62022TJ0579_RES
Lieta T‑579/22
ClientEarth AISBL
pret
Eiropas Komisiju
Vispārējās tiesas (sestā palāta paplašinātā sastāvā) 2025. gada 10. septembra spriedums
Vide – Orhūsas konvencija – Pieteikuma veikt iekšēju pārskatīšanu noraidīšana – Regulas (EK) Nr. 1367/2006 10. pants – Deleģētā regula (ES) 2021/2139 – Bioenerģētikas darbības – Meža biomasa – Organisko pamatķimikāliju ražošana – Pirmējās plastmasas ražošana – Taksonomija – Prasības tehniskās pārbaudes kritērijiem – Regulas (ES) 2020/852 19. pants – Klimata pārmaiņu mazināšanas būtiska sekmēšana – Regulas 2020/852 10. pants – Pārejas darbības – Kvantitatīvā robežvērtība – Pārliecinoši zinātniskie pierādījumi – Aprites cikls – Piesardzības princips – Princips “nenodarīt būtisku kaitējumu” vides mērķiem – Regulas 2020/852 17. pants – Aprites ekonomika – Ūdens un jūras resursi – Piesārņojums
Vide – Orhūsas konvencija – Piemērošana Savienības iestādēm – Nevalstisko organizāciju iespēja lūgt veikt vides jomā pieņemtu administratīvu aktu iekšēju pārskatīšanu – Pārskatīšanas pamatojuma precizitāte – Nepieciešamība norādīt elementus, kas var izraisīt šaubas par pietiekamu attiecīgā akta pamatotību
(Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas Nr. 1367/2006 10. panta 1. punkts)
(skat. 27. un 28. punktu)
Vide – Orhūsas konvencija – Piemērošana Savienības iestādēm – Nevalstisko organizāciju iespēja lūgt veikt vides jomā pieņemtu administratīvu aktu iekšēju pārskatīšanu – Pieteikuma veikt iekšēju pārskatīšanu noraidīšana nepamatotības dēļ – Pārbaude tiesā – Robežas – Acīmredzama kļūda vērtējumā – Neesība
(Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas Nr. 1367/2006 10. pants un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas 2020/852 19. panta 1. punkts)
(skat. 29.–33., 87., 104.–108., 122., 143.–147., 151. un 152. punktu)
Tiesību aktu tuvināšana – Regulējums ilgtspējīgu ieguldījumu veicināšanai – Saimniecisko darbību ilgtspējības vides ziņā noteikšana – Tehniskās pārbaudes kritēriji – Komisijas veikta noteikšana – Komisijas veikta dažādo piemērojamo prasību līdzsvarošana – Pieļaujamība
(Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas 2020/852 10. panta 3. un 5. punkts, 11. panta 3. un 5. punkts un 19. panta 1. punkta f) apakšpunkts)
(skat. 52.–57. un 94. punktu)
Tiesību aktu tuvināšana – Regulējums ilgtspējīgu ieguldījumu veicināšanai – Saimniecisko darbību ilgtspējības vides ziņā noteikšana – Tehniskās pārbaudes kritēriji – Komisijas veikta noteikšana – Tādu Savienības spēkā esošo tiesību aktu ņemšana vērā, kuriem ir nozīme – Pieļaujamība
(Eiropas Parlamenta un Padomes Regula 2018/841; Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas 2020/852 10. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 19. panta 1. punkta d) apakšpunkts; Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2018/2001)
(skat. 61.–71. un 95.–100. punktu)
Tiesību aktu tuvināšana – Regulējums ilgtspējīgu ieguldījumu veicināšanai – Saimniecisko darbību ilgtspējības vides ziņā noteikšana – Tehniskās pārbaudes kritēriji – Komisijas veikta noteikšana – Pienākums ņemt vērā preču vai pakalpojumu aprites ciklu – Apjoms
(Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas 2020/852 34., 40. un 47. apsvērums un 19. panta 1. punkta g) apakšpunkts un 5. punkts; Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2003/87)
(skat. 75.–86. un 139.–142. punktu)
Tiesību aktu tuvināšana – Regulējums ilgtspējīgu ieguldījumu veicināšanai – Tehniskās pārbaudes kritēriji – Saimniecisko darbību ilgtspējības vides ziņā noteikšana – Komisijas veikta noteikšana – Bioenerģētikas darbībām noteiktie kritēriji – Tāda kritērija neiekļaušana, kas saistīts ar meža biomasas izmantošanas kaskādveida principu – Zinātnisku pierādījumu nepietiekamība – Pakāpeniskās pieejas izmantošana – Pieļaujamība
(Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas 2020/852 19. panta 1. un 5. punkts; Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2018/2001)
(skat. 114.–128. punktu)
Tiesību aktu tuvināšana – Regulējums ilgtspējīgu ieguldījumu veicināšanai – Saimniecisko darbību ilgtspējības vides ziņā noteikšana – Tehniskās pārbaudes kritēriji – Komisijas veikta noteikšana –Organisko pamatķimikāliju ražošanai noteiktie kritēriji – Lejasposma saimniecisko darbību ņemšana vērā – Izslēgšana
(Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas 2020/852 3. panta b) punkts, 9. panta c) punkts, 10. panta 3. punkta b) apakšpunkts, 17. panta 1. punkta c) apakšpunkta i) un ii) punkts un 2. punkts, kā arī 19. panta 1. punkta g) apakšpunkts; Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2000/60)
(skat. 156.–172. punktu)
Tiesību aktu tuvināšana – Regulējums ilgtspējīgu ieguldījumu veicināšanai – Saimniecisko darbību ilgtspējības vides ziņā noteikšana – Tehniskās pārbaudes kritēriji – Komisijas veikta noteikšana – Organisko pamatķimikāliju ražošanai noteiktie kritēriji – Klasifikācija par pārejas darbību – Acīmredzama kļūda vērtējumā – Neesība
(Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas Nr. 1907/2006 un Nr. 1272/2008, Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas 2020/852 9. panta e) punkts, 10. panta 3. punkta b) apakšpunkts un 17. panta 1. punkta e) apakšpunkts)
(skat. 177.–191. punktu)
Tiesību aktu tuvināšana – Regulējums ilgtspējīgu ieguldījumu veicināšanai – Saimniecisko darbību ilgtspējības vides ziņā noteikšana – Tehniskās pārbaudes kritēriji – Komisijas veikta noteikšana – Pirmējās plastmasas ražošanai noteiktie kritēriji – Kvantitatīvās robežvērtības neesība attiecībā uz atjaunojamo izejvielu izmantošanu – Pieļaujamība
(Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas 2020/852 19. panta 1. punkta c) un k) apakšpunkts)
(skat. 201.–207. punktu)
Tiesību aktu tuvināšana – Regulējums ilgtspējīgu ieguldījumu veicināšanai – Saimniecisko darbību ilgtspējības vides ziņā noteikšana – Tehniskās pārbaudes kritēriji – Komisijas veikta noteikšana – Pirmējās plastmasas ražošanai noteiktie kritēriji – Klasifikācija par pārejas darbību – Pieļaujamība – Tāda kritērija neiekļaušana, kas ļautu noteikt, ka attiecīgā saimnieciskā darbība nerada būtisku kaitējumu pārejas uz aprites ekonomiku mērķim – Zinātnisku pierādījumu nepietiekamība – Acīmredzama kļūda vērtējumā – Neesība
(Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas 2020/852 9. panta d) punkts, 10. panta 3. punkta b) apakšpunkts, 17. panta 1. punkta d) apakšpunkts un 19. panta 1. punkta g) un k) apakšpunkts un 5. punkts)
(skat. 220.–231. punktu)
Rezumējums
Vispārējā tiesa apstiprina Eiropas Komisijas lēmumu noraidīt pieteikumu veikt iekšēju pārskatīšanu attiecībā uz Deleģēto regulu (ES) 2021/2139 (
1
), ar ko papildina Regulu (ES) 2020/852 par regulējuma izveidi ilgtspējīgu ieguldījumu veicināšanai (
2
) (turpmāk tekstā – “Taksonomijas regula”). To darot, Vispārējā tiesa pirmo reizi pauž viedokli par dažiem Taksonomijas regulas noteikumiem attiecībā uz bioenerģētikas saimnieciskajām darbībām, kā arī saimnieciskajām darbībām, kas saistītas ar organisko pamatķimikāliju un pirmējās plastmasas ražošanu.
Ar Taksonomijas regulu tiek ieviesta vienota klasifikācijas sistēma, lai ES līmenī saskaņotu kritērijus, pēc kuriem nosaka, vai saimnieciskā darbība ir vides ziņā ilgtspējīga, ņemot vērā dažādus vides mērķus, piemēram, klimata pārmaiņu mazināšanu (
3
).
Šādā kontekstā Komisija pieņēma deleģēto regulu, lai papildinātu Taksonomijas regulu. Tajā ir definēti tehniskās pārbaudes kritēriji, lai noteiktu, ar kādiem nosacījumiem var uzskatīt, ka konkrētas saimnieciskās darbības, kas saistītas ar bioenerģētiku un organisko pamatķimikāliju un pirmējās plastmasas ražošanu, būtiski sekmē klimata pārmaiņas mazināšanas mērķi un nerada būtisku kaitējumu kādam citam no šajā regulā noteiktajiem vides mērķiem.
ClientEarth, saskaņā ar Beļģijas tiesībām dibināta bezpeļņas organizācija, kuras mērķis tostarp ir vides aizsardzība, saskaņā ar Orhūsas regulu (
4
) iesniedza Komisijai pieteikumu veikt deleģētās regulas iekšēju pārskatīšanu, kurā, pēc tās domām, nav ievērota Taksonomijas regula.
Komisija noraidīja pieteikumu veikt iekšēju pārskatīšanu ar 2022. gada 6. jūlija lēmumu (turpmāk tekstā – “apstrīdētais lēmums”), kas ir šīs prasības priekšmets.
Vispārējās tiesas vērtējums
Vispārējā tiesa, pirmām kārtām, izvērtē ClientEarth izvirzīto pamatu, saskaņā ar kuru būtībā Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdas saistībā ar prasībām, kas ir piemērojamas tehniskās pārbaudes kritērijiem atbilstoši Taksonomijas regulas 19. pantam.
Saskaņā ar šī panta 1. punkta f) apakšpunktu tehniskās pārbaudes kritēriji balstās uz pārliecinošiem zinātniskiem pierādījumiem un uz LESD 191. pantā noteikto piesardzības principu.
Šajā kontekstā Vispārējā tiesa, pirmkārt, noraida iebildumu par to, ka Komisija esot pārāk šauri interpretējusi jēdzienu “pārliecinoši zinātniski pierādījumi” tādējādi, ka tas atbilst “zinātniskiem pierādījumiem, kas ļauj izdarīt secinājumus”.
Vispirms Vispārējā tiesa norāda, ka ClientEarth nepaskaidro nedz to, kādā veidā Komisijas izmantotā interpretācija padarītu apstrīdēto lēmumu par prettiesisku, nedz to, kāpēc tā neatbilstot “labākajiem pieejamajiem pierādījumiem” vai “jaunākajiem un uzticamākajiem zinātniskajiem pierādījumiem”.
Pēc tam Vispārējā tiesa noraida prasītājas argumentu par to, ka Komisija ir uzskatījusi, ka tā var neņemt vērā labākos un jaunākos zinātniskos pierādījumus, pamatojoties uz to, ka deleģētā regula tiek regulāri atjaunināta. Proti, šis arguments ir balstīts uz kļūdainu apstrīdētā lēmuma izpratni, jo lēmumā ir norādīts tikai tas, ka pārāk šaura prasības ņemt vērā šādus pierādījumus interpretācija apdraudētu Taksonomijas regulas mērķus un liegtu jebkādu lietderīgo iedarbību Komisijas pienākumam regulāri pārskatīt tehniskās pārbaudes kritērijus, ņemot vērā zinātnes un tehnoloģiju attīstību.
Visbeidzot – ClientEarth nav pierādījusi arī piesardzības principa pārkāpumu, jo tā nepaskaidro, kādā veidā apstrīdētajā lēmumā izmantotā Taksonomijas regulas 19. panta 1. punkta f) apakšpunkta interpretācija pārkāpj šo principu. Šajā gadījumā tā vienīgi apgalvo, ka, nepastāvot pārliecinošiem zinātniskiem pierādījumiem, Komisijai būtu liegts klasificēt konkrētu darbību saskaņā ar minēto regulu.
Otrkārt, Vispārējā tiesa noraida apgalvojumu, ka Komisija ir pieļāvusi kļūdu Taksonomijas regulas 19. panta 1. punkta interpretācijā, uzskatot, ka tai ir jālīdzsvaro dažādās tajā paredzētās prasības. Šajā ziņā Vispārējā tiesa norāda, ka šajā tiesību normā ir noteikts prasību kopums, kas attiecas gan uz tehniskās pārbaudes kritēriju būtību, gan formu. Šajos tehniskās pārbaudes kritērijos jāņem vērā vairāki faktori, kuriem ir dažādi mērķi, proti, it īpaši vides, zinātniskie, ekonomiskie, finansiālie un iespējamības mērķi. Tādējādi, nosakot minētos kritērijus, Komisijai jāņem vērā visas Taksonomijas regulas 19. panta 1. punktā paredzētās prasības, attiecīgā gadījumā nodrošinot to pienācīgu līdzsvaru vai praktisku saskaņu starp tām.
Treškārt, Vispārējā tiesa pievēršas tiesību kļūdai, ko Komisija esot pieļāvusi, pamatojoties tikai uz spēkā esošajiem Savienības tiesību aktiem, it īpaši RED II direktīvu (
5
) un ZIZIMM regulu (
6
). ClientEarth uzskata, ka šie tiesību akti, kurus Komisija ņēmusi vērā, lai noteiktu tehniskās pārbaudes kritērijus bioenerģētikas darbībām, pilda funkcijas, kas atšķiras no Taksonomijas regulas funkcijām, un to pamatā ir novecojuši zinātniski pierādījumi, kas neatbilst minētās regulas 19. panta 1. punkta prasībām
Vispārējā tiesa vispirms norāda, ka saskaņā ar minēto regulu Komisijai, nosakot tehniskās pārbaudes kritērijus, jāņem vērā “visi spēkā esošie attiecīgie Savienības leģislatīvie instrumenti”, tāpēc Komisijai nevar pārmest, ka tā ir ņēmusi vērā spēkā esošos Savienības tiesību aktus.
Konkrētāk, attiecībā uz RED II direktīvā un ZIZIMM regulā noteikto kritēriju apgalvoto novecojušo raksturu Vispārējā tiesa norāda, ka tiesību aktu pieņemšanas datums pats par sevi nepierāda neatbilstību Taksonomijas regulā noteiktajām prasībām. Tādējādi šo direktīvu un šo regulu nevar uzskatīt par tādām, kam nav nozīmes, lai noteiktu tehniskās pārbaudes kritērijus bioenerģētikas darbībām. Šajā ziņā Vispārējā tiesa piebilst, ka Taksonomijas regulā ir tieša atsauce uz RED II direktīvu un netieša atsauce uz ZIZIMM regulu un ka šajos abos tiesību aktos noteiktie kritēriji ir cieši saistīti attiecībā uz biodegvielām, bioloģiskajiem šķidrajiem kurināmajiem un biomasas kurināmajiem, ko ražo no meža biomasas.
Ceturtkārt, Vispārējā tiesa nospriež, ka pretēji tam, ko apgalvo ClientEarth, Komisija nav pārkāpusi Taksonomijas regulas 19. panta 1. punkta g) apakšpunktā noteikto pienākumu ņemt vērā aprites ciklu attiecībā uz organisko pamatķimikāliju ražošanas darbībām un pirmējās plastmasas ražošanas darbībām.
Šajā ziņā Vispārējā tiesa norāda, ka Komisija apstrīdētajā lēmumā patiešām ir apgalvojusi, ka aprites cikla apsvērumu vispārēja iekļaušana tehniskās pārbaudes kritērijos esot bijusi sarežģīta izmantojamu un salīdzināmu datu neesības dēļ. Tomēr attiecībā uz organisko pamatķimikāliju ražošanu tā tostarp ņēma vērā siltumnīcas efektu izraisošo gāzu tiešās emisijas un attiecībā uz pirmējās plastmasas ražošanu tehniskās pārbaudes kritēriji bija balstīti uz ekspertu atzinumiem, kā arī uz aprites cikla analīzi.
Turklāt Vispārējā tiesa uzsver, ka Taksonomijas regulas 19. panta 1. punkta g) apakšpunktā nav prasīts paredzēt tehniskās pārbaudes kritērijus, kas konkrēti attiektos uz aprites ciklu, un Komisijai nav noteikts pienākums veikt aprites cikla analīzi visos gadījumos. Turpretī tiek prasīts, lai Komisija, pieņemot tehniskās pārbaudes kritērijus, ņemtu vērā aprites ciklu un it īpaši jau esošo minētā cikla analīzi.
Otrām kārtām, Vispārējā tiesa aplūko ClientEarth argumentu par acīmredzamām kļūdām vērtējumā attiecībā uz bioenerģētikas darbībām.
No vienas puses, prasītāja atsaucās uz acīmredzamu kļūdu vērtējumā, jo Komisija bija secinājusi, ka meža biomasas sadedzināšana būtiski veicina klimata pārmaiņu mazināšanu un nerada būtisku kaitējumu vides mērķiem. Konkrētāk, prasītāja pārmeta Komisijai, ka tā ir vienādi izturējusies pret visām meža izcelsmes izejvielām, neievērojot ieteikumus, ko sniegusi Tehnisko ekspertu grupa ilgtspējīga finansējuma jautājumos. Šajā ziņā Vispārējā tiesa konstatē, ka prasītāja nav pierādījusi, ka Komisijas norādītie iemesli, lai neievērotu šos ieteikumus, būtu saistīti ar acīmredzamu kļūdu vērtējumā, kas varētu likt apšaubīt to ticamību. Vispārējā tiesa piebilst, ka pretēji ClientEarth apgalvojumiem arī importētie kokmateriāli tika ņemti vērā, lai noteiktu tehniskās pārbaudes kritērijus bioenerģētikas saimnieciskajām darbībām, ņemot vērā RED II direktīvas 29. panta 6. un 7. punktu.
No otras puses, prasītāja uzskata, ka Komisija ir kļūdaini uzskatījusi, ka nav pietiekamu zinātnisku pierādījumu, lai noteiktu tehniskās pārbaudes kritērijus attiecībā uz principu “nenodarīt būtisku kaitējumu” mērķim pāriet uz aprites ekonomiku attiecībā uz meža biomasas izmantošanu bioenerģētikas darbībām, lai ņemtu vērā meža biomasas izmantošanas kaskādveida principu.
Šajā ziņā Vispārējā tiesa norāda, ka apstrīdētajā lēmumā Komisija apgalvojusi, ka šis princips ir ārkārtīgi sarežģīts un ka pietiekami zinātniskie pierādījumi ir būtiski, lai definētu atbilstošus kritērijus. Šajā kontekstā tā uzskatīja, ka var izmantot pakāpenisku pieeju saskaņā ar Taksonomijas regulas 19. panta 5. punktu. Komisija it īpaši secināja, ka RED II direktīva jau nosaka saimnieciskās darbības subjektiem pienākumus attiecībā uz atkritumu apsaimniekošanas hierarhiju un aprites ekonomiku un ka priekšlikumā direktīvai, ar ko groza RED II direktīvu, ir paredzēts, ka dalībvalstis nodrošina, ka enerģija no biomasas tiek ražota, ņemot vērā atkritumu apsaimniekošanas hierarhiju un kaskādveida principu.
Taču prasītāja nav izvirzījusi konkrētus argumentus, kas ļautu apstrīdēt Komisijas secinājumu par zinātnisko pierādījumu nepietiekamību, un nav pierādījusi, ka analīzē, pēc kuras tika pieņemta iepriekš minētā pakāpeniskā pieeja, būtu pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā.
Trešām kārtām, Vispārējā tiesa pievēršas pamatam par acīmredzamām kļūdām vērtējumā saistībā ar organisko pamatķimikāliju ražošanu, ko Komisija esot kļūdaini klasificējusi kā pārejas darbību Taksonomijas regulas (
7
) 10. panta 2. punkta izpratnē.
Šajā ziņā ClientEarth tostarp apgalvo, ka Komisija nav ņēmusi vērā preču aprites cikla ietekmi. Taču Vispārējā tiesa atgādina, ka Komisijai nebija pienākuma paredzēt tehniskās pārbaudes kritērijus, kas attiecas konkrēti uz aprites ciklu, vai veikt aprites cikla analīzi visos gadījumos.
Prasītāja turklāt apgalvoja, ka, klasificēdama organisko pamatķimikāliju ražošanas darbību kā pārejas darbību, ņemot vērā, ka tā ir paredzēta vienīgi izmantošanai, kas ir būtiska sabiedrībai, Komisija esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā attiecībā uz piemērošanas kritērijiem attiecībā uz principu “nenodarīt būtisku kaitējumu” piesārņojuma novēršanas un kontroles mērķim.
Tomēr Vispārējā tiesa norāda, ka no apstrīdētā lēmuma izriet, ka darbības klasifikācijai par pārejas darbību var piekrist tikai tad, ja organisko pamatķimikāliju ražošana notiek mazāk oglekļietilpīgā procesā. Turklāt šī klasifikācija neattiecas uz organisko pamatķimikāliju ražošanu, jo runa ir par tādu vielu ražošanu, kuras var klasificēt saskaņā ar noteiktiem apdraudējumiem un noteiktām bīstamības kategorijām, ja vien “nav pierādīts, ka to izmantošana ir būtiska sabiedrībai”. Tātad prasītāja nevar pārmest Komisijai, ka tā nav sniegusi pietiekamus pierādījumus par bīstamo vielu lejasposma izmantošanu un tādu to izmantošanu, kas ir būtiska sabiedrībai.
Vispārējā tiesa piebilst, ka pretēji ClientEarth apgalvojumiem šajā ziņā nozīme ir REACH (
8
) un CLP (
9
) regulām, uz kurām ir atsauce apstrīdētajā lēmumā. Proti, no juridiskajām prasībām ķīmiskās drošības jomā, kas it īpaši paredzētas minētajās regulās, izriet, ka organisko pamatķimikāliju lejasposma izmantošana tiek reglamentēta un ka šo izstrādājumu ražotājiem, kā arī citiem piegādes ķēdes dalībniekiem ir virkne pienākumu, it īpaši reģistrācijas, informācijas un datu apmaiņas jomā.
Visbeidzot, ceturtām kārtām, Vispārējā tiesa analizē ClientEarth pamatu, kas attiecas uz pirmējās plastmasas ražošanas darbību.
Prasītāja uzskata, ka attiecībā uz šo darbību Komisijai esot bijis jānosaka kvantitatīvs kritērijs, ar kuru tiktu noteikts minimālais atjaunojamo izejvielu daudzums, kas nepieciešams, lai šo ražošanu varētu klasificēt kā darbību, kas būtiski sekmē klimata pārmaiņu mazināšanu. Vispārējā tiesa tomēr konstatē, ka deleģētajā regulā Komisija ir noteikusi kvalitatīvu kritēriju, kas liek izmantot atjaunojamas izejvielas nenoteiktā daudzumā, no vienas puses, un kvantitatīvu kritēriju, kas liek siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijām nepārsniegt noteiktās robežvērtības, no otras puses. Šī izvēle atbilst Taksonomijas regulas 19. pantam, kurā nav noteikta prasība visās situācijās iekļaut kvantitatīvus kritērijus vai robežvērtības tehniskās pārbaudes kritērijos.
Tāpat Komisijai nevar pārmest, ka tā apstrīdētajā lēmumā ir minējusi pienākumu periodiski pārskatīt tehniskās pārbaudes kritērijus. Proti, saskaņā ar Taksonomijas regulas 19. panta 5. punkta pirmo un pēdējo daļu šāda pārskatīšana ir obligāta vismaz reizi trijos gados attiecībā uz darbībām, kuras klasificētas kā pārejas posma darbības un pie kurām pieder pirmējās plastmasas ražošana.
Turklāt ClientEarth pārmeta Komisijai, ka tā nav noteikusi tehniskās pārbaudes kritērijus, lai noteiktu, vai pirmējās plastmasas ražošanas darbība rada būtisku kaitējumu pārejas uz aprites ekonomiku mērķim. Komisija neesot arī ņēmusi vērā ekspertu grupas ilgtspējīga finansējuma jautājumos šajā ziņā sniegto ieteikumu.
Šajā ziņā Vispārējā tiesa vispirms konstatē, ka ekspertu grupas ieteikumi Komisijai nav saistoši. Turklāt saskaņā ar Taksonomijas regulas 19. panta 1. punkta g) un k) apakšpunktu tehniskās pārbaudes kritērijos jāņem vērā attiecīgās darbības aprites cikls, bet tiem ir jābūt arī viegli izmantojamiem un pārbaudāmiem. Komisija apstrīdētajā lēmumā uzskatīja, ka aprites cikla faktoru vispārēja integrācija kritērijos ir sarežģīta – izmantojamu un salīdzināmu datu trūkuma un biobāzētas plastmasas lietojumu daudzveidības dēļ. Taču Vispārējā tiesa nevar aizstāt Komisiju tās vērtējumā par zinātnisko un sarežģīto pierādījumu iedarbīgumu vai pietiekamību, lai noteiktu, vai bija iespējams noteikt šādu tehniskās pārbaudes kritēriju.
Tā kā Vispārējā tiesa ir noraidījusi visus ClientEarth argumentus, tā noraida prasību kopumā.
(
1
)	Komisijas Deleģētā regula (ES) 2021/2139 (2021. gada 4. jūnijs)_ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2020/852 papildina, ieviešot tehniskās pārbaudes kritērijus, pēc kuriem nosaka, ar kādiem nosacījumiem konkrēta saimnieciskā darbība ir uzskatāma par tādu, kas būtiski sekmē klimata pārmaiņu mazināšanu vai pielāgošanos klimata pārmaiņām, un pēc kuriem nosaka, vai konkrētā saimnieciskā darbība nenodara būtisku kaitējumu kādiem citiem vidiskajiem mērķiem (OV 2021, L 442, 1. lpp.; turpmāk tekstā – “deleģētā regula”).
(
2
)	Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2020/852 (2020. gada 18. jūnijs) par regulējuma izveidi ilgtspējīgu ieguldījumu veicināšanai un ar ko groza Regulu (ES) 2019/2088 (OV 2020, L 198, 13. lpp.).
(
3
)	Taksonomijas regulas 9. un 10. pants.
(
4
)	Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1367/2006 (2006. gada 6. septembris) par to, kā Kopienas iestādēm un struktūrām piemērot Orhūsas Konvenciju par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem (OV 2006, L 264, 13. lpp.), redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2021. gada 6. oktobra Regulu (ES) 2021/1767 (OV 2021, L 356, 1. lpp.) (turpmāk tekstā – “Orhūsas regula”).
(
5
)	Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2018/2001 (2018. gada 11. decembris) par no atjaunojamajiem energoresursiem iegūtas enerģijas izmantošanas veicināšanu (OV 2018, L 328, 82. lpp.; turpmāk tekstā –“RED II direktīva”.
(
6
)	Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2018/841 (2018. gada 30. maijs) par zemes izmantošanā, zemes izmantošanas maiņā un mežsaimniecībā radušos siltumnīcefekta gāzu emisiju un piesaistes iekļaušanu klimata un enerģētikas politikas satvarā laikposmam līdz 2030. gadam un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 525/2013 un Lēmumu Nr. 529/2013/ES (OV 2018, L 156, 1. lpp.; turpmāk tekstā – “ZIZIMM regula”).
(
7
)	Pārejas darbības ir darbības, kurām nav tehnoloģiski un ekonomiski īstenojamu mazoglekļa alternatīvu, bet kas veicina pāreju uz klimatneitrālu ekonomiku, ja tiek izpildīti noteikti kritēriji.
(
8
)	Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1907/2006 (2006. gada 18. decembris), kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH), un ar kuru izveido Eiropas Ķimikāliju aģentūru, groza Direktīvu 1999/45/EK un atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 793/93 un Komisijas Regulu (EK) Nr. 1488/94, kā arī Padomes Direktīvu 76/769/EEK un Komisijas Direktīvu 91/155/EEK, Direktīvu 93/67/EEK, Direktīvu 93/105/EK un Direktīvu 2000/21/EK (OV 2006, L 396, 1. lpp.).
(
9
)	Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1272/2008 (2008. gada 16. decembris) par vielu un maisījumu klasificēšanu, marķēšanu un iepakošanu un ar ko groza un atceļ Direktīvas 67/548/EEK un 1999/45/EK un groza Regulu (EK) Nr. 1907/2006 (OV 2008, L 353, 1. lpp.).