различни от тази, която го е издала. При това положение възможността митническо учреждение, намиращо се в една държава членка, да измени митническа декларация, което предполага изменение на издаденото от митническите органи на друга държава членка разрешение — чрез добавянето на непредвидено в разрешението митническо учреждение на поставяне под режим — е в противоречие с текста на член 26 от Митнически кодекс на Съюза. Всъщност тази разпоредба изключва възможността разрешение на компетентните митнически органи на държава членка, което поражда действие само на територията на посочената държава членка, да е валидно на цялата митническа територия на Съюза.
61
Действително германските митнически органи изменят, считано от 16 март 2018 г., разрешението за поставяне под режим пасивно усъвършенстване, като добавят нидерландското митническо учреждение като компетентно митническо учреждение с оглед на поставянето на стоките, пуснати на пазара от жалбоподателя в главното производство, под този режим. Съгласно данните, с които разполага Общият съд, целта на това изменение е да се оправомощи това митническо учреждение да приема декларациите за поставяне под режим пасивно усъвършенстване в бъдеще, тоест считано от 16 март 2018 г. Следователно то не може да позволи последващо изменение на декларации за износ на стоки, изготвени преди тази дата, за да бъдат поставени стоките под режим пасивно усъвършенстване.
62
При това положение на първия въпрос следва да се отговори, че:
–
член 85 във връзка с член 84, параграф 1, буква б), пето тире от Митническия кодекс на Общността трябва да се тълкува в смисъл, че в хипотеза, в която лице, на което държава членка е издала разрешение за пасивно усъвършенстване, поставя съюзни стоки, предназначени да бъдат преработени в трета страна, под режим износ в митническо учреждение, което се намира в друга държава членка, която не е дала предварително съгласие за това разрешение, и което не е посочено в последното като учреждение за поставяне под митнически режим, тази разпоредба не допуска предвиденото в член 145, параграф 1 от посочения кодекс частично освобождаване от вносни мита на основание на пасивно усъвършенстване,
–
член 211, параграф 1, буква а) от Митническия кодекс на Съюза трябва да се тълкува в смисъл, че в хипотеза, в която съюзни стоки, предназначени да бъдат преработени в трета страна, са поставени под режим износ в митническо учреждение, което не е посочено като учреждение на поставяне под митнически режим в разрешението за пасивно усъвършенстване, тази разпоредба не допуска предвиденото в член 259, параграф 1 от Митническия кодекс на Съюза частично освобождаване от вносни мита на основание на пасивно усъвършенстване.
По втория въпрос
63
С втория въпрос запитващата юрисдикция иска по същество да се установи дали член 150, параграф 2 от Митническия кодекс на Общността трябва да се тълкува в смисъл, че се прилага само след поставянето на временно изнесените стоки под режим пасивно усъвършенстване, или че се прилага и към момента на подаване на декларацията за поставяне на временно изнесените стоки под този режим, тоест преди поставянето.
64
Предвид отговора на първия въпрос не е необходимо да се отговаря на втория въпрос. Всъщност от този отговор следва, че в хипотеза, в която до 30 април 2016 г. съюзни стоки са поставяни за износ с цел усъвършенстване в трета страна в митническо учреждение за поставяне под режим, намиращо се в държава членка, чийто митнически орган не е дал предварителното си съгласие за издаването на единно разрешение за прилагане на режима пасивно усъвършенстване, член 85 във връзка с член 84, параграф 1, буква б), пето тире от Митническия кодекс на Общността трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска предвиденото в член 145, параграф 1 от посочения кодекс частично освобождаване от вносни мита на основание на пасивно усъвършенстване.
65
Следователно, както отбелязва генералният адвокат в точки 38 и 39 от заключението си, член 150, параграф 2 от Митническия кодекс на Общността, който се отнася само до условията и задълженията по режима пасивно усъвършенстване, не е приложим за неизпълнение като това в главното производство, изразяващо се в поставянето на стоки за износ в митническо учреждение, намиращо се на територията на държава членка, на която не е приложимо разрешението за поставяне под този режим.
По третия въпрос
66
С третия въпрос запитващата юрисдикция иска по същество да се установи дали член 86, параграф 6 от Митническия кодекс на Съюза е приложим по аналогия, когато митническото задължение е възникнало съгласно член 77, параграф 1, буква а) от този кодекс вследствие на допускането за свободно обращение на преработени продукти.
67
Член 86, параграф 6 от Митническия кодекс на Съюза позволява при определени условия да се отстрани пропуск при вноса или износа на стоки. В главното производство обаче, както посочва запитващата юрисдикция, вносът на разглежданите стоки е бил правомерен, така че съответното митническо задължение е възникнало в резултат на поставянето им под режим допускане за свободно обращение в приложение на член 77, параграф 1, буква а) от Митническия кодекс на Съюза — хипотеза, която не е посочена в член 86, параграф 6 от този кодекс.
68
В това отношение следва да се констатира, че нищо в текста на член 86, параграф 6 от Митническия кодекс на Съюза не сочи, че тази разпоредба би могла да се приложи по аналогия за хипотеза като уредената в член 77, параграф 1, буква а) от този кодекс. Всъщност в член 86, параграф 6 от Митническия кодекс на Съюза изрично се посочват членове 79 и 82 от този кодекс, които уреждат хипотези, различни от допускането за свободно обращение, предвидено в член 77, параграф 1, буква а) от посочения кодекс. Съответно той цели да бъде отстранен пропуск при изпълнението на условията, определени например за поставянето на стоки под специален митнически режим. В този случай останалите условия за поставянето под такъв режим трябва вече да са били изпълнени, като например декларацията да е подадена в митническото учреждение, посочено в разрешението за пасивно усъвършенстване.
69
Ето защо на третия въпрос следва да се отговори, че член 86, параграф 6 от Митническия кодекс на Съюза трябва да се тълкува в смисъл, че не е приложим по аналогия, когато митническото задължение е възникнало съгласно член 77, параграф 1, буква а) от този кодекс вследствие на допускането за свободно обращение на преработени продукти.
По съдебните разноски
70
С оглед на обстоятелството, че за страните по главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред запитващата юрисдикция, последната следва да се произнесе по съдебните разноски. Разходите, направени за представяне на становища пред Съда, различни от тези на посочените страни, не подлежат на възстановяване.
По изложените съображения
ОБЩИЯТ СЪД (преюдициален състав)
реши:
1)
Член 85 във връзка с член 84, параграф 1, буква б), пето тире от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността трябва да се тълкува в смисъл, че в хипотеза, в която лице, на което държава членка е издала разрешение за пасивно усъвършенстване, поставя съюзни стоки, предназначени да бъдат преработени в трета страна, под режим износ в митническо учреждение, което се намира в друга държава членка, която не е дала предварително съгласие за това разрешение, и което не е посочено в последното като учреждение за поставяне под митнически режим, тази разпоредба не допуска предвиденото в член 145, параграф 1 от посочения регламент частично освобождаване от вносни мита на основание на пасивно усъвършенстване.
Член 211, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 952/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 9 октомври 2013 година за създаване на Митнически кодекс на Съюза трябва да се тълкува в смисъл, че в хипотеза, в която съюзни стоки, предназначени да бъдат преработени в трета страна, са поставени под режим износ в митническо учреждение, което не е посочено като учреждение на поставяне под митнически режим в разрешението за пасивно усъвършенстване, тази разпоредба не допуска предвиденото в член 259, параграф 1 от този регламент частично освобождаване от вносни мита на основание на пасивно усъвършенстване.
2)
Член 86, параграф 6 от Регламент № 952/2013 трябва да се тълкува в смисъл, че не е приложим по аналогия, когато митническото задължение е възникнало съгласно член 77, параграф 1, буква а) от този регламент вследствие на допускането за свободно обращение на преработени продукти.
Papasavvas
Pynnä
Laitenberger
Hesse
Dimitrakopoulos
Обявено в открито съдебно заседание в Люксембург на 15 април 2026 година.
Подписи
(
*1
)	Език на производството: немски.