PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS (trešā palāta)
2004. gada 30. septembrī
Lieta T‑246/02
Albano Ferrer de Moncada
pret
Eiropas Kopienu Komisiju
Ierēdņi – Novērtējuma ziņojums – Aizkavēta sastādīšana – Nodarītā kaitējuma atlīdzināšana
Pilns teksts franču valodā II - 0000
Priekšmets:         Prasības priekšmets ir, pirmkārt, lūgums atcelt
lēmumu, ar kuru Komisija netieši noraidīja prasītāja 2001. gada 28. augusta
lūgumu atlīdzināt viņam zaudējumus, kas radušies viņa novērtējuma ziņojumu par 1995./1997. un 1997./1999. gadu sastādīšanas
aizkavēšanās dēļ, un, ciktāl nepieciešams, lēmumu, ar kuru Komisija netieši noraidīja viņa 2002. gada 14. janvāra sūdzību,
un, otrkārt, lūgums atlīdzināt zaudējumus, ko prasītājs cietis šo novērtējuma ziņojumu aizkavējušās sastādīšanas dēļ.
Nolēmums:         Komisijai prasītājam jāsamaksā EUR 7000 papildus EUR 1000 summai, ko Komisija jau piešķīrusi. Pārējā daļā prasību noraidīt.
Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.
Kopsavilkums
1.     Ierēdņi – Prasība – Prasība par zaudējumu atlīdzību – Procesa laikā administrācijas piešķirta atlīdzība, kas ir mazāka par
prasīto – Prasība, kuras priekšmets nav zudis
(Civildienesta noteikumu 91. panta 1. punkts)
2.     Ierēdņi – Prasība – Iepriekšēja administratīva sūdzība – Identisks priekšmets un pamats – Pamati un argumenti, kas nav iekļauti
sūdzībā, bet kas ar to ir cieši saistīti – Pieņemamība
(Civildienesta noteikumu 90. un 91. pants)
3.     Ierēdņi – Novērtējums – Novērtējuma ziņojums – Sastādīšana – Nokavējums – Dienesta pārkāpums, kas rada morālu kaitējumu –
Nosacījumi
(Civildienesta noteikumu 43. pants)
4.     Ierēdņi – Novērtējums – Novērtējuma ziņojums – Sastādīšana – Nokavējums – Pamatojums, kas balstīts uz organizatoriskām grūtībām
– Nepieļaujamība – Nokavējums, kurā daļēji vainojams ierēdnis
(Civildienesta noteikumu 43. pants)
1.     Prasība par zaudējumu atlīdzību, ar kuru tiek prasīts piešķirt atlīdzību par morālo kaitējumu, kas novērtējams ex aequo et bono, nezaudē visu savu priekšmetu, ja šī procesa laikā administrācija piešķir atlīdzību, kas ir mazāka par to, ko prasītājs prasa
savas prasības ietvaros.
(skat. 54. punktu)
2.     Saskaņā ar Civildienesta noteikumu 91. panta 2. punktu apelāciju Eiropas Kopienu tiesā var iesniegt tikai tad, ja iecēlējinstitūcijai
ir iepriekš iesniegta sūdzība atbilstoši 90. panta 2. punktam. Turklāt prasības prasījumiem ir jābūt tam pašam priekšmetam
kā tiem, kas ir ietverti iepriekšējā administratīvajā sūdzībā, un tai jāsatur punkti, kas balstās uz tiem pašiem pamatiem,
kā sūdzībā minētie.
Tomēr sūdzības mērķis nav stingri un noteikti ierobežot iespējamo tiesvedības stadiju. Kopienu tiesā sūdzības punkti var tikt
attīstīti, iesniedzot pamatus un argumentus, kas nav katrā ziņā iekļauti sūdzībā, bet kas ar to ir cieši saistīti.
(skat. 58. un 59. punktu)
Atsauces: Tiesa, 2002. gada 23. aprīlis, C‑62/01 P Campogrande/Komisija, Recueil, I‑3793. lpp., 34. punkts; Pirmās instances tiesa, 1997. gada 28. maijs, T‑59/96 Burban/Parlaments, Recueil FP, I‑A‑109. lpp. un II‑331. lpp., 31. punkts; Pirmās instances tiesa, 1998. gada 16. septembris, T‑193/96 Rasmussen/Komisija, Recueil FP, I‑A‑495. lpp. un II‑1495. lpp., 47. punkts; Pirmās instances tiesa, 2000. gada 5. decembris, T‑197/99 Gooch/Komisija, Recueil FP, I‑A‑271. lpp. un II‑1247. lpp., 35. un 38.–40. punkts
3.     Novērtējuma ziņojuma neesamība ierēdņa personas lietā var viņam nodarīt morālo kaitējumu, ja tā varēja ietekmēt viņa karjeru
vai ja šī neesamība viņam ir radījusi neskaidrību un nemieru attiecībā uz viņa profesionālo nākotni.
(skat. 70. punktu)
Atsauce: Pirmās instances tiesa, 1998. gada 28. maijs, T‑78/96 un T‑170/96 W/Komisija, Recueil FP, I‑A‑239. un II‑745. lpp., 233. punkts
4.     Periodiska un likumīga novērtējuma ziņojumu sastādīšana Civildienesta noteikumos noteiktajos termiņos ir viens no administrācijas
imperatīvajiem pienākumiem. Iestāde nevar juridiski pamatoti atsaukties uz iekšējām organizatoriska rakstura grūtībām, lai
pamatotu to pienākumu neievērošanu, kas tai ir attiecībā pret tās ierēdņiem.
Tomēr ierēdnis nevar sūdzēties par aizkavēšanos novērtējuma ziņojuma sastādīšanā, ja viņš, kaut vai daļēji, ir vainojams šajā
nokavējumā vai ievērojami to sekmējis.
(skat. 81. un 85. punktu)
Atsauces: Tiesa, 1980. gada 18. decembris, 156/79 un 51/80 Gratreau/Komisija, Recueil, 3943. lpp., 15. punkts; Pirmās instances tiesa, 1993. gada 16. decembris, T‑20/89 Moritz/Komisija, Recueil, II‑1423. lpp., 37. un 50. punkts; Pirmās instances tiesa, 2003. gada 23. oktobris, T‑279/01 Lebedef/Komisija, Recueil FP, I‑A‑249. lpp. un II‑1203. lpp., 57. punkts