62003CJ0065_LT
Šalys
Sprendimo motyvai
Rezoliucinė dalis
Šalys
Byloje C-65/03
Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama D. Martin, nurodžiusio adresą dokumentams įteikti  Liuksemburge,
ieškovė,
prieš
Belgijos Karalystę, atstovaujamą A. Snoecx,
atsakovę,
dėl pripažinimo, kad nesiimdama būtinų priemonių užtikrinti, jog kitose valstybėse narėse vidurinio mokslo diplomą įgiję asmenys galėtų stoti į Belgijos prancūzų bendruomenės įsteigtas aukštąsias mokyklas tokiomis pat sąlygomis kaip ir asmenys, įgiję certificat d'enseignement secondaire supérieur (CESS), Belgijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal EB 12, 149 ir 150 straipsnius,
TEISINGUMO TEISMAS (trečioji kolegija),
kurį sudaro kolegijos pirmininkas A. Rosas,  teisėjai R. Schintgen ir N. Colneric (pranešėja),
generalinis advokatas C. Stix‑Hackl,
sekretorius R. Grass,
remdamasis teisėjo pranešėjo pranešimu,
priima šį
Sprendimą
Sprendimo motyvai
1. Pagal EB 226 straipsnį pareikštu ieškiniu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2003 m. vasario 14 d., Europos Bendrijų Komisija prašo pripažinti, kad nesiimdama priemonių užtikrinti, jog kitose valstybėse narėse vidurinio mokslo baigimo diplomą įgiję asmenys galėtų stoti į Belgijos prancūzų bendruomenės įsteigtas aukštąsias mokslas tokiomis pat sąlygomis kaip ir asmenys, įgiję certificat d’enseignement secondaire supérieur
(aukštesniojo vidurinio mokslo diplomas, toliau – CESS), Belgijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal EB 12, 149 ir 150 straipsnius.
Teisinis pagrindas
Bendrijos teisė
2. EB 12 straipsnio 1 dalyje numatyta:
„Šios Sutarties taikymo srityje, nepažeidžiant joje esančių specialiųjų nuostatų, draudžiama bet kokia diskriminacija dėl priklausymo vienai ar kitai valstybei“.
3. EB 149 straipsnio 1 ir 2 dalys nustato:
„1. Bendrija prie geros kokybės švietimo plėtojimo prisideda skatindama valstybių narių bendradarbiavimą ir prireikus paremdama bei papildydama jų veiksmus, kartu visiškai pripažindama valstybių narių atsakomybę už mokymo turinį ir švietimo sistemų organizavimą bei gerbdama jų kultūrų ir kalbų įvairovę.
2. Bendrija savo veiksmais siekia:
< ... >
− skatinti studentų ir dėstytojų judėjimą, be kita ko, skatinant mokymo įstaigas pripažinti diplomus ir studijų trukmę,
< ... > “
4. EB 150 straipsnyje nurodyta:
„1. Bendrija įgyvendina profesinio rengimo politiką, kuri remia ir papildo valstybių narių veiksmus, kartu pripažindama visišką valstybių narių atsakomybę už profesinio rengimo turinį bei organizavimą.
2. Bendrija savo veiksmais siekia:
< ... >
− daryti profesinį rengimą prieinamesnį ir skatinti instruktorių bei mokinių, ypač jaunimo, judėjimą,
< ... > “
Nacionalinė teisė
5. 1971 m. liepos 20 d. Karaliaus dekreto dėl užsienyje įgytų diplomų ir mokslo pažymėjimų lygiavertiškumo pripažinimo sąlygų ir tvarkos (1971 m. rugpjūčio 5 d. Moniteur belge, p. 9254, toliau – 1971 m. dekretas) 1 straipsnio b punktas numato:
„1971 m. kovo 19 d. įstatymo 1 straipsnyje numatytu lygiavertiškumo pripažinimu nesiekiama:
< ... >
b) suteikti diplomantui teisę siekti tokių studijų, kurių jam neleidžiama siekti šalyje, kurioje išduotas diplomas ar pažymėjimas.“
6. 2003 m. balandžio 3 d. Prancūzų bendruomenės vyriausybės dekretas, iš dalies keičiantis 1971 m. dekretą dėl užsienyje įgytų diplomų ir mokslo pažymėjimų lygiavertiškumo pripažinimo sąlygų ir tvarkos (2003 m. gegužės 16 d. Moniteur belge, toliau – 2003 m. balandžio 3 d. dekretas, iš dalies keičiantis 1971 m. dekretą) 1971 m. dekreto 1 straipsnio b dalį papildė tokiu sakiniu: „b punktas yra netaikomas Europos Sąjungos valstybėse narėse įgytiems diplomams“.
7. 1999 m. gegužės 17 d. Prancūzų bendruomenės vyriausybės dekreto dėl tam tikrų užsienio vidurinio mokslo baigimo diplomų ir valstybės pripažįstamo aukštesniojo vidurinio mokslo pažymėjimo lygiavertiškumo (1999 m. rugsėjo 25 d. Moniteur belge, toliau – 1999 m. dekretas) 2 straipsnyje nustatyta:
„Liuksemburgo naujos sistemos vidurinio mokslo baigimo diplomai, išduoti po 1993−1994 mokslo metų, kuriuose nurodyta:
< ... >
yra prilyginami valstybės pripažįstamo aukštesniojo vidurinio mokslo pažymėjimui.“
8. 2003 m. balandžio 3 d. Prancūzų bendruomenės vyriausybės dekretas, iš dalies keičiantis 1999 m. dekretą dėl tam tikrų užsienio vidurinio mokslo baigimo diplomų ir valstybės pripažįstamo aukštesniojo vidurinio mokslo pažymėjimo lygiavertiškumo (2003 m. gegužės 15 d. Moniteur belge, toliau – 2003 m. balandžio 3 d. dekretas, iš dalies keičiantis 1999 m. dekretą) panaikino, inter alia,
1999 m. dekreto 2 straipsnį.
Ikiteisminė procedūra
9. Manydama, jog 1971 m. dekretas dėl vidurinio mokslo baigimo pažymėjimų ir diplomų akademinio pripažinimo bei stojimo į Belgijos prancūzų bendruomenės aukštąsias mokyklas ir universitetus prieštarauja EB 12, 149 ir 150 straipsniams, Komisija pradėjo procedūrą dėl įsipareigojimų neįvykdymo. Išsiuntusi Belgijos Karalystei formalų įspėjimą pateikti savo pastabas, 2001 m. spalio 23 d. Komisija priėmė argumentuotą nuomonę, nurodydama šiai valstybei per du mėnesius nuo jos gavimo imtis būtinų priemonių, kad į tą nuomonę būtų tinkamai atsižvelgta.
10. Belgijos prancūzų bendruomenės vyriausybė informavo Komisiją, kad 2001 m. gruodžio 20 d. posėdyje ji nusprendė atsižvelgti į Komisijos argumentuotoje nuomonėje pateiktas išvadas. Vyriausybė Komisiją taip pat informavo, kad siekiant panaikinti nurodytą diskriminaciją galiojantys teisės aktai bus pakeisti ir kad šį sprendimą įgyvendinančios priemonės bus priimtos iki 2001−2002 mokslo metų pabaigos.
11. Belgijos prancūzų bendruomenei neatsakius į du Komisijos priminimo laiškus, pastaroji pareiškė šį ieškinį.
Dėl ieškinio
Šalių argumentai
12. Komisija primena, kad pagal 1985 m. vasario 13 d. sprendimą Gravier
(293/83, Rink. p. 593) profesinio mokymo prieinamumo sąlygos patenka į Sutarties taikymo sritį. Remiantis Teisingumo Teismo praktika darytina išvada, jog sąvoka „profesinis mokymas“ turi būti aiškinama labai plačiai. Be to, pagal EB 149 straipsnį Sutartis yra taikoma visiems švietimo lygiams bei rūšims.
13. Komisija tvirtina, kad kitų valstybių narių piliečiai, turintys diplomus ir pažymėjimus, patvirtinančius vidurinio mokslo baigimą kitose valstybėse narėse, ir norintys stoti į aukštąsias mokyklas Belgijoje (į medicinos, stomatologijos, veterinarijos ir agronomijos studijų programas) turi išlaikyti tinkamumo egzaminą, jeigu jie negali įrodyti papildomos sąlygos, kad jiems leidžiama savo kilmės valstybėse stoti į universitetą be stojamojo egzamino ar kitos stojimo sąlygos.
14. Komisija teigia, kad papildoma sąlyga stojant į Prancūzų bendruomenės aukštąsias mokyklas tiek, kiek ji taikoma išimtinai asmenims, įgijusiems kitoje valstybėje narėje diplomą, gali labiau paveikti kitų valstybių narių piliečių padėtį, palyginti su Belgijos piliečiais.
15. Komisija mano, kad ši papildoma sąlyga, kuri yra „brandos“ egzamino forma bei taikoma tik asmenims, įgijusiems diplomą kitoje valstybėje narėje, nurodytos Teisingumo Teismo praktikos prasme yra stojimo į aukštąsias mokyklas bei universitetus sąlyga.
16. Komisija teigia, kad ši sistema sukuria dvigubą diskriminaciją, viena vertus, asmenų, įgijusių diplomą kitose valstybėse narėse atžvilgiu, ir, kita vertus, tarp kitų valstybių narių piliečių, atsižvelgiant į švietimo sistemą, pagal kurią jie įgijo vidurinio mokslo baigimo diplomą.
17. Savo atsiliepime į ieškinį Belgijos Vyriausybė teigia, kad 2003 m. balandžio 3 d. priėmus du dekretus, iš dalies keičiančius 1971 m. ir 1999 m. dekretus, ji ėmėsi visų būtinų priemonių, kad kitose valstybėse narėse vidurinio mokslo diplomą įgiję asmenys galėtų stoti į Belgijos prancūzų bendruomenės įsteigtas aukštąsias mokyklas tokiomis pat sąlygomis kaip ir asmenys, įgiję CESS.
18. Savo dublike Komisija tvirtina, kad Belgijos valdžios institucijų padarytuose pakeitimuose atsižvelgta į jos nurodytus trūkumus tik ateičiai. Daugelis kitoje valstybėje narėje vidurinio mokslo diplomą įgijusių asmenų, norinčių stoti į Belgijos aukštąsias mokyklas, iki tol turėjo blogesnę padėtį dėl Komisijos ieškinyje nurodytų Bendrijos teisės pažeidimų. Teisingumo Teismo sprendimas pagal Komisijos ieškinį svarbus siekiant konstatuoti Belgijos Karalystės atsakomybės pagrindą tokių asmenų atžvilgiu. Be to, Komisija pageidauja, kad Teisingumo Teismas pateiktų savo nuomonę ieškinyje iškeltais svarbiais teisės klausimais.
19. Komisijos nuomone, pakako 1971 m. dekreto pakeitimo, kad būtų nutrauktas nurodytas įsipareigojimų nevykdymas, ir dėl to nereikėjo taisyti 1999 m. dekreto, kuris numatė, jog Liuksemburgo vidurinio mokslo baigimo diplomai prilygsta CESS. Komisija teigia, jog vykstant ikiteisminei procedūrai ji nenurodė, kaip atskiro pažeidimo, išskirtinės asmenų, įgijusių Liuksemburgo diplomą, padėties. Nuoroda į šią išskirtinę padėtį buvo tik siekiama parodyti, kad prie diskriminacijos kitoje valstybėje narėje diplomą įgijusių asmenų atžvilgiu prisideda diskriminacija tarp kitų valstybių narių piliečių, nelygu valstybė, kurioje jie įgijo vidurinio mokslo baigimo pažymėjimą.
Teisingumo Teismo vertinimas
20. Pagal nusistovėjusią teismų praktiką įsipareigojimo neįvykdymas turi būti vertinamas atsižvelgiant į valstybės narės padėtį argumentuotoje nuomonėje nustatyto termino pabaigoje, dėl to Teisingumo Teismas neatsižvelgia į vėliau atliktus veiksmus (žr., inter alia,
2002 sausio 30 d. Sprendimo Komisija prieš Graikiją, C-103/00, Rink. p. I-1147, 23 punktą ir 2003 m. lapkričio 20 d. Sprendimo Komisija prieš Prancūziją, C-296/01, dar neskelbto Rinkinyje, 43 punktą).
21. Šiuo atveju 2003 m. balandžio 3 d. dekretas, iš dalies keičiantis 1971 m. dekretą, buvo priimtas pasibaigus argumentuotoje nuomonėje nurodytam terminui.
22. Dėl to nagrinėjant šį ieškinį Teisingumo Teismas negali atsižvelgti į šią priemonę.
23. Pagal EB 12 straipsnį šios Sutarties taikymo srityje, nepažeidžiant joje esančių specialiųjų nuostatų, draudžiama bet kokia diskriminacija dėl pilietybės.
24. Iš to, kas pasakyta, matyti, kad reikia nustatyti, ar argumentuotoje nuomonėje nurodyto termino pabaigoje galiojančios Belgijos teisės normos dėl stojimo į Belgijos prancūzų bendruomenės įsteigtas aukštąsias mokyklas neprieštaravo šiai Sutarties nuostatai.
25. Kaip yra pasisakęs Teisingumo Teismas minėto Gravier
sprendimo 25 punkte, profesinio mokymo prieinamumo sąlygos patenka į Sutarties taikymo sritį (žr. taip pat 1988 m. vasario 2 d. Sprendimo Blaizot, 24/86, Rink. p. 379, 11 punktą; 1988 m. rugsėjo 27 d. Sprendimo Komisija prieš Belgiją, 42/87, Rink. p. 5445, 7 punktą ir 1992 m. liepos 7 d. Sprendimo Parlamentas prieš Tarybą, C-295/90, Rink. p. I‑4193, 15 punktą). Šiuo klausimu EB 149 straipsnio 2 dalies antroji įtrauka aiškiai teigia, jog Bendrija savo veiksmais siekia skatinti studentų ir dėstytojų judėjimą, be kita ko, skatinant mokymo įstaigas pripažinti diplomus ir studijų trukmę. Be to, EB 150 straipsnio 2 dalies trečioji įtrauka numato, kad Bendrija savo veiksmais siekia daryti profesinį rengimą prieinamesnį bei skatinti instruktorių ir mokinių, ypač jaunimo, judėjimą.
26. Sutartis nenumato specialiųjų nuostatų dėl profesinio mokymo, į kurias reikėtų atsižvelgti pirmiausia pagal EB 12 straipsnio 1 dalį.
27. EB 12 straipsnio 1 dalis taikoma valstybių narių nustatytoms stojimo į aukštąsias mokyklas sąlygoms.
28. Pagal Teisingumo Teismo praktiką vienodo požiūrio principas, kurio vienas iš pavyzdžių yra bet kokios diskriminacijos dėl pilietybės draudimas, įtvirtintas EB 12 straipsnio 1 dalyje, draudžia ne tik atvirą diskriminaciją dėl pilietybės, bet ir visas paslėptos diskriminacijos formas, kurios taikant kitus išskyrimo kriterijus sukelia tas pačias pasekmes (žr., inter alia,
1989 m. gruodžio 5 d. Sprendimo Komisija prieš Italiją, C-3/88, Rink. p. 4035, 8 punktą ir 2003 sausio 16 d. Sprendimo Komisija prieš Italiją, C-388/01, Rink. p. I-721, 13 punktą).
29. Šiuo atveju dėl Belgijos teisės aktų blogesnėje padėtyje atsiduria kitoje nei Belgija valstybėje auštojo mokslo diplomus įgiję asmenys, nes jie negali stoti į Belgijos prancūzų bendruomenės įsteigtas aukštąsias mokyklas tokiomis pat sąlygomis kaip CESS arba jam prilyginamą Liuksemburgo diplomą įgiję asmenys. Taikomas išskyrimo kriterijus iš esmės yra nepalankus kitų valstybių narių piliečių atžvilgiu.
30. Belgijos Karalystė nepateikia jokių argumentų, pateisinančių tokį kriterijų.
31. Dėl to darytina išvada, kad nesiimdama būtinų priemonių užtikrinti, jog kitose valstybėse narėse vidurinio mokslo diplomus įgiję asmenys galėtų stoti į Belgijos prancūzų bendruomenės įsteigtas aukštąsias mokyklas tokiomis pat sąlygomis kaip CESS įgiję asmenys, Belgijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal EB 12 straipsnį, skaitant kartu su EB 149 ir 150 straipsniais.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
32. Pagal Darbo reglamento 69 straipsnio 2 dalį pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti išlaidas, jeigu laimėjusi šalis to prašė. Kadangi Komisija prašė priteisti išlaidas, ir Belgijos Karalystė pralaimėjo bylą, pastaroji turi padengti išlaidas.
Rezoliucinė dalis
Remdamasis šiais motyvais,
TEISINGUMO TEISMAS (trečioji kolegija)
nusprendžia:
1. Nesiimdama būtinų priemonių užtikrinti, jog kitose valstybėse narėse vidurinio mokslo diplomus įgiję asmenys galėtų stoti į Belgijos prancūzų bendruomenės įsteigtas aukštąsias mokyklas tokiomis pat sąlygomis kaip certificat d’enseignement secondaire supérieur
(CESS) įgiję asmenys, Belgijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal EB 12 straipsnį, skaitant kartu su EB 149 ir 150 straipsniais.
2. Priteisti iš Belgijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.