Predbežné znenie
NÁVRHY
GENERÁLNEHO
ADVOKÁTA
JEAN
RICHARD
DE
LA
TOUR
prednesené
4. septembra
2025(1)
Vec C‑81/24 [Jenec](i)
L. H.
proti
OTP banka d.d., predtým NOVA KREDITNA BANKA MARIBOR
[návrh
na
začatie
prejudiciálneho
konania,
ktorý
podal
Okrajno
sodišče v Mariboru
(Okresný
súd
Maribor,
Slovinsko)]
„ Návrh
na
začatie
prejudiciálneho
konania – Aproximácia
právnych
predpisov – Finančné
služby – Pranie
špinavých
peňazí a financovanie
terorizmu – Smernica 2014/92/EÚ – Smernica
(EÚ)
2015/849 – Spotrebiteľ
uvedený
na
zozname
Úradu
pre
kontrolu
zahraničných
aktív
(OFAC) – Odmietnutie
banky
vykonať
platbu a zamietnutie
žiadosti o zriadenie
platobného
účtu
so
základnými
funkciami “
I.      Úvod
1.        Ako
skĺbiť
právo
na
bankový
účet s pravidlami
boja
proti
praniu
špinavých
peňazí?
2.        Smernica
2014/92/EÚ(2) stanovuje
právo
na
platobný
účet s cieľom
podporiť
inklúziu,
pokiaľ
nie
sú
porušené
ustanovenia o predchádzaní
praniu
špinavých
peňazí a boji
proti
financovaniu
terorizmu.
Smernica
(EÚ)
2015/849(3) pritom
stanovuje
zásady
hodnotenia
rizík,
identifikácie
klientov a ich
konečných
užívateľov
výhod a overovania
ich
totožnosti,
ako
aj
vykonávania
opatrení
povinnej
starostlivosti
na
začiatku a počas
celého
obchodného
vzťahu s cieľom
predchádzať
využívaniu
finančného
systému
na
účely
prania
špinavých
peňazí
alebo
financovania
terorizmu.
3.        Od
okamihu,
keď
sa
právna
úprava v oblasti
boja
proti
praniu
špinavých
peňazí
zakladá
na
holistickom
prístupe
založenom
na
hodnotení
rizík,
vzniká
otázka,
ako
riešiť
špecifický
prípad,
keď
sa
spotrebiteľovi,
ktorý
žiada o zriadenie
platobného
účtu
so
základnými
funkciami,
zamietne
zriadenie
tohto
účtu z dôvodu
jeho
zaradenia
do
sankčného
zoznamu
zostaveného
treťou
krajinou,
hoci
nebol
nikde
na
svete
právoplatne
odsúdený
za
trestné
činy,
ktoré
odôvodňovali
toto
zaradenie
do
tohto
zoznamu,
ani
proti
nemu
neboli
prijaté
nijaké
reštriktívne
opatrenia
zo
strany
jeho
členského
štátu,
Európskej
únie
alebo
medzinárodnej
organizácie,
ktorej
je
dotknutý
členský
štát
alebo
Únia
členom.
4.        Na
žiadosť
Súdneho
dvora
sa
vo
svojich
návrhoch
zameriam
na
prvú
otázku,
ktorú
položil
Okrajno
sodišče v Mariboru
(Okresný
súd
Maribor,
Slovinsko),
ktorý
sa
pýta,
či
článok 16
ods. 4
smernice 2014/92 v spojení
so
smernicou 2015/849
možno
vykladať v tom
zmysle,
že
umožňuje
členským
štátom
požadovať,
aby
banky
zamietli
žiadosť
spotrebiteľa o zriadenie
platobného
účtu
so
základnými
funkciami z dôvodu,
že
je
zaradený
do
zoznamu
Office
of
Foreign
Assets
Control
(OFAC)
[Úrad
pre
kontrolu
zahraničných
aktív
(OFAC),
Spojené
štáty
americké],
ktorý
podlieha
United
States
Department
of
the
Treasury
(Ministerstvo
financií
Spojených
štátov
amerických).
II.    Právny rámec
A.      Právo Únie
1.      Smernica 2014/92
5.        Odôvodnenia
34,
37 a 47
smernice
2014/92
stanovujú:
„(34)      …
Je
dôležité,
aby
úverové
inštitúcie
zabezpečili,
aby
ich
zákazníci
nepoužívali
finančný
systém
na
nelegálne
účely,
ako
je
napríklad
podvod,
pranie
špinavých
peňazí
alebo
financovanie
terorizmu,
zároveň
by
však
nemali
vytvárať
prekážky
pre
spotrebiteľov,
ktorí
chcú
využívať
výhody
vnútorného
trhu
cezhraničným
zriadením a používaním
platobných
účtov. Z tohto
dôvodu
by
sa
ustanovenia
smernice
[2005/60/ES(4)]
nemali
používať
ako
dôvod
na
odmietnutie
obchodne
menej
atraktívnych
spotrebiteľov.
…
(37)      Členské
štáty
by
mali
mať
možnosť
pri
plnom
dodržiavaní
základných
slobôd
zaručených
zmluvami
požadovať
od
spotrebiteľov,
ktorí
si
želajú
zriadiť
platobný
účet
so
základnými
funkciami
na
ich
území,
aby
preukázali,
že
oň
majú
skutočný
záujem.
Bez
toho,
aby
boli
dotknuté
požiadavky
prijaté v súlade
so
smernicou
2005/60/ES
na
predchádzanie
praniu
špinavých
peňazí,
nemala
by
sa
na
preukázanie
takéhoto
skutočného
záujmu
požadovať
fyzická
prítomnosť v priestoroch
úverových
inštitúcií.
…
(47)      Úverové
inštitúcie
by
mali
odmietnuť
zriadiť
platobný
účet
so
základnými
funkciami
alebo
by
mali
ukončiť
zmluvu
týkajúcu
sa
platobného
účtu
so
základnými
funkciami
len
za
osobitných
okolností,
ako
je
nedodržiavanie
právnych
predpisov
týkajúcich
sa
prania
špinavých
peňazí a financovania
terorizmu
alebo
predchádzania
trestným
činom a ich
vyšetrovania.
Dokonca
aj v týchto
prípadoch
môže
byť
odmietnutie
odôvodnené
len
vtedy,
ak
spotrebiteľ
nedodržiava
uvedené
právne
predpisy, a nie z dôvodu,
že
postup
na
zistenie
súladu s právnymi
predpismi
je
neprimerane
náročný
alebo
nákladný.
Mohli
by
však
nastať
situácie,
keď
spotrebiteľ
zneužíva
svoje
právo
na
zriadenie a používanie
platobného
účtu
so
základnými
funkciami.
Napríklad,
členský
štát
by
mal
mať
možnosť
povoliť
úverovým
inštitúciám,
aby
prijali
opatrenia
proti
spotrebiteľom,
ktorí
spáchali
trestný
čin,
ako
napríklad
závažný
podvod
voči
úverovej
inštitúcii, s cieľom
zabrániť
tomu,
aby
sa
takýto
trestný
čin
zopakoval.
Takéto
opatrenia
môžu
zahŕňať
napríklad
obmedzenie
prístupu
daného
spotrebiteľa k platobnému
účtu
so
základnými
funkciami
na
určité
obdobie.
Okrem
toho
môžu
nastať
situácie, v ktorých
bude
možno
nutné
najprv
zamietnuť
žiadosť o platobný
účet s cieľom
určiť
spotrebiteľov,
ktorí
by
mohli
účet
používať
za
výhodnejších
podmienok. V takomto
prípade
by
úverová
inštitúcia
mala
oznámiť
spotrebiteľovi,
že
na
získanie
bezplatného
prístupu k platobnému
účtu
so
základnými
funkciami
môže
využiť
osobitný
mechanizmus v prípade
zamietnutia
žiadosti o platobný
účet,
za
ktorý
sa
účtuje
poplatok,
ako
sa
uvádza v tejto
smernici.
Obidva
takéto
ďalšie
prípady
by
však
mali
byť
obmedzené,
konkrétne a založené
na
presne
určených
ustanoveniach
vnútroštátneho
práva.
Pri
stanovení
ďalších
prípadov, v ktorých
úverové
inštitúcie
môžu
odmietnuť
ponúknuť
platobné
účty
spotrebiteľom,
by
členské
štáty
mali
mať
možnosť
zahrnúť,
okrem
iného,
dôvody
verejnej
bezpečnosti
alebo
verejného
poriadku.“
6.        Článok 16 ods. 1
až
4 a ods. 7
smernice
2014/92
stanovuje:
„1.      Členské
štáty
zabezpečia,
aby
platobné
účty
so
základnými
funkciami
ponúkali
spotrebiteľom
všetky
úverové
inštitúcie
alebo
dostatočný
počet
úverových
inštitúcií,
aby
sa k nim
zaručil
prístup
pre
všetkých
spotrebiteľov
na
ich
území a aby
sa
zabránilo
narušeniu
hospodárskej
súťaže.
…
2.      Členské
štáty
zabezpečia,
aby
spotrebitelia,
ktorí
majú
riadny
pobyt v Únii,
vrátane
spotrebiteľov
bez
stálej
adresy a žiadateľov o azyl a spotrebitelia,
ktorým
nebolo
udelené
povolenie
na
pobyt,
ale
ktorých
vyhostenie
nie
je
možné z právnych
alebo
faktických
dôvodov,
mali
právo
na
zriadenie a používanie
platobného
účtu
so
základnými
funkciami u úverových
inštitúcií
nachádzajúcich
sa
na
ich
území.
Toto
právo
sa
uplatňuje
bez
ohľadu
na
miesto
pobytu
spotrebiteľa.
Členské
štáty
môžu
pri
plnom
dodržiavaní
základných
slobôd
zaručených
zmluvami
požadovať
od
spotrebiteľov,
ktorí
si
želajú
zriadiť
platobný
účet
so
základnými
funkciami
na
ich
území,
aby
preukázali,
že
oň
majú
skutočný
záujem.
Členské
štáty
zabezpečia,
aby
uplatňovanie
tohto
práva
nebolo
pre
spotrebiteľa
príliš
zložité
alebo
zaťažujúce.
3.      Členské
štáty
zabezpečia,
aby
úverové
inštitúcie
ponúkajúce
platobné
účty
so
základnými
funkciami
zriadili
platobný
účet
so základnými
funkciami
alebo
zamietli
žiadosť
spotrebiteľa o platobný
účet
so
základnými
funkciami v každom
prípade
bezodkladne a najneskôr
do
10
pracovných
dní
po
prijatí
úplnej
žiadosti.
4.      Členské
štáty
zabezpečia,
aby
úverové
inštitúcie
zamietli
žiadosť o platobný
účet
so
základnými
funkciami,
ak
by
zriadenie
takéhoto
účtu
viedlo k porušeniu
ustanovení o predchádzaní
praniu
špinavých
peňazí a boji
proti
financovaniu
terorizmu
ustanovenými v smernici
[2005/60].
…
7.      Členské
štáty
zabezpečia,
aby v prípadoch
uvedených v odsek[u]
4…
úverová
inštitúcia
po
tom,
čo
prijme
rozhodnutie,
bezodkladne
písomne a bezplatne
informovala
spotrebiteľa o zamietnutí a konkrétnych
dôvodoch
tohto
zamietnutia,
pokiaľ
by
toto
zverejnenie
nebolo v rozpore s cieľmi
národnej
bezpečnosti,
verejným
poriadkom
alebo
smernicou
2005/60/ES. V prípade
zamietnutia
úverová
inštitúcia
informuje
spotrebiteľa o postupe
podania
sťažnosti
proti
zamietnutiu a o jeho
práve
kontaktovať
relevantný
príslušný
orgán a určený
orgán
na
alternatívne
riešenie
sporov a poskytne
príslušné
kontaktné
údaje.“
2.      Smernica 2015/849
7.        Odôvodnenie
22
smernice
2015/849
stanovuje:
„Riziko
prania
špinavých
peňazí a financovania
terorizmu
nie
je
vo
všetkých
prípadoch
rovnaké. Z toho
dôvodu
by
sa
mal
používať
holistický
prístup
založený
na
hodnotení
rizík.
Pre
členské
štáty a povinné
subjekty
nie
je
prístup
založený
na
hodnotení
rizík
neprimerane
liberálnou
možnosťou.
Zahŕňa
využívanie
rozhodovania
sa
na
základe
dôkazov s cieľom
účinnejšie
sa
zamerať
na
riziká
prania
špinavých
peňazí a financovania
terorizmu,
ktorým
čelí
Únia a subjekty,
ktoré v nej
fungujú.“
8.        Článok 1 ods. 1
tejto
smernice
stanovuje:
„Táto
smernica
má
za
cieľ
zabrániť
používaniu
finančného
systému
Únie
na
účely
prania
špinavých
peňazí a financovania
terorizmu.“
9.        Článok 8 uvedenej
smernice
znie:
„1.      Členské
štáty
zabezpečia,
aby
povinné
subjekty
prijali
potrebné
kroky
na
určenie a hodnotenie
rizík
prania
špinavých
peňazí a financovania
terorizmu, a zároveň
zohľadnia
rizikové
faktory
vrátane
tých,
ktoré
súvisia s ich
klientmi,
krajinami
alebo
geografickými
oblasťami,
produktmi,
službami,
transakciami
alebo
distribučnými
kanálmi.
Tieto
kroky
musia
byť
primerané
povahe a veľkosti
povinných
subjektov.
2.      Hodnotenia
rizík
uvedené v odseku
1
sa
zaznamenávajú,
aktualizujú a sprístupňujú
relevantným
príslušným
orgánom a dotknutým
samoregulačným
orgánom.
Príslušné
orgány
môžu
rozhodnúť,
že
samostatné
zdokumentované
hodnotenie
rizík
nie
je
potrebné,
ak
špecifické
riziká
vyplývajúce z povahy
daného
sektora
sú
jasné a zrozumiteľné.
3.      Členské
štáty
zabezpečia,
aby
povinné
subjekty
mali
politiky,
kontroly a postupy
na
účinné
zmiernenie a riadenie
rizík v súvislosti s praním
špinavých
peňazí a financovaním
terorizmu,
zistených
na
úrovni
Únie,
členského
štátu a povinného
subjektu.
Tieto
politiky,
kontroly a postupy
musia
byť
primerané
povahe a veľkosti
povinných
subjektov.
4.      Politiky,
kontroly a postupy
uvedené v odseku
3
zahŕňajú:
a)      vypracovanie
vnútorných
politík,
kontrol a postupov
vrátane
vzorových
postupov
riadenia
rizík,
povinnej
starostlivosti
vo vzťahu
ku
klientovi,
ohlasovania,
vedenia
záznamov,
vnútornej
kontroly,
riadenia
dodržiavania
súladu
aj
vtedy,
ak
je
to
vhodné
vzhľadom
na
veľkosť a povahu
podnikateľského
subjektu,
vymenovania
pracovníka
zodpovedného
za
dodržiavanie
súladu s predpismi
na
riadiacej
úrovni, a preverovania
zamestnancov;
b)      v prípade,
že
je
to
vhodné
so
zreteľom
na
veľkosť a povahu
podnikateľského
subjektu,
nezávislú
funkciu
auditu
na
posúdenie
vnútorných
politík,
kontrol a postupov
uvedených v písmene
a).
5.      Členské
štáty
vyžadujú,
aby
povinné
subjekty
získali
pre
politiky,
kontroly a postupy,
ktoré
zavádzajú,
súhlas
od
svojho
vrcholového
manažmentu a v prípade
potreby
monitorujú a podporujú
prijaté
opatrenia.“
10.      Podľa článku 13
smernice
2015/849:
„1.      Opatrenia
povinnej
starostlivosti
vo
vzťahu
ku
klientovi
zahŕňajú:
a)      identifikáciu
klienta a overenie
jeho
totožnosti
na
základe
dokumentov,
údajov
alebo
informácií
získaných z dôveryhodného a nezávislého
zdroja…;
b)      identifikáciu
konečného
užívateľa
výhod a prijatie
primeraných
opatrení
na
overenie
totožnosti
tejto
osoby
tak,
aby
bol
povinný
subjekt
presvedčený,
že
vie,
kto
je
konečný
užívateľ
výhod,
vrátane,
pokiaľ
ide o právnické
osoby,
správu
zvereného
majetku,
obchodné
spoločnosti,
nadácie a podobné
právne
štruktúry,
prijatie
primeraných
opatrení
na
pochopenie
vlastníckej
štruktúry
klienta a štruktúry
kontroly
nad
klientom.
…;
c)      posúdenie a v prípade
potreby
získanie
informácií o účele a plánovanej
povahe
obchodného
vzťahu;
d)      vykonávanie
priebežného
monitorovania
obchodného
vzťahu
vrátane
preskúmania
transakcií
vykonaných v priebehu
trvania
tohto
vzťahu,
aby
sa
zabezpečilo,
že
vykonávané
transakcie
sú v súlade s poznatkami
povinného
subjektu o klientovi,
obchodnom a rizikovom
profile
vrátane,
ak
je
to
potrebné,
zdroja
finančných
prostriedkov a zabezpečenia
aktualizácie
dokumentov,
údajov
alebo
informácií,
ktoré
majú k dispozícii.
…
2.      Členské
štáty
zabezpečia,
aby
povinné
subjekty
uplatňovali
všetky
požiadavky
povinnej
starostlivosti
vo
vzťahu
ku
klientovi
ustanovené v odseku
1.
Povinné
subjekty
však
môžu
stanoviť
rozsah
týchto
opatrení
na
základe
hodnotenia
rizík.
3.      Členské
štáty
vyžadujú,
aby
povinné
subjekty
pri
hodnotení
rizík
prania
špinavých
peňazí a financovania
terorizmu
zohľadnili
aspoň
premenné
faktory
stanovené v prílohe I.
4.      Členské štáty zabezpečia, aby povinné subjekty boli schopné preukázať príslušným orgánom alebo samoregulačným orgánom, že so zreteľom na zistené riziká prania špinavých peňazí a financovania terorizmu sú dané opatrenia vhodné.
…“
11.      Článok 14 ods. 4
prvý
pododsek
tejto
smernice
stanovuje:
„V prípade,
že
povinný
subjekt
nie
je
schopný
splniť
požiadavky
na
povinnú
starostlivosť
vo
vzťahu
ku
klientovi
stanovené v článku 13
ods. 1
prvom
pododseku písm. a),
b)
alebo
c),
členské
štáty
vyžadujú,
aby
nesmel
vykonať
transakciu
prostredníctvom
bankového
účtu,
založiť
obchodný
vzťah
ani
vykonať
transakciu, a aby
ukončil
obchodný
vzťah a zvážil
predloženie
hlásenia o podozrivej
transakcii
FIU
vo
vzťahu
ku
klientovi v súlade s článkom 33.“
12.      Článok 48 ods. 8
uvedenej
smernice
stanovuje:
„Členské
štáty
zabezpečia,
aby
príslušné
orgány
zohľadnili
mieru
voľného
uváženia,
ktorá
bola
priznaná
povinnému
subjektu, a primerane
preskúmali
hodnotenia
rizík,
ktoré
súvisia s touto
mierou
voľného
uváženia, a primeranosť a vykonávanie
jeho
vnútorných
politík,
kontrol a postupov.“
3.      Usmernenia Európskeho orgánu pre bankovníctvo (EBA) týkajúce sa rizikových faktorov spojených s praním špinavých peňazí a financovaním terorizmu
13.      Usmernenie
1
uvedené v usmerneniach
EBA z 1. marca 2021
podľa článkov 17 a 18 ods. 4
smernice
[2015/849]
týkajúcich
sa
povinnej
starostlivosti
vo
vzťahu
ku
klientovi a faktorov,
ktoré
by
úverové a finančné
inštitúcie
mali
zvážiť
pri
hodnotení
rizika
prania
špinavých
peňazí a financovania
terorizmu
spojeného s jednotlivými
obchodnými
vzťahmi a príležitostnými
transakciami
(„usmernenia
týkajúce
sa
rizikových
faktorov
spojených s praním
špinavých
peňazí a financovaním
terorizmu“),
ktorými
sa
zrušujú a nahrádzajú
usmernenia JC/2017/37(5),
ktoré
má
názov
„Hodnotenia
rizík:
kľúčové
zásady
pre
všetky
spoločnosti“, v bode 1.30. písm. c)
stanovuje:
„Spoločnosti
by
vždy
mali
zvážiť
tieto
zdroje
informácií:
…
c)      informácie
od
vlád,
napríklad
vnútroštátne
hodnotenia
rizík
vypracované
vládami,
politické
vyhlásenia a upozornenia a dôvodové
správy k príslušným
právnym
predpisom.“
14.      Usmernenie
2
EBA,
ktoré
má
názov
„Identifikácia
rizikových
faktorov
prania
špinavých
peňazí a financovania
terorizmu“, v bodoch 2.3. a 2.5.
stanovuje:
„2.3.      Spoločnosti
by
pri
identifikovaní
rizík
spojených s ich
klientmi
vrátane
konečných
užívateľov
výhod
ich
klientov
mali
zvážiť
riziko
súvisiace:
…
b)      s dobrou
povesťou
klienta a konečného
užívateľa
výhod
klienta
…
2.5.      Pri
identifikovaní
rizika
spojeného s dobrou
povesťou
klienta
alebo
konečného
užívateľa
výhod
môžu
byť
relevantné
tieto
rizikové
faktory:
a)      Existujú
negatívne
mediálne
správy
či
iné
relevantné
zdroje
informácií o klientovi,
napríklad
existujú
voči
klientovi
alebo
konečnému
užívateľovi
výhod
podozrenia z trestnej
činnosti
alebo
terorizmu?
Ak
áno,
sú
spoľahlivé a dôveryhodné?
Spoločnosti
by
mali
okrem
iných
úvah
určiť
dôveryhodnosť
tvrdení
na
základe
kvality a nezávislosti
zdroja
údajov a pretrvávanie
oznamovania
týchto
podozrení.
Spoločnosti
by
si
mali
uvedomiť,
že
samotná
neexistencia
trestných
rozsudkov
nemusí
stačiť
na
vyvrátenie
podozrení z protiprávneho
konania.
b)      Má
klient,
konečný
užívateľ
výhod
alebo
ktokoľvek, o kom
je
verejne
známe,
že
je s nimi
úzko
prepojený,
svoj
majetok
zmrazený z dôvodu
správneho
alebo
trestného
konania
či
podozrení z terorizmu
alebo
financovania
terorizmu?
Má
spoločnosť
opodstatnené
dôvody
domnievať
sa,
že
klient
alebo
konečný
užívateľ
výhod
alebo
ktokoľvek, o kom
je
verejne
známe,
že
je s nimi
úzko
prepojený,
bol
niekedy v minulosti
podrobený
zmrazeniu
majetku?
…“
15.      Usmernenie
3
EBA,
ktoré
má
názov
„Hodnotenie
rizika
prania
špinavých
peňazí a financovania
terorizmu“, v bodoch 3.2. a 3.3.
stanovuje
:
„3.2.            Spoločnosti
by
mali
holisticky
posúdiť
rizikové
faktory
prania
špinavých
peňazí a financovania
terorizmu,
ktoré
identifikovali a ktoré
spoločne
budú
určovať
úroveň
rizika
prania
špinavých
peňazí a financovania
terorizmu
súvisiaceho s obchodným
vzťahom,
príležitostnou
transakciou
alebo
ich
podnikaním.
3.3.      Spoločnosti
by
si
mali
uvedomiť,
že
pokiaľ
sa v [smernici 2015/849]
alebo
vo
vnútroštátnych
právnych
predpisoch
neustanovuje
inak,
prítomnosť
izolovaných
rizikových
faktorov
nevyhnutne
neposúva
vzťah
do
vyššej
či
nižšej
rizikovej
kategórie.“
16.      Usmernenie
4
EBA,
ktoré
má
názov
„Opatrenia
povinnej
starostlivosti
vo
vzťahu
ku
klientovi,
ktoré
majú
uplatňovať
všetky
spoločnosti“, v bodoch 4.9.,
4.10. a 4.66.
stanovuje:
„4.9.      De‑risking
znamená,
že
spoločnosti
prijmú
rozhodnutie,
že
už
nebudú
ponúkať
služby
určitým
kategóriám
klientov, s ktorými
sa
spája
vyššie
riziko
prania
špinavých
peňazí a financovania
terorizmu.
Keďže
riziko
spojené s jednotlivými
obchodnými
vzťahmi
bude
rôzne, a to
dokonca
aj v rámci
jednej
kategórie,
uplatňovanie
rizikovo‑orientovaného
prístupu
si
nevyžaduje,
aby
spoločnosti
odmietli
alebo
ukončili
obchodné
vzťahy
so
všetkými
klientmi
určitých
kategórií,
ktoré
sa
považujú
za
kategórie s vyšším
rizikom
prania
špinavých
peňazí a financovania
terorizmu.
Spoločnosti
by
mali
starostlivo
vyvažovať
potrebu
finančnej
inklúzie s potrebou
znižovania
rizika
prania
špinavých
peňazí a financovania
terorizmu.
4.10.      V rámci
toho
by
spoločnosti
mali
zaviesť
primerané
politiky a postupy
citlivé
na
riziko,
aby
zabezpečili,
že
ich
prístup k uplatňovaniu
opatrení
povinnej
starostlivosti
vo
vzťahu
ku klientovi
nepovedie k nadmernému
bráneniu v prístupe
oprávnených
klientov k finančným
službám.
Ak
má
klient
legitímne a dôveryhodné
dôvody,
prečo
nemôže
poskytnúť
doklady
totožnosti v tradičnej
forme,
spoločnosti
by
mali
zvážiť
zmiernenie
rizika
prania
špinavých
peňazí a financovania
terorizmu
inými
spôsobmi,
medzi
ktoré
patrí:
…
b)      ponúkanie
výlučne
základných
finančných
produktov a služieb,
čím
sa
obmedzia
možnosti
zneužívania
týchto
produktov a služieb
ich
používateľmi
na
účely
finančnej
trestnej
činnosti.
Takéto
základné
produkty a služby
takisto
môžu
spoločnostiam
uľahčiť
identifikáciu
neobvyklých
transakcií
alebo
vzorcov
transakcií
vrátane
neplánovaného
použitia
produktu,
no
je
dôležité,
aby
boli
všetky
limity
primerané a neobmedzovali
prístup
klientov k finančným
produktom a službám
bezdôvodne
alebo
zbytočne.
…
4.66.      Spoločnosti
by
nemali
zakladať
obchodný
vzťah,
ak
nemôžu
dodržať
svoje
požiadavky
povinnej
starostlivosti
vo
vzťahu
ku klientovi,
ak
nie
sú
presvedčené,
že
účel a povaha
obchodného
vzťahu
sú
legitímne,
alebo
ak
nie
sú
presvedčené,
že
môžu
účinne
riadiť
riziko
toho,
že
by
mohli
byť
využité
na
účely
prania
špinavých
peňazí a financovania
terorizmu.
Ak
už
taký
obchodný
vzťah
existuje,
spoločnosti
by
ho
mali
ukončiť
alebo
pozastaviť
transakcie
dovtedy,
kým
bude
možné
ho
ukončiť, a to
na
základe
pokynov
od
orgánov
presadzovania
práva,
ak
sa
uplatňujú.“
B.      Slovinské právo
1.      Zákon o platobných službách, službách vydávania elektronických peňazí a platobných systémoch
17.      § 180
ods. 1
Zakon o plačilnih
storitvah,
storitvah
izdajanja
elektronskega
denarja
in
plačilnih
sistemih
(zákon o platobných
službách,
službách
vydávania
elektronických
peňazí a platobných
systémoch)(6) zo 7. februára
2018 v znení
uplatniteľnom
na
spor
vo
veci
samej
stanovuje:
„Spotrebiteľ s oprávneným
pobytom v Európskej
únii,
ktorý
žiada o zriadenie
platobného
účtu
so
základnými
funkciami v Únii
alebo o prístup k takémuto
účtu,
nesmie
byť
vystavený
diskriminácii
zo
strany
banky,
najmä z dôvodov
týkajúcich
sa
štátnej
príslušnosti,
bydliska,
pohlavia,
rasy,
farby
pleti,
etnického
alebo
sociálneho
pôvodu,
genetických
vlastností,
jazyka,
náboženského
vyznania
alebo
presvedčenia,
politických
alebo
iných
názorov,
príslušnosti k národnostnému
spoločenstvu,
príslušnosti k národnostnej
menšine
inej
krajiny,
rodových
pomerov,
rodu,
zdravotného
postihnutia,
staroby, veku
alebo
sexuálnej
orientácie.
Podmienky
uplatniteľné
na
zriadenie
platobného
účtu
so
základnými
funkciami a prístup k nemu
nesmú
byť v nijakom
prípade
neodôvodnene
diskriminačné.“
18.      § 181
tohto
zákona
stanovuje:
„1.      Všetky
banky,
ktoré
vedú
spotrebiteľské
platobné
účty,
sú
povinné
ponúknuť
spotrebiteľom
platobný
účet
so
základnými
funkciami.
…
3.      Spotrebiteľ,
ktorý
má
oprávnený
pobyt v Európskej
únii,
vrátane
spotrebiteľa
bez
stálej
adresy a žiadateľa o azyl,
ako
aj
spotrebiteľa,
ktorému
nebolo
udelené
povolenie
na
pobyt,
ale
ktorého
vyhostenie
nie
je
možné z právnych
alebo
faktických
dôvodov,
má
právo
na
zriadenie a používanie
platobného
účtu
so
základnými
funkciami v banke.
Toto
právo
sa
uplatňuje
bez
ohľadu
na
obvyklý
pobyt
spotrebiteľa.
4.      Banka
upraví
postup
pri
zriaďovaní
platobného
účtu
so
základnými
funkciami
tak,
aby
uplatnenie
tohto
práva
nebolo
pre
spotrebiteľa
nadmerne
náročné
alebo
zaťažujúce.
Banka
zriadi
platobný
účet
so základnými
funkciami
bez
zbytočného
odkladu
alebo
najneskôr
do desiatich
pracovných
dní
od
doručenia
úplnej
žiadosti
spotrebiteľa o zriadenie
platobného
účtu
so
základnými
funkciami.
5.      Lehota
uvedená v predchádzajúcom
odseku
platí
aj v prípade
zamietnutia
žiadosti
spotrebiteľa o zriadenie
platobného
účtu
so základnými
funkciami.
6.      Banka
zamietne
žiadosť
spotrebiteľa o zriadenie
platobného
účtu
so základnými
funkciami,
ak
by
zriadenie
takéhoto
účtu
viedlo k porušeniu
ustanovení
zákona
upravujúceho
predchádzanie
praniu
špinavých
peňazí a financovaniu
terorizmu… V takomto
prípade
banka
koná v súlade
so
zákonom
upravujúcim
oblasť
predchádzania
praniu
špinavých
peňazí a financovaniu
terorizmu.
…
8.      V prípadoch
uvedených v odsekoch
6 a 7
tohto
paragrafu
banka
po prijatí
rozhodnutia o zamietnutí
žiadosti o zriadenie
platobného
účtu
so
základnými
funkciami
bezodkladne
písomne a bezplatne
informuje
spotrebiteľa o zamietnutí
jeho
žiadosti a konkrétnych
dôvodoch
tohto
zamietnutia,
okrem
prípadov,
keď
to
zakazujú
iné
predpisy.
9.      V prípade
zamietnutia
žiadosti o zriadenie
platobného
účtu
so základnými
funkciami
banka
informuje
spotrebiteľa o postupe
podania
sťažnosti
proti
rozhodnutiu o zamietnutí, o práve
informovať
Banko
Slovenije
[Národná
banka
Slovinska] o zamietnutí
žiadosti o zriadenie
platobného
účtu
so
základnými
funkciami,
ako
aj
ako o práve
na
mimosúdne
riešenie
sporov v súlade s § 286
tohto
zákona. V tomto
oznámení
banka
uvedie
aj
príslušné
kontaktné
údaje.
…“
2.      Zákon o predchádzaní praniu špinavých peňazí a financovaniu terorizmu
19.      § 4
ods. 1
bod 1
Zakon o preprečevanju
pranja
denarja
in
financiranja
terorizma
(zákon o predchádzaní
praniu
špinavých
peňazí a financovaniu
terorizmu)(7) zo 4. apríla
2022
stanovuje:
„Banky a ich
pobočky v členských
štátoch,
pobočky
bánk
tretích
štátov a banky
členských
štátov,
ktoré
zriadia
pobočku v Slovinskej
republike,
prijmú
opatrenia
na
odhaľovanie
prania
špinavých
peňazí a financovania
terorizmu a predchádzanie
týmto
javom
stanovené v tomto
zákone
pred
alebo
pri
prijatí,
doručení,
výmene,
úschove,
disponovaní
alebo
inom
nakladaní
týkajúcom
sa
peňažných
súm
alebo
iného
majetku a pri
uzatváraní
obchodných
vzťahov.“
III. Skutkový stav sporu vo veci samej a prejudiciálne otázky
20.      Dňa
22. októbra
2017
sa
žalobca
L. H. pokúsil
zaplatiť
na
čerpacej
stanici
prevodom z účtu
patriaceho
jeho
manželke,
ktorý
je
zriadený v NOVA
KREDITNA
BANKA
MARIBOR
d.d. (ďalej
len
„NKBM“).
Tento
prevod
bol
po
zadaní
jeho
osobných
údajov
do
systému
zablokovaný.
NKBM
odôvodnila
toto
zablokovanie
jeho
manželke
vysvetlením,
že
prijala
súbor
prísnejších
opatrení
na
splnenie
povinností
vyplývajúcich z právnych
predpisov v oblasti
predchádzania
financovaniu
terorizmu a praniu
špinavých
peňazí,
najmä
zákaz
spolupráce s klientom
zaradeným
do
zoznamu
reštriktívnych
opatrení
(Európska
únia,
OFAC,
Organizácia
Spojených
národov,
interný
zoznam).
Ďalšie
interné
dokumenty
NKBM(8) obsahujú
podobné
požiadavky
týkajúce
sa
osôb
zaradených
do
zoznamu
OFAC.
21.      Počas
konania
pred
vnútroštátnym
súdom,
ktoré
žalobca
začal
proti
NKBM s cieľom
dosiahnuť
zriadenie
platobného
účtu
so základnými
funkciami a náhradu
škody,
žalobca
dňa 23. marca 2022
osobne
navštívil
pobočku
NKBM,
aby
požiadal o zriadenie
takéhoto
účtu.
Po
predložení
platného
občianskeho
preukazu
mu
zamestnanec
NKBM
oznámil,
že
systém
neumožňuje
zriadiť
bežný
účet
na
jeho
meno.
Na
jeho
žiadosť o zriadenie
účtu
mu
nebola
do
desiatich
dní
od
podania
tejto
žiadosti
doručená
nijaká
písomná
odpoveď.
22.      Dňa
23. februára
2015
však
Specializirano
državno
tožilstvo
Republike
Slovenije
(Špecializovaná
prokuratúra
Slovinskej
republiky)
ukončila a archivovala
konanie
začaté
proti
žalobcovi,
ktoré
sa
týkalo
rovnakých
trestných
činov,
aké
viedli k vydaniu
medzinárodného
zatykača
na
žalobcu.
Žalobca
nebol
inde
na
svete
odsúdený
za
trestný
čin,
pre
ktorý
je
zaradený
do
zoznamu
OFAC, a Organizácia
Spojených
národov,
Únia
ani
Slovinská
republika
voči
nemu
neprijali
nijaké
reštriktívne
opatrenia.
23.      Vnútroštátny
súd
uvádza,
že
účastníci
konania
sa
nezhodujú v otázke,
či
samotné
zaradenie
do
zoznamu
OFAC
bez
akéhokoľvek
odsúdenia
za
trestný
čin,
pre
ktorý
sa
nachádza v tomto
zozname,
alebo
bez
akéhokoľvek
reštriktívneho
opatrenia
zo
strany
Organizácie
Spojených
národov,
Únie
alebo
členského
štátu
predstavuje
porušenie
ustanovení
týkajúcich
sa
predchádzania
praniu
špinavých
peňazí a financovaniu
terorizmu,
ktoré
môžu
odôvodniť
zamietnutie
žiadosti o zriadenie
platobného
účtu
so
základnými
funkciami.
Dodáva,
že
hoci
toto
zaradenie
predstavuje
osobitnú
okolnosť
odôvodňujúcu
zvýšený
dohľad,
nie
je
jasné,
či
môže
odôvodniť
zamietnutie
žiadosti o zriadenie
platobného
účtu
so
základnými
funkciami.
Za
predpokladu,
že
by
takéto
zamietnutie
bolo
odôvodnené,
sa
vnútroštátny
súd
pýta
na
dodržanie
práva
na
prezumpciu
neviny
chráneného článkom 48
Charty
základných
práv
Európskej
únie(9).
24.      Za
týchto
okolností
Okrajno
sodišče v Mariboru
(Okresný
súd
Maribor)
rozhodol
prerušiť
konanie a položiť
Súdnemu
dvoru
tieto
prejudiciálne
otázky:
„1.      Umožňuje článok 16 ods. 4
smernice
[2014/92]
členským
štátom
požadovať
od
bánk,
aby
zamietli
žiadosť
spotrebiteľa o zriadenie
platobného
účtu
so
základnými
funkciami z dôvodu,
že
tento
spotrebiteľ
je
zaradený
do
zoznamu
OFAC…, a to z dôvodu,
že
zriadenie
takéhoto
účtu
by
predstavovalo
porušenie
ustanovení o predchádzaní
praniu
špinavých
peňazí a financovaniu
terorizmu
uvedených v smernici
[2015/849]?
2.      V prípade
kladnej
odpovede
na
prvú
otázku:
existuje
výnimka v prípade,
že
takýto
spotrebiteľ
nebol
nikdy
nikde
na
svete
odsúdený
za
trestný
čin,
pre
ktorý
je
zaradený
do
uvedeného
zoznamu,
a/alebo v prípade,
že
dotknutý
členský
štát,
Európska
únia
alebo
iná
medzinárodná
organizácia,
ktorej
je
dotknutý
členský
štát
alebo
Európska
únia
členom,
neprijali
voči
tomuto
spotrebiteľovi
nijaké
reštriktívne
opatrenia?
3.      Znamená
kladná
odpoveď
na
prvú
otázku
nedodržanie
článku 48
[Charty],
ktorý
zakladá
právo
na
prezumpciu
neviny?
4.      Znamená
záporná
odpoveď
na
druhú
otázku
nedodržanie
článku 48
[Charty],
ktorý
zakladá
právo
na
prezumpciu
neviny?“
25.      Písomné
pripomienky
predložili
žalobca,
NKBM,
slovinská
vláda,
Rada
Európskej
únie,
Európsky
parlament a Európska
komisia.
IV.    Analýza
26.      V súlade
so
želaním
Súdneho
dvora
sa
vo
svojich
návrhoch
zameriam
na
prvú
prejudiciálnu
otázku.
27.      Vnútroštátny
súd
sa
totiž
pýta,
či
článok 16
ods. 4
smernice
2014/92/EÚ
umožňuje
členským
štátom
požadovať
od
bánk,
aby
zamietli
žiadosť
spotrebiteľa o zriadenie
platobného
účtu
so
základnými
funkciami z dôvodu,
že
tento
spotrebiteľ
je
zaradený
do
zoznamu
OFAC a zriadenie
takéhoto
účtu
by
predstavovalo
porušenie
ustanovení o predchádzaní
praniu
špinavých
peňazí a financovaniu
terorizmu
uvedených v smernici
2015/849.
28.      V článku 15
smernice
2014/92
sa
pripomína,
že
pri
posudzovaní
žiadosti o zriadenie
platobného
účtu
nemožno
spotrebiteľa,
ktorý
má
riadny
pobyt v Únii,
diskriminovať z dôvodu
jeho
štátnej
príslušnosti
alebo
miesta
pobytu.
Článok 16
tejto
smernice
stanovuje
právo
na
prístup k platobnému
účtu
so
základnými
funkciami(10),
pričom
spresňuje
niekoľko
skutočností s cieľom
zabezpečiť
účinnosť
tohto
práva.
29.      V odseku 1
tohto
článku 16
sa
tak
okrem
iného
uvádza,
že
členské
štáty
zabezpečia,
aby
platobné
účty
so
základnými
funkciami
ponúkal
dostatočný
počet
úverových
inštitúcií a aby
platobné
účty
so
základnými
funkciami
neponúkali
len
úverové
inštitúcie,
ktoré
poskytujú
takéto
účty
výlučne
prostredníctvom
online
nástrojov. V odseku
2
prvom
pododseku
uvedeného
článku 16
sa
tiež
spresňuje,
čo
treba
rozumieť
pod
pojmom
„spotrebiteľ,
ktorý
má
riadny
pobyt v Únii“.
Napokon v odseku 3
tohto
článku 16
sa
stanovuje,
že k zriadeniu
alebo
zamietnutiu
žiadosti o zriadenie
musí
dôjsť
bezodkladne a najneskôr
do
10
pracovných
dní
po
prijatí
úplnej
žiadosti.
30.      Článok 16
smernice 2014/92
stanovuje
aj
prípady
zamietnutia
žiadosti o zriadenie
platobného
účtu
so
základnými
funkciami,
pričom
rozlišuje
tri
prípady.
Prvým
prípadom
zamietnutia
je
prípad, v ktorom
by
zriadenie
účtu
viedlo k porušeniu
ustanovení o predchádzaní
praniu
špinavých
peňazí a boji
proti
financovaniu
terorizmu
ustanovenými v smernici 2015/849(11). V druhom
prípade
členské
štáty
môžu
umožniť
úverovým
inštitúciám
zamietnuť
žiadosť o zriadenie
platobného
účtu
so
základnými
funkciami,
ak
spotrebiteľ
už
má
takýto
účet
na
ich
území(12). V treťom
prípade
členské
štáty
môžu
určiť
obmedzený
počet
ďalších
prípadov,
keď
sa
od
úverových
inštitúcií
môže
požadovať
alebo
úverové
inštitúcie
si
môžu
zvoliť
zamietnuť
žiadosť o platobný
účet
so
základnými
funkciami, a to
pod
podmienkou,
že
takéto
prípady
sa
musia
zakladať
na
ustanoveniach
vnútroštátneho
práva,
ktorých
cieľom
je
buď
uľahčiť
bezplatný
prístup
spotrebiteľa k platobnému
účtu
so
základnými
funkciami,
alebo
zabrániť
zneužívaniu
práva
spotrebiteľov
na
prístup k platobnému
účtu
so
základnými
funkciami(13). V týchto
troch
prípadoch
zamietnutia
musia
úverové
inštitúcie
bezodkladne
písomne a bezplatne
informovať
spotrebiteľa o konkrétnych
dôvodoch
zamietnutia,
pokiaľ
by
toto
informovanie
nebolo v rozpore s cieľmi
národnej
bezpečnosti,
verejným
poriadkom
alebo
cieľmi
právnej
úpravy
Únie v oblasti
prania
špinavých
peňazí a financovania
terorizmu(14).
31.      Smernica 2014/92
tak
stanovuje
minimálnu
harmonizáciu
prípadov
zamietnutia
žiadosti o zriadenie
platobného
účtu
so
základnými
funkciami,
pričom
ponecháva
členským
štátom
priestor
na
voľnú
úvahu s výnimkou
prípadov, v ktorých
by
toto
zriadenie
viedlo k porušeniu
ustanovení
týkajúcich
sa
predchádzania
praniu
špinavých
peňazí a boja
proti
terorizmu
stanovených v smernici 2015/849. V takomto
prípade
členské
štáty
nedisponujú
voľnou
úvahou,
čo
je
vyjadrené
formuláciou
„členské
štáty
zabezpečia,
aby“.
32.      V odôvodnení 34
smernice 2014/92
sa
však
uvádza,
že
ustanovenia
smernice 2015/849(15) by
sa
nemali
používať
ako
dôvod
na
odmietnutie
obchodne
menej
atraktívnych
spotrebiteľov.
33.      Pokiaľ
ide o odôvodnenie 47
smernice 2014/92,
uvádza
sa v ňom,
že v prípade
rizika
nedodržania
právnych
predpisov
týkajúcich
sa
prania
špinavých
peňazí a financovania
terorizmu
môže
byť
odmietnutie
zriadenia
odôvodnené
len
vtedy,
ak
spotrebiteľ
nedodržiava
tieto
právne
predpisy, a nie z dôvodu,
že
postup
na
zistenie
súladu s právnymi
predpismi
je
neprimerane
náročný
alebo
nákladný.
34.      Zložitosť
otázky
položenej
Súdnemu
dvoru
vyplýva
zo skutočnosti,
že
smernica
2015/849
je
tiež
smernicou
stanovujúcou
minimálnu
harmonizáciu.
35.      Niekoľko
ustanovení
tejto
smernice
totiž
stanovuje,
že
členské
štáty
môžu
prijať
prísnejšie
opatrenia s cieľom
predchádzať
praniu
špinavých
peňazí a financovaniu
terorizmu, a to v rámci
práva
Únie(16).
Uvedená
smernica
tiež
stanovuje,
že
členské
štáty
majú
možnosti,
ako
napríklad
povoliť
povinným
subjektom,
aby
uplatňovali
opatrenia
zjednodušenej
povinnej
starostlivosti
vo
vzťahu
ku
klientovi v prípade,
že
členský
štát
alebo
povinný
subjekt
určil
oblasti s nižším
rizikom(17),
alebo
že
subjekty
môžu
samé
stanoviť
rozsah
opatrení
povinnej
starostlivosti
vo
vzťahu
ku
klientovi
na
základe
svojho
hodnotenia
rizík(18).
Táto
flexibilita
súvisí s prístupom
založeným
na
hodnotení
rizík,
ktorý
je
základom
smernice 2015/849(19).
36.      V tejto
súvislosti
je
teda
potrebné
preskúmať,
aké
by
bolo
porušenie
právnej
úpravy v oblasti
boja
proti
praniu
špinavých
peňazí a financovaniu
terorizmu,
ktoré
by
mohlo
odôvodniť
zamietnutie
žiadosti o zriadenie
platobného
účtu
so
základnými
funkciami v zmysle
smernice 2014/92.
37.      Článok 14
ods. 4
smernice 2015/849
výslovne
stanovuje
len
jeden
prípad, v ktorom
nesmie
obchodný
vzťah
vzniknúť:
keď
povinný
subjekt
nie
je
schopný
splniť
požiadavky
na
povinnú
starostlivosť
vo
vzťahu
ku klientovi
stanovené v článku 13 ods. 1
prvom
pododseku písm. a),
b)
alebo
c)
tejto
smernice.
Pripomínam,
že
požiadavky
povinnej
starostlivosti
sa
týkajú
identifikácie
klienta a overenia
jeho
totožnosti
[článok 13
ods. 1 písm. a)
uvedenej
smernice],
identifikácie
konečného
užívateľa
výhod a prijatia
primeraných
opatrení
na
overenie
totožnosti
tejto
osoby
[článok 13ods. 1 písm. b)
tejto
smernice],
ako
aj
posúdenia a v prípade
potreby
získania
informácií o účele a plánovanej
povahe
obchodného
vzťahu
[článok 13
ods. 1 písm. c)
smernice 2015/849]. V prejednávanej
veci
sa s výhradou
preskúmania
vnútroštátnym
súdom
zdá,
že
žiaden z týchto
prvkov
nechýba,
keďže
klient
je
identifikovaný,
existencia
konečného
užívateľa
výhod
odlišného
od
klienta
sa
neuvádza a požadovaný
obchodný
vzťah
spočíva v zriadení
platobného
účtu
so základnými
funkciami. V dôsledku
toho
na
prvý
pohľad
zamietnutie
žiadosti o zriadenie
požadovaného
účtu
nemôže
byť
odôvodnené
na
základe
tejto
smernice.
38.      Okrem
toho
slovinská
vláda
spresňuje,
že v rámci
prísnejších
opatrení,
ktoré
možno
zaviesť
podľa
článku 5
smernice 2015/849,
nestanovila
povinnosť
odmietnuť
založiť
obchodný
vzťah v prípade
zaradenia
do
zoznamu
OFAC.
Zdá
sa
preto,
že
odmietnutie
NKBM
zriadiť
bankový
účet
so
základnými
funkciami
len z dôvodu,
že
potenciálny
klient
je
zaradený
do
zoznamu
OFAC,
prekračuje
rámec
práva
Únie,
ktoré
vymedzuje
mieru
voľnej
úvahy
členských
štátov(20).
39.      Okrem
toho,
ako
správne
uvádza
Parlament,
aj v prípade
reštriktívnych
opatrení
prijatých
na
základe
práva
Únie
regulačný
rámec
Únie
stanovuje,
že
na
základe
špecifického
oprávnenia
sa
finančné
služby
môžu
poskytovať
osobám,
na
ktoré
sa
vzťahujú
takéto
reštriktívne
opatrenia(21).
Cieľ
boja
proti
financovaniu
terorizmu a praniu
špinavých
peňazí
tak
úplne
nezakazuje
používanie
bankového
systému.
40.      Normotvorca
Únie
teda
stanovením
zákazu
založenia
obchodného
vzťahu
len
vo
vyššie
uvedených
prípadoch
(neidentifikovanie
klienta
alebo
konečného
užívateľa
výhod,
neexistencia
posúdenia
účelu a povahy
obchodného
vzťahu)
vyvážil
záujmy
medzi
právom
na
zriadenie
platobného
účtu
so
základnými
funkciami
na
jednej
strane a bojom
proti
praniu
špinavých
peňazí a financovaniu
terorizmu
na
druhej
strane.
41.      Naproti
tomu
samotné
zaradenie
do
zoznamu
OFAC
možno
zohľadniť
pri
posudzovaní
úrovne
povinnej
starostlivosti,
ktorá
sa
má
uplatňovať
na
obchodný
vzťah
po
jeho
založení.
42.      Smernica 2015/849
totiž
stanovuje
viacero
úrovní
povinnej
starostlivosti,
ktoré
sa
majú
uplatňovať
počas
obchodného
vzťahu,
keďže
priebežné
monitorovanie
tohto
vzťahu
je
súčasťou
bežných
požiadaviek
na
povinnú
starostlivosť(22).
43.      Na
jednej
strane
články 15
až
17
tejto
smernice
stanovujú
prípady, v ktorých
členské
štáty
môžu
povoliť
zjednodušenú
povinnú
starostlivosť
zo
strany
povinného
subjektu.
44.      Na
druhej
strane články 18
až
24
uvedenej
smernice
stanovujú
zvýšenú
povinnú
starostlivosť. V prílohe III
tejto
smernice
sú
uvedené
faktory
potenciálne
vyššieho
rizika,
ktoré
musia
členské
štáty a povinné
subjekty
minimálne
zohľadniť.
Táto
zvýšená
povinná
starostlivosť
súvisí s rizikovými
faktormi
buď z geografického
hľadiska
(vysokorizikové
tretie
krajiny
alebo
cezhraničné
vzťahy
zahŕňajúce
tretiu
krajinu),
alebo z hľadiska
produktu,
služieb,
transakcie
alebo
distribučného
kanála
(okrem
iného
používanie
nových
technológií),
alebo
vo
vzťahu
ku klientovi
(napríklad
politicky
exponované
osoby).
45.      Pokiaľ
ide o rizikové
faktory
vo
vzťahu
ku
klientovi, v znení
smernice 2015/849
ani v znení
jej
prílohy III
sa
prípad
zaradenia
do
sankčného
zoznamu
neuvádza. V usmerneniach
EBA
však
tento
orgán
uvádza,
že v prípade
tohto
rizikového
faktora
by
sa
malo
zohľadniť
riziko
súvisiace s dobrou
povesťou
klienta(23) a v tejto
súvislosti
možno
zohľadniť
negatívne
mediálne
správy
či
iné
relevantné
zdroje
informácií,
pričom
samotná
neexistencia
trestných
rozsudkov
nemusí
stačiť
na
vyvrátenie
podozrení z protiprávneho
konania(24),
alebo
skutočnosť,
že
klient
má
svoj
majetok
zmrazený z dôvodu
správneho
alebo
trestného
konania, a to
aj v minulosti(25).
EBA
okrem
toho
odporúča
zvážiť
informácie
od
vlád(26).
Zaradenie
do
zoznamu
OFAC
by
teda
mohlo
zodpovedať
týmto
rizikovým
faktorom
vo
vzťahu
ku
klientovi.
46.      EBA
okrem
toho
spresňuje,
že
finančné
spoločnosti
by
mali
holisticky
posúdiť
identifikované
rizikové
faktory(27) a uvedomiť
si,
že
pokiaľ
sa v smernici
2015/849
alebo
vo
vnútroštátnych
právnych
predpisoch
neustanovuje
inak,
prítomnosť
izolovaných
rizikových
faktorov
nevyhnutne
neposúva
vzťah
do
vyššej
či
nižšej
rizikovej
kategórie(28).
47.      V dôsledku
toho,
ak
je
povinným
subjektom
banková
inštitúcia,
musí
mať k dispozícii
celkovú a váženú
analýzu
rizika,
ktoré
vytvára
nový
obchodný
vzťah, s cieľom
posúdiť
úroveň
povinnej
starostlivosti,
ktorá
sa
na
tento
vzťah
musí
uplatňovať.
Zaradenie
do
zoznamu
OFAC
by
preto v závislosti
od
okolností
prejednávanej
veci a s výhradou
posúdenia
vnútroštátnym
súdom
mohlo
odôvodňovať
opatrenia
zvýšenej
povinnej
starostlivosti.
48.      Článok 8
ods. 3
smernice 2015/849
však
stanovuje,
že
členské
štáty
musia
zabezpečiť,
aby
povinné
subjekty
mali
politiky,
kontroly a postupy
na
účinné
zmiernenie a riadenie
rizík v súvislosti s praním
špinavých
peňazí a financovaním
terorizmu,
zistených
na
úrovni
Únie,
členského
štátu a povinného
subjektu, a že
tieto
politiky,
kontroly a postupy
musia
byť
primerané
povahe a veľkosti
povinných
subjektov.
49.      Preto
si
treba
položiť
otázku,
aký
je
manévrovací
priestor
bankovej
inštitúcie,
ktorá
sa
domnieva,
že
jej
politiky,
kontroly a postupy
nepostačujú
na
účinné
zmiernenie a riadenie
rizika,
ktoré
zistila
prostredníctvom
opatrení
primeraných
svojej
povahe a veľkosti.
Vedie
takýto
prípad k ďalšiemu
legitímnemu
prípadu
zamietnutia
žiadosti o zriadenie
platobného
účtu
so
základnými
funkciami?
50.      Rovnako
ako
Komisia
sa
domnievam,
že
článok 16
ods. 4
smernice 2014/92
upravujúci
zamietnutie
žiadosti o zriadenie
platobného
účtu
so
základnými
funkciami,
ak
by
zriadenie
takéhoto
účtu
viedlo k porušeniu
ustanovení o boji
proti
praniu
špinavých
peňazí a financovaniu
terorizmu,
by
skutočne
mohol
slúžiť
ako
základ
pre
takéto
zamietnutie v prípade,
ak
by
banková
inštitúcia
nebola
schopná
riadiť
riziko
prania
špinavých
peňazí
alebo
financovania
terorizmu. V usmerneniach
EBA
je
takýto
prípad
výslovne
stanovený(29).
51.      NKBM
by
však
vo
svojej
analýze,
na
základe
ktorej
dospela k tomuto
rozhodnutiu,
mala
podľa
môjho
názoru
zohľadniť
viaceré
skutočnosti.
52.      V prvom
rade v prospech
rozhodnutia
zriadiť
napriek
všetkému
platobný
účet
so
základnými
funkciami
na
jednej
strane
EBA
vo
svojich
usmerneniach
jasne
uvádza,
že
ponúkanie
výlučne
základných
finančných
produktov a služieb
obmedzuje
možnosti
zneužívania
týchto
produktov a služieb
ich
používateľmi
na
účely
finančnej
trestnej
činnosti(30).
Žiadosť o zriadenie
platobného
účtu
len
so
základnými
funkciami
tak
môže
obmedziť
riziko.
Na
druhej
strane,
ako
som
pripomenul
vyššie(31),
samotná
otázka
nákladov
na
kontrolu
nemôže
odôvodniť
zamietnutie
žiadosti o zriadenie
platobného
účtu
so základnými
funkciami.
53.      V druhom
rade
smernica 2015/849
jasne
stanovuje,
že
ak
banková
inštitúcia
napriek
preskúmaniu
týchto
skutočností
považuje
za
nutné
zamietnuť
žiadosť o zriadenie
takéhoto
účtu,
jej
voľná
úvaha
nie
je
neobmedzená.
Na
jednej
strane
článok 48
ods. 8
tejto
smernice
stanovuje,
že
„členské
štáty
zabezpečia,
aby
príslušné
orgány
zohľadnili
mieru
voľného
uváženia,
ktorá
bola
priznaná
povinnému
subjektu, a primerane
preskúmali
hodnotenia
rizík,
ktoré
súvisia s touto
mierou
voľného
uváženia, a primeranosť a vykonávanie
jeho
vnútorných
politík,
kontrol a postupov“.
Na
druhej
strane článok 16 ods. 7
smernice
2014/92
uvádza,
že
ak
banková
inštitúcia
zamietne
žiadosť o zriadenie
platobného
účtu
so základnými
funkciami,
musí
spotrebiteľa
informovať o postupe
podania
sťažnosti
proti
zamietnutiu a o jeho
práve
kontaktovať
relevantný
príslušný
orgán a určený
orgán
na
alternatívne
riešenie
sporov. V dôsledku
toho
voľná
úvaha
bankovej
inštitúcie
podlieha
kontrole
príslušného
orgánu
každého
členského
štátu.
54.      V prejednávanej
veci
bude
úlohou
vnútroštátneho
súdu,
aby
posúdil,
či
rozhodnutie o zamietnutí
žiadosti o zriadenie
platobného
účtu
so
základnými
funkciami
odôvodňovali
iné
rizikové
faktory
než
zaradenie
do
zoznamu
OFAC a či
NKBM
bola
schopná
zabezpečiť
priebežné
monitorovanie
obchodného
vzťahu v prípade
zriadenia
účtu.
55.      Na
záver
navrhujem
odpovedať
na
prvú
prejudiciálnu
otázku
tak,
že
článok 16
ods. 4
smernice 2014/92 v spojení s ustanoveniami
smernice 2015/849
sa
má
vykladať v tom
zmysle,
že
banková
inštitúcia
nemôže
zamietnuť
žiadosť o zriadenie
platobného
účtu
so
základnými
funkciami
len z dôvodu,
že
meno
spotrebiteľa,
ktorý
žiada o zriadenie
takéhoto
účtu,
je
uvedené
na
zozname
OFAC.
Vnútroštátnemu
súdu
však
prináleží
overiť,
či
vnútroštátne
právo
stanovuje
výslovné
zohľadnenie
zaradenia
do
zoznamu
OFAC
pri
zamietnutí
žiadosti o zriadenie
platobného
účtu
so
základnými
funkciami.
V.      Návrh
56.      Vzhľadom
na
všetky
prechádzajúce
úvahy
navrhujem,
aby
Súdny
dvor
odpovedal
na
prejudiciálnu
otázku,
ktorú
položil
Okrajno
sodišče v Mariboru
(Okresný
súd
Maribor,
Slovinsko),
takto:
Článok 16
ods. 4
smernice
Európskeho
parlamentu a Rady
2014/92/EÚ z 23. júla
2014 o porovnateľnosti
poplatkov
za
platobné
účty, o presune
platobných
účtov a o prístupe k platobným
účtom
so
základnými
funkciami v spojení s ustanoveniami
smernice
Európskeho
parlamentu a Rady
(EÚ)
2015/849 z 20. mája
2015 o predchádzaní
využívaniu
finančného
systému
na
účely
prania
špinavých
peňazí
alebo
financovania
terorizmu,
ktorou
sa
mení
nariadenie
Európskeho
parlamentu a Rady
(EÚ) č. 648/2012 a zrušuje
smernica
Európskeho
parlamentu a Rady
2005/60/ES a smernica
Komisie
2006/70/ES,
zmenenej
smernicou
Európskeho
parlamentu a Rady
(EÚ)
2019/2177 z 18. decembra
2019,
sa
má
vykladať v tom
zmysle,
že:
banková
inštitúcia
nemôže
zamietnuť
žiadosť o zriadenie
platobného
účtu
so
základnými
funkciami
len z dôvodu,
že
meno
spotrebiteľa,
ktorý
žiada o zriadenie
takéhoto
účtu,
je
uvedené
na
zozname
Office
of
Foreign
Assets
Control
(OFAC)
[Úrad
pre
kontrolu
zahraničných
aktív
(OFAC),
Spojené
štáty
americké],
ktorý
podlieha
United
States
Department
of
the
Treasury
(Ministerstvo
financií
Spojených
štátov
amerických).
Vnútroštátnemu
súdu
však
prináleží
overiť,
či
vnútroštátne
právo
stanovuje
výslovné
zohľadnenie
zaradenia
do
zoznamu
OFAC
pri
zamietnutí
žiadosti o zriadenie
platobného
účtu
so
základnými
funkciami.
1      Jazyk
prednesu:
francúzština
i      Názov
tejto
veci
je
fiktívny.
Nezodpovedá
skutočnému
menu,
ani
názvu
žiadneho z účastníkov
konania.
2      Smernica
Európskeho
parlamentu a Rady z 23. júla
2014 o porovnateľnosti
poplatkov
za
platobné
účty, o presune
platobných
účtov a o prístupe k platobným
účtom
so
základnými
funkciami
(Ú. v. EÚ L 257,
2014,
s. 214).
3      Smernica
Európskeho
parlamentu a Rady z 20. mája
2015 o predchádzaní
využívaniu
finančného
systému
na
účely
prania
špinavých
peňazí
alebo
financovania
terorizmu,
ktorou
sa
mení
nariadenie
Európskeho
parlamentu a Rady
(EÚ) č. 648/2012 a zrušuje
smernica
Európskeho
parlamentu a Rady
2005/60/ES a smernica
Komisie
2006/70/ES
(Ú. v. EÚ L 141,
2015,
s. 73),
zmenená
smernicou
Európskeho
parlamentu a Rady
(EÚ)
2019/2177 z 18. decembra
2019
(Ú. v. EÚ L 334,
2019,
s. 155)
(ďalej
len
„smernica
2015/849“).
4      Smernica
Európskeho
parlamentu a Rady z 26. októbra
2005 o predchádzaní
využívania
finančného
systému
na
účely
prania
špinavých
peňazí a financovania
terorizmu
(Ú. v. EÚ L 309,
2005,
s. 15).
Táto
smernica
bola
zrušená a nahradená
smernicou
2015/849.
5      EBA/GL/2021/02,
ďalej
len
„usmernenia
EBA“. V súčasnosti
platí
nová
verzia
týchto
usmernení, a to
usmernenia
EBA z 31. marca 2023 o politikách a kontrolných
mechanizmoch
účinného
riadenia
rizík
prania
špinavých
peňazí a financovania
terorizmu
pri
poskytovaní
prístupu k finančným
službám
(EBA/GL/2023/04).
6      Uradni
list
RS,
č. 7/18 a 9/18.
7      Uradni
list
RS,
č. 48/22.
8      Napríklad
pokyny
pre
nadväzovanie
obchodných
vzťahov s fyzickými
osobami,
politika
prijímania
klientov,
metodika
vzťahujúca
sa
na
reštriktívne
opatrenia a kódex
správania.
9      Ďalej
len
„Charta“.
10      Pripomínam,
že
základné
funkcie
sú
podrobne
opísané v článku 17
ods. 1
smernice 2014/92 a zahŕňajú
najmä
služby
umožňujúce
vykonávať
všetky
operácie
potrebné
na
zriadenie,
vedenie a zrušenie
platobného
účtu,
služby
umožňujúce
vklad
finančných
prostriedkov
na
platobný
účet,
služby
umožňujúce
výber
hotovosti z platobného
účtu v rámci
Únie,
ako
aj
služby
umožňujúce
vykonávať v rámci
Únie
inkasá,
platobné
transakcie
prostredníctvom
platobnej
karty
alebo
úhrady.
11      Pozri
poznámku
pod
čiarou
4
vyššie.
Pozri
článok 16
ods. 4
smernice
2014/92.
12      Pozri
článok 16
ods. 5
prvý
pododsek
smernice 2014/92.
13      Pozri
článok 16
ods. 6
smernice 2014/92.
14      Pozri
článok 16
ods. 7
smernice 2014/92.
15      Pozri
poznámku
pod
čiarou
4
vyššie.
16      Pozri
najmä
články 5 a 18
smernice 2015/849,
ako
aj
rozsudky
zo 17. novembra
2022,
Rodl & Partner
(C‑562/20,
EU:C:2022:883,
body 46
až
48), a z 2. marca 2023,
PrivatBank a i. (C‑78/21,
EU:C:2023:137,
body 63 a 64).
17      Pozri
článok 15
ods. 1
smernice 2015/849.
18      Pozri
článok 13
ods. 2
smernice 2015/849.
19      Pozri
odôvodnenie
22
smernice
2015/849.
20      Pozri bod 35
vyššie.
21      Pozri
najmä
článok 6
ods. 1
nariadenia
Rady
(ES)
č. 2580/2001 z 27. decembra
2001 o určitých
obmedzujúcich
opatreniach
zameraných
proti
určitým
osobám a subjektom s cieľom
boja
proti
terorizmu
(Ú. v. ES L 344,
2001,
s. 70
Mim.
vyd. 18/001,
s. 207),
ktorý
stanovuje
možnosť
výnimiek
zo
zákazu
poskytovať
finančné
služby
stanoveného v článku 2
ods. 2
tohto
nariadenia.
22      Pozri článok 13 ods. 1 písm. d)
smernice 2015/849.
23      Pozri
usmernenia
EBA,
bod 2.3. písm. b).
24      Pozri
usmernenia
EBA, bod 2.5. písm. a).
25      Pozri
usmernenia
EBA, bod 2.5 písm. b).
26      Pozri
usmernenia
EBA,
bod 1.30. písm. c).
27      Pozri
usmernenia
EBA, bod 3.2.
28      Pozri
usmernenia
EBA, bod 3.3.
29      Pozri
usmernenia
EBA,
bod 4.66.
30      Pozri
usmernenia
EBA,
bod 4.10. písm. b).
31      Pozri bod 33
vyššie.