62022CJ0283
ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA (osmého senátu)
16. listopadu 2023 (
*1
)
„Řízení o předběžné otázce – Letecká doprava – Montrealská úmluva – Článek 1 odst. 1 a 2 – Působnost – Pojem ‚mezinárodní doprava‘ – Článek 2 odst. 1 – Pojem ‚doprava provozovaná státem‘ – Článek 17 odst. 1 – Odpovědnost leteckých dopravců za smrt nebo zranění cestujícího – Pojištění leteckých dopravců a provozovatelů letadel – Nařízení (ES) č. 785/2004 – Článek 1 odst. 1 a čl. 2 odst. 1 a 2 písm. a) – Působnost – Pojem ‚státní letadla‘ – Článek 4 odst. 1 – Minimální požadavky na pojištění leteckých dopravců a provozovatelů letadel – Pád vrtulníku provozovaného orgány veřejné správy členského státu během operace specializovaného evakuačního a záchranného výcviku – Smrt člena Hasičského a záchranného sboru podílejícího se na této operaci – Náhrada újmy“
Ve věci C‑283/22,
jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná na základě článku 267 SFEU rozhodnutím Okresného súdu Prešov (Okresní soud v Prešově, Slovensko) ze dne 29. března 2022, došlým Soudnímu dvoru dne 26. dubna 2022, v řízení
DZ,
EO,
YV,
YE,
MP
proti
Ministerstvu vnútra Slovenskej republiky,
za účasti:
KOOPERATIVA Poisťovňa a.s., Vienna Insurance Group,
Generali Česká pojišťovna a.s., původně Generali Poisťovňa a.s.,
SOUDNÍ DVŮR (osmý senát),
ve složení: N. Piçarra (zpravodaj), předseda senátu, M. Safjan, a M. Gavalec, soudci,
generální advokát: N. Emiliou,
za soudní kancelář: C. Strömholm, radová,
s přihlédnutím k písemné části řízení a po jednání konaném dne 26. dubna 2023,
s ohledem na vyjádření, která předložili:
–
za DZ, EO, YV, YE a MP: O. Urban, advokát,
–
za Generali Česká pojišťovna a.s., původně Generali Poisťovňa a.s.: S. Dubjel, advokát,
–
za slovenskou vládu: E. V. Drugda, jako zmocněnkyně,
–
za Evropskou komisi: B. Sasinowska, A. Tokár a G. Wilms, jako zmocněnci,
s přihlédnutím k rozhodnutí, přijatému po vyslechnutí generálního advokáta, rozhodnout věc bez stanoviska,
vydává tento
Rozsudek
1
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu článku 1, čl. 2 odst. 1 a čl. 17 odst. 1 úmluvy o sjednocení některých pravidel pro mezinárodní leteckou dopravu, uzavřené v Montrealu dne 28. května 1999, podepsané Evropským společenstvím dne 9. prosince 1999 a schválené jeho jménem rozhodnutím Rady 2001/539/ES ze dne 5. dubna 2001 (Úř. věst. 2001, L 194, s. 38) (dále jen „Montrealská úmluva“), která vstoupila ve vztahu k Evropské unii v platnost dne 28. června 2004, jakož i čl. 3 písm. g) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 785/2004 ze dne 21. dubna 2004 o požadavcích na pojištění u leteckých dopravců a provozovatelů letadel (Úř. věst. 2004, L 138, s. 1; Zvl. vyd. 07/08, s. 160).
2
Tato žádost byla předložena v rámci sporu mezi DZ, EO, YV, YE a MP, oprávněnými pozůstalými po NK, který zemřel při nehodě vrtulníku, a ministerstvem vnitra Slovenské republiky (Ministerstvo vnútra Slovenskej republiky), které je vlastníkem a provozovatelem tohoto vrtulníku, ve věci náhrady nemajetkové újmy, kterou žalobci v původním řízení utrpěli v důsledku smrti NK.
Právní rámec
Mezinárodní právo
Chicagská úmluva
3
Článek 3 Úmluvy o mezinárodním civilním letectví, podepsané v Chicagu dne 7. prosince 1944 (Recueil des traités des Nations unies, svazek 15, č. 102, dále jen „Chicagská úmluva“) a ratifikované všemi členskými státy Evropské unie, nadepsaný „Civilní a státní letadla“, stanoví:
„a) Tato Úmluva se bude vztahovati jen na civilní letadla a nikoliv na letadla státní.
b) Letadlo používané ve službách vojenských, celních a policejních bude pokládáno za státní letadlo.
[…]“
Montrealská úmluva
4
Článek 1 Montrealské úmluvy, nadepsaný „Oblast působnosti“, v odstavcích 1 a 2 stanoví:
„1.   Tato úmluva se vztahuje na veškerou mezinárodní leteckou dopravu osob, zavazadel nebo nákladu pro cizí potřebu. Vztahuje se také na bezplatnou leteckou dopravu prováděnou leteckou dopravní společností.
2.   Pro účely této úmluvy se výrazem mezinárodní doprava rozumí jakákoliv doprava, jejíž místo odeslání a místo určení podle smlouvy uzavřené mezi dvěma stranami, bez ohledu na to, zda dojde k přerušení dopravy nebo k překládce, leží buď na území smluvních států této úmluvy, anebo na území jednoho ze smluvních států této úmluvy, pokud při přepravě dojde dle dohody k zastávce na území jiného státu, a to i tehdy, není-li tento stát smluvním státem této úmluvy. Doprava mezi dvěma body na území jednoho smluvního státu této úmluvy bez dohodnuté zastávky v určitém místě na území jiného státu se pro účely této úmluvy nepovažuje za mezinárodní dopravu.“
5
Článek 2 této úmluvy, nadepsaný „Doprava provozovaná státem a doprava poštovních zásilek“, v odstavci 1 stanoví, že uvedená úmluva „se vztahuje na dopravu provozovanou státem nebo zákonně zřízenými státními subjekty, pokud splňují podmínky stanovené v článku 1“.
6
Článek 17 téže úmluvy, nadepsaný „Smrt a zranění cestujících – škoda na zavazadlech“ v odstavci 1 stanoví:
„Dopravce odpovídá za škody následkem smrti nebo zranění cestujícího, pokud k nehodě, která způsobila smrt nebo zranění, došlo na palubě letadla nebo během činností při nástupu do letadla nebo výstupu z něj.“
Unijní právo
Nařízení (ES) č. 2027/97
7
Článek 1 druhá věta nařízení Rady (ES) č. 2027/97 ze dne 9. října 1997 o odpovědnosti leteckého dopravce při letecké dopravě cestujících a jejich zavazadel (Úř. věst. 1997, L 285, s. 1; Zvl. vyd. 07/03, s. 489), ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 889/2002 ze dne 13. května 2002 (Úř. věst. 2002, L 140, s. 2; Zvl. vyd.07/06, s. 246) (dále jen „nařízení č. 2027/97“), rozšiřuje používání ustanovení Montrealské úmluvy „na leteckou dopravu uvnitř jednotlivého členského státu“.
Nařízení č. 785/2004
8
Podle čl. 1 bodu 1 nařízení č. 785/2004 je jeho účelem „stanovit minimální požadavky na pojištění pro letecké dopravce a provozovatele letadel ve vztahu k cestujícím, zavazadlům, nákladu a třetím osobám“.
9
Článek 2 tohoto nařízení, nadepsaný „Oblast působnosti“, stanoví:
„1.   Toto nařízení se vztahuje na všechny letecké dopravce a provozovatele letadel, kteří létají uvnitř území, přistávají na území, vzlétají z území nebo přelétávají území členského státu, na které se vztahuje Smlouva.
2.   Toto nařízení se nevztahuje na
a)
státní letadla ve smyslu čl. 3 písm. b) [Chicagské úmluvy];
[…]“
10
Článek 3 uvedeného nařízení stanoví:
„Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
‚leteckým dopravcem‘ podnik zabývající se leteckou dopravou, který má platnou licenci k provozování letecké dopravy;
[…]
c)
‚provozovatelem letadla‘ osoba nebo subjekt, které, aniž by byly leteckým dopravcem, účinně řídí používání nebo provoz letadla; za provozovatele se považuje fyzická či právnická osoba, jejímž jménem je letadlo registrováno, pokud tato osoba neprokáže, že provozovatelem je jiná osoba;
[…]
g)
‚cestujícím‘ osoba, která se účastní letu se souhlasem leteckého dopravce; nepatří sem členové posádky letadla, kteří jsou ve službě;
[…]“
11
Článek 4 téhož nařízení, nadepsaný „Zásady pojištění“, zní takto:
„1.   Letečtí dopravci a provozovatelé letadel uvedení v článku 2 musí mít v souladu s tímto nařízením uzavřené pojištění odpovědnosti specifické pro oblast letecké dopravy, pokud jde o cestující, zavazadla, náklad a třetí osoby. […]
[…]
3.   Tímto nařízením nejsou dotčena pravidla týkající se odpovědnosti na základě
–
mezinárodních úmluv, jimiž jsou členské státy anebo Společenství smluvními stranami,
–
práva Společenství a
–
práva jednotlivých členských států.“
Spor v původním řízení a předběžné otázky
12
Dne 10. května 2017 zemřel NK v důsledku pádu vrtulníku, jehož vlastníkem a provozovatelem bylo ministerstvo vnitra Slovenské republiky, k němuž došlo ve vojenské oblasti letiště Prešov (Slovensko) v rámci specializovaného výcviku členů hasičského a záchranného sboru, které zahrnovalo výcvik na tomto vrtulníku určený k evakuaci a záchraně osob v těžce dostupném terénu pomocí palubního jeřábu. V okamžiku tohoto pádu se uvedený vrtulník nacházel ve visení.
13
U předkládajícího soudu se stěžovatelé v původním řízení domáhají náhrady nemajetkové újmy utrpěné v důsledku smrti NK ve výši 550000 eur pro DZ, 350000 eur pro EO, 350000 eur pro YV, 150000 eur pro YE a 150000 eur pro MP. Na podporu svého nároku se žalobci dovolávají příslušných unijních předpisů v oblasti civilního letectví, které mají přednost před ustanoveními slovenského práva, zejména ustanoveními občanského zákoníku. Tvrdí, že se použijí jak Montrealská úmluva, tak nařízení č. 785/2004, jelikož NK měl postavení „cestujícího“ a použití navíjení lana představuje zvláštní metodu nástupu na palubu.
14
Ministerstvo vnitra Slovenské republiky, podporované pojišťovnami KOOPERATIVA Poisťovňa a.s., Vienna Insurance Group, a Generali Česká pojišťovna a.s., původně Generali Poisťovňa a.s., tvrdí, že Montrealská úmluva a nařízení č. 785/2004 se na věc v původním řízení nepoužijí, jelikož NK nebyl „cestujícím“ ve smyslu těchto dvou předpisů, nýbrž členem „palubního personálu“ a v okamžiku nehody byl zavěšen na zařízení vrtulníku, aniž tedy do vrtulníku nastoupil nebo z něho vystoupil.
15
KOOPERATIVA Poisťovňa a.s., Vienna Insurance Group, zpochybňuje rovněž použitelnost Montrealské úmluvy na věc v původním řízení a tvrdí, že použití vrtulníku v takové situaci, jako je situace dotčená v původním řízení, nelze považovat za „dopravu“ ve smyslu článku 1 této úmluvy. Tato směrnice se podle svého čl. 2 odst. 1 vztahuje na dopravu provozovanou státem pouze za účelem přepravy cestujících z místa odletu do místa určení, což nelze zaměňovat s používáním státních letadel, jako je tomu v projednávaném případě, pro účely plnění úkolu státních zaměstnanců.
16
Na jednání před Soudním dvorem bylo upřesněno, že žalobcům v původním řízení byla v souladu se slovenskou právní úpravou sociálního zabezpečení členů hasičského a záchranného sboru státem dohromady vyplacena náhrada škody ve výši přibližně 70000 eur a že jim byla výjimečně vyplacena částka 30000 eur pocházející z rezervy ministerstva vnitra Slovenské republiky.
17
Za těchto podmínek se okresní soud v Prešově (Okresný súd Prešov, Slovensko) rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky:
„1)
Musí být čl. 3 písm. g) nařízení [č. 785/2004] vykládán v tom smyslu, že osoba,
–
která se během letu nenachází na palubě vrtulníku leteckého dopravce [Unie], ale je zavěšena na jeřábovém laně jakožto nedílném příslušenství (či součásti) vrtulníku, a která (zavěšena na jeřábovém laně) spolu s vrtulníkem vzlétla;
–
která byla přepravována na základě bezplatné přepravy zajišťované státem (státním vrtulníkem používaným v policejních službách) jako přepravcem na základě ‚smlouvy o přepravě‘ uzavřené mezi leteckým dopravcem (státní letkou) a zaměstnavatelem osoby plnící zvláštní úkol [zejména na základě uznesenia vlády č. 411/2006, zo dňa 10. mája 2006, k návrhu zásad vykonávania letov lietadiel v policajných službách (usnesení vlády č. 411/2006 ze dne 10. května 2006 o návrhu zásad pro provádění letů letadel v policejních službách) a nariadenia Ministerstva vnútra Slovenskej republiky č. 50/2012 zo dňa 14. marca 2012 o vyžadovaní a schvaľovaní letov (nařízení Ministerstva vnitra Slovenské republiky č. 50/2012 ze dne 14. března 2012 o požadování a schvalování letů), kterými bylo stanoveno, že letadlo leteckého dopravce bude provádět lety k zajištění úkolů zaměstnavatele osoby];
–
přičemž účelem přepravy bylo splnění takového zvláštního úkolu, jako je úkol dotčený v původním řízení [splnění pracovního úkolu spočívajícího ve specializovaném výcviku příslušníků hasičského a záchranného sboru s využitím letecké techniky (vrtulníku) formou nácviku vytahování navíjením záchranáře a zachraňované osoby pomocí jeřábu],
a
–
která se plnění úkolu zúčastnila jako cvičící člen hasičské jednotky, který se na pokyn pilota a operátora vrtulníku připoutal k vrtulníku pomocí jeřábového lana jako nedílného příslušenství (či součásti) vrtulníku, a během prováděného letu měl být vytažením jeřábového lana vyzvednut na palubu vrtulníku,
a)
je cestujícím
nebo
b)
patří mezi členy posádky letadla, kteří jsou ve službě?
2.
Musí být čl. 17 odst. 1 [Montrealské úmluvy] vykládán v tom smyslu, že osoba je za podmínek uvedených v první otázce považována za
a)
cestujícího
nebo
b)
patří mezi členy posádky letadla, kteří jsou ve službě?
3.
Je možné použití státního vrtulníku ze dne 10. května 2017 považovat za dopravu, jak ji definuje a vnímá čl. 2 odst. 1 a článek 1 [Montrealské úmluvy]?“
K přípustnosti žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce
18
Podle slovenské vlády je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce nepřípustná, jelikož nesplňuje požadavky stanovené v čl. 94 písm. b) a c) jednacího řádu Soudního dvora. Předkládající soud dostatečně nevymezuje skutkový a právní rámec předběžných otázek a neuvádí důvody, které jej vedly k pochybnostem o výkladu unijního práva. Kromě toho je použitelnost nařízení č. 785/2004 i Montrealské úmluvy na věc v původním řízení sporná.
19
Podle čl. 94 písm. a) až c) jednacího řádu je vnitrostátní soud povinen v žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce vysvětlit skutkový a právní rámec sporu v původním řízení a poskytnout nezbytná vysvětlení k důvodům volby ustanovení unijního práva, o jejichž výklad žádá, jakož i k souvislosti, kterou spatřuje mezi těmito ustanoveními a vnitrostátními právními předpisy použitelnými na spor, který mu byl předložen. Tyto kumulativní požadavky týkající se obsahu žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce jsou mimoto připomenuty v bodech 13, 15 a 16 doporučení Soudního dvora Evropské unie pro vnitrostátní soudy o zahájení řízení o předběžné otázce (Úř. věst. 2019, C 380, s. 1) (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 8. června 2023, Lyoness Europe, C‑455/21, EU:C:2023:455, body 26 a 27).
20
V projednávané věci obsahuje žádost o rozhodnutí o předběžné otázce dostatečně přesný popis relevantních skutkových okolností a předkládající soud v ní výslovně uvádí, že účastníci původního řízení se neshodují ve věci výkladu pojmů unijního práva, kterých se týkají předběžné otázky, což je důvodem pro položení otázek týkajících se jejich výkladu Soudnímu dvoru. Kromě toho souvislost, kterou tento soud spatřuje mezi těmito otázkami a předmětem sporu v původním řízení, dostatečně vyplývá z této žádosti, jakož i ze samotného znění uvedených otázek.
21
Je pravda, že uvedený soud neuvedl obsah ustanovení slovenského práva, na jejichž základě by ministerstvo vnitra Slovenské republiky odpovídalo za nemajetkovou újmu tvrzenou žalobci v původním řízení. Nicméně vzhledem k tomu, že předmětem řízení o předběžné otázce není výklad vnitrostátních právních a správních předpisů, v duchu spolupráce, kterou se musí řídit vztahy mezi vnitrostátními soudy a Soudním dvorem v průběhu tohoto řízení, nemůže mít skutečnost, že v žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce nejsou uvedeny některé údaje týkající se vnitrostátního práva použitelného na spor v původním řízení, nutně za následek nepřípustnost této žádosti [v tomto smyslu viz rozsudky ze dne 30. dubna 1986, Asjes a další, 209/84 až 213/84, EU:C:1986:188, bod 12, a ze dne 6. října 2021, LU (Vymáhání pokut uložených v silniční provozu), C‑136/20, EU:C:2021:804, bod 32, jakož i citovaná judikatura].
22
Kromě toho, pokud není zjevné, že výklad aktu unijního práva nemá žádný vztah k realitě nebo předmětu sporu v původním řízení, námitka vycházející z nepoužitelnosti tohoto aktu na věc v původním řízení se netýká přípustnosti žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce, nýbrž merita položených předběžných otázek [rozsudek ze dne 16. února 2023, Rzecznik Praw Dziecka a další (Pozastavení rozhodnutí o navrácení), C‑638/22 PPU, EU:C:2023:103, bod 53 a citovaná judikatura].
23
Za těchto podmínek je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce třeba prohlásit za přípustnou.
K předběžným otázkám
Ke druhé a třetí otázce
24
Podstatou druhé a třetí otázky předkládajícího soudu, které je třeba zkoumat společně a na prvním místě, je, zda čl. 17 odst. 1 Montrealské úmluvy ve spojení s článkem 1 a čl. 2 odst. 1 této úmluvy musí být vykládán v tom smyslu, že může zakládat nárok na náhradu škody ve prospěch pozůstalých osoby, která při účasti na odborném výcviku členů hasičského a záchranného sboru ve vojenské oblasti letiště smluvního státu zemřela v důsledku pádu vrtulníku provozovaného policejními orgány, když byla připoutána k tomuto vrtulníku pomocí jeřábového lana.
25
Podle čl. 1 odst. 1 Montrealské úmluvy se tato úmluva vztahuje na veškerou mezinárodní leteckou dopravu osob, zavazadel nebo nákladu včetně bezplatné letecké dopravy prováděné leteckou dopravní společností. Tento článek v odstavci 2 definuje pojem „mezinárodní doprava“ jako „jak[oukoli] doprav[u], jejíž místo odeslání a místo určení podle smlouvy uzavřené mezi dvěma stranami, bez ohledu na to, zda dojde k přerušení dopravy nebo k překládce, leží buď na území smluvních států této úmluvy, anebo na území jednoho ze smluvních států této úmluvy, pokud při přepravě dojde dle dohody k zastávce na území jiného státu, a to i tehdy, není-li tento stát smluvním státem této úmluvy“, a upřesňuje, že „doprava mezi dvěma body na území jednoho smluvního státu této úmluvy bez dohodnuté zastávky v určitém místě na území jiného státu se pro účely této úmluvy nepovažuje za mezinárodní dopravu“. Článek 2 odst. 1 této úmluvy stanoví, že se tato úmluva vztahuje na dopravu provozovanou státem nebo zákonně zřízenými státními subjekty, pokud splňují podmínky stanovené v článku 1.
26
Z článku 1 odst. 1 a 2 a čl. 2 odst. 1 Montrealské úmluvy vyplývá, že pojmy „mezinárodní doprava“ a „doprava provozovaná státem“, na nichž závisí použití této úmluvy, předpokládají přemístění osob, zavazadel nebo nákladu z „místo odeslání“ do jiného „místa určení“, odlišného, než je toto „místo odeslání“, prováděné letadlem podle ustanovení smluvních stran.
27
Ze žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce přitom vyplývá, že účelem operace provedené vrtulníkem dotčeným ve věci v původním řízení nebylo přemístění osob, zavazadel nebo nákladu do jiného místa určení, než je místo odeslání, ale provedení specializovaného výcviku členů hasičského a záchranného sboru formou nácviku vytahování navíjením, uskutečněného ve vojenské oblasti téhož letiště.
28
V tomto ohledu se věc v původním řízení liší od věci, ve které byl vydán rozsudek ze dne 26. února 2015, Wucher Helicopter a Euro-Aviation Versicherung (C‑6/14, EU:C:2015:122, body 40 a 41), jelikož v posledně uvedené věci byla cílem dotčeného letu přeprava zaměstnanců společnosti z místa odletu tohoto vrtulníku, na palubě tohoto vrtulníku, na místa, kde byli povinni vykonávat každodenní práci, a poté je na toto místo odletu vrátit.
29
Za těchto podmínek a s výhradou ověření, která musí provést předkládající soud, nespadá taková operace, jakou je operace dotčená ve věci v původním řízení, do působnosti Montrealské úmluvy, jakožto „mezinárodní doprava“ ve smyslu čl. 1 odst. 1 a 2 této úmluvy nebo „doprava provozovaná státem“ ve smyslu jejího čl. 2 odst. 1.
30
Taková operace nespadá ani do působnosti nařízení č. 2027/97. I když čl. 1 druhá věta tohoto nařízení rozšiřuje použití příslušných ustanovení Montrealské úmluvy na „leteckou dopravu uvnitř jednotlivého členského státu“, použití těchto ustanovení nicméně vyžaduje existenci takové dopravy. Jak přitom vyplývá z bodu 27 tohoto rozsudku a s výhradou ověření, která přísluší předkládajícímu soudu, v projednávané věci není dána ani „letecká doprava uvnitř jednotlivého členského státu“.
31
Proto bez ohledu na otázku, zda by osoba, která se účastnila takového specializovaného výcviku, o jakou se jedná ve věci v původním řízení, a byla v okamžiku pádu tohoto vrtulníku připoutána k tomuto vrtulníku pomocí jeřábového lana, měla být považována za „cestujícího“ ve smyslu čl. 17 odst. 1 Montrealské úmluvy, nemůže toto ustanovení zakládat nárok na náhradu újmy ve prospěch pozůstalých této osoby, pokud takový výcvik, v jehož průběhu došlo k nehodě, která způsobila smrt uvedené osoby, nemůže být kvalifikován jako „mezinárodní doprava“ ve smyslu čl. 1 odst. 1 a 2 této úmluvy, jako „doprava provozovaná státem“ ve smyslu čl. 2 odst. 1 uvedené úmluvy ani jako „letecká doprava na území jediného členského státu“ ve smyslu čl. 1 druhé věty nařízení č. 2027/97 (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 9. září 2015, Prüller-Frey, C‑240/14, EU:C:2015:567, bod 35).
32
S ohledem na předcházející úvahy je třeba na druhou a třetí otázku odpovědět tak, že čl. 17 odst. 1 Montrealské úmluvy ve spojení s článkem 1 a čl. 2 odst. 1 této úmluvy musí být vykládán v tom smyslu, že nemůže být základem nároku na náhradu škody ve prospěch pozůstalých osoby, která při účasti na specializovaném výcviku členů hasičského a záchranného sboru ve vojenské oblasti letiště členského státu zemřela v důsledku pádu vrtulníku provozovaného policejními orgány, když byla připoutána k tomuto vrtulníku pomocí jeřábového lana, jelikož takovou situaci nelze kvalifikovat jako „mezinárodní dopravu“ ve smyslu článku 1 uvedené úmluvy ani jako „dopravu provozovanou státem“ ve smyslu jejího čl. 2 odst. 1.
K první otázce
33
Podstatou první otázky předkládajícího soudu je, zda čl. 3 písm. g) nařízení č. 785/2004 musí být vykládán v tom smyslu, že osoba, která při účasti na odborném výcviku členů hasičského a záchranného sboru ve vojenské oblasti letiště členského státu zemřela v důsledku pádu vrtulníku provozovaného policejními orgány, když byla připoutána k tomuto vrtulníku pomocí jeřábového lana, spadá pod pojem „cestující“ ve smyslu tohoto ustanovení.
34
Úvodem je třeba připomenout, že v rámci postupu spolupráce upraveného v článku 267 SFEU může Soudní dvůr poskytnout předkládajícímu soudu všechny prvky výkladu unijního práva, které mohou být užitečné pro rozhodnutí ve věci, která mu byla předložena, bez ohledu na to, zda je tento soud ve svých otázkách zmínil. Soudnímu dvoru přísluší, aby ze všech poznatků předložených vnitrostátním soudem, zejména pak z odůvodnění předkládacího rozhodnutí, vytěžil ty prvky práva, které je s ohledem na předmětu sporu třeba vyložit (v tomto smyslu viz rozsudky ze dne 12. prosince 1990, SARPP, C‑241/89, EU:C:1990:459, bod 8, a ze dne 15. července 2021, DocMorris, C‑190/20, EU:C:2021:609, bod 23 a citovaná judikatura).
35
V projednávané věci je třeba za účelem poskytnutí užitečné odpovědi předkládajícímu soudu zkoumat, zda se takový nárok na náhradu škody, jako je nárok, který uplatňují žalobci v původním řízení, může zakládat na nařízení č. 785/2004, jehož účelem je podle jeho čl. 1 odst. 1 „stanovit minimální požadavky na pojištění pro letecké dopravce a provozovatele letadel ve vztahu k cestujícím, zavazadlům, nákladu a třetím osobám“.
36
Pojem „letecký dopravce“ je definován v čl. 3 písm. a) nařízení č. 785/2004 jako „podnik zabývající se leteckou dopravou, který má platnou licenci k provozování letecké dopravy“. Článek 3 písm. c) tohoto nařízení definuje „provozovatele letadla“ jako „osobu nebo subjekt, který není leteckým dopravcem a který může neustále účinně disponovat s letadlem při jeho užívání či provozu“, a upřesňuje, že „za provozovatele se považuje fyzická či právnická osoba, jejímž jménem je letadlo registrováno, pokud tato osoba neprokáže, že provozovatelem je jiná osoba“.
37
Článek 2 odst. 1 nařízení č. 785/2004 stanoví, že „[t]oto nařízení se vztahuje na všechny letecké dopravce a provozovatele letadel, kteří létají uvnitř území, přistávají na území, vzlétají z území nebo přelétávají území členského státu, na které se vztahuje Smlouva“. Podle čl. 4 odst. 1 a 3 uvedeného nařízení musí mít tito letečtí dopravci a provozovatelé letadel uzavřené pojištění „odpovědnosti specifické pro oblast letecké dopravy, pokud jde o cestující, zavazadla, náklad a třetí osoby“. Taková odpovědnost podléhá mezinárodním úmluvám, jejichž smluvními stranami jsou členské státy nebo Unie, unijnímu právu nebo vnitrostátnímu práva členských států.
38
Článek 2 odst. 2 písm. a) nařízení č. 785/2004 však vylučuje z působnosti tohoto nařízení „státní letadla“ uvedená v čl. 3 písm. b) Chicagské úmluvy. Článek 3 písm. a) této úmluvy stanoví, že tato úmluva „se bude vztahovati jen na civilní letadla a nikoliv na letadla státní“. Tento čl. 3 písm. b) upřesňuje, že „letadlo používané ve službách vojenských, celních a policejních bude pokládáno za státní letadlo“.
39
V projednávané věci ze znění první otázky vyplývá, že vrtulník, jehož pád způsobil smrt NK, je „státním vrtulníkem používaným v policejních službách“ a tento vrtulník byl na základě dvou aktů slovenského práva určen ke specializovanému výcviku členů hasičského a záchranného sboru.
40
Z toho vyplývá, že provozovatel takového letadla nepodléhá požadavkům v oblasti pojištění stanoveným nařízením č. 785/2004 pro cestující, zavazadla, náklad a třetí osoby v souladu s čl. 4 odst. 1 tohoto nařízení. Za těchto podmínek není nutné vykládat pojmy „cestující“ a „členové posádky letadla, kteří jsou ve službě“ ve smyslu čl. 3 písm. g) uvedeného nařízení.
41
S ohledem na předcházející úvahy je třeba na první otázku odpovědět tak, že ustanovení čl. 1 odst. 1 ve spojení s čl. 2 odst. 2 písm. a) a čl. 4 odst. 1 nařízení č. 785/2004 musí být vykládána v tom smyslu, že nemohou být základem nároku na náhradu škody ve prospěch oprávněných pozůstalých osoby, která při účasti na odborném výcviku členů hasičského a záchranného sboru ve vojenské oblasti letiště členského státu zemřela v důsledku pádu vrtulníku provozovaného policejními orgány, když byla pomocí jeřábového lana připoutána k tomuto vrtulníku, který je „státním letadlem“.
K nákladům řízení
42
Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení ve vztahu ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků řízení se nenahrazují.
Z těchto důvodů Soudní dvůr (osmý senát) rozhodl takto:
1)
Článek 17 odst. 1 úmluvy o sjednocení některých pravidel pro mezinárodní leteckou dopravu, uzavřené v Montrealu dne 28. května 1999, podepsané Evropským společenstvím dne 9. prosince 1999 a schválené jeho jménem rozhodnutím Rady 2001/539/ES ze dne 5. dubna 2001 ve spojení s článkem 1 a čl. 2 odst. 1 této úmluvy
musí být vykládán v tom smyslu, že
nemůže být základem nároku na náhradu škody ve prospěch pozůstalých osoby, která při účasti na specializovaném výcviku členů hasičského a záchranného sboru ve vojenské oblasti letiště členského státu zemřela v důsledku pádu vrtulníku provozovaného policejními orgány, když byla připoutána k tomuto vrtulníku pomocí jeřábového lana, jelikož takovou situaci nelze kvalifikovat jako „mezinárodní dopravu“ ve smyslu článku 1 uvedené úmluvy ani jako „dopravu provozovanou státem“ ve smyslu jejího čl. 2 odst. 1.
2)
Ustanovení čl. 1 odst. 1 ve spojení s čl. 2 odst. 2 písm. a) a čl. 4 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 785/2004 ze dne 21. dubna 2004 o požadavcích na pojištění u leteckých dopravců a provozovatelů letadel
musí být vykládána v tom smyslu, že
nemohou být základem nároku na náhradu škody ve prospěch oprávněných pozůstalých osoby, která při účasti na odborném výcviku členů hasičského a záchranného sboru ve vojenské oblasti letiště členského státu zemřela v důsledku pádu vrtulníku provozovaného policejními orgány, když byla pomocí jeřábového lana připoutána k tomuto vrtulníku, který je „státním letadlem“.
Podpisy
(
*1
) – Jednací jazyk: slovenština.