null
ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA (třetího senátu)
13. května 2026(*)
„ Řízení o předběžné otázce – Odpovědnost členského státu v případě porušení unijního práva – Zrušení ex lege
požívacích práv k nemovitostem, které je v rozporu s článkem 63 SFEU a článkem 17 Listiny základních práv Evropské unie – Obnovení těchto práv v návaznosti na rozsudek Soudního dvora Evropské unie – Náhrada škody – Vnitrostátní právní úprava, která stanoví finanční náhradu vypočtenou pouze na základě tržní hodnoty tohoto majetku v okamžiku výmazu požívacích práv – Požadavek přiměřené náhrady škody – Ušlý zisk“
Ve věci C‑286/25,
jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná na základě článku 267 SFEU rozhodnutím Győri Törvényszék (Soud prvního stupně v Győru, Maďarsko) ze dne 3. dubna 2025, došlým Soudnímu dvoru dne 15. dubna 2025, v řízení
BRANDL Mezőgazdasági, Kereskedelmi és Szolgáltató Kft.
proti
Agrárminisztérium,
SOUDNÍ DVŮR (třetí senát),
ve složení: C. Lycourgos (zpravodaj), předseda senátu, O. Spineanu-Matei, S. Rodin, N. Piçarra a N. Fenger, soudci,
generální advokátka: J. Kokott,
za soudní kancelář: A. Calot Escobar, vedoucí,
s přihlédnutím k písemné části řízení,
s ohledem na vyjádření, která předložili:
–        za společnost BRANDL Mezőgazdasági, Kereskedelmi és Szolgáltató Kft.:
T. Szendrő-Németh, ügyvéd,
–        za maďarskou vládu: M. Z. Fehér a K. Szíjjártó, jako zmocněnci,
–        za Evropskou komisi: M. Mataija, A. Tokár a G. von Rintelen, jako zmocněnci,
s přihlédnutím k rozhodnutí, přijatému po vyslechnutí generální advokátky, rozhodnout věc bez stanoviska,
vydává tento
Rozsudek
1        Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu článku 63 SFEU a článku 17 Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“).
2        Tato žádost byla předložena v rámci sporu mezi společností BRANDL Mezőgazdasági, Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. (dále jen „Brandl“) a Agrárminisztérium (ministerstvo zemědělství, Maďarsko) ohledně výše finanční náhrady stanovené maďarskými právními předpisy, které byly přijaty za účelem splnění povinností vyplývajících z rozsudku ze dne 21. května 2019, Komise v. Maďarsko (Požívací práva k zemědělské půdě) (C‑235/17, EU:C:2019:432).
Právní rámec
Unijní právo
3        Článek 63 odst. 1 SFEU stanoví:
„V rámci této kapitoly jsou zakázána všechna omezení pohybu kapitálu mezi členskými státy a mezi členskými státy a třetími zeměmi.“
4        Článek 17 odst. 1 Listiny stanoví:
„Každý má právo vlastnit zákonně nabytý majetek, užívat jej, nakládat s ním a odkazovat jej. Nikdo nesmí být zbaven svého majetku s výjimkou veřejného zájmu, v případech a za podmínek, které stanoví zákon, a při poskytnutí spravedlivé náhrady v přiměřené lhůtě. Užívání majetku může rovněž být upraveno zákonem v míře nezbytné z hlediska obecného zájmu.“
Maďarské právo
5        Dne 12. prosince 2013 přijal maďarský zákonodárce mező- és erdőgazdasági földek forgalmáról szóló 2013. évi CXXII. törvénnyel összefüggő egyes rendelkezésekről és átmeneti szabályokról szóló 2013. évi CCXII. törvény (zákon č. CCXII z roku 2013, kterým se stanoví přechodná opatření a další ustanovení související se zákonem č. CXXII z roku 2013 o prodeji zemědělské a lesní půdy, dále jen „zákon z roku 2013 o přechodných opatřeních“). Tento zákon nabyl účinnosti dne 15. prosince 2013.
6        Ustanovení § 108 odst. 1 uvedeného zákona stanovilo:
„K 1. květnu 2014 zanikají ex lege všechna požívací a užívací práva existující k 30. dubnu 2014, jež byla smluvně zřízena mezi osobami bez blízkého příbuzenského vztahu na dobu neurčitou nebo na dobu určitou, jejichž platnost má uplynout po 30. dubnu 2014.“
7        Zákonem č. CL z roku 2021 o změně některých zemědělských zákonů, který nabyl účinnosti dne 1. ledna 2022, byla do zákona z roku 2013 o přechodných opatřeních vložena kapitola 20/F. Tato kapitola, která obsahuje mimo jiné nová ustanovení
§ 108/B, § 108/K, § 108/L a § 108/N, je nadepsána „Zvláštní ustanovení přijatá za účelem vyhovění [rozsudku ze dne 21. května 2019, Komise v. Maďarsko (Požívací práva k zemědělské půdě) (C‑235/17, EU:C:2019:432)]“.
8        V ustanovení § 108/B zákona z roku 2013 o přechodných opatřeních, ve znění zákona č. CL z roku 2021 o změně některých zemědělských zákonů (dále jen „zákon z roku 2013 ve znění z roku 2021“), je stanoveno:
„1.       Každá fyzická nebo právnická osoba, jejíž požívací právo bylo vymazáno z katastru nemovitostí podle ustanovení § 108 odst. 1 ve znění platném ke dni 30. dubna 2014 [...], nebo její právní nástupce může podle této kapitoly požádat o opětovný zápis takto vymazaného požívacího práva do katastru nemovitostí, jakož i o náhradu, na kterou má podle této kapitoly právo.
2.      Držitel vymazaného požívacího práva nebo jeho právní nástupce může uplatnit svá práva vůči státu nebo státním orgánům v souvislosti s výmazem požívacího práva pouze v rámci řízení stanovených v kapitole 20/F zákona [z roku 2013] o přechodných opatřeních.“
9        Ustanovení § 108/K tohoto zákona stanoví:
„1.      Základem pro náhradu je roční hodnota vymazaného požívacího práva. Roční hodnota odpovídá 1/20 tržní hodnoty nemovitosti – v okamžiku výmazu požívacího práva – ke které bylo dříve zřízeno požívací právo.
[...]
4.      Při opětovném zápisu požívacího práva se výše náhrady rovná součinu roční hodnoty a počtu let, které uplynuly mezi výmazem a opětovným zápisem.
[...]“
10      Ustanovení § 108/L uvedeného zákona v odst. 2 stanoví:
„Pokud [...] žadatel předloží žádost, v níž prokáže, že může nad rámec částky stanovené podle
§ 108/K uplatnit další nároky, může [příslušný orgán] stanovit výši náhrady v jiné výši, než je částka vypočtená podle § 108/K, s přihlédnutím ke zvláštním okolnostem daného případu a k jejich náležitému odůvodnění (doplňková náhrada), zejména s ohledem na následující charakteristiky pozemku:
a)       uspořádání, forma, velikost pozemku,
b)       orientace,
c)       poloha,
d)       přístupnost, dopravní infrastruktura,
e)       topografie a sklon terénu,
f)       úprava vodního toku,
g)       stavební objekty, které brání zemědělskému pěstování,
h)       stav obhospodařování plodin,
i)       vyšší než obvyklá pravděpodobnost škod způsobených mrazem, ledem a faunou,
j)       zavlažování, možnost zavlažování,
k)       ohrazení,
l)       budovy používané k pěstování zemědělských plodin,
m)       hospodaření s živinami, intenzivní zemědělské hospodaření,
n)       znečištění životního prostředí a trvalé škody na životním prostředí,
o)       ochrana přírody dané oblasti,
p)       pozemková meliorace.“
11      Ustanovení § 108/N téhož zákona stanoví:
„Z částky stanovené podle § 108/K až § 108/M se hradí úroky ode dne zrušení požívacího práva až do data platby. Úroková sazba se rovná základní sazbě centrální banky navýšené o dva procentní body. Pro účely výpočtu úroků se úroková sazba platná v první den příslušného kalendářního pololetí použije po celou dobu jeho trvání.“
Spor v původním řízení a předběžné otázky
12      Společnost Brandl je držitelkou požívacích práv k zemědělské půdě v Maďarsku, která jsou zapsána v katastru nemovitostí tohoto členského státu pod čísly 0159/3 a 0160.
13      Podle § 108 odst. 1 zákona z roku 2013 o přechodných opatřeních tato požívací práva ze zákona zanikla. K jejich výmazu z katastru nemovitostí došlo dne 2. října 2014.
14      Soudní dvůr v rozsudku ze dne 6. března 2018, SEGRO a Horváth (C‑52/16 a C‑113/16, EU:C:2018:157, body 62 až 66, 94, 107 a 126), konstatoval, že článek 63 SFEU brání takovému ustanovení, jako je § 108 odst. 1 zákona z roku 2013 o přechodných opatřeních, a poté v rozsudku ze dne 21. května 2019, Komise v. Maďarsko (Požívací práva k zemědělské půdě) (C‑235/17, EU:C:2019:432, bod 129), upřesnil, že posledně uvedené ustanovení je rovněž v rozporu s právem na vlastnictví zaručeným v článku 17 Listiny.
15      V návaznosti na posledně uvedený rozsudek maďarský zákonodárce novelizoval zákon z roku 2013 o přechodných opatřeních, aby umožnil, za určitých podmínek, opětovný zápis požívacích práv, k jejichž výmazu došlo podle § 108 odst. 1 tohoto zákona, do katastru nemovitostí a odškodnění držitelů těchto práv.
16      Společnost Brandl požádala podle § 108/B odst. 1 zákona z roku 2013 ve znění z roku 2021 o opětovný zápis svých požívacích práv do katastru nemovitostí a tohoto opětovného zápisu dosáhla.
17      Jako náhradu za finanční ztrátu vyplývající z výmazu těchto práv přiznal Nemzeti Földügyi Központ (Národní pozemkový úřad, Maďarsko), který je v této věci právním předchůdcem ministerstva zemědělství, společnosti Brandl částky ve výši 10 940 000 maďarských forintů (HUF) (přibližně 31 000 eur) a 30 810 000 HUF (přibližně 87 000 eur) v souvislosti s nemovitostmi zapsanými v katastru nemovitostí pod čísly 0159/3 a 0160. Podle § 108/K zákona z roku 2013 ve znění z roku 2021 odpovídají tyto částky podle výpočtů Národního pozemkového úřadu 1/20 tržní hodnoty těchto nemovitostí ke dni 2. října 2014, vynásobené počtem let, které uplynuly mezi výmazem požívacích práv a jejich opětovným zápisem.
18      Vzhledem k tomu, že společnost Brandl měla za to, že tato náhrada nepředstavuje přiměřenou náhradu škody, která jí vznikla v důsledku protiprávního zbavení jejích požívacích práv, podala proti ministerstvu zemědělství žalobu ke
Győri Törvényszék (Soud prvního stupně v Győru, Maďarsko), který je předkládajícím soudem. Tato společnost na podporu své žaloby tvrdí, že náhrada musí zohledňovat ušlý zisk.
19      Společnost Brandl v této souvislosti uvádí, že před výmazem jejích požívacích práv dotyčné pozemky obhospodařovala a v důsledku tohoto výmazu se tyto pozemky staly předmětem pachtovních smluv. Částky pachtovného stanovené v těchto smlouvách jsou podle jejího tvrzení relevantní pro vyčíslení ušlého zisku.
20      Podle názoru Győri Törvényszék (Soud prvního stupně v Győru) je nutno nahradit veškerá majetková
znevýhodnění, která vznikla držiteli požívacích práv jejich protiprávním výmazem. Je proto třeba zohlednit ušlý zisk. Ustanovení § 108/K zákona z roku 2013 ve znění z roku 2021, které vychází z tržní hodnoty dotčeného majetku v okamžiku výmazu požívacích práv, nezajišťuje podle názoru uvedeného soudu spravedlivé odškodnění. Toto ustanovení zejména nezohledňuje okolnost, že v průběhu let, které uplynuly mezi výmazem a opětovným zápisem těchto práv, se tržní hodnota tohoto majetku mohla výrazně změnit. V projednávané věci soudní znalec vypočítal, že kdyby bylo zohledněno zvýšení tržní hodnoty v průběhu těchto let a ve zbytku uplatněno kritérium stanovené v uvedeném ustanovení, činila by výše náhrady 16 596 000
HUF (přibližně 47 000 eur) u pozemku s číslem 0159/3 a 49 341 500
HUF (přibližně 140 000 eur) u pozemku s číslem 0160.
21      Za těchto podmínek se Győri Törvényszék (Soud prvního stupně v Győru) rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky:
„1)      Musí být článek 63 [SFEU] a článek 17 [Listiny] vykládány v tom smyslu, že je s nimi v souladu právní úprava členského státu, která po obnovení požívacího práva k zemědělskému pozemku poté, co bylo toto právo v rozporu s unijním právem vymazáno, přiznává poživateli majetkovou náhradu, která nezohledňuje významné zvýšení tržní hodnoty nemovitostí, k nimž bylo požívací právo vymazáno, v letech, na něž se výmaz vztahoval?
2)
Je s pojmem ‚spravedlivá náhrada‘ uvedeným v článku 17 [Listiny] a v [rozsudku ze dne 21. května 2019, Komise v. Maďarsko (Požívací práva k zemědělské půdě) (C‑235/17, EU:C:2019:432, bod 129)]
slučitelná právní úprava členského státu, která po obnovení požívacího práva k zemědělskému pozemku poté, co bylo toto právo v rozporu s unijním právem vymazáno, přiznává poživateli majetkovou náhradu, která nezohledňuje významné zvýšení tržní hodnoty nemovitostí, k nimž bylo požívací právo vymazáno, v letech, na něž se výmaz vztahoval?“
K předběžným otázkám
K přípustnosti
22      Evropská komise ve vyjádření předloženém Soudnímu dvoru zdůrazňuje, že jediný přeshraniční prvek uvedený v žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce spočívá v tom, že jednatel společnosti Brandl, která byla založena podle maďarského práva, je státním příslušníkem jiného členského státu než Maďarska. Za těchto okolností je podle názoru Komise přípustnost této žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce sporná.
23      Je pravda, že ustanovení Smlouvy o FEU v oblasti svobody usazování, volného pohybu služeb a volného pohybu kapitálu se nepoužijí na situaci, jejíž všechny prvky se omezují na území jednoho členského státu (rozsudek ze dne 15. listopadu 2016, Ullens de Schooten, C‑268/15, EU:C:2016:874, bod 47, a usnesení ze dne 27. ledna 2026, OMW Petrom Marketing, C‑439/25, EU:C:2026:82, bod 36).
24      Kromě toho působnost Listiny je v souvislosti s jednáním členských států vymezena v jejím čl. 51 odst. 1, podle kterého jsou ustanovení Listiny určena členským státům, pouze pokud uplatňují právo Unie, přičemž toto ustanovení potvrzuje ustálenou judikaturu Soudního dvora, podle níž se základní práva zaručená v právním řádu Unie uplatní ve všech situacích, které se řídí unijním právem, avšak nikoli mimo tyto situace. Pokud naproti tomu právní situace nespadá do působnosti unijního práva, Soudní dvůr nemá pravomoc o ní rozhodnout a případně uplatňovaná ustanovení Listiny nemohou sama o sobě tuto pravomoc založit (rozsudek ze dne 12. září 2024, Changu, C‑352/23, EU:C:2024:748, bod 63 a citovaná judikatura).
25      V projednávané věci nelze vyloučit, že spor v původním řízení, jehož vyřešení podle předkládajícího soudu vyžaduje výklad článku 63 SFEU a, v tomto rámci, článku 17 Listiny, se týká situace, jejíž všechny prvky se omezují na území jednoho členského státu, jak je uvedeno v bodě 23 tohoto rozsudku. Vzhledem k tomu, že žádost o rozhodnutí o předběžné otázce neobsahuje žádný náznak toho, že jednatel společnosti Brandl má finanční podíl na jejím kapitálu, nevyplývá z ní žádná skutečnost, která by umožňovala s jistotou konstatovat, že tento spor má přeshraniční povahu.
26      Avšak i kdyby
všechny relevantní prvky věci v původním řízení byly omezeny na Maďarsko, nevyplývalo by z toho, že je uvedená žádost nepřípustná.
27      V tomto ohledu je nutno připomenout, že výklad základních svobod zakotvených v článcích 49, 56 či 63 SFEU může být ve věci, jejíž všechny prvky se nacházejí pouze uvnitř jednoho členského státu, relevantní, zejména pokud vnitrostátní právo předkládajícímu soudu ukládá, aby byla státnímu příslušníku členského státu tohoto soudu přiznána stejná práva, jaká by v téže situaci vyplývala státnímu příslušníkovi jiného členského státu z práva unijního (viz rozsudky ze dne 5. prosince 2000, Guimont, C‑448/98, EU:C:2000:663, bod 23, a ze dne 15. listopadu 2016, Ullens de Schooten, C‑268/15, EU:C:2016:874, bod 52).
28      Ze žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce vyplývá, že režim náhrady zavedený zákonem z roku 2013 ve znění z roku 2021 se vztahuje podle § 108/B tohoto zákona na „každou fyzickou nebo právnickou osobu“ bez ohledu na její státní příslušnost, „jejíž požívací právo bylo vymazáno z katastru nemovitostí podle
§ 108 odst. 1 [zákona z roku 2013 o přechodných opatřeních]“. Z této žádosti dále vyplývá, že Národní pozemkový úřad a poté ministerstvo zemědělství uznaly, že společnosti Brandl musí být v souladu s podmínkami stanovenými zákonem z roku 2013 ve znění z roku 2021 přiznána
za účelem vyhovění rozsudku ze dne 21. května 2019, Komise v. Maďarsko (Požívací práva k zemědělské půdě) (C‑235/17, EU:C:2019:432) náhrada, přičemž tyto podmínky zajišťují podle jejich názoru přiměřenou náhradu škody.
29      S ohledem na tyto konkrétní údaje obsažené v žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce jsou zásady unijního práva týkající se náhrady škody způsobené členským státem porušením unijního práva, a sice v projednávané věci porušením článku 63 SFEU a článku 17 Listiny konstatovaným v rozsudku ze dne 21. května 2019, Komise v. Maďarsko (Požívací práva k zemědělské půdě) (C‑235/17, EU:C:2019:432), podle všeho relevantní pro řešení sporu v původním řízení, a to bez ohledu na to, zda jednatel společnosti Brandl, který je státním příslušníkem jiného členského státu než Maďarska, má podíl na kapitálu této společnosti, či nikoli. Za těchto okolností se použije judikatura připomenutá v bodě 27 tohoto rozsudku a na předběžné otázky se vztahuje domněnka relevance, což vede k jejich přípustnosti.
30      Z výše uvedeného vyplývá, že předběžné otázky jsou přípustné.
K věci samé
31      V rozsudku ze dne 21. května 2019, Komise v. Maďarsko (Požívací práva k zemědělské půdě) (C‑235/17, EU:C:2019:432), Soudní dvůr rozhodl, že zrušení požívacích práv ex lege
uložené zákonem z roku 2013 o přechodných opatřeních je neslučitelné s článkem 63 SFEU a článkem 17 Listiny. Neslučitelnost této vnitrostátní právní úpravy s volným pohybem kapitálu již navíc vyplývala z rozsudku Soudního dvora ze dne 6. března 2018, SEGRO a Horváth (C‑52/16 a C‑113/16, EU:C:2018:157).
32      V této souvislosti je cílem projednávané žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce
určit, zda takový režim náhrady, jako je režim stanovený zákonem z roku 2013 ve znění z roku 2021, zajišťuje přiměřenou náhradu škody, která vznikla v důsledku tohoto zrušení ex lege.
33      Je tedy třeba mít za to, že podstatou otázek předkládajícího soudu, které je třeba zkoumat společně, je, zda unijní právo musí být vykládáno v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která stanoví náhradu škody vzniklé držiteli požívacích práv k nemovitostem po zrušení těchto práv ex lege, které je neslučitelné s článkem 63 SFEU a článkem 17 Listiny, a to ve formě finanční náhrady vypočtené výlučně na základě tržní hodnoty, kterou tyto nemovitosti měly v okamžiku, kdy došlo k výmazu uvedených práv z katastru nemovitostí.
34      Podle ustálené judikatury platí, že jednotlivci poškození porušením unijního práva přičitatelným členskému státu mají nárok na náhradu škody, jsou-li splněny tři podmínky, a sice zaprvé porušené pravidlo unijního práva jim přiznává práva, zadruhé porušení tohoto pravidla je dostatečně závažné a zatřetí existuje přímá příčinná souvislost mezi tímto porušením a škodou, kterou tito jednotlivci utrpěli (viz rozsudky ze dne 5. března 1996, Brasserie du pêcheur a Factortame, C‑46/93 a C‑48/93, EU:C:1996:79, bod 51, a ze dne 1. srpna 2025, Minister for Children, Equality, Disability, Integration and Youth a další, C‑97/24, EU:C:2025:594, bod 27).
35      V takové situaci, jako je situace, na kterou se vztahuje režim náhrady stanovený v zákoně z roku 2013 ve znění z roku 2021, jsou tyto podmínky splněny. Zaprvé Soudní dvůr již rozhodl, že článek 63 SFEU a článek 17 Listiny představují právní normy, jejichž cílem je přiznání práv jednotlivcům, a že porušení těchto ustanovení konstatované v rozsudku, kterým bylo určeno nesplnění povinnosti, a vyplývající z rozsudku o předběžné otázce, uvedených v bodě 31 tohoto rozsudku lze kvalifikovat jako dostatečně závažné (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 10. března 2022, Grossmania, C‑177/20, EU:C:2022:175, body 70 a 71). Zadruhé není u předkládajícího soudu zpochybňována existence přímé příčinné souvislosti mezi tímto porušením a škodou vzniklou osobám, jejichž požívací práva byla vymazána, jelikož cílem některých ustanovení zákona z roku 2013 ve znění z roku 2021 je právě nahradit škodu vzniklou v důsledku uvedeného porušení konstatovaného Soudním dvorem.
36      Vzhledem k tomu, že uvedené podmínky jsou splněny, vyžaduje unijní právo, aby náhrada škody způsobené dotyčným jednotlivcům byla přiměřená vzniklé újmě tak, aby zajišťovala skutečnou ochranu jejich práv (viz rozsudky ze dne 5. března 1996, Brasserie du pêcheur a Factortame, C‑46/93 a C‑48/93, EU:C:1996:79, bod 82, a ze dne 25. března 2021, Balgarska Narodna Banka, C‑501/18, EU:C:2021:249, bod 125).
37      Měřítka pro určení rozsahu náhrady stanoví právní řád každého členského státu, přičemž tato měřítka nesmí být méně příznivá než měřítka platná pro podobné nároky vzniklé na základě vnitrostátního práva a v žádném případě nesmí být upravena tak, aby v praxi znemožňovala nebo nadměrně ztěžovala získání náhrady škody (viz rozsudky ze dne 5. března 1996, Brasserie du pêcheur a Factortame, C‑46/93 a C‑48/93, EU:C:1996:79, bod 90, jakož i ze dne 17. dubna 2007, AGM-COS.MET, C‑470/03, EU:C:2007:213, bod 94).
38      Soudní dvůr sice členským státům přiznal široký rozhodovací prostor, avšak zároveň upřesnil, že úplné vyloučení ušlého zisku jako škody, za niž může být přiznána náhrada, je v případě porušení unijního práva nepřípustné, neboť takové úplné vyloučení ušlého zisku by totiž zejména v souvislosti s obchodními nebo hospodářskými spory náhradu škody ve skutečnosti znemožnilo (rozsudky ze dne 5. března 1996, Brasserie du pêcheur a Factortame, C‑46/93 a C‑48/93, EU:C:1996:79, bod 87, jakož i ze dne 17. dubna 2007, AGM-COS.MET, C‑470/03, EU:C:2007:213, bod 95).
39      V případě takového zrušení požívacích práv k zemědělské půdě ex lege, jako je zrušení stanovené v § 108 odst. 1 zákona z roku 2013 o přechodných opatřeních, po němž následovalo obnovení těchto práv, je třeba mít s výhradou ověření předkládajícím soudem za to, že ušlý zisk tvoří příjmy z obhospodařování nebo propachtování této půdy, které poškozený držitel požívacího práva nemohl pobírat v době mezi tímto zrušením a obnovením.
40      Ačkoli v takové situaci, jako je situace panující v Maďarsku po vydání rozsudku ze dne 21. května 2019, Komise v. Maďarsko (Požívací práva k zemědělské půdě) (C‑235/17, EU:C:2019:432), je možné pro účely náhrady škody, kterou dotyčné osoby utrpěly v důsledku porušení unijního práva konstatovaného Soudním dvorem, stanovit standardizovaný výpočetní vzorec umožňující v každém jednotlivém případě určit výši náhrady, která má být zaplacena, nic to nemění na tom, že zásada efektivity, jejíž obsah je připomenut v bodech 37 a 38 tohoto rozsudku, vyžaduje, aby takový vzorec byl koncipován tak, že povede k náhradě, která s dostatečnou přesností pokrývá tento ušlý zisk.
41      Jak přitom vyplývá z předkládacího rozhodnutí, režim náhrady stanovený v § 108/K zákona z roku 2013 ve znění z roku 2021 je pro účely určení výše náhrady založen na tržní hodnotě dotčené zemědělské půdy v okamžiku, kdy došlo k protiprávnímu výmazu požívacích práv.
42      Podle shodného názoru zúčastněných, kteří předložili Soudnímu dvoru vyjádření, odpovídá tato hodnota prodejní ceně, kterou mohl vlastník této půdy získat s ohledem na vzájemné působení nabídky a poptávky v době tohoto výmazu.
43      Kritérium pro výpočet výše náhrady takto stanovené v § 108/K zákona z roku 2013 ve znění z roku 2021
neumožňuje samo o sobě určit ušlý zisk poškozeného držitele požívacích práv. Příjmy, které mohl tento držitel získat v době mezi zrušením požívacích práv a jejich obnovením, a to
obhospodařováním nebo propachtováním dotyčné zemědělské půdy nemají totiž přímou spojitost s cenou, kterou mohl vlastník této půdy získat jejím prodejem v okamžiku výmazu požívacích práv.
44      I když v takové situaci, jako je situace dotčená ve věci v původním řízení, v níž ušlý zisk představuje celkovou nebo přinejmenším do značné míry převážnou část škody, kterou utrpěl držitel požívacích práv, může vést takový režim náhrady v praxi přesto k náhradě, jejíž výše do určité míry pokrývá výši tohoto ušlého zisku, nevede
kritérium, na kterém je tento režim založen, s výhradou ověření předkládajícím soudem, k přiměřenému vyčíslení uvedeného ušlého zisku, a tedy ani této škody.
45      Takový režim náhrady, jako je režim stanovený v § 108/K zákona z roku 2013 ve znění z roku 2021, tedy v praxi nadměrně ztěžuje náhradu vzniklé škody a není proto slučitelný s požadavkem její přiměřené náhrady, připomenutým v bodech 36 až 38 tohoto rozsudku.
46      Tento závěr není vyvrácen okolností, na kterou poukazuje maďarská vláda, že § 108/L zákona z roku 2013 ve znění z roku 2021 umožňuje poškozeným požádat
na základě určitých charakteristik dotyčných pozemků o přiznání doplňkové náhrady. I když jsou tyto
charakteristiky relevantní pro vyčíslení ušlého zisku, nic to nemění na tom, že s výhradou ověření předkládajícím soudem neukládá § 108/L uvedeného zákona příslušnému orgánu povinnost zohlednit tyto charakteristiky při stanovení výše náhrady a přiznat tak poškozenému vyšší náhradu, než jaká vyplývá z § 108/K téhož zákona.
47      Závěr uvedený v bodě 45 tohoto rozsudku není vyvrácen ani skutečností, že § 108/N zákona z roku 2013 ve znění z roku 2021 stanoví hrazení úroků za účelem kompenzace uplynutí času mezi výmazem požívacích práv a výplatou náhrady. Cílem takového ustanovení je totiž především vyrovnat peněžní znehodnocení, ale jeho cílem ani účinkem není zajistit skutečnou náhradu ušlého zisku.
48      Aniž je v projednávané věci dotčen prostor pro uvážení, který má dotyčný členský stát při stanovení vzorce pro výpočet, který vede k přiměřené náhradě škody, je třeba poznamenat, že pokud jde o vyčíslení náhrady škody, které musí provést předkládající soud v rámci sporu v původním řízení, z číselných údajů poskytnutých uvedeným soudem vyplývá, že dosažení přiměřené náhrady škody se může na základě mechanismu náhrady, který zohledňuje tržní hodnotu dotčené zemědělské půdy, ukázat jako nadměrně obtížné, pokud není zohledněn případný významný nárůst této hodnoty, k němuž došlo v době mezi zrušením požívacích práv a jejich obnovením.
49      S ohledem na výše uvedené je třeba na položené otázky odpovědět tak, že unijní právo musí být vykládáno v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která stanoví náhradu škody vzniklé držiteli požívacích práv k nemovitostem po zrušení těchto práv ex lege, které je neslučitelné s článkem 63 SFEU a článkem 17 Listiny, a to ve formě finanční náhrady vypočtené výlučně na základě tržní hodnoty, kterou tyto nemovitosti měly v okamžiku, kdy došlo k výmazu uvedených práv z katastru nemovitostí.
K nákladům řízení
50      Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení ve vztahu ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků řízení se nenahrazují.
Z těchto důvodů Soudní dvůr (třetí senát) rozhodl takto:
Unijní právo musí být vykládáno v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která stanoví náhradu škody vzniklé držiteli požívacích práv k nemovitostem po zrušení těchto práv ex lege, které je neslučitelné s článkem 63 SFEU a článkem 17 Listiny základních práv Evropské unie, a to ve formě finanční náhrady vypočtené výlučně na základě tržní hodnoty, kterou tyto nemovitosti měly v okamžiku, kdy došlo k výmazu uvedených práv z katastru nemovitostí.
Podpisy
*      Jednací jazyk: maďarština.