62008TJ0024_LT
Šalys
Sprendimo motyvai
Rezoliucinė dalis
Šalys
Byloje T‑24/08
Weldebräu GmbH & Co. KG,
įsteigta Plankštate (Vokietija), atstovaujama advokato W. Göpfert,
ieškovė,
prieš
Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT), atstovaujamą P. Bullock,
atsakovę,
kita procedūros VRDT apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme,
Kofola Holding a.s.,
įsteigta Ostravoje (Čekijos Respublika), atstovaujama advokatų S. Hejdová ir R. Charvát,
dėl ieškinio, pareikšto dėl 2007 m. lapkričio 15 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1096/2006-4), susijusio su protesto procedūra tarp Weldebräu GmbH & Co. KG
ir Kofola Holding a.s.,
BENDRASIS TEISMAS (penktoji kolegija),
kurį sudaro pirmininkas M. Vilaras, teisėjai M. Prek (pranešėjas) ir V. M. Ciucă,
posėdžio sekretorius N. Rosner, administratorius,
susipažinęs su 2008 m. sausio 16 d. Pirmosios instancijos teismo kanceliarijoje pateiktu ieškiniu,
susipažinęs su 2008 m. gegužės 13 d. Pirmosios instancijos teismo kanceliarijoje pateiktu VRDT atsakymu į ieškinį,
susipažinęs su 2008 m. gegužės 14 d. Pirmosios instancijos teismo kanceliarijoje pateiktu įstojusios į bylą šalies atsakymu į ieškinį,
įvykus 2009 m. spalio 29 d. posėdžiui,
priima šį
Sprendimą
Sprendimo motyvai
Ginčo aplinkybės
1. 2003 m. rugsėjo 23 d. įstojusi į bylą šalis Kofola Holding a.s.,
remdamasi iš dalies pakeistu 1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 11, 1994, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 146) [pakeistas 2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, p. 1)], pateikė Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) paraišką įregistruoti Bendrijos prekių ženklą.
2. Prašomas įregistruoti prekių ženklas yra erdvinis žymuo, kuris atitinka šį aprašymą: „cilindro formos butelis su tiesiu sraigtiniu kakleliu; jo cilindrinėje dalyje yra įrašas „snipp“ ir jis atrodo taip:
>image>9
3. Prekės, kurioms prašoma įregistruoti prekių ženklą, priklauso peržiūrėtos ir iš dalies pakeistos 1957 m. birželio 15 d. Nicos sutarties dėl tarptautinės prekių ir paslaugų klasifikacijos ženklams registruoti 30, 32 ir 33 klasėms ir pagal kiekvieną iš jų atitinka šį aprašymą:
– 30 klasė: „Kava, arbata, kakava, kavos pakaitalai, padažai, daržovių padažai, konditerijos gaminiai, šokolado gėrimai, kavos gėrimai, arbatos gėrimai, gėrimų aromatinės medžiagos, išskyrus eterinius aliejus, melasos sirupas“;
– 32 klasė: „Nealkoholiniai gėrimai, nealkoholiniai vaisių gėrimai, nealkoholiniai vaisių ekstraktai, vaisių nektarai, vaisių sultys, mineralinis vanduo, gazuoti gėrimai, esencijos gėrimams gaminti, sirupai, alus“;
– 33 klasė: „Alkoholiniai gėrimai“.
4. Bendrijos prekių ženklo paraiška buvo paskelbta 2004 m. rugpjūčio 16 d. Bendrijos prekių ženklų biuletenyje
Nr. 2004/033.
5. 2004 m. lapkričio 16 d. ieškovė Weldebräu GmbH & Co. KG
pagal Reglamento Nr. 40/94 42 straipsnį (dabar – Reglamento Nr. 207/2009 41 straipsnis) pateikė protestą dėl prekių ženklo registracijos šio sprendimo 3 punkte nurodytoms prekėms.
6. Protestas buvo grindžiamas ankstesniu butelio formos erdviniu Bendrijos prekių ženklu, 2000 m. lapkričio 16 d. įregistruotu numeriu 690 016 ir atrodančiu taip:
>image>10
7. Ankstesniu prekių ženklu žymimos prekės priklauso 21, 32 bei 33 klasėms ir pagal kiekvieną iš jų atitinka šį aprašymą:
– 21 klasė: „Stiklinės dėžutės, buteliai, ąsočiai (ne iš tauriųjų metalų“;
– 32 klasė: „Alus, mineralinis ir gazuotas vanduo, vaisių gėrimai ir vaisių sultys, sirupai ir kiti gėrimų gaminimo preparatai, elis, porteris“;
– 33 klasė: „Alkoholiniai gėrimai (išskyrus alų), likeris, spiritiniai gėrimai, vynas“.
8. Protestas buvo grindžiamas Reglamento Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punkte (dabar – Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas) nurodytu pagrindu.
9. 2006 m. birželio 26 d. Protestų skyrius protestą atmetė.
10. 2006 m. rugpjūčio 14 d. ieškovė pagal Reglamento Nr. 40/94 57–62 straipsnius (dabar – Reglamento Nr. 207/2009 58–64 straipsniai) dėl Protestų skyriaus sprendimo pateikė VRDT apeliaciją.
11. 2007 m. lapkričio 15 d. sprendimu (toliau – ginčijamas sprendimas) VRDT ketvirtoji apeliacinė taryba apeliaciją atmetė iš esmės nuspręsdama, kad, atsižvelgiant į ankstesnio prekių ženklo vidutinius skiriamuosius požymius ir didelius skirtumus tarp žymenų, dėl kurių kilo ginčas, nėra galimybės, kad paprastas Europos Sąjungos vartotojas supainios prekių ženklus, dėl kurių kilo ginčas, Reglamento Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punkto, skaitomo kartu su Reglamento Nr. 40/94 8 straipsnio 2 dalies a punkto i papunkčiu (dabar – Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 2 dalies a punkto i papunktis), prasme.
Šalių reikalavimai
12. Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:
– panaikinti ginčijamą sprendimą,
– priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.
13. VRDT Bendrojo Teismo prašo:
– atmesti ieškinį,
– priteisti iš ieškovės bylinėjimosi išlaidas.
14. Įstojusi į bylą šalis Bendrojo Teismo prašo:
– atmesti ieškinį,
– priteisti iš ieškovės bylinėjimosi išlaidas.
Dėl teisės
15. Savo ieškinį ieškovė grindžia vieninteliu pagrindu, susijusiu su Reglamento Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimu. Ji mano, kad Apeliacinė taryba suklydo nuspręsdama, kad šios nuostatos prasme nėra galimybės supainioti prekių ženklų, dėl kurių kilo ginčas. VRDT ir įstojusi į bylą šalis teigia, kad Apeliacinė taryba teisingai nusprendė, kad tokios galimybės nėra.
16. Pagal Reglamento Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktą ankstesnio prekių ženklo savininkui užprotestavus prašomas įregistruoti prekių ženklas neregistruojamas, jeigu dėl savo panašumo į ankstesnį prekių ženklą ar tapatumo jam arba dėl prekių ar paslaugų, kurioms prekių ženklai yra skirti, panašumo ar tapatumo yra galimybė suklaidinti visuomenę toje teritorijoje, kurioje ankstesnis prekių ženklas yra apsaugotas. Suklaidinimo galimybė apima ir galimybę sieti su ankstesniu prekių ženklu.
17. Pagal nusistovėjusią teismo praktiką galimybę supainioti sudaro galimybė, kad visuomenė manys, jog nagrinėjamos prekės ar paslaugos pagamintos arba suteiktos tos pačios įmonės arba ekonomiškai susijusių įmonių. Remiantis ta pačia teismo praktika, galimybė supainioti turi būti visapusiškai vertinama atsižvelgiant į tai, kaip atitinkama visuomenė suvokia tam tikrus žymenis ir prekes ar paslaugas, ir į visus konkrečiam atvejui būdingus veiksnius, ypač į žymenų panašumo ir jais žymimų prekių ir paslaugų panašumo tarpusavio priklausomybę (žr. 2003 m. liepos 9 d. Sprendimo Laboratorios RTB prieš VRDT – Giorgio Beverly Hills (GIORGIO BEVERLY HILLS), T‑162/01, Rink. p. II‑2821, 30–33 punktus ir juose nurodytą teismų praktiką).
18. Būtent atsižvelgiant į šiuos teiginius reikia išnagrinėti, ar Apeliacinė taryba teisingai nusprendė, kad nėra jokios galimybės ankstesnį prekių ženklą supainioti su prašomu įregistruoti prekių ženklu.
19. Nagrinėjamu atveju neginčijama, kad atitinkamą visuomenę sudaro paprasti Europos Sąjungos vartotojai, kurie yra pakankamai informuoti ir protingai pastabūs bei nuovokūs.
20. Taip pat nustatyta, kaip ginčijamo sprendimo 26 punkte teisingai nurodė Apeliacinė taryba, kad prašomu įregistruoti prekių ženklu žymimos 32 ir 33 klasių prekės tapačios tų pačių klasių prekėms, žymimoms ankstesniu prekių ženklu, o prašomu įregistruoti prekių ženklu žymimos 30 klasės prekės labai panašios į ankstesniu prekių ženklu žymimas 32 ir 33 klasių prekes.
Dėl žymenų, dėl kurių kilo ginčas, palyginimo
21. Pagal nusistovėjusią teismų praktiką visapusiškas galimybės supainioti vertinimas, kiek jis susijęs su vizualiu, fonetiniu ar konceptualiu nagrinėjamų prekių ženklų panašumu, turi būti pagrįstas bendru jų daromu įspūdžiu atsižvelgiant į jų skiriamuosius ir dominuojančius elementus. Tai, kaip paprastas nagrinėjamų prekių ir paslaugų vartotojas suvokia prekių ženklą, yra lemiamas kriterijus visapusiškai vertinant galimybę supainioti. Šiuo atžvilgiu paprastas vartotojas prekių ženklą dažniausiai suvokia kaip visumą ir nenagrinėja įvairių jo detalių (žr. 2007 m. birželio 12 d. Teisingumo Teismo sprendimo VRDT prieš Shaker, C‑334/05 P, Rink. p. I‑4529, 35 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką ir 2007 m. rugsėjo 20 d. Teisingumo Teismo sprendimo Nestlé prieš VRDT, C‑193/06 P, 34 punktą; 2004 m. birželio 30 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo BMI Bertollo prieš VRDT – Diesel (DIESELIT), T‑186/02, Rink. p. II‑1887, 38 punktą).
22. Nagrinėjamu atveju ginčas kilo dėl dviejų erdvinių žymenų, tai yra cilindro formos buteliai su sraigto formos kakleliu. Be to, prašomame įregistruoti žymenyje yra žodinis elementas „snipp“, mažomis raidėmis ir tokia pačia spalva kaip butelis įrašytas išorinėje butelio dalyje.
23. Kaip matyti iš ginčijamo sprendimo 28 punkte padarytų išvadų, kurių bylos šalys neginčija, negalima atlikti jokio fonetinio palyginimo, nes ankstesniame prekių ženkle nėra jokio žodinio elemento, o sumažintas žodinis elementas „snipp“, įrašytas išorinėje prašomo įregistruoti žymens dalyje, negali daryti įtakos bendram prekių ženklo daromam įspūdžiui. Taip pat neįmanoma atlikti konceptualaus palyginimo, nes prekių ženklai, dėl kurių kilo ginčas, neturi reikšmės. Iš to matyti, kad prekių ženklai, dėl kurių kilo ginčas, gali būti palyginti tik vizualiai.
24. Ginčijamo sprendimo 31 punkte Apeliacinė taryba nusprendė, jog bendrai vizualiai palyginus abu žymenis matyti, kad yra daug svarbių skirtumų, inter alia, atsižvelgiant į tai, kad skiriasi butelių ilgis ir plotis, kad prašomame įregistruoti žymenyje yra žodinis elementas, kurio neturi ankstesnis žymuo, ir kad butelių kaklelio formos labai skiriasi.
25. Šiuo atžvilgiu, nors negalima atmesti, kad prašomo įregistruoti prekių ženklo žodinį elementą „snipp“, įrašytą tokia pačia spalva kaip stiklas, sunku pastebėti, todėl jis negali turėti įtakos bendram prekių ženklo daromam įspūdžiui, ir nors negalima nekreipti dėmesio į tai, kad butelių, kuriuos vaizduoja žymenys, dėl kurių kilo ginčas, kakleliai abiem atvejais yra sraigto formos, taigi skiriasi nuo įprastų kaklelių, ne mažiau svarbu, kad bendras vizualus įspūdis parodo, jog tarp žymenų, dėl kurių kilo ginčas, yra daug svarbių skirtumų, kaip teisingai nusprendė Apeliacinė taryba.
26. Pirma, pakankamai informuotų ir protingai pastabių bei nuovokių paprastų vartotojų požiūriu, ankstesnis žymuo yra ilgesnis, plonesnis, todėl – rafinuotesnis už prašomą įregistruoti žymenį, kurio siluetas mažesnis, ryškesnis ir stambesnis, o dėl to jis sukuria sunkumo įspūdį. Be to, butelio, kurį vaizduoja prašomas įregistruoti žymuo, forma netaisyklinga dėl savo išgaubtos dalies, o ankstesniame žymenyje ši dalis yra tiesi. Antra, reikia pažymėti, kad nors abiem atvejais kakleliai yra sraigto formos, jie vaizduoja skirtingas spirales. Ankstesniame žymenyje kaklelis yra plonesnis ir sudarytas tik iš dviejų vingių, o prašomame įregistruoti žymenyje jis storesnis ir sudarytas mažiausiai iš keturių vingių.
27. Tad ginčijamo sprendimo 31 punkte konstatavusi, kad aplinkybė, jog abiem atvejais butelių kaklelį galima apibūdinti esant „sraigto formos“, atsižvelgiant į didelius dviejų kaklelių formų skirtumus, yra mažai svarbi, Apeliacinė taryba nepadarė klaidos.
28. Šio vertinimo negali paneigti ieškovės argumentai, paimti iš kai kurių nacionalinių teismų ir VRDT praktikos. Pirma, iš tiesų valstybių narių teismų praktika yra tik vienas veiksnių, kuris nėra lemiamas, tačiau į jį galima tik atsižvelgti Bendrijos prekių ženklo registracijos tikslais (2003 m. kovo 5 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo Unilever prieš VRDT (Tablette ovoïde), T‑194/01, Rink. p. II‑383, 68 punktas). Antra, kiek tai susiję su VRDT praktika, sprendimai, kuriuos pagal Reglamentą Nr. 40/94 turi priimti Apeliacinės tarybos dėl žymens registravimo kaip Bendrijos prekių ženklo, priskiriami ribotai kompetencijai, o ne diskrecijai. Todėl minėtų sprendimų teisėtumas turi būti vertinamas remiantis tik šiuo reglamentu, o ne ankstesne jų praktika (2007 m. balandžio 26 d. Teisingumo Teismo sprendimo Alcon prieš VRDT, C‑412/05 P, Rink. p. I‑3569, 65 punktas ir 2005 m. lapkričio 24 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo Sadas prieš VRDT
– LTJ Diffusion (ARTHUR ET FELICIE), T‑346/04, Rink. p. II‑4891, 71 punktas).
29. Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, Apeliacinė taryba teisingai nusprendė, kad tarp žymenų yra didelių skirtumų. Todėl darytina išvada, kad žymenys, dėl kurių kilo ginčas, tik labai nedaug vizualiai panašūs.
Dėl galimybės supainioti
30. Visapusiškas galimybės supainioti vertinimas reiškia, jog tarp veiksnių, į kuriuos atsižvelgiama, būtent tarp prekių ženklų panašumo ir žymimų prekių ar paslaugų panašumo, egzistuoja tam tikra tarpusavio priklausomybė. Mažą žymimų prekių ar paslaugų panašumo laipsnį gali kompensuoti didelis prekių ženklų panašumo laipsnis ir atvirkščiai (1998 m. rugsėjo 23 d. Teisingumo Teismo sprendimo Canon, C‑39/97, Rink. p. I‑5507, 17 punktas ir 2006 m. gruodžio 14 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo Mast-Jägermeister prieš VRDT – Licorera Zacapaneca
(VENADO su rėmu ir kt.), T‑81/03, T‑82/03 ir T‑103/03, Rink. p. II‑5409, 74 punktas).
31. Nagrinėjamu atveju ginčijamo sprendimo 24 punkte Apeliacinė taryba nusprendė, kad ankstesnis prekių ženklas turėjo vidutinį skiriamąjį požymį. Ieškovė šio teiginio neginčija, nors tvirtina, kad minėtas prekių ženklas turi bent jau tokį požymį dėl to, jog atrodo unikaliai ir neįprastai, o tai patvirtino įvairūs prizai, gauti už butelio išskirtinumą. Be to, svarbu pabrėžti, kaip padarė Apeliacinė taryba, kad ieškovė nepateikė jokio argumento, įrodančio, jog jos prekių ženklas įgijo skiriamąjį požymį dėl jo intensyvaus naudojimo ar gero vardo.
32. Kadangi žymenys, dėl kurių kilo ginčas, labai skiriasi ir ieškovė nenurodė, kodėl ankstesnis prekių ženklas turi didelį skiriamąjį požymį, remiantis vien tuo, kad abiem atvejais buteliai turi sraigto formos kaklelį, negalima daryti išvados, jog yra galimybė supainioti prekių ženklus, dėl kurių kilo ginčas, nepaisant to, kad nagrinėjamos prekės yra tapačios.
33. Šios išvados negali paneigti ieškovės argumentas, kad juntamas prekių ženklų, dėl kurių kilo ginčas, įspūdis nagrinėjamu atveju turi didelę reikšmę. Iš tikrųjų, kaip teisingai nurodė VRDT, iš butelių pardavimo būdų – pateikiant juos kaip etiketėmis pažymėtas prekes didelių parduotuvių maisto skyriuose arba užsisakant juos bare ar restorane – matyti, kad visų pirma ir daugiausia vartotojas kreips dėmesį į etiketėse nurodytus žodinius ir vaizdinius elementus, kaip antai prekių ženklo pavadinimas, logotipas ir (arba) kiti prekės kilmę žymintys vaizdiniai elementai.
34. Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, reikia atmesti vienintelį ieškinio pagrindą, o taip pat ir visą ieškinį.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
35. Pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 87 straipsnio 2 dalį pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti bylinėjimosi išlaidas, jeigu laimėjusi šalis to reikalavo.
36. Kadangi ieškovė bylą pralaimėjo, ji turi padengti bylinėjimosi išlaidas pagal VRDT ir įstojusios į bylą šalies reikalavimus.
Rezoliucinė dalis
Remdamasis šiais motyvais,
BENDRASIS TEISMAS (penktoji kolegija)
nusprendžia:
1. Atmesti ieškinį.
2. Priteisti iš Weldebräu GmbH & Co. KG
bylinėjimosi išlaidas.