62017CJ0622_RES
Kohtuasi C‑622/17
Baltic Media Alliance Ltd.
versus
Lietuvos radijo ir televizijos komisija
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Vilniaus apygardos administracinis teismas)
Euroopa Kohtu (teine koda) 4. juuli 2019. aasta otsus
Eelotsusetaotlus – Teenuste osutamise vabadus – Direktiiv 2010/13/EL – Audiovisuaalmeedia teenused – Televisiooniteenus – Artikli 3 lõiked 1 ja 2 – Vastuvõtmise ja taasedastamise vabadus – Rahvuse alusel vihkamisele õhutamine – Vastuvõtjaliikmesriigi võetud meetmed – Meediateenuse osutajatele ja muudele telekanalite või -saadete interneti teel levitamise teenust osutavatele isikutele kehtestatud ajutine kohustus levitada või taasedastada teatavat telekanalit selle liikmesriigi territooriumil ainult tasulistes telepakettides
Eelotsuse küsimused – Vastuvõetavus – Piirid – Ilmselgelt asjakohatud küsimused ja oletuslikud küsimused, mis on esitatud kontekstis, mis välistab tarviliku vastuse
(ELTL artikkel 267)
(vt punktid 24–27 ja 31)
Teenuste osutamise vabadus – Teleringhäälingutegevus – Direktiiv 2010/13 – Kohaldamisala – Liikmesriigi jurisdiktsiooni alla kuuluv meediateenuse osutaja – Mõiste – Kriteeriumid – Toimetusvastutus – Tuvastamine – Liikmesriigi kohtu hinnang
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2010/13, põhjendus 35 ning artikli 1 lõike 1 punktid c ja d, artikli 2 lõike 2 punkt a ja lõike 3 punktid a–c)
(vt punktid 37–41, 43, 45–48 ja 52)
Teenuste osutamise vabadus – Teleringhäälingutegevus – Direktiiv 2010/13 – Keeld piirata teisest liikmesriigist pärineva telekanali taasedastamist – Kohaldamisala – Avaliku korra huvides võetud meede, millega kehtestatakse ajutine kohustus levitada või taasedastada teisest liikmesriigist pärinevat telekanalit ainult tasulistes telepakettides – Väljaarvamine
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2010/13, artikli 3 lõiked 1 ja 2; nõukogu direktiiv 89/552, artikli 2a lõiked 1 ja 2)
(vt punktid 70–77 ja 84 ning resolutsioon)
Kokkuvõte
Liikmesriik võib avaliku korra kaalutlustel, näiteks vihkamisele õhutamise vastu võitlemiseks, kehtestada ajutise kohustuse levitada või taasedastada teisest liikmesriigist pärinevat telekanalit ainult tasulistes telepakettides
Euroopa Kohus otsustas 4. juuli 2019. aasta kohtuotsuses Baltic Media Alliance (C‑622/17), et meede, millega avaliku korra kaalutlustel, näiteks vihkamisele õhutamise vastu võitlemiseks, kehtestatakse ajutine kohustus levitada või taasedastada teisest liikmesriigist pärinevat telekanalit ainult tasulistes telepakettides, ei kuulu direktiivi 2010/13 (
1
) artikli 3 kohaldamisalasse. See säte paneb liikmesriikidele kohustuse tagada teistest liikmesriikidest pärinevate telesaadete vastuvõtmise vabadus ja mitte piirata nende saadete taasedastamist oma territooriumil põhjustel, mis kuuluvad selle direktiiviga kooskõlastatavatesse valdkondadesse, mille hulka kuuluvad vihkamisele õhutamise vastased meetmed.
NTV Mir Lithuania on Leedu vaatajatele mõeldud telekanal, mille saated on peamiselt venekeelsed. Leedu raadio- ja televisioonikomisjon võttis vastu otsuse, millega meediateenuse osutajatele kehtestati 12 kuuks kohustus levitada või taasedastada seda telekanalit ainult tasulistes telepakettides. See otsus võeti vastu põhjusel, et üks selle kanali saadetest sisaldas Balti riikide vastu rahvuse alusel vaenule ja vihkamisele õhutavat väärteavet. Ühendkuningriigis registreeritud äriühing Baltic Media Alliance, kellel on Ühendkuningriigis väljastatud tegevusluba telekanali NTV Mir Lithuania levitamiseks, leidis, et see otsus võeti vastu direktiivi 2010/13 rikkudes, sest see piirab teisest liikmesriigist edastatava telekanali taasedastamist.
Euroopa Kohus märkis kõigepealt direktiivi 2010/13 artiklis 3 ette nähtud taasedastamise piirangute keelu kohta lähtuvalt selle sätte kontekstist, eesmärkidest ja tekkeloost, et sõnal „piirang“ on selle direktiivi kontekstis spetsiifiline tähendus, mis on kitsam kui ELTL artiklis 56 mainitud mõistel „piirangud“. Selles ei ole silmas peetud vastuvõtjaliikmesriigi seatavaid mis tahes piiranguid vastuvõtmise ja taasedastamise vabadusele. Nii ei ole direktiiviga 2010/13 põhimõtteliselt vastuolus selliste liikmesriigi õigusnormide kohaldamine, millega üldiselt taotletakse üldist huvi teeniva eesmärgi saavutamist, kuid millega ei kehtestata telesaadete teistkordset kontrolli, mis lisandub kontrollile, mida peab teostama liikmesriik, kust saateid edastatakse.
Oma varasemat kohtupraktikat (
2
) täpsustades otsustas Euroopa Kohus seejärel, et liikmesriigi meede, mis järgib avaliku korraga seotud eesmärki üldiselt ja reguleerib telekanali vastuvõtjaliikmesriigi tarbijatele edastamise korda, ei kujuta endast piirangut direktiivi 2010/13 artikli 3 tähenduses, juhul kui see kord ei takista selle kanali sõna otseses tähenduses taasedastamist. Sellise meetmega ei nähta nimelt ette saate teistkordset kontrolli.
Neid järeldusi arvestades asus Euroopa Kohus seisukohale, et selline meede, nagu on vaidluse all põhikohtuasjas, ei kuulu direktiivi 2010/13 artikli 3 kohaldamisalasse. Esiteks taotleb vaidlusalune otsus nimelt üldist huvi teeniva eesmärgi saavutamist, kuna see on tehtud Leedu riiki diskrediteeriva teabe levitamise vastase võitluse raames ja aitab kaitsta Leedu teaberuumi turvalisust ning tagada ja hoida avalikkuse huvi tõese teabe saamise vastu. Teiseks ei takistada see teisest liikmesriigist pärinevate telesaadete sõna otseses tähenduses taasedastamist Leedu territooriumil, sest asjaomast telekanalit võib sellel territooriumil endiselt õiguspäraselt levitada ja Leedu tarbijad saavad seda endiselt vaadata, kui nad tellivad tasulise telepaketi.
(
1
)	Euroopa Parlamendi ja nõukogu 10. märtsi 2010. aasta direktiiv 2010/13/EL audiovisuaalmeedia teenuste osutamist käsitlevate liikmesriikide teatavate õigus- ja haldusnormide koordineerimise kohta (audiovisuaalmeedia teenuste direktiiv) (ELT 2010, L 95, lk 1).
(
2
)	22. septembri 2011. aasta kohtuotsus Mesopotamia Broadcast ja Roj TV, C‑244/10 ja C‑245/10, EU:C:2011:607.