62022CC0549
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA
ANTHONY COLLINS
prednesené 12. októbra 2023 (
1
)
Vec C‑549/22
X
proti
Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank
[návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Centrale Raad van Beroep (Odvolací súd pre veci sociálneho zabezpečenia a verejnej služby, Holandsko)]
„Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Vonkajšie vzťahy – Euro‑stredomorská dohoda o pridružení medzi Úniou a Alžírskom – Článok 68 ods. 4 – Priamy účinok – Osobná pôsobnosť – Manželka zosnulého pracovníka s alžírskou štátnou príslušnosťou zamestnaného v členskom štáte – Prenos pozostalostnej dávky do Alžírska – Zníženie dávky – Diskriminácia na základe štátnej príslušnosti – Objektívny dôvod zníženia, ktorý odráža rozdiely v životných nákladoch“
I. Úvod
1.
Odvolateľka X má pobyt v Alžírsku. Keďže jej zosnulý manžel pracoval v Holandsku, poberá pozostalostnú dávku od Sociale verzekeringsbank (Sociálna poisťovna, Holandsko; ďalej len „SVB“). Holandsko prijalo právnu úpravu, ktorou sa znížila výška pozostalostnej dávky vyplácanej X na základe toho, že životné náklady v Alžírsku sú nižšie ako v danom členskom štáte. X toto zníženie napadla v konaní na Centrale Raad van Beroep (Odvolací súd pre veci sociálneho zabezpečenia a verejnej služby, Holandsko). Uvedený súd sa pýta, či článok 68 ods. 4 Euro‑stredomorskej dohody o pridružení medzi Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na jednej strane a Alžírskou demokratickou ľudovou republikou na strane druhej [neoficiálny preklad] (ďalej len „dohoda o pridružení“) (
2
) takémuto zníženiu bráni.
II. Právny rámec
A.
Právo Európskej únie
2.
Článok 68 dohody o pridružení stanovuje:
„1.   S výhradou ustanovení nasledujúcich odsekov sa s pracovníkmi s alžírskou štátnou príslušnosťou a akýmikoľvek ich rodinnými príslušníkmi, ktorí s nimi žijú, v oblasti sociálneho zabezpečenia zaobchádza bez akejkoľvek diskriminácie na základe štátnej príslušnosti vo vzťahu k štátnym príslušníkom členských štátov, v ktorých sú zamestnaní.
Pojem ‚sociálne zabezpečenie‘ sa vzťahuje na oblasti sociálneho zabezpečenia, ktoré sa zaoberajú nemocenskými dávkami a dávkami v materstve, dávkami v invalidite, starobnými a pozostalostnými dávkami, dávkami pri pracovných úrazoch a chorobe z povolania, ako aj dávkami v prípade úmrtia, v nezamestnanosti a rodinnými dávkami.
Toto ustanovenie však nemôže mať za dôsledok uplatňovanie ďalších pravidiel koordinácie stanovených v právnych predpisoch Spoločenstva na základe článku 42 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva inak než za podmienok stanovených v článku 70 tejto dohody.
2.   Všetky obdobia poistenia, zamestnania alebo pobytu ukončené takýmito pracovníkmi v rôznych členských štátoch sa spočítajú na účel dôchodkov a rent, pokiaľ ide o starobné dávky, dávky v invalidite, pozostalostné dávky, rodinné, nemocenské dávky a dávky v materstve, ako aj zdravotnú starostlivosť pre pracovníkov a ich rodinných príslušníkov s pobytom v Spoločenstve.
3.   Príslušní pracovníci poberajú rodinné prídavky na svojich rodinných príslušníkov, ktorí majú pobyt v Spoločenstve.
4.   Títo pracovníci môžu, v sadzbách podľa právnych predpisov členského štátu alebo členských štátov, ktoré sú zodpovedné za výplatu, slobodne preniesť do Alžírska akékoľvek starobné alebo pozostalostné dôchodky alebo renty, a tiež dôchodky alebo renty z dôvodu pracovného úrazu alebo choroby z povolania, ako aj invalidity v prípade pracovného úrazu alebo choroby z povolania, s výnimkou osobitných nepríspevkových dávok.
…“ [neoficiálny preklad]
3.
Podľa článku 70 dohody o pridružení:
„1.   Pred koncom prvého roka nasledujúceho po nadobudnutí platnosti tejto dohody asociačná rada prijme ustanovenia na vykonanie zásad uvedených v článku 68.
2.   Asociačná rada prijme podrobné pravidlá administratívnej spolupráce zabezpečujúce potrebné záruky v oblasti riadenia a monitorovania na účely uplatňovania ustanovení uvedených v odseku 1.“ [neoficiálny preklad]
B.
Holandské právo
4.
V návrhu na začatie prejudiciálneho konania sa za relevantné označujú tieto ustanovenia vnútroštátneho práva.
5.
Ustanovenie § 13 ods. 1 Algemene Nabestaandenwet (všeobecný zákon o pozostalostných dávkach; ďalej len „ANW“) stanovuje:
„Osoba sa považuje za poistenú v súlade s ustanoveniami tohto zákona, ak:
a)
je osobou s pobytom;
b)
nie je osobou s pobytom, ale podlieha dani zo mzdy za prácu vykonávanú v pracovnom pomere v Holandsku alebo na kontinentálnom šelfe.“
6.
V ustanovení § 14 ods. 1 ANW v rozsahu, aký je v prejednávanej veci relevantný, sa stanovuje:
„Pozostalý príbuzný má nárok na pozostalostnú dávku, ak:
a)
má nezosobášené dieťa mladšie ako 18 rokov, ktoré nie je členom domácnosti inej osoby, alebo
b)
je práceneschopný.“
7.
Ustanovenie § 17 ods. 1 ANW stanovuje:
„Hrubá pozostalostná dávka sa stanoví v takej výške, aby po odpočítaní dane zo mzdy a príspevkov na sociálne poistenie, ktoré sa z danej sumy majú strhnúť v prípade osoby, ktorá ešte nedosiahla vek odchodu do dôchodku, pričom sa zohľadní iba všeobecná daňová úľava uvedená v § 22 Wet op de loonbelasting 1964 (zákon z roku 1964 o dani zo mzdy), čistá pozostalostná dávka zodpovedala 70 % čistej minimálnej mzdy.“
8.
Podľa § 17 ods. 3 ANW:
„V prípade pozostalého príbuzného, ktorý žije mimo Holandska, ostatných členských štátov Európskej únie, iných štátov, ktoré sú zmluvnými stranami Dohody o EHP, alebo Švajčiarska, hrubá pozostalostná dávka predstavuje percentuálny podiel zo sumy určenej podľa odsekov 1, 2 a 5, ktorý stanoví ministerská vyhláška. Percentuálny podiel sa určí takým spôsobom, aby odrážal vzťah medzi úrovňou nákladov v štáte, kde má pozostalá osoba pobyt, a úrovňou nákladov v Holandsku. Percentuálny podiel nepresiahne hodnotu 100.“
9.
Podľa § 32a ods. 1 a 2 ANW:
„1.   Nárok na pozostalostnú dávku pozostalému príbuznému nevznikne, ak nežije v Holandsku v deň úmrtia poistenca. …
2.   Odsek 1 sa neuplatňuje, ak pozostalý príbuzný… v deň úmrtia poistenca žije v štáte, v ktorom podľa zmluvy alebo rozhodnutia medzinárodnej organizácie môže existovať nárok na pozostalostnú dávku…“
III. Skutkový stav vo veci samej, prejudiciálne otázky a konanie na Súdnom dvore
10.
Dňa 1. januára 2000 nadobudol účinnosť Wet beperking export uitkeringen (zákon o obmedzení prenosu dávok sociálneho zabezpečenia). Do rôznych oblastí práva sociálneho zabezpečenia zaviedol zásadu teritoriality. Základným pravidlom je, že nárok na dávku neexistuje, keď jej poberateľ žije mimo Holandska, alebo existujúci nárok na dávku zanikne, keď jej poberateľ ukončí svoj pobyt v danom členskom štáte. Výnimka existuje v prípade, že medzinárodná zmluva so štátom pobytu poberateľa upravuje prenos danej dávky, čím umožňuje vykonávanie kontrol s cieľom zabezpečiť, aby sa tieto dávky vyplácali zákonným spôsobom. Medzi Holandskom a Alžírskom takáto zmluva neexistuje.
11.
Podľa prechodnej úpravy bolo možné pozostalostnú dávku, na ktorú poberateľovi vznikol nárok pred 31. decembrom 1999, vyviezť, a to aj do štátu, s ktorým Holandsko takúto zmluvu neuzavrelo.
12.
Dňa 1. júla 2012 nadobudol účinnosť Wet woonlandbeginsel in de sociale zekerheid (zákon o zásade štátu pobytu v oblasti sociálneho zabezpečenia; ďalej len „Wwsz“). Podľa dôvodovej správy k Wwsz je cieľom tohto zákona obmedziť prenos dávok sociálneho zabezpečenia alebo ich vyplácanie do zahraničia, mimo Európskej únie. Na tento účel sa týmto zákonom zmenil § 17 ods. 3 ANW. (
3
) Zámerom Wwsz je zabezpečiť, aby dávky vypočítané na základe minimálnej mzdy v Holandsku alebo dávky, ktoré pokrývajú určité náklady, boli v súlade so životnými nákladmi v štáte, kam sa vyvážajú. Poberateľom, ktorí nemajú pobyt v Holandsku, inom členskom štáte, štáte, ktorý je zmluvnou stranou Dohody o Európskom hospodárskom priestore, ani vo Švajčiarsku, sa teda vypláca dávka vypočítaná ako percentuálny podiel zo sumy pozostalostnej dávky, ktorú by poberali, keby žili v Holandsku.
13.
Maximálna výška pozostalostnej dávky v prípade poberateľov s pobytom v Holandsku predstavuje 70 % zákonnej mesačnej minimálnej mzdy v Holandsku. V prípade poberateľov s pobytom v Alžírsku predstavovala výška dávky od roku 2013 60 % sumy uplatniteľnej v Holandsku a od roku 2016 40 % tejto sumy. (
4
) Cieľom týchto percentuálnych podielov je odrážať životné náklady v Alžírsku v porovnaní so životnými nákladmi v Holandsku.
14.
Zosnulý manžel odvolateľky bol v Holandsku zamestnancom. V súlade s ANW mala odvolateľka od 1. januára 1999 nárok na pozostalostnú dávku. Podľa prechodnej úpravy (
5
) sa táto dávka od 1. januára 2000 vyvážala do Alžírska, teda do jej štátu pobytu. SVB rozhodnutím z 19. septembra 2018 odvolateľku informovala, že jej pozostalostná dávka sa s účinnosťou od 1. januára 2013 zníži tak, aby odrážala životné náklady v Alžírsku. X vo svojom odvolaní podanom na vnútroštátnom súde tvrdí, že v dôsledku tohto zníženia nedokáže pokryť svoje životné náklady.
15.
Podľa ustálenej judikatúry vnútroštátneho súdu zníženie dávky v dôsledku uplatnenia zásady štátu pobytu predstavuje obmedzenie prenosu tejto dávky. SVB zastáva názor, že článok 68 ods. 4 dohody o pridružení takémuto obmedzeniu nebráni, pretože neobsahuje jasnú a jednoznačnú povinnosť povoliť prenos dávok. Článok 68 ods. 4 dohody o pridružení teda nemá priamy účinok. Toto stanovisko je v súlade s článkom 70 dohody o pridružení, v ktorom sa stanovuje, že článok 68 tejto dohody iba uvádza všeobecné zásady, ktoré má vykonať asociačná rada, čo táto rada neurobila.
16.
Vnútroštátny súd podotýka, že výklad článku 68 ods. 4 dohody o pridružení má význam pre prenos dávok do Alžírska aj pre prenos dávok do iných krajín, s ktorými Európska únia uzatvorila dohody, ktoré obsahujú podobné ustanovenie. (
6
) Tento súd takisto poznamenal, že holandská právna úprava, ktorá prispôsobuje výšku pozostalostnej dávky životným nákladom v štáte, kde má poberateľ pobyt, môže byť s týmito ustanoveniami nezlučiteľná. Prerušil teda konanie a položil Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
„1.
Má sa článok 68 ods. 4 dohody o pridružení vykladať v tom zmysle, že sa uplatňuje na pozostalú osobu po zosnulom pracovníkovi, ktorá má pobyt v Alžírsku a ktorá sa usiluje o prenos svojej pozostalostnej dávky do Alžírska?
Ak áno:
2.
Má sa článok 68 ods. 4 dohody o pridružení s ohľadom na jeho znenie, ako aj predmet a povahu tejto dohody vykladať v tom zmysle, že má priamy účinok, a teda osoby, na ktoré sa toto ustanovenie uplatňuje, majú právo priamo sa naň odvolávať pred súdmi členských štátov, s cieľom dosiahnuť neuplatnenie vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré sú s ním v rozpore?
Ak áno:
3
Má sa článok 68 ods. 4 dohody o pridružení vykladať v tom zmysle, že bráni uplatneniu zásady krajiny bydliska, tak ako je táto uvedená v § 17 ods. 3 [ANW], ktorá má za následok obmedzenie prenosu pozostalostnej dávky do Alžírska?“
17.
SVB, holandská vláda a Európska komisia predložili písomné pripomienky a odpovedali na písomné aj ústne otázky Súdneho dvora na pojednávaní, ktoré sa konalo 28. júna 2023.
IV. Analýza
A.
Pripomienky účastníkov konania
18.
SVB tvrdí, že účelom článku 68 ods. 4 dohody o pridružení je zabezpečiť, aby menové obmedzenia nebránili prenosu dôchodkov a rent „pracovníkmi“. Z dôvodu výslovného odkazu na „pracovníkov“ rodinní príslušníci pracovníka, ako je vdova alebo vdovec, nepatria do osobnej pôsobnosti tohto ustanovenia.
19.
Článok 68 ods. 4 dohody o pridružení podľa SVB nemá priamy účinok, pretože sa v ňom inštitúciám zodpovedným za poskytovanie dôchodkov alebo rent nestanovuje jasná a jednoznačná povinnosť preniesť celú sumu dávky pozostalému manželovi pracovníka s pobytom v Alžírsku. Z článku 70 dohody o pridružení vyplýva, že na to, aby mal článok 68 ods. 4 účinok, sa vyžadujú ďalšie vykonávacie opatrenia. Aj keby článok 68 ods. 4 mal priamy účinok, jeho znenie ani kontext nebránia úprave sadzby pozostalostnej dávky s cieľom zohľadniť nižšie životné náklady v Alžírsku v porovnaní s Holandskom. Holandská vláda s týmito názormi súhlasí. (
7
)
20.
SVB a holandská vláda na podporu svojho stanoviska, že článok 68 ods. 4 dohody o pridružení nemá priamy účinok, uvádzajú článok 7 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia (
8
) s názvom „Upustenie od pravidiel bydliska“. Stanovuje sa v ňom, že „pokiaľ nie je v tomto nariadení ustanovené inak, peňažné dávky splatné podľa právnych predpisov jedného alebo viacerých členských štátov alebo podľa tohto nariadenia nepodliehajú žiadnemu zníženiu, zmenám a doplneniam, pozastaveniu, odňatiu alebo odobratiu na základe skutočnosti, že príjemca [poberateľ – neoficiálny preklad] alebo jeho rodinní príslušníci majú bydlisko v členskom štáte inom, ako je štát, kde sa nachádza inštitúcia zodpovedná za poskytovanie dávok“ (
9
). SVB tvrdí, že dané ustanovenie je podobné upusteniu od podmienok bydliska v článku 6 ods. 1 prvom pododseku rozhodnutia asociačnej rady č. 3/80 z 19. septembra 1980 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia členských štátov Európskych spoločenstiev na tureckých pracovníkov a ich rodinných príslušníkov [neoficiálny preklad] (ďalej len „rozhodnutie č. 3/80“) (
10
). SVB a holandská vláda tvrdia, že článok 68 ods. 4 dohody o pridružení nemožno postaviť na roveň upusteniu od podmienok bydliska, pretože je koncipovaný inak a nejednoznačnejšie.
21.
SVB a holandská vláda na pojednávaní tvrdili, že článok 68 ods. 1 dohody o pridružení sa neuplatňuje na poberateľa s pobytom v Alžírsku, keďže zo znenia daného ustanovenia aj z judikatúry Súdneho dvora vyplýva, že toto ustanovenie sa uplatňuje výlučne vo vnútornom kontexte Európskej únie. Ustanovenie § 17 ods. 3 ANW v každom prípade priamo ani nepriamo nediskriminuje na základe štátnej príslušnosti, pretože životné náklady osôb s pobytom v Holandsku a osôb s pobytom v Alžírsku nie sú porovnateľné. Je preto primerané zaobchádzať s týmito dvoma kategóriami osôb odlišne.
22.
Komisia tvrdí, že do osobnej pôsobnosti článku 68 ods. 4 dohody o pridružení patrí aj ovdovená manželka pracovníka, ktorá má pobyt v Alžírsku a chce svoju pozostalostnú dávku vyviezť do tohto štátu. Takýto výklad je v súlade s cieľom a kontextom dohody o pridružení. Zatiaľ čo článok 68 ods. 4 dohody o pridružení je dostatočne jasný a jednoznačný na to, aby mal priamy účinok, Komisia z formulácie „pri sadzbách podľa právnych predpisov členského štátu alebo členských štátov, ktoré sú dlžníkom“ vyvodzuje, že toto ustanovenie nebráni prenosu pozostalostnej dávky so zníženou sadzbou s cieľom zohľadniť nižšie životné náklady v Alžírsku. Komisia na pojednávaní objasnila, že podľa jej názoru ANW môže pôsobiť v neprospech väčšieho počtu alžírskych štátnych príslušníkov než holandských štátnych príslušníkov, no akékoľvek rozdielne zaobchádzanie je objektívne odôvodnené, takže ho dohoda o pridružení nezakazuje.
B.
Posúdenie
23.
Vnútroštátny súd vo svojich troch otázkach žiada Súdny dvor o výklad článku 68 ods. 4 dohody o pridružení. Prvá otázka sa týka osobnej pôsobnosti daného ustanovenia, najmä toho, či sa uplatňuje na pozostalého manžela pracovníka s pobytom v Alžírsku. Druhá otázka sa zameriava na zistenie, či má dané ustanovenie priamy účinok, a tretia otázka na to, či bráni zníženiu pozostalostnej dávky s cieľom zohľadniť životné náklady v Alžírsku.
24.
Predtým, ako sa budem zaoberať týmito otázkami, treba zvážiť dve všeobecné záležitosti. Prvá sa týka vplyvu rozhodnutia Rady z 21. októbra 2010 o pozícii, ktorú má Európska únia zaujať v Asociačnej rade zriadenej [dohodou o pridružení], pokiaľ ide o prijatie ustanovení o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia (ďalej len „rozhodnutie Rady 2010/699“) (
11
). Druhá sa týka tvrdenia SVB, že cieľ článku 68 ods. 4 dohody o pridružení sa obmedzuje na odstránenie menových obmedzení.
1. Vplyv rozhodnutia Rady 2010/699
25.
Článok 94 dohody o pridružení dáva asociačnej rade, ktorú tvoria členovia Rady Európskej únie a Komisie na jednej strane a členovia alžírskej vlády na druhej strane, právomoc prijímať rozhodnutia na účel dosahovania cieľov danej dohody. Asociačná rada prijíma rozhodnutia a odporúčania vzájomnou dohodou. (
12
)
26.
Článok 68 ods. 1 tretí pododsek dohody o pridružení stanovuje, že ustanovenia tohto článku nevedú k uplatňovaniu iných pravidiel koordinácie stanovených v právnych predpisoch Únie na základe článku 42 ES (
13
) inak než za podmienok stanovených v článku 70 tejto dohody, teda prostredníctvom vykonávacích ustanovení prijatých asociačnou radou.
27.
Dňa 21. októbra 2010 bolo prijaté rozhodnutie Rady 2010/699. Stanovuje pozíciu, ktorú má podľa očakávaní zaujať Európska únia v asociačnej rade, pokiaľ ide o vykonávanie článkov 68 až 71 dohody o pridružení. (
14
) Návrh vykonávacieho rozhodnutia vymedzuje kľúčové pojmy, ako je „pracovník“, „rodinný príslušník“, „dávky“ a „prenosné dávky“. Článok 4 ods. 1 návrhu vykonávacieho rozhodnutia, ktorým sa vykonáva článok 68 ods. 4 dohody o pridružení, má názov „Upustenie od podmienok bydliska“ a stanovuje:
„Prenosné dávky v zmysle článku 1 ods. 1 písm. i), na ktoré majú nárok osoby uvedené v článku 2 písm. a) a c), nepodliehajú žiadnemu zníženiu, úprave, pozastaveniu, odňatiu ani odobratiu na základe skutočnosti, že poberateľ má bydlisko: i) na účely dávky podľa právnych predpisov členského štátu na území Alžírska alebo ii) na účely dávky podľa alžírskych právnych predpisov na území členského štátu.“
28.
Majú tieto ustanovenia návrhu vykonávacieho rozhodnutia vplyv na výklad článku 68 ods. 4 dohody o pridružení, a ak áno, aký?
29.
Rozhodnutie Rady 2010/699 bolo prijaté na základe článku 79 ods. 2 písm. b) ZFEÚ v spojení s jej článkom 218 ods. 9, v ktorom sa upravuje prijímanie rozhodnutí, ktorými sa určujú pozície, ktoré môže Európska únia prijať v orgáne zriadenom dohodou s tretími štátmi. V súlade s článkom 288 štvrtým odsekom ZFEÚ platí, že „rozhodnutie je záväzné v celom rozsahu“. Súdny dvor konštatoval, že takéto rozhodnutia sú pre členské štáty záväzné, keď rokujú o podmienkach konečného vykonávacieho rozhodnutia. (
15
)
30.
Článok 1 rozhodnutia Rady 2010/699 stanovuje, že pozícia, ktorú má Európska únia zaujať v asociačnej rade, pokiaľ ide o vykonávanie článku 70 dohody o pridružení, sa zakladá na návrhu vykonávacieho rozhodnutia pripojenom k tomuto rozhodnutiu. Z formulácie „sa zakladá“ vyplýva, že pozícia Európskej únie sa od návrhu vykonávacieho rozhodnutia v niektorých smeroch môže líšiť. Vzhľadom na to, že rozhodnutie Rady 2010/699 bolo prijaté pred viac než desiatimi rokmi, takýto scenár nie je nemysliteľný.
31.
Článok 11 návrhu vykonávacieho rozhodnutia stanovuje, že podľa neho nevznikajú žiadne nároky za obdobie pred dátumom nadobudnutia účinnosti tohto rozhodnutia. Ako sa podotýka v bode 25 vyššie, návrh vykonávacieho rozhodnutia nie je záväzný, až kým nie je prijatý príslušným normotvorcom, teda asociačnou radou. (
16
)
32.
So zreteľom na uvedené sa domnievam, že nemožno predpokladať, že článok 68 ods. 4 dohody o pridružení má rovnaký význam ako článok 4 ods. 1 návrhu vykonávacieho rozhodnutia, keďže takýto predpoklad by obchádzal legislatívny postup a predvídal by jeho výsledok. (
17
) Návrh vykonávacieho rozhodnutia môže nanajvýš poskytnúť usmernenie k výkladu článku 68 ods. 4 dohody o pridružení, no nemôže mať prednosť pred formuláciou daného ustanovenia. (
18
) Tento záver rovnako platí aj v prípade návrhu rozhodnutia Rady o pozícii, ktorú má zaujať Spoločenstvo v asociačnej rade vytvorenej Euro‑stredomorskou dohodou o pridružení medzi Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na jednej strane a Alžírskou demokratickou ľudovou republikou na strane druhej, pokiaľ ide o prijatie ustanovení o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia, ktorý sa uvádza v návrhu na začatie prejudiciálneho konania. (
19
)
2. Cieľ článku 68 ods. 4 dohody o pridružení
33.
SVB tvrdí, že cieľ tohto ustanovenia sa obmedzuje na zrušenie menových obmedzení v súvislosti s prenosom dôchodkov a rent.
34.
Článok 68 ods. 4 dohody o pridružení tento cieľ výslovne neuvádza. Vzniká otázka, či výklad SVB môže nájsť oporu prostredníctvom kontextovej analýzy. Článok 1 ods. 2 dohody o pridružení stanovuje, že cieľom dohody je okrem iného podporovať obchod a rozširovanie harmonických hospodárskych a sociálnych vzťahov medzi zmluvnými stranami. Hlava VI tejto dohody má názov „Sociálna a kultúrna spolupráca“ [neoficiálny preklad]. Jej kapitola 1 sa zaoberá právami pracovníkov. Jej ustanovenia sa týkajú oblasti pohybu pracovníkov, ako aj rovnosti zaobchádzania a sociálneho začlenenia v prípade štátnych príslušníkov Alžírska a členských štátov Únie, ktorí majú oprávnený pobyt na územiach hostiteľských štátov, a ich cieľom je dosiahnuť pokrok v týchto oblastiach. (
20
)
35.
Článok 67 ods. 1 stanovuje, že pokiaľ ide o pracovné podmienky, odmeňovanie a prepúšťanie, každý členský štát s pracovníkmi s alžírskou štátnou príslušnosťou zamestnanými na jeho území zaobchádza bez diskriminácie na základe štátnej príslušnosti vo vzťahu ku svojim vlastným štátnym príslušníkom. Článok 67 ods. 3 ukladá recipročnú povinnosť Alžírsku.
36.
Podľa článku 68 ods. 1 dohody o pridružení sa s pracovníkmi s alžírskou štátnou príslušnosťou a akýmikoľvek ich rodinnými príslušníkmi, ktorí s nimi žijú, v oblasti sociálneho zabezpečenia zaobchádza bez akejkoľvek diskriminácie na základe štátnej príslušnosti vo vzťahu k štátnym príslušníkom členských štátov, v ktorých sú zamestnaní. Sociálne zabezpečenie špecificky zahŕňa pozostalostné dávky. Uvádza sa, že článok 68 ods. 1 dohody o pridružení sa uplatňuje s výhradou ďalších odsekov článku 68.
37.
Článok 68 ods. 2 dohody o pridružení stanovuje, že obdobia poistenia, zamestnania alebo pobytu ukončené pracovníkmi v rôznych členských štátoch sa spočítajú na účel dôchodkov a rent, a to aj pokiaľ ide o „pozostalostné dávky“. Článok 68 ods. 4 dohody o pridružení sa týka slobodného prenosu dôchodkov a rent do Alžírska, pokiaľ ide o „postavenie pozostalej osoby“. Článok 68 ods. 5 ukladá Alžírsku recipročné povinnosti vo vzťahu k štátnym príslušníkom členských štátov.
38.
Z uvedeného vyplýva, že články 67 a 68 v rámci hlavy VI kapitoly 1 dohody o pridružení sa zameriavajú na pohyb pracovníkov a rovnosť zaobchádzania s nimi v porovnaní so štátnymi príslušníkmi členských štátov, čo potvrdzuje návrh rozhodnutia Rady o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia Alžírska a Európskej únie, ako aj návrh vykonávacieho rozhodnutia. (
21
) Hlava IV kapitola 1 dohody o pridružení sa zaoberá bežnými platbami a pohybmi kapitálu. Dalo by sa očakávať, že ustanovenia vyžadujúce odstránenie menových obmedzení bude zahŕňať táto kapitola.
39.
Vylúčenie osobitných nepríspevkových dávok v článku 68 ods. 4 dohody o pridružení by navyše bolo nelogické, ak by sa jediný cieľ daného ustanovenia obmedzoval na odstránenie menových obmedzení. Tieto dávky boli vylúčené z uplatňovania upustenia od podmienok bydliska v nariadení Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva (
22
), a z nariadenia č. 883/2004. (
23
) Táto skutočnosť ďalej podporuje stanovisko, že článok 68 ods. 4 dohody o pridružení rieši všetky otázky týkajúce sa prenosnosti dôchodkov a rent so zreteľom na miesto pobytu poberateľa a neobmedzuje sa na odstránenie menových obmedzení. V tomto kontexte je takisto relevantné, že návrh rozhodnutia Rady o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia Alžírska a Európskej únie ani návrh vykonávacieho rozhodnutia odstránenie menových obmedzení výslovne neuvádzajú.
40.
Vzhľadom na uvedené je nepravdepodobné, že cieľ článku 68 ods. 4 dohody o pridružení sa obmedzuje na odstránenie menových obmedzení vo vzťahu k dôchodkom alebo rentám prenášaným do Alžírska.
3. Prvá otázka: patrí pozostalá osoba po pracovníkovi do osobnej pôsobnosti článku 68 ods. 4 dohody o pridružení?
41.
Vnútroštátny súd sa pýta, či pojem „pracovníci“ v článku 68 ods. 4 dohody o pridružení zahŕňa ovdoveného manžela pracovníka, ako je odvolateľka.
42.
Ako jasne vyplýva z návrhu na začatie prejudiciálneho konania, účastníci konania vo veci samej sa domnievajú, že dotknutá dávka patrí do vecnej pôsobnosti článku 68 dohody o pridružení. Takisto zastávajú názor, že nejde o osobitnú nepríspevkovú dávku na účely článku 68 ods. 4 tejto dohody.
43.
Pozostalostné dávky a dôchodky sledujú dva hlavné ciele. Po prvé chránia vdovy alebo vdovcov pred rizikom chudoby tým, že vyrovnávajú prudké poklesy disponibilného príjmu na nízku absolútnu úroveň. To je hlavným cieľom dotknutej pozostalostnej dávky. Po druhé prispievajú k ochrane proti poklesu disponibilného príjmu v súvislosti so situáciou, ktorá nastáva pred smrťou manžela, a to rovnako ako starobné dôchodky pomáhajú vyhnúť sa prudkému poklesu príjmu po odchode do dôchodku. Tieto ciele týkajúce sa vyrovnávania spotreby sa teda zameriavajú na zachovanie životnej úrovne poberateľov.
44.
Postavenie pozostalej osoby a pozostalostné dávky sa zo svojej podstaty získavajú smrťou pracovníka a nárok na ne vzniká pozostalej osobe. Ak by boli pozostalé osoby po pracovníkoch, ktoré majú nárok na pozostalostné dávky, vylúčené z osobnej pôsobnosti článku 68 ods. 4 dohody o pridružení, v rozsahu, v akom tento článok odkazuje na slobodnú prenosnosť dôchodkov a rent, pokiaľ ide o postavenie pozostalej osoby, by toto ustanovenie stratilo účelnosť. Takisto by bolo nelogické, ak by bolo možné spočítať obdobia poistenia, zamestnania alebo pobytu na účel dôchodkov a rent, pokiaľ ide o pozostalostné dávky, podľa článku 68 ods. 2 dohody o pridružení a potom by právo na prenos týchto dávok do Alžírska požíval iba pracovník. (
24
)
45.
Možnosť preniesť dôchodky alebo renty, pokiaľ ide o starobu alebo invaliditu, do Alžírska je mimoriadne relevantná v prípade pracovníkov s alžírskou štátnou príslušnosťou na dôchodku alebo ich ovdovených manželov. Slobodná prenosnosť pravdepodobne pracovníkov s alžírskou štátnou príslušnosťou motivuje, aby sa zamestnali v niektorom členskom štáte. To isté platí v prípade ovdoveného manžela takéhoto pracovníka, ktorý očakáva, že môže pozostalostnú dávku preniesť do Alžírska. Výklad, podľa ktorého pozostalý manžel pracovníka patrí do osobnej pôsobnosti článku 68 ods. 4 dohody o pridružení, teda uľahčuje pohyb pracovníkov.
46.
Zatiaľ čo článok 68 ods. 4 dohody o pridružení výslovne nestanovuje požiadavky, ktoré by sa týkali štátu pobytu poberateľa, možnosť preniesť dôchodky alebo renty „do Alžírska“ sa nepochybne vzťahuje na okolnosti pozostalej osoby po pracovníkovi s alžírskou štátnou príslušnosťou, ktorá má nárok na pozostalostnú dávku v členskom štáte a presťahuje sa do Alžírska. Použitie uvedených slov v danom ustanovení nemá žiadne iné prijateľné vysvetlenie.
47.
Napokon pripomienka SVB, podľa ktorej sa v článku 68 ods. 4 dohody o pridružení stanovuje požiadavka, aby pozostalá osoba mala pobyt v členskom štáte, pretože článok 68 ods. 1 tejto dohody uvádza pracovníkov s alžírskou štátnou príslušnosťou zamestnaných v členskom štáte a „akýchkoľvek ich rodinných príslušníkov, ktorí s nimi žijú“, je nepresvedčivá, pretože by slovné spojenie „slobodne preniesť do Alžírska“ v článku 68 ods. 4 zbavila jeho zvyčajného významu a dané ustanovenie by stratilo účelnosť.
48.
So zreteľom na uvedené navrhujem, aby Súdny dvor vykladal článok 68 ods. 4 dohody o pridružení v tom zmysle, že pozostalý manžel alžírskeho pracovníka, ktorý má pobyt v Alžírsku, patrí do osobnej pôsobnosti daného ustanovenia.
4. Druhá otázka: má článok 68 ods. 4 dohody o pridružení priamy účinok?
49.
Podľa ustálenej judikatúry má ustanovenie dohody medzi Európskou úniou a tretím štátom priamy účinok, ak obsahuje jasnú a jednoznačnú povinnosť, ktorá nie je podmienená z hľadiska vykonávania alebo účinkov žiadnym neskorším aktom. To si vyžaduje preskúmanie znenia ustanovenia a predmetu a povahy dohody vrátane jej účelu. (
25
)
50.
V bodoch 34 až 40 vyššie sa vysvetľuje, že článok 68 ods. 4 dohody o pridružení ukladá členským štátom povinnosť umožniť slobodný prenos dôchodkov a rent, pokiaľ ide o postavenie pozostalej osoby. V bodoch 41 až 48 vyššie sa názorne ukazuje, že jediným prijateľným výkladom tohto ustanovenia je výklad v tom zmysle, že ovdovený manžel pracovníka s alžírskym štátnym občianstvom, ktorý má pobyt v Alžírsku, patrí do jeho osobnej pôsobnosti. V súlade so znením článku 68 ods. 4 dohody o pridružení teda takýto jednotlivec musí mať možnosť slobodne preniesť do Alžírska akékoľvek dôchodky alebo renty, pokiaľ ide o postavenie pozostalej osoby, pri sadzbách podľa právnych predpisov členského štátu alebo členských štátov, ktoré sú dlžníkom.
51.
Formulácii „môžu pri sadzbách podľa právnych predpisov členského štátu alebo členských štátov, ktoré sú dlžníkom, slobodne preniesť“ sa musí pripísať zvyčajný význam. Možnosť urobiť niečo slobodne znamená, že to možno urobiť bez obmedzení či kontroly. Členské štáty teda nemôžu poberateľovi, ktorý chce preniesť dôchodok alebo rentu, vytvárať prekážky ani mu v tomto kontexte stanovovať podstatné obmedzenia.
52.
Takisto je však jasné, že slovné spojenie „pri sadzbách podľa právnych predpisov členského štátu, ktorý je dlžníkom“ slobodnú prenosnosť dôchodkov a rent, ktoré upravuje, bližšie vymedzuje. Členským štátom priznáva istú mieru voľného uváženia v tom zmysle, že môžu prijať právnu úpravu s cieľom prispôsobiť výšku dôchodku alebo renty, ktoré možno preniesť do Alžírska. (
26
)
53.
Podľa SVB článok 68 ods. 4 dohody o pridružení nemôže mať priamy účinok, pretože sa v ňom príslušným orgánom členských štátov neukladajú žiadne povinnosti. Článok 67 ods. 1 stanovuje, že „každý členský štát s pracovníkmi s alžírskou štátnou príslušnosťou… zaobchádza bez diskriminácie na základe štátnej príslušnosti… vo vzťahu k svojim vlastným štátnym príslušníkom“ [neoficiálny preklad]. Na základe vecnej pôsobnosti článku 68 ods. 4 dohody o pridružení je zrejmé, že rovnako ako v prípade článku 67 ods. 1 tejto dohody členské štáty musia dané ustanovenie vykonať a zabezpečiť, aby ho ich príslušné orgány dodržiavali. (
27
) Tvrdenie SVB v tomto smere preto považujem za nepresvedčivé.
54.
SVB a holandská vláda tvrdia, že vzhľadom na to, že upustenie od podmienok bydliska v článku 7 nariadenia č. 883/2004 a článku 6 ods. 1 rozhodnutia č. 3/80 je jasnejšie a jednoznačnejšie ako to v článku 68 ods. 4 dohody o pridružení, ustanovenie uvedené ako posledné nemôže mať priamy účinok. Ani toto tvrdenie ma nepresvedčilo. Skutočnosť, že iné ustanovenia sú formulované odlišne, nemôže mať vplyv na to, či sa v článku 68 ods. 4 dohody o pridružení ukladá jasná a jednoznačná povinnosť.
55.
Podľa ustálenej judikatúry skutočnosť, že článok 70 dohody o pridružení stanovuje, že asociačná rada po nadobudnutí platnosti dohody prijme ustanovenia na vykonanie zásad stanovených v článku 68, nebráni priamemu účinku článku 68 ods. 4 (
28
) Tvrdenia SVB v tejto súvislosti sú teda takisto nepresvedčivé.
56.
Preto Súdnemu dvoru navrhujem, aby so zreteľom na znenie článku 68 ods. 4 dohody o pridružení v kontexte, v ktorom bola uzavretá, konštatoval, že dané ustanovenie má priamy účinok, takže osoby, na ktoré sa uplatňuje, majú právo priamo sa naň odvolávať pred súdmi členských štátov.
5. Tretia otázka: bráni článok 68 ods. 4 dohody o pridružení zníženiu pozostalostnej dávky s cieľom zohľadniť skutočnosť, že životné náklady v Alžírsku sú nižšie ako v Holandsku?
57.
V tretej otázke sa pozornosť zameriava na slovné spojenie „pri sadzbách podľa právnych predpisov členského štátu alebo členských štátov, ktoré sú dlžníkom“ obsiahnuté v článku 68 ods. 4 dohody o pridružení. Z tohto spojenia vyplýva, že členské štáty majú priestor na voľné uváženie, v rámci ktorého môžu upraviť výšku dôchodkov a rent pri ich prenose do Alžírska. (
29
)
58.
Článok 68 ods. 4 dohody o pridružení stanovuje zásadu, že dôchodky a renty možno slobodne preniesť do Alžírska. Ako sa podotýka v bode 51 vyššie, možnosť urobiť niečo slobodne znamená, že členské štáty nemôžu poberateľovi, ktorý chce preniesť dôchodok alebo dávku, vytvárať prekážky ani stanoviť podstatné obmedzenia v tejto súvislosti.
59.
Ak by členský štát mohol znížiť dôchodok alebo rentu pri ich prenose na zanedbateľnú výšku, článok 68 ods. 4 dohody o pridružení by stratil zmysel a účelnosť (
30
) a dosiahnutie cieľa dohody o pridružení postupne uľahčovať pohyb pracovníkov by bolo ohrozené. (
31
) Slobodná prenosnosť dôchodkov a rent takisto pravdepodobne prispeje k zlepšeniu životnej úrovne v Alžírsku. Ide o relevantný faktor, pretože druhé odôvodnenie dohody o pridružení uvádza, že Európska únia a jej členské štáty chcú nadviazať vzťahy založené okrem iného na solidarite a spoločnom rozvoji.
60.
Napriek tomu je dôležité uznať, že predmet a účel dohody o pridružení sú oveľa obmedzenejšie ako predmet a účel článkov 45 až 48 ZFEÚ, ktoré upravujú voľný pohyb pracovníkov v rámci Európskej únie. Podľa ustálenej judikatúry platí, že aj keď sú ustanovenia dohody formulované podobne ako ustanovenia v Zmluvách EÚ, nie je to dôvodom na to, aby sa na ustanovenia danej dohody uplatnila judikatúra uplatniteľná vo vnútornom kontexte Európskej únie. (
32
) Cieľ stanovený v článku 48 ZFEÚ je v Európskej únii konkrétne vyjadrený okrem iného v článku 7 nariadenia č. 883/2004 (
33
), ktorý sa v tomto kontexte neuplatňuje (
34
) a ktorý sa v článku 68 ods. 1 treťom pododseku dohody o pridružení výslovne vylučuje. Takisto je relevantné, že asociačná rada neprijala vykonávacie opatrenia, ktoré by zahŕňali upustenie od podmienok bydliska podobné ako to, ktoré sa stanovuje v článku 6 ods. 1 prvom pododseku rozhodnutia č. 3/80. V dôsledku toho sa závery, ku ktorým Súdny dvor dospel v judikatúre týkajúcej sa výkladu týchto ustanovení (
35
), na prejednávanú vec nevzťahujú a do úvahy je potrebné vziať znenie článku 68 ods. 4 dohody o pridružení a kontext, v ktorom sa objavuje.
61.
Článok 68 ods. 4 dohody o pridružení sa má vykladať so zreteľom na článok 68 ods. 1 tejto dohody, podľa ktorého sa s pracovníkmi s alžírskou štátnou príslušnosťou v oblasti sociálneho zabezpečenia zaobchádza bez akejkoľvek diskriminácie na základe štátnej príslušnosti vo vzťahu k štátnym príslušníkom členských štátov, v ktorých sú zamestnaní. Dotknuté strany boli na pojednávaní vyzvané, aby odpovedali na otázku, či príslušná vnútroštátna právna úprava vedie k nepriamej diskriminácii na základe štátnej príslušnosti v rozpore s článkom 68 ods. 1 dohody o pridružení. Podľa ustálenej judikatúry zásada rovnosti zaobchádzania na základe štátnej príslušnosti vyžaduje, aby sa porovnateľné situácie neposudzovali odlišne a aby sa odlišné situácie neposudzovali rovnako, ak takéto posúdenie nie je odôvodnené. (
36
)
62.
Podľa § 17 ods. 3 ANW platí, že ak sa pozostalá osoba presťahuje do Alžírska, suma poskytnutá vo forme pozostalostnej dávky sa upraví tak, že sa uplatní zníženie percentuálneho podielu. Táto úprava sa týka osôb, ktoré majú pobyt v Alžírsku, bez ohľadu na to, či majú alžírsku alebo holandskú štátnu príslušnosť alebo obe. Z tohto pohľadu v zaobchádzaní nie je žiadny rozdiel.
63.
Vzhľadom na skutočnosť, že cieľom vnútroštátnej právnej úpravy je zabezpečiť, aby pozostalé osoby dostávali príjem v základnej výške na pokrytie svojich životných nákladov, a že porovnateľnú povahu týchto situácií je potrebné preskúmať najmä s ohľadom na predmet právnej úpravy zakotvujúcej rozdiel v zaobchádzaní (
37
), je veľmi pravdepodobné, že – ako tvrdili SVB a holandská vláda na pojednávaní – poberatelia žijúci v Alžírsku nie sú v porovnateľnej situácii vo vzťahu k poberateľom žijúcim v Holandsku, takže nejde o priamu ani nepriamu diskrimináciu.
64.
Ako však poznamenala Komisia, keď sa zníženie dávky zváži v absolútnom peňažnom vyjadrení, ide o rozdielne zaobchádzanie medzi osobami, ktoré majú naďalej pobyt v Holandsku, a osobami, ktoré žijú v Alžírsku alebo sa tam presťahujú. Hoci vnútroštátna právna úprava nerozlišuje na základe štátnej príslušnosti, v praxi sa pravdepodobne dotkne najmä alžírskych štátnych príslušníkov, keďže v prípade pozostalých osôb po pracovníkoch s alžírskou štátnou príslušnosťou, ktoré majú nárok na dotknutú pozostalostnú dávku, je pobyt v Alžírsku pravdepodobnejší než v prípade holandských štátnych príslušníkov. To vedie k nepriamej diskriminácii na základe štátnej príslušnosti s výnimkou prípadu, že je opatrenie odôvodnené cieľmi nezávislými od štátnej príslušnosti dotknutých pracovníkov a je primerané legitímnemu účelu. (
38
)
65.
V každom prípade nie som presvedčený, že článok 68 ods. 1 dohody o pridružení sa uplatňuje na prenos dôchodkov a rent poberateľom s pobytom v Alžírsku a že teda v tomto kontexte zakazuje priamu alebo nepriamu diskrimináciu na základe štátnej príslušnosti. Po prvé sa článok 68 ods. 1 dohody o pridružení týka rovnosti zaobchádzania s pracovníkmi s alžírskou štátnou príslušnosťou zamestnanými na území členských štátov a akýchkoľvek ich rodinných príslušníkov, ktorí s nimi žijú. Podľa jeho znenia a judikatúry Súdneho dvora (
39
) toto ustanovenie zakazuje diskrimináciu na základe štátnej príslušnosti v rámci členských štátov. Po druhé toto ustanovenie výslovne podlieha nasledujúcim odsekom vrátane článku 68 ods. 4 dohody o pridružení. Je preto opodstatnené vykladať článok 68 ods. 4 dohody o pridružení ako ustanovenie, ktoré bližšie určuje právo na rovnosť zaobchádzania uvedenú v článku 68 ods. 1 tejto dohody. Po tretie sa osobná pôsobnosť článku 68 ods. 4 dohody o pridružení obmedzuje na pracovníkov s alžírskou štátnou príslušnosťou a ich pozostalých manželov. Štátni príslušníci členských štátov sa v ňom neuvádzajú. V podstate sa ním pracovníkom s alžírskou štátnou príslušnosťou a ich pozostalým manželom priznáva výsada, ktorú členské štáty svojim vlastným štátnym príslušníkom priznať nemusia.
66.
S cieľom vyriešiť otázku položenú v bodoch 57 až 60 vyššie, konkrétne to, ako možno právo pracovníka s alžírskou štátnou príslušnosťou na slobodný prenos dôchodku alebo renty do Alžírska zosúladiť s právom členských štátov stanoviť sadzbu týchto dôchodkov a rent pri ich prenose, je podľa môjho názoru nevyhnutné posúdiť, či je § 17 ods. 3 ANW objektívne odôvodnený, a zistiť, či zasahuje samotnú podstatu práva na slobodný prenos, ktoré článok 68 ods. 4 dohody o pridružení priznáva pracovníkom s alžírskou štátnou príslušnosťou a pozostalým osobám po týchto pracovníkoch s pobytom v Alžírsku, tým, že uplatňovanie tohto práva znemožňuje alebo neprimerane sťažuje. (
40
)
67.
Ako sa zdá na základe návrhu na začatie prejudiciálneho konania, všetky osoby s pobytom v Holandsku sú na účely ANW poistené. Nárok na pozostalostnú dávku vzniká pozostalej osobe po poistencovi, ak má táto pozostalá osoba pobyt v Holandsku v deň úmrtia poistenca. Pozostalá osoba nesmie mať dosiahnutý vek odchodu do dôchodku a musí i) mať nezosobášené dieťa mladšie ako 18 rokov, ktoré nie je členom domácnosti inej osoby, alebo ii) byť práceneschopná. Holandská vláda na pojednávaní vysvetlila, že výška dávky nezávisí od hodnoty príspevku pracovníka. Ako sa takisto potvrdilo na pojednávaní, výška dávky sa upravuje, aby odrážala zmeny v príjme poberateľa. Maximálna výška zodpovedá 70 % čistej mesačnej minimálnej mzdy v Holandsku. Dávka sa upraví, aby sa v nej zohľadnili zmeny minimálnej mzdy, ktorá sa zasa pravidelne aktualizuje, aby odrážala okrem iného mieru inflácie v Holandsku, konkrétne nárast cien tovaru a služieb. (
41
)
68.
Z uvedeného jasne vyplýva, že cieľom pozostalostnej dávky je zabezpečiť, aby pozostalá osoba, ktorá ešte nemá nárok na starobný dôchodok a zodpovedá za dieťa alebo je v dôsledku zdravotného postihnutia menej schopná pracovať, poberala základný príjem, ktorý je v súlade so životnými nákladmi. Podľa vnútroštátnej právnej úpravy platí, že ak sa pozostalá osoba presťahuje do Alžírska, pozostalostná dávka sa upraví, aby odrážala nižšie životné náklady v danom štáte. (
42
) Poberateľ s pobytom v Alžírsku a poberateľ s pobytom v Holandsku teda poberajú príjem s porovnateľnou výškou z hľadiska kúpnej sily v príslušných štátoch. V súlade s cieľom vnútroštátnej právnej úpravy každý z nich poberá príjem, ktorý má zabezpečiť, aby si mohli pokryť základné potreby.
69.
Zníženie dôchodku alebo renty pri prenose do tretieho štátu o 60 % v zásade predstavuje pre poberateľa podstatnú prekážku. Za okolností v prejednávanej veci sa však s výhradou overenia vnútroštátnym súdom zdá, že poberateľ má podľa ANW nárok na príjem v základnej výške, ktorý odráža životné náklady v jeho štáte pobytu, a takýto príjem môže očakávať. Preto nie je neodôvodnené ani neočakávané, že dotknutá dávka sa môže upraviť, aby odrážala nižšie životné náklady v danom treťom štáte. Podľa môjho názoru je tento faktor objektívnym kritériom, ktoré môže odôvodniť dotknuté obmedzenie, ktoré navyše nie je zakázané v článku 68 ods. 1 dohody o pridružení ani v inom ustanovení tejto dohody a ktoré sa za týchto konkrétnych posudzovaných okolností nedotýka samotnej podstaty práva na slobodný prenos, ktoré článok 68 ods. 4 dohody o pridružení priznáva pracovníkom s alžírskou štátnou príslušnosťou alebo pozostalým osobám po týchto pracovníkoch.
70.
Preto Súdnemu dvoru navrhujem, aby konštatoval, že so zreteľom na skutočnosť, že predmet a účel dohody o pridružení sú obmedzené viac ako tie, ktoré sa stanovujú v článkoch 45 až 48 ZFEÚ, článok 68 ods. 4 dohody o pridružení nebráni úprave pozostalostnej dávky, ktorej cieľom je poskytnúť poberateľom základný príjem, ktorý je v súlade so životným nákladmi, za predpokladu, že úprava náležite odráža rozdiely v životných nákladoch. Týmto výsledkom sa dosiahne primeraná rovnováha medzi právom na slobodný prenos dôchodkov a rent do Alžírska a voľným uvážením členských štátov, v rámci ktorého môžu určiť sadzby uplatniteľné na tento prenos.
C.
Návrh
71.
Vzhľadom na vyššie uvedené navrhujem, aby Súdny dvor odpovedal na otázky, ktoré položil Centrale Raad van Beroep (Odvolací súd pre veci sociálneho zabezpečenia a verejnej služby, Holandsko), takto:
Článok 68 ods. 4 Euro‑stredomorskej dohody o pridružení medzi Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na jednej strane a Alžírskou demokratickou ľudovou republikou na strane druhej sa má vykladať v tom zmysle, že:
(1)
pozostalá osoba po pracovníkovi s alžírskou štátnou príslušnosťou s pobytom v Alžírsku patrí do jeho osobnej pôsobnosti;
(2)
má priamy účinok, takže osoby, na ktoré sa toto ustanovenie vzťahuje, majú právo priamo sa naň odvolávať pred súdmi členských štátov, a
(3)
nebráni vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej sa pozostalostná dávka, ktorej výška sa určuje na základe životných nákladov v členskom štáte a ktorej cieľom je poskytnúť poberateľom príjem v základnej výške, upravuje, aby odrážala nižšie životné náklady v Alžírsku.
(
1
)	Jazyk prednesu: angličtina.
(
2
)	Ú. v. EÚ L 265, 2005, s. 2. Dohoda o pridružení bola podpísaná 22. apríla 2002. Platnosť nadobudla 1. septembra 2005.
(
3
)	V bode 8 vyššie sa táto zmena zohľadňuje.
(
4
)	Ustanovenie § 1 Regeling woonlandbeginsel in de sociale zekerheid 2012 (nariadenie z roku 2012 o zásade štátu pobytu v oblasti sociálneho zabezpečenia) a príloha k tomuto nariadeniu.
(
5
)	Pozri bod 11 vyššie.
(
6
)	Pozri článok 65 ods. 4 Európsko‑stredomorskej dohody, ktorou sa zakladá pridruženie medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na jednej strane a Tuniskou republikou na strane druhej (Ú. v. ES L 97, 1998, s. 2); článok 65 ods. 4 Euro‑stredomorskej dohody o pridružení medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na jednej strane a Marockým kráľovstvom na strane druhej (Ú. v. ES L 70, 2000, s. 2) a článok 64 ods. 1 druhú zarážku Euro‑stredomorskej dohody, ktorou sa zakladá pridruženie medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na jednej strane a Izraelským štátom na strane druhej (Ú. v. ES L 147, 2000, s. 3; Mim. vyd. 11/055, s. 167).
(
7
)	Holandská vláda k prvej otázke stanovisko nezaujala.
(
8
)	Ú. v. EÚ L 166, 2004, s. 1; Mim. vyd. 05/005, s. 72.
(
9
)	Článok 70 nariadenia č. 883/2004 stanovuje, že článok 7 tohto nariadenia sa neuplatňuje na osobitné nepríspevkové peňažné dávky uvedené v prílohe X k tomuto nariadeniu. V prípade Holandska sa v zozname uvádzajú dávky splatné podľa Wet werk en arbeidsondersteuning jonggehandicapten van 24 april 1997 (Wet Wajong) (zákon z 24. apríla 1997 o podpore pri práci a zamestnaní pre mladé osoby so zdravotným postihnutím) a podľa Toeslagenwet van 6 november 1986 (TW) (zákon o doplnkových dávkach zo 6. novembra 1986).
(
10
)	Ú. v. ES C 110, 1983, s. 60. článok 6 ods. 1 uvedeného rozhodnutia stanovuje: „Pokiaľ toto rozhodnutie nestanovuje inak, peňažné dávky v invalidite, starobné alebo pozostalostné peňažné dávky, ako aj dôchodky v prípade pracovných úrazov alebo chorôb z povolania, na ktoré vznikol nárok podľa právnych predpisov jedného alebo viacerých členských štátov, nepodliehajú žiadnemu zníženiu, úprave, pozastaveniu, odňatiu ani odobratiu na základe skutočnosti, že poberateľ má pobyt v Turecku alebo v členskom štáte inom, ako je štát, kde sa nachádza inštitúcia zodpovedná za vyplácanie dávok. Ustanovenia prvého pododseku sa takisto uplatnia na paušálne dávky poskytované v prípade ďalšieho sobáša pozostalého manžela, ktorý mal nárok na pozostalostný dôchodok.“ [neoficiálny preklad]
(
11
)	Ú. v. EÚ L 306, 2010, s. 14.
(
12
)	Článok 10 ods. 1 rozhodnutia Asociačnej rady EÚ – Alžírsko č. 1/2007 z 24. apríla 2007, ktorým sa ustanovuje rokovací poriadok asociačnej rady (Ú. v. EÚ L 111, 2007, s. 74).
(
13
)	Nariadenie č. 883/2004, ktoré koordinuje systémy sociálneho zabezpečenia členských štátov s cieľom zaručiť, aby sa právo na voľný pohyb osôb mohlo účinne uplatňovať, bolo prijaté na základe článku 42 ES (teraz článok 48 ZFEÚ).
(
14
)	Pozri návrh rozhodnutia asociačnej rady, ktorý je prílohou k rozhodnutiu Rady 2010/699 (ďalej len „návrh vykonávacieho rozhodnutia“).
(
15
)	Pozri analogicky rozsudok z 27. marca 2019, Komisia/Nemecko (C‑620/16, EU:C:2019:256, bod 78).
(
16
)	Pozri tiež preambulu a článok 13 návrhu vykonávacieho rozhodnutia.
(
17
)	Pozri analogicky rozsudok z 26. mája 2011, Akdas a i. (C‑485/07, EU:C:2011:346, bod 91).
(
18
)	Pozri bod 39 nižšie.
(
19
)	KOM(2007) 790 v konečnom znení z 12. decembra 2007 (ďalej len „návrh rozhodnutia Rady o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia Alžírska a Európskej únie“).
(
20
)	Dohode o pridružení predchádzala Dohoda o spolupráci medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Alžírskou ľudovodemokratickou republikou (Ú. v. ES L 263, 1978, s. 2; Mim. vyd. 11/013, s. 41), ktorá nadobudla platnosť 1. novembra 1978. Táto dohoda zahŕňala podobné ustanovenia týkajúce sa pracovnoprávnych vzťahov, konkrétne články 38 a 39 v hlave III s názvom „Spolupráca v oblasti pracovnej sily“. Článok 39 ods. 4, ktorý zodpovedá článku 68 ods. 4 dohody o pridružení, stanovoval: „Príslušní pracovníci môžu slobodne previesť do Alžírska pri sadzbách zo zákona členského štátu alebo členských štátov, ktoré sú dlžníkom, akékoľvek dôchodky alebo renty[,] pokiaľ ide o starobu, smrť, pracovný úraz alebo chorobu z povolania alebo invaliditu vyplývajúc[u] z pracovného úrazu alebo choroby z povolania.“ Jediným podstatným rozdielom medzi týmito dvoma článkami je vylúčenie osobitných nepríspevkových dávok z pôsobnosti článku 68 ods. 4 dohody o pridružení.
(
21
)	Pozri oddiel dôvodovej správy k tomuto návrhu s názvom „Hodnotenie vplyvu“: „Cieľom [článkov 67 až 71] v oblasti sociálneho zabezpečenia je, aby pracovník z príslušnej pridruženej krajiny mohol poberať určité dávky sociálneho zabezpečenia ustanovené na základe právnych predpisov členského štátu (členských štátov), ktoré sa na neho vzťahujú alebo vzťahovali.“
(
22
)	Ú. v. ES L 149, 1971, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35; pozri článok 4 ods. 2a, článok 10a ods. 1 tohto nariadenia a prílohu IIa k tomuto nariadeniu po zmene nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 647/2005 z 13. apríla 2005 (Ú. v. EÚ L 117, 2005, s. 1). Nariadenie č. 1408/71 sa uplatňovalo na štátnych príslušníkov tretích štátov na základe nariadenia Rady (ES) č. 859/2003 zo 14. mája 2003, ktorým sa rozširujú ustanovenia nariadenia (EHS) č. 1408/71 a nariadenia (EHS) č. 574/72 na štátnych príslušníkov tretích krajín, na ktorých sa doteraz tieto ustanovenia nevzťahujú výhradne z dôvodu ich štátnej príslušnosti (Ú. v. EÚ L 124, 2003, s. 1; Mim. vyd. 05/004, s. 317).
(
23
)	Pozri články 7 a 70 tohto nariadenia a prílohu X k tomuto nariadeniu, ktoré sa uplatňuje na štátnych príslušníkov tretích štátov na základe nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1231/2010 z 24. novembra 2010, ktorým sa rozširuje nariadenie (ES) č. 883/2004 a nariadenie (ES) č. 987/2009 na štátnych príslušníkov tretích krajín, na ktorých sa tieto nariadenia doteraz nevzťahovali výhradne z dôvodu ich štátnej príslušnosti (Ú. v. EÚ L 344, 2010, s. 1).
(
24
)	Pozri analogicky rozsudok z 5. apríla 1995, Krid (C‑103/94, EU:C:1995:97, bod 40).
(
25
)	Pozri napríklad rozsudky z 5. apríla 1995, Krid (C‑103/94, EU:C:1995:97, body 21 až 24 a citovaná judikatúra), a zo 16. júna 1998, Racke (C‑162/96, EU:C:1998:293, bod 31 a citovaná judikatúra).
(
26
)	Na úvod možno stojí za zmienku, že v znení tohto slovného spojenia v holandskom jazyku sa používa slovo „koers“, ktoré sa takmer vždy používa na označenie konverzného kurzu ako v prípade „wisselkoers“ (výmenný kurz) alebo trhovej hodnoty akcií a cenných papierov, s ktorými sa obchoduje na burze. Iné jazykové znenia sa dôslednejšie držia znenia v anglickom jazyku, keďže používajú pojem rovnocenný slovu „rate“ v zmysle „suma“, „tarifa“ alebo „cena“.
(
27
)	Odôvodnenia dohody o pridružení zahŕňajú záväzok, v rámci ktorého chcú členské štáty v plnej miere dosiahnuť ciele vzájomného pridruženia vykonaním príslušných ustanovení dohody.
(
28
)	Pozri analogicky rozsudky z 31. januára 1991, Kziber (C‑18/90, EU:C:1991:36, bod 19); z 5. apríla 1995, Krid (C‑103/94, EU:C:1995:97, body 21 až 24 a citovaná judikatúra), a uznesenie z 13. júna 2006, Echouikh (C‑336/05, EU:C:2006:394, bod 41 a citovaná judikatúra).
(
29
)	Pozri bod 52 vyššie. Súhlasím s judikatúrou vnútroštátneho súdu uvedenou v bode 15 vyššie, podľa ktorej zníženie sumy dôchodku alebo renty predstavuje obmedzenie ich prenosu.
(
30
)	Pozri analogicky rozsudky z 31. januára 1991, Kziber (C‑18/90, EU:C:1991:36, bod 18), a z 8. mája 2003, Deutscher Handballbund (C‑438/00, EU:C:2003:255, bod 29 a citovaná judikatúra).
(
31
)	Pozri bod 45 vyššie. Tvrdenie holandskej vlády, že predmetom a účelom dohody o pridružení je v tomto kontexte odstránenie administratívnych prekážok, ma nepresvedčilo.
(
32
)	Pozri napríklad rozsudky z 9. februára 1982, Polydor a RSO Records (270/80, EU:C:1982:43, body 14 a 15), a z 12. novembra 2009, Grimme (C‑351/08, EU:C:2009:697, bod 29 a citovaná judikatúra).
(
33
)	Rozsudok z 19. septembra 2013, Brey (C‑140/12, EU:C:2013:565, body 51 a 52 a citovaná judikatúra).
(
34
)	Na rozdiel od situácie, ktorá nastala napríklad v prípade rozsudku z 21. marca 2018, Klein Schiphorst (C‑551/16, EU:C:2018:200, body 28 a 29).
(
35
)	Pozri rozsudky z 2. marca 1999, Eddline El‑Yassini (C‑416/96, EU:C:1999:107, bod 61); zo 16. septembra 2015, Komisia/Slovensko (C‑361/13, EU:C:2015:601, bod 32), a zo 16. júna 2022, Komisia/Rakúsko (Indexácia rodinných dávok) (C‑328/20, EU:C:2022:468, body 43, 46, 47 a 50 a citovaná judikatúra). V týchto rozsudkoch sa potvrdzuje, že článok 67 nariadenia č. 883/2004 sa má vykladať v tom zmysle, že vyžaduje striktnú rovnocennosť výšky rodinných dávok poskytovaných členským štátom pracovníkom, ktorých rodinní príslušníci majú bydlisko v tomto členskom štáte, a dávok poskytovaných pracovníkom, ktorých rodinní príslušníci majú bydlisko v inom členskom štáte. Rozdiely v kúpnej sile nemôžu odôvodniť vyplácanie odlišnej výšky dávok osobám, ktoré patria do prvej z týchto kategórií.
(
36
)	Pozri napríklad analogicky rozsudok zo 14. decembra 2004, Swedish Match (C‑210/03, EU:C:2004:802, bod 70 a citovaná judikatúra).
(
37
)	Pozri analogicky rozsudok z 18. novembra 2010, Kleist (C‑356/09, EU:C:2010:703, bod 34 a citovaná judikatúra).
(
38
)	Pozri analogicky rozsudky zo 14. februára 1995, Schumacker (C‑279/93, EU:C:1995:31, body 26 až 29 a 39 a citovaná judikatúra), a z 23. mája 1996, O’Flynn (C‑237/94, EU:C:1996:206, body 18 až 23 a citovaná judikatúra).
(
39
)	Pozri analogicky judikatúru citovanú v poznámke pod čiarou 28 vyššie; rozsudok z 20. marca 2001, Fahmi a Esmoris Cerdeiro‑Pinedo Amado (C‑33/99, EU:C:2001:176, body 56 až 58 a citovaná judikatúra), a uznesenie zo 17. apríla 2007, El Youssfi (C‑276/06, EU:C:2007:215, bod 69 a citovaná judikatúra).
(
40
)	Pozri analogicky rozsudok z 27. septembra 2001, Gloszczuk (C‑63/99, EU:C:2001:488, bod 56).
(
41
)	Podľa informácií dostupných na webovom sídle SVB predstavovala maximálna čistá výška tejto dávky v prvých šiestich mesiacoch roka 2023 približne sumu 1000 eur mesačne.
(
42
)	V návrhu na začatie prejudiciálneho konania nie sú žiadne indície toho, že by predmetné zníženie náležite neodrážalo rozdiel v životných nákladoch v Holandsku a Alžírsku. Indexy nákladov sa líšia v závislosti od použitého zdroja. Podľa databázy Worlddata sa Holandsko nedávno umiestnilo na 23. mieste s indexom nákladov (v porovnaní so Spojenými štátmi americkými) 90,0, zatiaľ čo Alžírsko sa umiestnilo na 87. mieste s indexom nákladov 28,8.