CIVILDIENESTA TIESAS SPRIEDUMS (pirmā palāta)
2009. gada 10. martā
Lieta F‑106/07
Stavros Giaprakis
pret
Eiropas Savienības Reģionu komiteju
Civildienests – Ierēdņi – Atalgojums – Ienākumu daļas pārskaitīšana ārpus dienesta vietas valsts – Iepriekš spēkā esošo Civildienesta noteikumu VII pielikuma 17. panta 2. punkta b) apakšpunkts – Krājkonts mājokļa iegādei – Nepamatotu maksājumu atgūšana – Nosacījumi – Pārskaitījumu nelikumība – Nelikumības acīmredzamība
Priekšmets Prasība, kas celta saskaņā ar EKL 236. pantu un EAEKL 152. pantu un ar kuru S. Giaprakis lūdz, pirmkārt, atcelt Reģionu komitejas 2006. gada 21. novembra lēmumu atgūt, piemērojot Civildienesta noteikumu 85. pantu,
summas, kas viņam pārskaitītas, piemērojot korekcijas koeficentu tai ienākumu daļai, kas pārskaitīta uz Franciju laikā no
2004. gada aprīļa līdz 2005. gada jūnijam kopsummā par EUR 1246,06, otrkārt, piespriest, lai Reģionu komitejai viņam atmaksātu
summu EUR 1246,06 apmērā, kura ieturēta no viņa atalgojuma, un, visbeidzot, samaksātu viņam summu EUR 1000 apmērā kā kompensāciju
par morālo kaitējumu, kas nodarīts ar iepriekš minēto 2006. gada 21. novembra lēmumu
Nolēmums Atcelt Eiropas Savienības Reģionu komitejas 2006. gada 21. novembra lēmumu atgūt summas EUR 1246,06 apmērā, kas prasītājam
pārskaitītas, piemērojot korekcijas koeficientu tai atalgojuma daļai, kas pārskaitīta uz Franciju laikā no 2004. gada aprīļa
līdz 2005. gada jūnijam. Eiropas Savienības Reģionu komiteja atmaksā prasītājam EUR 1246,06, kam pieskaita nokavējuma procentus,
sākot no datuma, kurā tā bija atgūta, un līdz datumam, kurā tā faktiski samaksāta, piemērojot Eiropas Centrālās bankas noteikto
likmi galvenajām refinansēšanas darbībām, kas bija piemērojama attiecīgajā laika posmā, pieskaitot divus punktus. Prasību
pārējā daļā noraidīt. Eiropas Savienības Reģionu komiteja sedz visus tiesāšanās izdevumus.
Kopsavilkums
1.      Ierēdņi – Prasība – Nelabvēlīgs akts – Jēdziens – Administrācijas paziņojums, ar kuru ieinteresētā persona tiek informēta
par tās nodomu atgūt nepamatoti samaksāto maksājumu, nepastāvot attiecīgās personas iesniegtam apmierinošam paskaidrojumam
vai papildu pamatojošam dokumentam
(Civildienesta noteikumu 90. un 91. pants)
2.      Ierēdņi – Nepamatotu maksājumu atgūšana – Nosacījumi – Acīmredzami nepamatots maksājums – Ieinteresētās personas zināšana
– Daļas no ierēdņa ienākumiem pārskaitīšana ārpus dienesta valsts, lai papildinātu krājkontu mājokļa iegādei
(Civildienesta noteikumu 85. pants; VII pielikuma 17. panta 2. punkts)
3.      Ierēdņi – Prasība – Tiesas neierobežota kompetence – Materiālā kaitējuma, kas nodarīts ierēdnim sakarā ar summas prettiesisku
atgūšanu, atlīdzināšana
(Civildienesta noteikumu 91. panta 1. punkts)
1.      Administrācijas paziņojums, ar kuru ieinteresētā persona tiek informēta par nodomu atgūt atsevišķas nepamatoti samaksātas
summas, nepastāvot attiecīgās personas iesniegtam apmierinošam paskaidrojumam vai papildu pamatojošam dokumentam, un kurā
nav norādīta ne eventuālās atgūšanas summa, ne atgūšanas kārtība, nevar tikt uzskatīts par ierēdnim nelabvēlīgu aktu, jo tas
tieši un nekavējoties neietekmē viņa intereses, būtiski grozot viņa juridisko situāciju, ne arī pauž administrācijas galīgo
nostāju. Turklāt šāds paziņojums nekādā veidā neļauj novērtēt tā apstrīdēšanas lietderīgumu, iesniedzot sūdzību saskaņā ar
Civildienesta noteikumu 90. panta 2. punktu.
(skat. 45. un 46. punktu)
2.      No Civildienesta noteikumu 85. panta izriet, ka nepamatoti izmaksātās summas atgūšana ir pakļauta diviem kumulatīviem nosacījumiem,
no kuriem pirmais ietver to, ka ir prettiesiski veikts maksājums, kuru administrācija vēlas atgūt, un no kuriem otrais ietver
to, ka ierēdnis zināja par šo pārkāpumu vai to, ka attiecīgais pārkāpums bija tik acīmredzams, ka ierēdnis nevarēja par to
nezināt.
Pat pieņemot, ka Civildienesta noteikumu VII pielikuma 17. panta 2. punkts tādā redakcijā, kāda bija spēkā pirms Regulas Nr. 723/2004,
ar ko groza Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumus un Eiropas Kopienu pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtību, stāšanās
spēkā, kas ļauj ierēdnim daļu no saviem ienākumiem pārskaitīt ārpus dienesta valsts, lai segtu izdevumus, kas tostarp rodas
regulārām un pierādītām izmaksām, kuras viņš esot uzņēmies ārpus valsts, kurā ir viņa iestādes atrašanās vieta, vai ārpus
valsts, kurā viņš veic savus pienākumus, nav piemērojams, ja pārskaitījums ir paredzēts, lai papildinātu krājkontu mājokļa
iegādei, kas par tādu ir atzīts saskaņā ar dalībvalsts tiesību aktiem, ja šāda pārskaitījuma prettiesiskais raksturs nav tik
acīmredzams, ka minētais ierēdnis nevarēja par to nezināt, it īpaši ja piemērojamo tiesību aktu formulējums neļauj sniegt
skaidru un viennozīmīgu atbildi uz jautājumu par šīs tiesību normas piemērojamību attiecībā uz šādu pārskaitījumu, un ja kompetento
dienestu rīcība varēja saprātīgi ļaut uzskatīt ieinteresētajai personai, ka to nostāja ir par labu šādai piemērojamībai.
(skat. 58., 68., 69., 72. un 74. punktu)
3.      Civildienesta tiesa, kurai ir neierobežota kompetence jomā, kas saistīta ar finansēm, ir kompetenta uzdot, lai atlīdzinājumam
par ciesto materiālo kaitējumu prasītājam tiktu atmaksāta summa, kuru nepamatoti atguvusi administrācija un kurai pieskaitīti
nokavējuma procenti no atgūšanas datuma līdz faktiskajam atmaksas datumam.
(skat. 81. un 82. punktu)
Atsauces:
Pirmās instances tiesa: 2002. gada 18. septembris, Puente Martín/Komisija, T‑29/01, Recueil FP, I‑A‑157. un II‑833. lpp., 88. punkts; 2003. gada 9. jūlijs, Efthymiou/Komisija, T‑22/01, Recueil FP, I‑A‑177. un II‑891. lpp., 45. punkts.
Civildienesta tiesa: 2007. gada 16. janvāris, Borbély/Komisija, F‑126/05, Krājums‑CDL, I‑A‑1‑17. un II‑A‑1‑89. lpp., 73. punkts.