ROZSUDEK SOUDU (kasačního senátu)
12. září 2007
Věc T-20/07 P
Komise Evropských společenství
v.
Eleni Chatziioannidou
„Kasační opravný prostředek – Veřejná služba – Úředníci – Důchod – Zrušení soudem rozhodujícím v prvním stupni rozhodnutí Komise o výpočtu odsloužených let započitatelných na důchod – Převod vnitrostátních důchodových nároků“
Předmět: Kasační opravný prostředek proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 14. listopadu 2006,
Chatziioannidou v. Komise (F-100/05, Sb. VS s. I-A-1-129 a II-A-1-487), a směřující ke zrušení tohoto rozsudku.
Rozhodnutí: Kasační opravný prostředek se zamítá. Komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.
Shrnutí
Úředníci – Důchody – Nárok na důchod nabytý před vstupem do služby u Společenství – Převod do systému Společenství
(Služební řád, příloha VIII, čl. 11 odst. 2; nařízení Rady č. 1103/97, články 1 a 3, a č. 974/98, článek 14)
Vzhledem k tomu, že nařízení č. 1103/97 o některých ustanoveních týkajících se zavedení eura se na základě svého článku 1
vztahuje rovněž na právní předpisy, jakož i na akty správní povahy, nelze jej vykládat tak, že stanoví pouze zásadu
trvání
smluv. Naopak stanoví povinnou neutralitu přechodu na euro – projevující se zejména v oblasti smluvního práva zásadou trvání
smluv – která platí pro veškeré právní nástroje, které jsou v jeho působnosti. Z článku 3 nařízení č. 1103/97 konkrétně vyplývá,
že ustanovení právních předpisů, na něž se vztahuje toto nařízení, se zavedením eura nikterak nemění a že se nezměněným způsobem
použijí jak na situace, které se jimi řídily před zavedením eura, tak na situace, které se jimi řídí po jeho zavedení. Z toho
vyplývá, že nařízení č. 1103/97 nevyžaduje existenci žádného smluvního či mimosmluvního vztahu z doby před zavedením eura
k tomu, aby se na situace, které se řídí právními nástroji ve smyslu tohoto článku, uplatnila zásada trvání.
Pokud tedy zákonodárce nebo dotčené orgány hodlají změnit ustanovení právního nástroje, na nějž se vztahuje článek 3 nařízení
č. 1103/97, nebo dosáhnout vynětí či osvobození z jeho působnosti, musí být tento právní nástroj výslovně pozměněn. Z toho
vyplývá, že Komise měla podle nařízení č. 1103/97 po zavedení eura i nadále v nezměněné podobě uplatňovat na žádosti o převod
důchodových nároků nabytých v členských státech, které přijaly tuto měnu, mechanismus aktualizovaného průměrného směnného
kurzu pro účely výpočtu bonifikace odsloužených let, stanovený obecnými prováděcími pravidly k čl. 11 odst. 2 přílohy VIII
služebního řádu, jež přijala. Pokud naproti tomu měla v úmyslu dát těmto ustanovením jiný význam, měla povinnost tato pravidla
změnit.
(viz body 34 a 41 až 43)
Odkazy: Soudní dvůr, 22. února 1989, Komise v. Francie a Spojené království, 92/87 a 93/87, Recueil, s. 405, body 22 až 24