AVALIKU TEENISTUSE KOHTU MÄÄRUS
(esimene koda)
20. mai 2009
Kohtuasi F‑73/08
Luigi Marcuccio
versus
Euroopa Ühenduste Komisjon
Avalik teenistus – Ametnikud – Sotsiaalkindlustus – Ravikindlustus – Ravikulude hüvitamise taotluste rahuldamata jätmine
Ese:      EÜ artikli 236 ja EA artikli 152 alusel esitatud hagi, millega Luigi Marcuccio palub eelkõige esiteks tühistada komisjoni
otsused, millega vaikimisi jäeti ühelt poolt rahuldamata tema 27. ja 30. juuni 2007. aasta taotlused erinevate ravikulude
hüvitamiseks tavalise määra alusel ning teiselt poolt tema 29. juuni ja 2. juuli 2007. aasta taotlused „täiendaval määral”,
st 100% ulatuses samade ravikulude hüvitamiseks; teiseks komisjoni 29. aprilli 2008. aasta sõnaselge otsuse, millega jäeti
rahuldamata tema kaebused nende otsuste peale; ning kolmandaks mõista komisjonilt tema kulude 100%‑liseks hüvitamiseks välja
4747,29 euro suurune summa või muu summa, mida Avaliku Teenistuse Kohus peab sellega seoses kohaseks ja õiglaseks ja millele
on lisatud iga‑aastaselt kapitaliseeritav ja alates 7. novembrist 2007 kulgema hakkav 10%‑line aastaintress.
Otsus: Jätta hagi ilmselge õiguslikult põhjendamatuse tõttu osaliselt rahuldamata ning ilmselge vastuvõetamatuse tõttu osaliselt
läbi vaatamata. Mõista kohtukulud välja hagejalt.
Kokkuvõte
1.      Ametnikud – Huve kahjustav otsus – Põhjendamiskohustus – Ulatus – Ravikulude hüvitamise taotlus
(Personalieeskirjad, artikli 25 teine lõik)
2.      Ametnikud – Hagi – Isikut kahjustav meede – Kinnitav akt
(Personalieeskirjad, artikli 72 lõige 1 ning artiklid 90 ja 91)
1.      Ravikulude hüvitamise taotluse rahuldamata jätmise otsus on piisavalt põhjendatud, kui selles teavitatakse ametniku tema taotluse
menetlemise viisist ning faktilistest ja õiguslikest põhjendustest, mis õigustavad tagasinõudmist Euroopa Ühenduste ühise
ravikindlustussüsteemi poolt, isegi kui see ametnik ei olnud nõuete büroo poolt tehtud kõikide väljamaksete saaja. Otsuse
õiguspärasust ei mõjuta asjaolu, et ametnik ei teadnud selliste väljamaksete olemasolust enne rahuldamata jätmise otsustest
teatamist.
Pealegi, kui selline rahuldamata jätmise otsus ei oleks piisavalt põhjendatud, siis tuleks seda igal juhul analüüsida kui
vähemalt põhjendamise alget sisaldavat, mis võimaldab institutsioonil esitada menetluse jooksul täiendavat teavet ning täita
oma põhjendamiskohustust.
(vt punktid 51, 52 ja 54)
Viited:
Esimese Astme Kohus: 20. september 1990, kohtuasi T‑37/89: Hanning vs. parlament (EKL 1990, lk II‑463, punktid 41 ja 44).
2.      Ravikulude 100%‑lise hüvitamise taotluse rahuldamata jätmise otsus, mis ei sisalda ühtegi uut asjaolu võrreldes sama taotlusega,
mis on varem rahuldamata jäetud ning mille peale on ühenduste kohtusse hagi esitatud, ei muuda hageja õiguslikku olukorda
ning ei kujuta seega endast ametnikku kahjustavat meedet personalieeskirjade artiklite 90 ja 91 tähenduses.
Isegi kui eeldada, et sellist otsust võib võtta kui esimest otsust kinnitavat akti, seda võiks nii esimese otsusega üheks
lugeda ning see võiks sel määral huve kahjustada, peab ühenduste kohus nimetatud otsuse peale esitatud hagi menetledes omal
algatusel välja tooma, et hagil on samad pooled, sama ese ning see tugineb samadele väidetele. Sellisel juhul takistab hagi
pooleliolevate kohtuasjade vastuväide ning see on seega ilmselgelt vastuvõetamatu.
(vt punktid 60 ja 61)
Viited:
Euroopa Kohus: 17. mai 1973, liidetud kohtuasjad 58/72 ja 75/72: Perinciolo vs. nõukogu (EKL 1973, lk 511, punktid 3–5; 19. september 1985, liidetud kohtuasjad 172/83 ja 226/83: Hoogovens Groep vs. komisjon (EKL 1985, lk 2831, punkt 9).
Esimese Astme Kohus: 14. juuni 2007, kohtuasi T‑68/07: Landtag Schleswig-Holstein vs. komisjon (kohtulahendite kogumikus ei avaldata, punkt 16); 9. juuli 2008, liidetud kohtuasjad T‑296/05 ja T‑408/05: Marcuccio
vs. komisjon (kohtulahendite kogumikus ei avaldata, punktid 47–49); 9. september 2008, kohtuasi T‑143/08: Marcuccio vs. komisjon (EKL AT 2008, lk I‑A‑2‑0000 ja II‑A‑2‑0000, punktid 39–41); 9. september 2008, kohtuasi T‑144/08: Marcuccio vs. komisjon (EKL AT 2008, lk I‑A‑2‑0000 ja II‑A‑2‑0000, punktid 32–34).
Avaliku Teenistuse Kohus: 25. jaanuar 2008, kohtuasi F‑80/06: Duyster vs. komisjon (EKL AT 2008, lk I‑A‑1‑0000 ja II‑A‑1‑0000, punkt 52).