62024CO0454(03)
UZNESENIE PREDSEDU SÚDNEHO DVORA
z 30. júna 2025 (
*1
)
„Odvolanie – Vedľajšie účastníctvo – Článok 40 druhý odsek Štatútu Súdneho dvora Európskej únie – Oprávnený záujem na rozhodnutí veci – Zamietnutie“
Vo veci C‑454/24 P,
ktorej predmetom je odvolanie podľa článku 56 Štatútu Súdneho dvora Európskej únie, podané 26. júna 2024,
Jednotná rada pre riešenie krízových situácií (SRB), v zastúpení: pôvodne D. Ceran, C. De Falco, H. Ehlers a K.‑Ph. Wojcik, neskôr D. Ceran, C. De Falco a H. Ehlers, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci H.‑G. Kamann, Rechtsanwalt, a F. Louis, avocat,
odvolateľka,
ktorú v konaní podporuje:
Európska komisia, v zastúpení: C. Auvret a D. Triantafyllou, splnomocnení zástupcovia,
vedľajšia účastníčka konania v odvolacom konaní,
ďalší účastníci konania:
Dexia SA, v zastúpení: H. Gilliams, advocaat, a J.‑M. Gollier, avocat,
žalobkyňa v prvostupňovom konaní,
ktorú v konaní podporujú:
Bundesverband deutscher Banken eV, so sídlom v Berlíne (Nemecko), v zastúpení H. Berger, Rechtsanwalt, A. Komninos, dikigoros, a M. Weber, Rechtsanwalt,
Fédération bancaire française, so sídlom v Paríži (Francúzsko), v zastúpení: C. Duriez, A. Gosset‑Grainville a M. Trabucchi, avocats,
Österreichischer Sparkassenverband (ÖSPV), so sídlom vo Viedni (Rakúsko), v zastúpení: A. Brenneis, G. Eisenberger a J. Holzmann, Rechtsanwälte,
vedľajšie účastníčky konania v odvolacom konaní,
Európsky parlament, v zastúpení: G. C. Bartram, O. Denkov, J. Etienne, M. Menegatti a L. Visaggio, splnomocnení zástupcovia,
Rada Európskej únie, v zastúpení: J. Bauerschmidt, M. Chavrier, E. d’Ursel a A. Westerhof Löfflerová, splnomocnení zástupcovia,
vedľajší účastníci konania na prvom stupni,
PREDSEDA SÚDNEHO DVORA,
so zreteľom na návrh pána B. Smuldersa, sudcu spravodajcu,
po vypočutí generálneho advokáta M. D. Spielmanna,
vydal toto
Uznesenie
1
Jednotná rada pre riešenie krízových situácií (ďalej len „SRB“) sa svojím odvolaním domáha zrušenia rozsudku Všeobecného súdu Európskej únie z 10. apríla 2024, Dexia/SRB (Príspevky ex ante 2022) (T‑411/22, ďalej len „napadnutý rozsudok“, EU:T:2024:216), ktorým Všeobecný súd zrušil rozhodnutie SRB z 11. apríla 2022 o výpočte príspevkov ex ante na rok 2022 do Jednotného fondu na riešenie krízových situácií (SRF) (SRB/ES/2022/18) (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“), v rozsahu, v akom sa týka úverovej inštitúcie Dexia SA. Posledná uvedená vo svojom vyjadrení k odvolaniu navrhuje jeho zamietnutie.
2
Uzneseniami predsedu Súdneho dvora z 19. decembra 2024, SRB/Dexia (C‑454/24 P, EU:C:2024:1061); z 19. decembra 2024, SRB/Dexia (C‑454/24 P, EU:C:2024:1062), a z 19. decembra 2024, SRB/Dexia (C‑454/24 P, EU:C:2024:1063), boli Fédération bancaire française, Österreichischer Sparkassenverband (ÖSPV) a Bundesverband deutscher Banken eV, v tomto poradí, pripustení ako vedľajšie účastníčky konania na podporu návrhov úverovej inštitúcie Dexia.
3
Podaniami doručenými do kancelárie Súdneho dvora 7., 11. a 13. februára 2025, DZ Bank AG Deutsche Zentral‑Genossenschaftsbank, Frankfurt am Main, Landesbank Baden‑Württemberg a Nordea Bank Oyj požiadali na základe článku 40 druhého odseku Štatútu Súdneho dvora Európskej únie a článku 129 ods. 4 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora o vstup do konania ako vedľajšie účastníčky na podporu návrhov úverovej inštitúcie Dexia.
4
Po tom, čo tajomník Súdneho dvora doručil tieto návrhy na vstup vedľajších účastníčok do konania v súlade s článkom 131 ods. 1 rokovacieho poriadku, ktorý sa na základe jeho článku 190 ods. 1 uplatňuje na odvolacie konanie, SRB, Rada Európskej únie a Európsky parlament podali v stanovenej lehote pripomienky k týmto návrhom, v ktorých s nimi nesúhlasili.
O návrhoch na vstup vedľajšieho účastníka do konania
5
Na úvod je potrebné uviesť, že v prípade návrhov na vstup do konania po uplynutí lehoty uvedenej v článku 190 ods. 2 rokovacieho poriadku je potrebné zohľadniť článok 129 ods. 4 prvú vetu tohto rokovacieho poriadku, ktorý sa uplatní na odvolacie konanie na základe jeho článku 190 ods. 1, ktorý stanovuje, že predseda Súdneho dvora môže zohľadniť návrh na vstup vedľajšieho účastníka do konania podaný po uplynutí tejto lehoty, ak bol podaný pred vydaním rozhodnutia o začatí ústnej časti konania.
6
Keďže v tomto prípade boli návrhy DZ Bank Deutsche Zentral‑Genossenschaftsbank, Frankfurt am Main, Landesbank Baden‑Württemberg a Nordea Bank na vstup do konania podané po uplynutí uvedenej lehoty, ale pred vydaním tohto rozhodnutia, treba ich zohľadniť.
7
DZ Bank Deutsche Zentral‑Genossenschaftsbank, Frankfurt am Main, Landesbank Baden‑Württemberg a Nordea Bank na podporu svojich návrhov na vstup vedľajších účastníkov do konania v podstate uvádzajú, že majú priamy, a nielen iba nepriamy záujem na vyriešení sporu v tejto veci, pretože na rozdiel od navrhovateľov na vstup vedľajších účastníkov do konania, ktorí sú len v analogickej situácii ako strana sporu a uvádzajú rovnaké dôvody a argumenty ako tento účastník konania, sú v rovnakej situácii ako Dexia. Upozorňujú na to, že napadnuté rozhodnutie je adresované aj im a že predmet vecí SRB/Landesbank Baden‑Württemberg (C‑846/24 P), SRB/DZ Hyp (C‑852/24 P) a SRB/Nordea Bank (C‑884/24 P), ktoré sú predmetom odvolacích konaní a v ktorých sú účastníkmi konania, je v podstate totožný s predmetom tejto veci.
8
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že podľa článku 40 druhého odseku Štatútu Súdneho dvora Európskej únie je akákoľvek fyzická alebo právnická osoba, ktorá preukáže oprávnený záujem na rozhodnutí veci prejednávanej Súdnym dvorom, ktorý nie je sporom medzi členskými štátmi, medzi inštitúciami Európskej únie navzájom alebo medzi týmito štátmi na jednej strane a uvedenými inštitúciami na strane druhej, oprávnená vstúpiť do tohto sporu.
9
Podľa ustálenej judikatúry sa pojem „záujem na rozhodnutí veci“ v zmysle tohto ustanovenia musí definovať s ohľadom na predmet veci a musí sa chápať ako priamy a skutočný záujem na rozhodnutí o samotných návrhoch, a nie ako záujem vo vzťahu k uplatneným dôvodom alebo tvrdeniam. Pojem „rozhodnutie vo veci“ totiž odkazuje na požadované konečné rozhodnutie tak, ako bude uvedené vo výroku budúceho rozsudku alebo uznesenia (uznesenie predsedu Súdneho dvora z 29. februára 2024, EDPS/SRB, C‑413/23 P, EU:C:2024:199, bod 8 a citovaná judikatúra).
10
V tejto súvislosti je potrebné predovšetkým overiť, či je osoba, ktorá podáva návrh na vstup do konania ako vedľajší účastník, priamo dotknutá napadnutým aktom a či je jej záujem na rozhodnutí veci istý. Záujem hospodárskeho subjektu na rozhodnutí veci však možno v zásade považovať za dostatočne priamy len v prípade, že je toto rozhodnutie spôsobilé zmeniť právne postavenie osoby, ktorá podáva návrh na vstup do konania ako vedľajší účastník (uznesenie predsedu Súdneho dvora z 26. septembra 2024, Air France‑KLM a Air France/Ryanair a Malta Air, C‑192/24 P, EU:C:2024:811, bod 8 a citovaná judikatúra).
11
Okrem toho právo vstúpiť do konania ako vedľajší účastník vo veci predloženej Súdnemu dvoru musí byť v súlade so zásadou riadneho výkonu spravodlivosti. Táto zásada však odôvodňuje, že ak Súdny dvor prejednáva obzvlášť veľký počet vecí týkajúcich sa rovnakých alebo vnútorne prepojených právnych otázok, môže spomedzi týchto vecí určiť jednu alebo viacero „pilotných“ vecí a prerušiť všetky ostatné veci podľa článku 55 ods. 1 písm. b) rokovacieho poriadku až do svojho rozhodnutia alebo svojich rozhodnutí, ktorými ukončí konanie v tejto pilotnej veci alebo v týchto pilotných veciach. Určenie pilotných vecí spolu s prerušením iných vecí týkajúcich sa neoddeliteľne prepojených alebo dokonca rovnakých právnych otázok značne uľahčuje a urýchľuje ich vybavovanie a znižuje omeškanie, ktoré prejednávanie týchto vecí spôsobuje, v kontexte všetkých ostatných vecí, ktoré sú tiež predmetom konania pred Súdnym dvorom.
12
Z uvedeného vyplýva, že účastníci konania vo veciach, ktoré boli prerušené po určení jednej pilotnej veci alebo viacerých pilotných veciach Všeobecným súdom alebo Súdnym dvorom, nie sú v zásade oprávnení na základe tejto samotnej skutočnosti vstúpiť do konania ako vedľajší účastníci v tejto pilotnej veci alebo v týchto pilotných veciach. Umožniť týmto účastníkom konania vstúpiť do konania ako vedľajší účastníci len na základe toho, že ich vec bola prerušená po určení pilotnej veci, by bolo v rozpore s účelom takéhoto určenia, ktorým je uľahčiť Súdnemu dvoru vybavovanie veľkého počtu vecí s cieľom zabezpečiť riadny výkon spravodlivosti (pozri v tomto zmysle uznesenie predsedu Súdneho dvora z 30. apríla 2020, Komisia/HSBC Holdings a i., C‑806/19 P, EU:C:2020:364, bod 22 a citovanú judikatúru).
13
Určenie pilotných vecí Všeobecným súdom alebo Súdnym dvorom neznamená porušenie práva na spravodlivý proces prináležiaceho účastníkom konania, ktorých veci boli po tomto určení prerušené. V prejednávanej veci sa právo DZ Bank Deutsche Zentral‑Genossenschaftsbank, Frankfurt am Main, Landesbank Baden‑Württemberg a Nordea Bank domáhať sa svojich práv a uvádzať svoje argumenty, ako vyplýva z článku 47 Charty základných práv Európskej únie, a najmä zo záruk obsiahnutých v práve na účinný prostriedok nápravy zakotvenom v tomto ustanovení, je dostatočne zaručené ich postavením účastníkov samostatných odvolacích konaní v spojených veciach SRB/Landesbank Baden‑Württemberg (C‑846/24 P), SRB/DZ Hyp (C‑852/24 P) a SRB/Nordea Bank (C‑884/24 P) (pozri v tomto zmysle uznesenie predsedu Súdneho dvora z 30. apríla 2020, Komisia/HSBC Holdings a i., C‑806/19 P, EU:C:2020:364, bod 21, ako aj citovanú judikatúru).
14
V prejednávanej veci z odvolania SRB vyplýva, že sa ním domáhala najmä zrušenia napadnutého rozsudku a zamietnutia žaloby o neplatnosť podanej úverovou inštitúciou Dexia, subsidiárne vrátenia veci Všeobecnému súdu a subsidiárne v druhom rade zachovania účinkov napadnutého rozhodnutia až do prijatia nového rozhodnutia najneskôr do šiestich mesiacov od vyhlásenia rozsudku Súdneho dvora. Dexia vo svojom vyjadrení k odvolaniu navrhla jeho zamietnutie.
15
Bez ohľadu na to, či Súdny dvor odvolaniu vyhovie, alebo ho zamietne, riešenie sporu, ktoré bude uvedené vo výroku tohto rozsudku, nebude samo osebe môcť priamo zmeniť právne postavenie DZ Bank Deutsche Zentral‑Genossenschaftsbank, Frankfurt am Main, Landesbank Baden‑Württemberg alebo Nordea Bank, keďže toto riešenie sa bude týkať len zákonnosti napadnutého rozsudku, ktorým Všeobecný súd zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom sa týkalo príspevku ex ante do SRF na rok 2022 splatného úverovou inštitúciou Dexia. Napadnuté rozhodnutie, hoci bolo vypracované a uverejnené vo forme jediného rozhodnutia, treba analyzovať ako súbor jednotlivých rozhodnutí týkajúcich sa príspevkov ex ante do fondu SRF na rok 2022, ktoré majú zaplatiť jednotlivé finančné inštitúcie uvedené v tomto rozhodnutí (pozri analogicky rozsudok zo 14. septembra 1999, Komisia/AssiDomän Kraft Products a i., C‑310/97 P, EU:C:1999:407, bod 18).
16
Teda na rozdiel od situácie, keď cieľom samostatnej žaloby podanej osobou navrhujúcou vedľajšie účastníctvo je zrušenie toho istého aktu, ktorý je predmetom sporu, do ktorého chce táto osoba vstúpiť (pozri napríklad a analogicky uznesenie predsedu Súdneho dvora z 21. decembra 2016, Komisia/Španielsko a i., C‑128/16 P, EU:C:2016:1007, body 13 až 15), rozhodnutie Súdneho dvora, ktorým by sa potvrdilo zrušenie napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom sa týka príspevku ex ante do SRF na rok 2022, ktorý má zaplatiť Dexia, by nemalo za následok nadobudnutie právoplatnosti tohto zrušenia ex tunc a erga omnes rozhodnutí SRB týkajúcich sa ex ante príspevkov do SRF na rok 2022 iných inštitúcií ako úverovej inštitúcie Dexia, hoci tieto posledné rozhodnutia a rozhodnutie týkajúce sa príspevku, ktorý má zaplatiť posledná uvedená, boli vypracované a uverejnené vo forme jedného rozhodnutia.
17
V dôsledku toho vyriešenie sporu v prejednávanej veci samo osebe neovplyvní zákonnosť rozsudkov Všeobecného súdu z 23. októbra 2024, Landesbank Baden‑Württemberg/SRB (Príspevky ex ante na rok 2022) (T‑396/22, EU:T:2024:734); z 23. októbra 2024, DZ Bank/SRB (Príspevky ex ante na rok 2022) (T‑401/22, EU:T:2024:739); z 23. októbra 2024, DZ Bank/SRB (Príspevky ex ante na rok 2022) (T‑403/22, EU:T:2024:741), a z 23. októbra 2024, Nordea Bank/SRB (Príspevky ex ante na rok 2022) (T‑430/22, EU:T:2024:743), ktorými sa zrušili rozhodnutia SRF týkajúce sa príspevkov do SRF vo vzťahu k DZ Bank Deutsche Zentral‑Genossenschaftsbank, Frankfurt am Main, Landesbank Baden‑Württemberg a Nordea Bank. Z rovnakých dôvodov toto riešenie nebude mať vplyv na platnosť uznesení Všeobecného súdu zo 6. augusta 2024, DZ Bank/SRB (T‑484/23, EU:T:2024:525); zo 6. augusta 2024, Nordea Bank/SRB (T‑412/23, EU:T:2024:526), a zo 6. augusta 2024, Landesbank Baden‑Württemberg/SRB (T‑441/23, EU:T:2024:555), ktorými sa zrušilo rozhodnutie SRB z 2. mája 2023 o výpočte príspevkov ex ante na rok 2023 do SRF (SRB/ES/2023/23), pokiaľ ide o DZ Bank Deutsche Zentral‑Genossenschaftsbank, Frankfurt am Main, Landesbank Baden‑Württemberg a Nordea Bank.
18
DZ Bank Deutsche Zentral‑Genossenschaftsbank, Frankfurt am Main, Landesbank Baden‑Württemberg a Nordea Bank svojimi návrhmi na vstup do konania ako vedľajšie účastníčky bránia svoju vlastnú situáciu, ktorá je síce porovnateľná so situáciou úverovej inštitúcie Dexia, ale právne sa od nej odlišuje. Záujem, ktorý obhajujú, totiž spočíva v preukázaní, že zrušenie rozhodnutí SRB týkajúcich sa ich ex ante príspevkov do SRF na rok 2022 Súdnym dvorom je opodstatnené, a nie zrušenie rozhodnutia SRB týkajúceho sa príspevku úverovej inštitúcie Dexia.
19
Okrem toho z argumentov DZ Bank Deutsche Zentral‑Genossenschaftsbank, Frankfurt am Main, Landesbank Baden‑Württemberg a Nordea Bank vyplýva, že ich údajný záujem na vyriešení tohto sporu sa v skutočnosti týka úvah Všeobecného súdu v súvislosti s výkladom článku 70 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 806/2014 z 15. júla 2014, ktorým sa stanovujú jednotné pravidlá a jednotný postup riešenia krízových situácií úverových inštitúcií a určitých investičných spoločností v rámci jednotného mechanizmu riešenia krízových situácií a jednotného fondu na riešenie krízových situácií bánk a ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 1093/2010 (Ú. v. EÚ L 225, 2014, s. 1), a nie vyriešenia sporu ako takého. Takýto záujem však nepostačuje na preukázanie existencie záujmu na vyriešení sporu v zmysle judikatúry uvedenej v bode 9 tohto uznesenia.
20
Okrem toho, ak by sa umožnilo DZ Bank Deutsche Zentral‑Genossenschaftsbank, Frankfurt am Main, Landesbank Baden‑Württemberg a Nordea Bank vstúpiť do konania v tejto veci, spochybnil by sa potrebný účinok voľby Súdneho dvora v záujme riadneho výkonu spravodlivosti, ktorá spočíva v tom, že z viac ako 70 odvolaní podaných SRB, Radou a úverovými alebo investičnými inštitúciami proti rozhodnutiam Všeobecného súdu, ktorými boli z veľmi podobných dôvodov zrušené rozhodnutia SRB týkajúce sa ex ante príspevkov do SRF na roky 2022 a 2023, sedem vecí ako pilotných vecí, a to prejednávaná vec a veci C‑529/24 P, C‑536/24 P, C‑537/24 P, C‑585/24 P, C‑671/24 P a C‑705/24 P. Ako totiž v podstate vyplýva z bodu 12 tohto uznesenia, ak by každý účastník konania vo veci, ktorá bola prerušená po určení pilotnej veci, mohol vstúpiť do tohto konania z dôvodu tohto prerušenia, určenie pilotnej veci by už nemalo žiadny význam.
21
Z uvedeného vyplýva, že návrhy na vstup DZ Bank Deutsche Zentral‑Genossenschaftsbank, Frankfurt am Main, Landesbank Baden‑Württemberg a Nordea Bank do konania ako vedľajšie účastníčky treba zamietnuť.
O trovách
22
Podľa článku 138 ods. 1 rokovacieho poriadku uplatniteľného na konanie o odvolaní na základe článku 184 ods. 1 uvedeného rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté.
23
Keďže SRB navrhla uložiť DZ Bank Deutsche Zentral‑Genossenschaftsbank, Frankfurt am Main, Landesbank Baden‑Württemberg a Nordea Bank povinnosť nahradiť trovy konania a tieto banky nemali vo svojich návrhoch na vstup do konania úspech, je opodstatnené rozhodnúť, že znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť aj trovy konania, ktoré vznikli SRB v súvislosti s týmito návrhmi.
24
Keďže Parlament a Rada nežiadali náhradu trov konania, treba rozhodnúť, že znášajú svoje vlastné trovy konania súvisiace s ich návrhmi na vstup do konania.
Z týchto dôvodov predseda Súdneho dvora nariadil:
1.
Návrhy na vstup do konania podané finančnými inštitúciami DZ Bank AG Deutsche Zentral‑Genossenschaftsbank, Frankfurt am Main, Landesbank Baden‑Württemberg a Nordea Bank Oyj sa zamietajú.
2.
DZ Bank AG Deutsche Zentral‑Genossenschaftsbank, Frankfurt am Main, Landesbank Baden‑Württemberg a Nordea Bank Oyj znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Jednotnej rade pre riešenie krízových situácií (SRB).
3.
Európsky parlament a Rada Európskej únie znášajú svoje vlastné trovy konania.
Podpis
(
*1
)	Jazyk konania: francúzština.