62014TO0339(03)
USNESENÍ TRIBUNÁLU (devátého rozšířeného senátu)
15. září 2016*
„Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci na Ukrajině — Zmrazení finančních prostředků — Nezastoupení advokátem — Žalobce, jenž přestal odpovídat na výzvy Tribunálu — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“
Ve věci T‑339/14,
Serhij Vitalijovyč Kurčenko, s bydlištěm v Čuhujiv (Ukrajina), zastoupený B. Kennellym, QC, J. Pobjoyem, barrister, M. Drurym, A. Swanem, a J. Binnsem, solicitors,
žalobce,
proti
Radě Evropské unie, zastoupené Á. de Elera-San Miguel Hurtadem a J.-P. Hixem, jako zmocněnci,
žalované,
podporované
Evropskou komisí, zastoupenou S. Bartelt a D. Gauci, jako zmocněnkyněmi,
vedlejší účastnicí,
jejímž předmětem je návrh podaný na základě článku 263 SFEU a směřující ke zrušení rozhodnutí Rady 2014/119/SZBP ze dne 5. března 2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2014, L 66, s. 26), nařízení Rady (EU) č. 208/2014 ze dne 5. března 2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2014, L 66, s. 1), na straně jedné a rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/364 ze dne 5. března 2015, kterým se mění rozhodnutí 2014/119 (Úř. věst. 2015, L 62, s. 25), prováděcí nařízení Rady (EU) 2015/357 ze dne 5. března 2015, kterým se provádí nařízení č. 208/2014 (Úř. věst. 2015, L 62, s. 1), na straně druhé v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobce, jakož i podpůrně návrh podaný na základě článku 277 SFEU a směřující k prohlášení, že se na žalobce nepoužije čl. 1 odst. 1 rozhodnutí 2014/119, ve znění rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/143 ze dne 29. ledna 2015, kterým se mění rozhodnutí 2014/119 (Úř. věst. 2015, L 24, s. 16), jakož i čl. 3 odst. 1 nařízení č. 208/2014, ve znění nařízení Rady (EU) 2015/138 ze dne 29. ledna 2015, kterým se mění nařízení č. 208/2014 (Úř. věst. 2015, L 24, s. 1),
TRIBUNÁL (devátý rozšířený senát),
ve složení G. Berardis (zpravodaj), předseda, O. Czúcz, I. Pelikánová, A. Popescu a E. Buttigieg, soudci,
vedoucí soudní kanceláře: E. Coulon,
vydává toto
Usnesení
Skutečnosti předcházející sporu
1
Projednávaná věc se týká omezujících opatření vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině.
2
Žalobce, Serhij Vitalijovyč Kurčenko, je ukrajinský podnikatel.
3
Dne 5. března 2014 přijala Rada Evropské unie na základě článku 29 SEU rozhodnutí 2014/119/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2014, L 66, s. 26). Téhož dne přijala Rada na základě čl. 215 odst. 2 SFEU nařízení (EU) č. 208/2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2014, L 66, s. 1).
4
Na základě rozhodnutí 2014/119 a nařízení č. 208/2014 bylo jméno žalobce zařazeno na seznam osob, subjektů a orgánů, na které se vztahují tato omezující opatření, s identifikačními údaji „podnikatel“ a následujícím odůvodněním:
„Osoba, jež je na Ukrajině vyšetřována z důvodu účasti na trestných činech v souvislosti se zneužitím ukrajinských státních prostředků a jejich nezákonným převodem do zahraničí.“
5
Rozhodnutí 2014/119 a nařízení č. 208/2014 byla zejména změněna rozhodnutím Rady (SZBP) 2015/143 ze dne 29. ledna 2015, kterým se mění rozhodnutí 2014/119 (Úř. věst. 2015, L 24, s. 16), a nařízením Rady (EU) 2015/138 ze dne 29. ledna 2015, kterým se mění nařízení č. 208/2014 (Úř. věst. 2015, L 24, p. 1). Těmito akty Rada s účinností od 1. února 2015 upřesnila kritéria pro určování osob, jimž se zmrazují finanční prostředky.
6
Rozhodnutí 2014/119 a nařízení č. 208/2014 byla rovněž změněna rozhodnutím Rady (SZBP) 2015/364 ze dne 5. března 2015, kterým se mění rozhodnutí 2014/119 (Úř. věst. 2015, L 62, s. 25), a prováděcím nařízením Rady (EU) 2015/357 ze dne 5. března 2015, kterým se provádí nařízení č. 208/2014 (Úř. věst. 2015, L 62, p. 1). Těmito akty bylo jméno žalobce ponecháno na seznamu osob, subjektů a orgánů, na které se vztahují omezující opatření, čímž se platnost těchto opatření vůči němu prodloužila do 6. března 2016, přičemž nové odůvodnění znělo:
„Osoba, proti níž vedou ukrajinské orgány trestní řízení z důvodu zneužití veřejných prostředků nebo majetku.“
Řízení a návrhová žádání účastníků řízení
7
Návrhem došlým kanceláři Tribunálu dne 15. května 2014 podal žalobce projednávanou žalobu. Dne 12. srpna 2014 předložila Rada žalobní odpověď.
8
Podáním došlým kanceláři Tribunálu dne 16. září 2014 podala Evropská komise návrh na vstup do tohoto řízení jako vedlejší účastnice na podporu návrhových žádání Rady. Usnesením ze dne 17. listopadu 2014 předseda devátého senátu Tribunálu tomuto návrhu vyhověl. Podáním došlým kanceláři Tribunálu dne 18. prosince 2014 se Komise vzdala práva na předložení spisu vedlejšího účastníka.
9
Podáním došlým kanceláři Tribunálu dne 30. září 2014 podala Ukrajina návrh na vstup do tohoto řízení jako vedlejší účastnice na podporu návrhových žádání Rady. Usnesením ze dne 17. listopadu 2014 předseda devátého senátu Tribunálu tomuto návrhu vyhověl. Dopisem došlým kanceláři Tribunálu dne 24. prosince 2014 však Ukrajina oznámila Tribunálu, že bere svůj návrh na vstup do řízení jako vedlejší účastnice zpět. V důsledku toho usnesením ze dne 11. března 2015 předseda devátého senátu Tribunálu rozhodl o vyškrtnutí Ukrajiny jakožto vedlejší účastnice řízení.
10
Replika byla předložena kanceláři Tribunálu dne 25. září 2014 a duplika dne 11. listopadu 2014.
11
Podáním došlým kanceláři Tribunálu dne 15. května 2015 podal žalobce návrh na změnu návrhových žádání v tom smyslu, aby směřovala rovněž ke zrušení rozhodnutí 2015/364 a nařízení 2015/357 v rozsahu, v němž se ho týkají, a podpůrně k prohlášení, že se na žalobce nepoužije čl. 1 odst. 1 rozhodnutí 2014/119, ve znění rozhodnutí 2015/143, a čl. 3 odst. 1 nařízení č. 208/2014, ve znění nařízení 2015/138.
12
Podáním došlým kanceláři Tribunálu dne 5. října 2015 předložila Rada své vyjádření k návrhu na změnu návrhových žádání.
13
Návrhem došlým kanceláři Tribunálu dne 15. května 2015 podal žalobce rovněž žalobu se stejnými návrhovými žádáními, jež byly obsaženy v návrhu na změnu návrhových žádání, jak jsou uvedeny v bodě 11 výše. Tato žaloba, která byla zapsána pod číslem T‑248/15, byla usnesením ze dne 11. září 2015, vydaným devátým senátem Tribunálu, prohlášena za nepřípustnou z důvodu litispendence s projednávanou věcí.
14
Na návrh devátého senátu Tribunál v souladu s článkem 28 svého jednacího řádu rozhodl předat věc rozšířenému senátu.
15
Na návrh soudce zpravodaje rozhodl Tribunál (devátý rozšířený senát) o zahájení ústní části řízení.
16
Dopisem ze dne 25. dubna 2016 právní zástupci žalobce informovali Tribunál, že přestávají zastupovat svého klienta, jelikož ze strany žalobce neobdrželi finanční prostředky, které by jim umožňovaly pokračovat v jeho zastupování, a že navíc již od něho nedostávají žádné pokyny.
17
Dopisem ze dne 10. května 2016 určeným právním zástupcům žalobce Tribunál těmto právním zástupcům sdělil, že dokud žalobce nejmenuje nového právního zástupce, zůstávají pro Tribunál kontaktními osobami. Vyzval je rovněž, aby informovali žalobce, že musí jmenovat nového právního zástupce do 27. května 2016, jinak Tribunál v souladu s čl. 131 odst. 2 jednacího řádu bez návrhu určí, že již není důvodné rozhodnout ve věci samé.
18
Dopisem došlým kanceláři Tribunálu dne 25. května 2016 právní zástupci žalobce potvrdili, že žalobce informovali o nutnosti jmenovat nové právní zástupce. Uvedli však, že od žalobce neobdrželi žádnou odpověď. Mimoto žalobce Tribunál nekontaktoval ve stanovené lhůtě ani jiným způsobem.
19
V rámci organizačních procesních opatření stanovených v článku 89 jednacího řádu vyzval Tribunál účastníky řízení, aby se písemně vyjádřili k možnosti, že Tribunál v souladu s čl. 131 odst. 2 uvedeného jednacího řádu určí bez návrhu usnesením s odůvodněním, že již není důvodné rozhodnout ve věci samé.
20
Účastníci řízení těmto opatřením ve stanovené lhůtě vyhověli. V dopisech ze dne 9. a 22. června 2016 se Komise a Rada vyjádřily, že nejsou proti tomu, aby Tribunál bez návrhu určil, že již není důvodné rozhodnout ve věci samé. Dopisem došlým kanceláři Tribunálu dne 23. června 2016 právní zástupci žalobce zopakovali, že již od žalobce nedostávají žádné pokyny a že za těchto okolností již nejsou schopni odpovědět na otázku Tribunálu.
K nevydání rozhodnutí ve věci samé
21
Podle čl. 131 odst. 2 jednacího řádu platí, že přestane-li žalobce odpovídat na výzvy Tribunálu, může Tribunál po vyslechnutí účastníků řízení určit bez návrhu usnesením s odůvodněním, že již není důvodné rozhodnout ve věci samé.
22
V projednávané věci, jak vyplývá z bodů 16 až 20 tohoto rozsudku, je třeba konstatovat, že jelikož žalobce již nedává pokyny svým právním zástupcům, tito se rozhodli ho již nadále nezastupovat, a že žalobce ani nevyhověl žádosti Tribunálu formulované v dopise ze dne 10. května 2016, aby jmenoval nového advokáta. Navíc neodpověděl na otázku položenou Tribunálem v rámci organizačních procesních opatření, jak je uvedena v bodě 19 výše.
23
S ohledem na nečinnost žalobce je tedy třeba v souladu s čl. 131 odst. 2 jednacího řádu bez návrhu určit, že již není důvodné rozhodnout ve věci samé.
K nákladům řízení
24
Podle článku 137 jednacího řádu platí, že není-li vydáno rozhodnutí ve věci samé, rozhodne o nákladech řízení Tribunál dle volného uvážení.
25
Vzhledem k okolnostem projednávané věci je třeba v této věci rozhodnout, že žalobce ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vzniklé Radě.
26
Konečně podle čl. 138 odst. 1 jednacího řádu nesou členské státy a orgány, které vstoupily do řízení jako vedlejší účastníci, vlastní náklady řízení. Komise tedy ponese vlastní náklady řízení.
Z těchto důvodů
TRIBUNÁL (devátý rozšířený senát)
rozhodl takto:
1)
Není důvodné rozhodnout ve věci samé.
2)
Serhij Vitalijovyč Kurčenko ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení Rady Evropské unie.
3)
Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.
V Lucemburku dne 15. září 2016.
Vedoucí soudní kanceláře
E. Coulon
Předseda
G. Berardis