62018TJ0545_RES
Byla T‑545/18
YL
prieš
Europos Komisiją
2019 m. rugsėjo 11 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas
„Viešoji tarnyba – Pareigūnai – Pareigų paaukštinimas – 2017 m. paaukštinimo procedūra – Sprendimas nepaaukštinti ieškovo pareigų priskiriant prie AD 7 lygio nuo 2017 m. sausio 1 d. – Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsnis – Pareigūnų tarnybos nuostatų IX priedo 9 straipsnio 3 dalis – Piktnaudžiavimas įgaliojimais – Drausminė nuobauda“
Pareigūnai – Pareigų paaukštinimas – Nuopelnų palyginimas – Administracijos diskrecija – Aplinkybės, į kurias galima atsižvelgti
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsnis)
(žr. 20, 25, 26 punktus)
Pareigūnai – Pareigų paaukštinimas – Atsisakymas paaukštinti pareigas – Atsisakymas, grindžiamas netinkamu elgesiu, kuriuo pažeidžiamos pareigūnui tenkančios pareigos – Leistinumas
(žr. 21 punktą)
Santrauka
2019 m. rugsėjo 11 d. priimtu Sprendimu YL / Komisija (T‑545/18) Bendrasis Teismas atmetė pareigūno ieškinį, kuriuo buvo prašoma, pirma, panaikinti Komisijos paskyrimų tarnybos (toliau – paskyrimų tarnyba) sprendimą per 2017 m. pareigų paaukštinimo procedūrą nepaaukštinti jo pareigų priskiriant prie AD 7 lygio nuo sausio 1 d. (toliau – ginčijamas sprendimas) ir, antra, atlyginti žalą, kurią jis teigė patyręs dėl šio sprendimo. 2016 m. kovo 23 d. sprendimu paskyrimų tarnyba skyrė ieškovui nuobaudą – perkėlimą į žemesnę pakopą dėl to, kad jo elgesys per atostogas dėl asmeninių priežasčių galėjo pakenkti Komisijos reputacijai. Grįsdamas reikalavimą dėl panaikinimo ieškovas nurodė, jog lyginant nuopelnus pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsnį buvo atsižvelgta į 2016 m. kovo 23 d. sprendimą (perkėlimą į žemesnę pakopą), dėl to jis antrą buvo nubaustas už tuos pačius veiksmus.
Pirmiausia Bendrasis Teismas priminė, kad Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsnyje neįtvirtintas išsamus kriterijų, į kuriuos galima atsižvelgti lyginant nuopelnus, sąrašas ir kad paskyrimų tarnyba gali atsižvelgti į tai, kad nesilaikyta pagal Pareigūnų tarnybos nuostatus kylančių pareigų, ir prireikus atmesti pareigų paaukštinimu suinteresuotojo asmens kandidatūrą.
Antra, Bendrasis Teismas padarė išvadą, kad veiksmai, už kuriuos buvo nubausta sumažinant ieškovo pakopą, suteikė informacijos apie jo nuopelnus, nes jis nesilaikė jam, kaip pareigūnui, tenkančių pareigų. Vien aplinkybė, kad dalis minėtų veiksmų buvo atlikti per ieškovo atostogas dėl asmeninių priežasčių, nėra kliūtis į juos atsižvelgti lyginant nuopelnus pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsnį.
Trečia, Bendrasis Teismas konstatavo, kad ieškovas nepateikė jokių įrodymų, kad sprendimas nepaaukštinti jo pareigų priimtas ne remiantis Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsnyje numatytu nuopelnų palyginimu, bet siekiant antrą kartą jį nubausti už veiksmus, dėl kurių priimtas 2016 m. kovo 23 d. sprendimas.
Galiausiai Bendrasis Teismas pažymėjo, jog negalima teigti, kad ginčijamu sprendimu sudaromos neribotos ir savavališkos ieškovo karjeros kliūtys, taip pažeidžiant teisinio saugumo principą. Viena vertus, paskyrimų tarnyba atsižvelgė į sprendimą skirti nuobaudą, kuris buvo priimtas 2016 m. kovo 23 d., t. y. metais anksčiau, negu vyko 2017 m. pareigų paaukštinimo procedūra. Kita vertus, ginčijamas sprendimas nekliudė paaukštinti ieškovo pareigų per vėlesnę pareigų paaukštinimo procedūrą, kaip, beje, ir buvo padaryta per 2018 m. pareigų paaukštinimo procedūrą.