62020CO0288_INF
Tiesas (astotā palāta) 2022. gada 24. marta rīkojums –
BNP Paribas Personal Finance
(lieta C‑288/20) (
1
)
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesas Reglamenta 99. pants – Patērētāju tiesību aizsardzība – Direktīva 93/13/EEK – Negodīgi noteikumi patērētāju līgumos – Aizdevuma līgums, kas ir izteikts ārvalsts valūtā (Šveices frankos) – Noteikumi, saskaņā ar kuriem aizņēmējs ir pakļauts maiņas kursa izmaiņu riskam – 4. panta 2. punkts – Saprotamības un pārskatāmības prasības – Pierādīšanas pienākums – 3. panta 1. punkts – Ievērojama nelīdzsvarotība – 5. pants – Skaidri un saprotami izteikts līguma noteikums
1.
Patērētāju aizsardzība – Negodīgi noteikumi patērētāju līgumos – Direktīva 93/13 – Piemērošanas joma – Noteikumi, kuros ir definēts līguma galvenais priekšmets vai kas attiecas uz cenu vai atlīdzību un pakalpojumiem vai precēm, kas par to jāsniedz vai jāpiegādā – Jēdziens – Aizdevuma līguma noteikumi, kuros ārvalsts valūta ir paredzēta kā uzskaites valūta un euro – kā maksājumu valūta, pakļaujot patērētāju valūtas maiņas riskam – Iekļaušana – Noteikumi, kuros jāparedz līguma būtisks elements – Valsts tiesas kompetencē esoša pārbaude
(Padomes Direktīvas 93/13 4. panta 2. punkts)
(skat. 23. – 32. punktu un rezolutīvās daļas 1. punktu)
2.
Patērētāju aizsardzība – Negodīgi noteikumi patērētāju līgumos – Direktīva 93/13 – Piemērošanas joma – Noteikumi, kuros ir definēts līguma galvenais priekšmets vai kas attiecas uz cenu vai atlīdzību un pakalpojumiem vai precēm, kas par to jāsniedz vai jāpiegādā – Jēdziens – Aizdevuma līguma noteikumi, kuros ārvalsts valūta ir paredzēta kā uzskaites valūta un euro – kā maksājumu valūta, pakļaujot patērētāju valūtas maiņas riskam – Iekļaušana – Nosacījumi – Pienākums nodrošināt atbilstību saprotamības un pārskatāmības prasībām – Piemērojamība
(Padomes Direktīvas 93/13 4. panta 2. un 5. punkts)
(skat. 34.– 37., 43., 47. — 50. punktu, un rezolutīvās daļas 2) punktu)
3.
Patērētāju aizsardzība – Negodīgi noteikumi patērētāju līgumos – Direktīva 93/13 – Piemērošanas joma – Noteikumi, kuros ir definēts līguma galvenais priekšmets vai kas attiecas uz cenu vai atlīdzību un pakalpojumiem vai precēm, kas par to jāsniedz vai jāpiegādā – Nosacījumi – Skaidri un saprotami izteikts noteikums – Patērētāja pierādīšanas pienākums – Nepieļaujamība
(Padomes Direktīvas 93/13 4. panta 2. punkts)
(skat. 54., 58. un 61. punktu un rezolutīvās daļas 3) punktu)
4.
Patērētāju aizsardzība – Negodīgi noteikumi patērētāju līgumos – Direktīva 93/13 – Negodīgs noteikums 3. panta izpratnē – Jēdziens – Aizdevuma līguma noteikumi, kuros ārvalsts valūta ir paredzēta kā uzskaites valūta un euro – kā maksājumu valūta, pakļaujot patērētāju valūtas maiņas kursa riskam bez maksimālā ierobežojuma – Iekļaušana – Ievērojama no līguma izrietoša pušu tiesību un pienākumu nelīdzsvarotība – Nesamērīga valūtas kursa risks patērētājam – Valsts tiesas kompetencē esoša pārbaude
(Padomes Direktīvas 93/13 3. panta 1. un 5. punkts)
(skat. 70. – 75. punktu un rezolutīvās daļas 4. punktu)
Rezolutīvā daļa
1)
Padomes Direktīvas 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos 4. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka jēdziens “līguma galvenais priekšmets” šīs tiesību normas izpratnē aptver aizdevuma līguma noteikumus, kuros ir paredzēts, ka ārvalstu valūta ir norēķinu valūta un euro ir maksājuma valūta, kā rezultātā valūtas maiņas risks tiek uzlikts aizņēmējam, ja šajos noteikumos ir noteikts būtisks minēto līgumu raksturojošs elements.
2)
Direktīvas 93/13 4. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka saistībā ar ārvalstu valūtā izteiktu aizdevuma līgumu prasība par tādu šā līguma noteikumu pārskatāmību, kuros ir paredzēts, ka norēķinu valūta ir ārvalstu valūta un maksājuma valūta ir euro, kā rezultātā maiņas risks tiek uzlikts aizņēmējam, ir izpildīta, ja profesionāls saimnieciskās darbība subjekts ir sniedzis patērētājam pietiekamu un precīzu informāciju, kas ļauj samērā informētam, uzmanīgam un apdomīgam vidusmēra patērētājam izprast attiecīgā finanšu mehānisma konkrēto darbību, kā arī novērtēt šādu noteikumu iespējami būtisku negatīvu ekonomisko seku risku attiecībā uz viņa finanšu saistībām visā minētā līguma darbības laikā.
3)
Direktīva 93/13 ir jāinterpretē tādējādi, ka tā nepieļauj, ka pienākums pierādīt, ka līguma noteikums ir skaidrs un saprotams šīs direktīvas 4. panta 2. punkta izpratnē, ir patērētājam.
4)
Direktīvas 93/13 3. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka aizdevuma līguma noteikumi, kuros ir paredzēts, ka norēķinu valūta ir ārvalstu valūta un maksājuma valūta ir euro, kā rezultātā valūtas maiņas risks, neparedzot maksimālo robežu, tiek uzlikts aizņēmējam, var radīt būtisku līdzsvara trūkumu starp no šī līguma izrietošajām pušu tiesībām un pienākumiem par sliktu patērētājam, jo profesionāls saimnieciskās darbība subjekts, ievērojot pārskatāmības prasību attiecībā pret patērētāju, nevarēja pamatoti sagaidīt, ka patērētājs uzņemsies nesamērīgu valūtas maiņas risku, kas izriet no šādiem noteikumiem.
(
1
)	OV C 297, 7.9.2020.