VSM Sklep III Cp 54/2024
Sodišče: Višje sodišče v Mariboru
Oddelek: Civilni oddelek
ECLI: ECLI:SI:VSMB:2024:III.CP.54.2024
Evidenčna številka: VSM00073851
Datum odločbe: 30.01.2024
Senat, sodnik posameznik: dr. Andrej Ekart (preds.), Mirjana Klobasa (poroč.), Milena Šteharnik
Področje: NEPRAVDNO PRAVO
Institut: starševska odgovornost - (ne)pristojnost slovenskih sodišč - običajno bivališče - splošna pristojnost
Zveza: Uredba Sveta (EU) 2019/1111 z dne 25. junija 2019 o pristojnosti, priznavanju in izvrševanju odločb
v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o mednarodnem protipravnem odvzemu
otrok (prenovitev) (2019) člen 7, 10
Jedro
Sodišče prve stopnje je pravilno zaključilo, da je glede na dejansko prebivališče predlagatelja in ml. otroka v
Sloveniji ter nasprotne udeleženke v Italiji, v predmetni zadevi potrebno uporabiti Uredbo.
Zmotno meni pritožba, da že zgolj odločanje o tem katero sodišče bo pristojno odločati o dodelitvi otroka v
varstvo in vzgojo pomeni, da se bo otrok moral vrniti v Italijo.
Običajno prebivališče je namreč tisto, ki pomeni neko integracijo otroka v družbeno in družinsko okolje, pri
tem je potrebno upoštevati dolžino, rednost, pogoje bivanje in razloge za bivanje na ozemlju države članice
ter razloge za preselitev družine v to državo članico, državljanstvo otroka, kraj in pogoje šolanja znanje jezika
ter družinske in socialne vezi otroka.
Izrek
I. Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.
II. Pritožnik krije sam svoje pritožbene stroške.
Obrazložitev
                               1 / 4
1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom odločilo, da sodišče Republike Slovenije ni pristojno za
obravnavanje in razsojo v predmetni zadevi ter je predlog predlagatelja z dne 30. 8. 2022 zavrglo.
2. Zoper sprejeto odločitev se pritožuje predlagatelj. V pravočasni pritožbi navaja, da se ne strinja z
odločitvijo sodišča prve stopnje, saj je sklep pomanjkljiv in gre za medsebojna nasprotja v samih razlogih
sklepa, sodišče pa je uporabilo napačno materialno pravo. Sodišče je pojem običajnega prebivališča od 5. do
10. člena Uredbe Bruselj 2a (v nadaljevanju Uredba) napačno uporabilo, saj je slednjega potrebno razlagati
tako, da prebivališče ustreza integraciji otroka v določeno okolje, med drugim pogojem bivanja in razlogom
za bivanje na ozemlju države članice, razlogom za preselitev v državo članico, kjer se otrok sedaj nahaja,
državljanstvo otroka, kraju in pogojem šolanja, znanju jezikov in socialnim vezem otroka. Običajno
prebivališče torej mora sodišče ugotavljati z upoštevanjem vseh dejanskih okoliščin in dejavnikov, pri čemer
se tudi ne sme zanemariti otrokova starost, zato je sodišče dolžno upoštevati predvsem otrokove koristi.
Sodišče je s svojo odločitvijo definicijo običajnega prebivališča opredelilo preveč formalno, preveč ozko,
dejansko ugotovljene okoliščine, da otrok ni bil ugrabljen, da se otrok, ko je bil v Sloveniji, več ni hotel vrniti
nazaj v Italijo in se še vedno noče vrniti nazaj v Italijo, da je sin že v celoti vpet v novo socialno okolje, kjer
sedaj živi, ki je že postalo dejansko središče vseh njegovih interesov več kot eno leto in številne druge
okoliščine sodišče ni ustrezno upoštevalo. Predlaga, da sodišče druge stopnje pritožbi ugodi, izpodbijani sklep
spremeni tako, da je za obravnavanje v predmetni zadevi pristojno sodišče Republike Slovenije.
3. Pritožba ni utemeljena.
4. V predmetni zadevi je potrebno uporabiti določbe Uredbe Sveta EU 2019/1111 z dne 25. junij 2019, ki je
v veljavo stopila 1. 8. 2022 o pristojnosti, priznavanju in izvrševanju odločb v zakonskih sporih in sporih v
zvezi s starševsko odgovornostjo ter o mednarodnem protipravnem odvzemu otroka (prenovitev).
Slednja v 20. točki uvodne izjave določa osrednje cilje, v skladu s katero se določa pristojnost v tej Uredbi,
in sicer tako, da se kar najbolje upoštevajo interesi otroka in da je za varstvo otrokove koristi potrebno
pristojnost v prvi vrsti določiti glede na kriterij bližine, torej mora biti pristojna država članica, v kateri ima
otrok običajno prebivališče. Uredba v 7. členu določa splošno pristojnost v zadevah starševske odgovornosti v
zvezi z otrokom tako, da je pristojno v zadevah starševske odgovornosti tisto sodišče države članice, v kateri
otrok običajno prebiva v trenutku, ko je sodišče začelo postopek. Nadalje v 10. členu določa pristojnost
sodišča države članice v zvezi s starševsko odgovornostjo, kadar so izpolnjeni naslednji pogoji: a) otrok ima
bistveno povezavo s to državo članico zlasti zaradi dejstva, da vsaj eden od nosilcev starševske odgovornosti
običajno prebiva v navedeni državi članici; je ta država članica prejšnje običajno prebivališče otroka; ali je
otrok državljan navedene države članice; b) stranke in katerikoli drugi nosilec starševske odgovornosti so se
prostovoljno dogovorili o pristojnosti v trenutku, ko je sodišče začelo postopek; ali so izrecno sprejeli
pristojnost med postopkom; c) je izvajanje pristojnosti v otrokovo korist.
5. Pregled zadeve pokaže, da je predlagatelj podal predlog za dodelitev otroka v varstvo in vzgojo njemu,
plačevanje preživnine in nadomestitev potrebnega soglasja nasprotne udeleženke za vpis otroka v šolo s
predlogom za izdajo začasne odredbe dne 30. 8. 2022. Iz predloga izhaja, da se je otrok udeležencu postopka
rodil ... v Murski Soboti, je državljan Republike Slovenije, nazadnje pa je družina živela v Italiji, od meseca
julija 2022 pa je ml. otrok začel obiskovati poletno šolo slovenskega jezika, ki je bila zaključena 15. 7. 2022
in od takrat dalje predlagatelj in otrok živita v Republiki Sloveniji, kjer ima predlagatelj prijavljeno stalno
prebivališče. Tako predlagatelj kot njegov sin imata slovensko hkrati pa tudi italijansko državljanstvo, sin pa
se v nobenem primeru ne želi vrniti v Italijo.
                               2 / 4
6. V odgovoru na predlog je zatem, ko je sodišče v predmetni zadevi izdalo začasno odredbo, s katero je
nadomestilo soglasje nasprotne udeleženke za vpis v OŠ X 1. 9. 2022 in otroka začasno zaupalo v varstvo in
vzgojo predlagatelju (sklep II N 237/2022 z dne 1. 9. 2022), nasprotna udeleženka dne 23. 11. 2022 podala
ugovor pristojnosti, pri tem je navedla, da so dejansko vsi skupaj od 15. 7. do 5. 8. 2022 dopustovali v Y,
kjer so za namen dopustovanja kupili nepremičnino, potem pa se je sama morala vrniti v Republiko Italijo,
kjer bi se ji naj 26. 8. 2022 pridružila še sin in predlagatelj, saj bi moral sin nadaljevati šolanje v Italiji,
kamor je vpisan, vendar predlagatelj sina ni vrnil.
7. Sodišče prve stopnje je pravilno zaključilo, da je glede na dejansko prebivališče predlagatelja in ml. otroka
v Sloveniji ter nasprotne udeleženke v Italiji, v predmetni zadevi potrebno uporabiti Uredbo.
8. V predmetnem postopku ne gre uporabiti določb o neupravičeni premestitvi ali zadržanju, saj je bilo
ugotovljeno, da je nasprotna udeleženka predlog v tem delu umaknila (sklep Okrožnega sodišča v Murski
Soboti Z 1/2023 z dne 13. 6. 2023).
9. Nesporno v zadevi je, da je imel otrok v času vložitve predmetnega predloga 30. 8. 2022 običajno
prebivališče v Italiji, kjer je bil vključen v šolo in kjer je z obema udeležencema živel. S tem je pravilen
zaključek sodišča prve stopnje, da je v Italiji nedvomno imel središče vseh interesov, saj se je predlagatelj z
otrokom preselil v Slovenijo v času poletnega dopustovanja, zaradi nakupa nepremičnine, od koder pa se
potem v šolo v Italijo otrok ni hotel vrniti in je izražal samomorilne misli, zato ga je sodišče prve stopnje z
začasno odredbo zaupalo v varstvo in vzgojo očetu kot predlagatelju. Nasprotna udeleženka je za tem v Italiji
sprožila postopek zaradi zaupanje otroka v varstvo njej, vendar je italijansko sodišče, ker je predlog bil
vložen kasneje kot v Sloveniji, postopek prekinilo.
10. Zmotno meni pritožba, da že zgolj odločanje o tem katero sodišče bo pristojno odločati o dodelitvi otroka
v varstvo in vzgojo pomeni, da se bo otrok moral vrniti v Italijo. Vendar pa zgolj počitniško bivanje otroka z
enim od staršev v Sloveniji še ne pomeni, da je v predmetni zadevi pristojno za odločanje slovensko sodišče.
11. Osrednja navezna okoliščina za določitev pristojnosti v obravnavani zadevi je otrokovo običajno
prebivališče v trenutku, ko je sodišče začelo postopek, to pa je dne 30. 8. 2022, ko je ml. otrok v Sloveniji
prebival - dopustoval cca dva meseca in še ni obiskoval slovenske šole, prav tako predlagatelj ni navedel
nobenih drugih okoliščin (razen pripravo na obiskovanje slovenske šole in učenje slovenskega jezika, zaradi
lažje vključitve v šolo), zaradi katerih bi bilo mogoče dvomesečno bivanje v Sloveniji označiti kot otrokovo
običajno bivališče, ko pa je do sedaj center njegovega družinskega in družbenega dogajanja predstavljala
Italija, kjer je bil vpisan v šolo, ki jo je vsa leta obiskoval in imel urejeno stalno prebivališče. Tako da o
običajnem prebivališču v R Sloveniji v tej zadevi ni mogoče govoriti.
12. Običajno prebivališče je namreč tisto, ki pomeni neko integracijo otroka v družbeno in družinsko okolje,
pri tem je potrebno upoštevati dolžino, rednost, pogoje bivanje in razloge za bivanje na ozemlju države
članice ter razloge za preselitev družine v to državo članico, državljanstvo otroka, kraj in pogoje šolanja
znanje jezika ter družinske in socialne vezi otroka1.
13. Pristojnost se tako določi v državi članici, v kateri je otrok običajno prebival preden je bil vložen predlog.
Dejstvo, da otrok v Republiki Sloveniji prebiva cca dva meseca, da se je komaj s 1. septembrom 2022, torej
po vloženem predlogu, vključil v učni proces, torej vpisal v osnovno šolo, da je tukaj navezan izključno na
predlagatelja, pa niso okoliščine, ki bi določale običajno prebivališče ml. otroka v Sloveniji že ob ob vložitvi
predloga.
                               3 / 4
14. Glede na obrazloženo, in ker sodišče prve stopnje uradoma upoštevanih kršitev postopka oziroma
zatrjevanih kršitev postopka ni storilo, je sodišče druge stopnje pritožbo predlagatelja zavrnilo in potrdilo
sklep sodišča prve stopnje (2. točka 365. člena Zakona o pravdnem postopku - ZPP v zvezi z 42. členom
Zakona o nepravdnem postopku - ZNP-1).
15. Pritožnik s pritožbo ni uspel, zato krije sam svoje stroške pritožbenega postopka (101. členom ZNP-1).
-------------------------------
1 VSL sklep IV Cp 2535/2018 z dne 30. 1. 2019, VSL sklep IV Cp 930/2022 z dne 15. 6. 2022.
Datum zadnje spremembe: 20.12.2024
Powered by TCPDF (www.tcpdf.org)
                               4 / 4