62022CO0561_INF
Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 7. března 2023 – Willy Hermann Service GmbH
(věc C-561/22)
„Řízení o předběžné otázce – Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora – Směrnice 2013/34/EU – Články 30 a 51 – Zveřejňování účetních závěrek – Sankce v případě nezveřejnění – Ukládání pokut civilním soudem – Správní řízení týkající se vymáhání uvedených pokut, které se staly konečnými – Právní úprava vylučující přezkum uvedených pokut správním soudem – Překážka věci pravomocně rozsouzené – Zásada efektivity – Proporcionalita“
Svoboda usazování – Společnosti – Směrnice 2013/34 – Povinnosti v oblasti účetních závěrek uložené některým formám podniků – Obecný požadavek zveřejňování – Nedostatek – Sankce – Ukládání pokut civilním soudem – Právní úprava vylučující přezkum těchto pokut správním soudem – Přípustnost
(Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/34, články 30 a 51)
(viz body 33–37, 41 a výrok)
Výrok
Unijní právo musí být vykládáno v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, která stanoví, že správní soud, který rozhoduje o vymáhání pokut uložených společnosti a jejímu jednateli z důvodu nezveřejnění ročních účetních závěrek, je vázán rozhodnutím civilního soudu, které se stalo konečným, a které stanovilo výši těchto pokut s cílem zajistit dodržování povinností vyplývajících z článků 30 a 51 směrnice Evropského parlament a Rady 2013/34/EU ze dne 26. června 2013 o ročních účetních závěrkách, konsolidovaných účetních závěrkách a souvisejících zprávách některých forem podniků, o změně směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/43/ES a o zrušení směrnic Rady 78/660/EHS a 83/349/EHS, jak byly provedeny do vnitrostátního práva.