62020CJ0230_INF
Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 20. května 2021 –BTA Baltic Insurance Company
(věc C-230/20) (
1
)
„Řízení o předběžné otázce – Nařízení (EHS) č. 2913/92 – Celní kodex Společenství – Článek 195 – Článek 232 odst. 1 písm. a) – Článek 221 odst. 3 – Společný celní sazebník – Vymáhání celního dluhu – Sdělení částky cla dlužníkovi – Promlčecí lhůta – Vyzvání ručitele k plnění z ručení – Exekuce k vymožení pohledávky – Přiměřená lhůta“
1.
Celní unie – Vznik a vymáhání celního dluhu – Zajištění celního dluhu – Sdělení částky cla dlužníkovi ve lhůtě tří let ode dne vzniku celního dluhu – Pojem „dlužník“ – Ručitel poskytující zajištění celního dluhu – Vyloučení – Promlčecí lhůta – Použitelnost – Absence
(Nařízení Rady č. 2913/92, ve znění nařízení č. 1186/2009, článek 195 a čl. 221 odst. 1 a 3)
(viz body 35-38, výrok 1)
2.
Celní unie – Vznik a vymáhání celního dluhu – Povinnost členských států využít všech možností, jež jim poskytují platné předpisy pro účely zaplacení cla – Rozsah – Exekuce – Vyzvání ručitele k plnění z ručení – Zahrnutí
[Nařízení Rady č. 2913/92, ve znění nařízení č. 1186/2009, čl. 232 odst. 1 písm. a) první a druhý pododstavec]
(viz body 42, 43, výrok 2)
3.
Právo Evropské unie – Zásady – Právní jistota – Rozsah – Vymáhání celního dluhu – Vyzvání ručitele k plnění z ručení – Dodržení přiměřené promlčecí lhůty
(Nařízení Rady č. 2913/92, ve znění nařízení č. 1186/2009)
(viz body 47, 48, výrok 3)
Výrok
1)
Článek 195 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství, ve znění nařízení Rady (ES) č. 1186/2009 ze dne 16. listopadu 2009 o systému Společenství pro osvobození od cla, musí být vykládán v tom smyslu, že ručitele celního dluhu podle tohoto článku nelze kvalifikovat jako „dlužníka“ ve smyslu čl. 221 odst. 3 nařízení č. 2913/92, ve znění nařízení č. 1186/2009, takže se na něj nemůže vztahovat promlčecí lhůta tří let ode dne vzniku celního dluhu stanovená v tomto ustanovení.
2)
Článek 232 odst. 1 písm. a) nařízení č. 2913/92, ve znění nařízení č. 1186/2009, musí být vykládán v tom smyslu, že povinnost členských států stanovená tímto ustanovením a spočívající ve využití všech možností, jež jim poskytují platné předpisy, aby zajistily zaplacení cla, se vztahuje nejen na dlužníka, ale i na ručitele, takže ručitele lze na základě tohoto čl. 232 odst. 1 písm. a) považovat za povinného v exekučním řízení, na kterého se vztahují exekuční předpisy členského státu, včetně předpisů upravujících lhůty.
3)
Pravidlo vyplývající ze zásady právní jistoty, podle kterého musí být dodržena přiměřená promlčecí lhůta, musí být vykládáno v tom smyslu, že se vztahuje na žalobu podanou proti ručiteli s cílem zajistit vymáhání celního dluhu.
(
1
) – Úř. věst. C 255, 3.8.2020.