K O H T U M Ä Ä R U S
Kohus Tartu Maakohus
Kohtunik Susann Liin
Määruse tegemise aeg ja koht Tartu, 3. oktoober 2025
Tsiviilasja number 2-25-12473
Tsiviilasi A. F. G. OÜ hagi E. J. P. vastu põhivõla 1784
eurot 30 senti ja kõrvalnõuete saamiseks
Menetlustoiming Hagi menetlusse võtmisest keeldumine
Menetlusosalised ja nende esindajad Hageja  A.  F.  G.  OÜ  (registrikood  XXX),
lepinguline esindaja B. T. (e-post XXX)
Kostja E. J. P. (isikukood XXX, elukoht XXX)
RESOLUTSIOON
1. Keelduda menetlusse võtmast  A. F. G. OÜ 01.08.2025 hagi E. J. P. vastu 1784
euro 30 sendi suuruse põhivõla ja kõrvalnõuete saamiseks , sest asi ei allu Eesti
kohtule.
2. Jätta menetluskulud A. F. G. OÜ kanda.
3. Toimetada määrus kätte hageja lepingulisele esindajale.
Edasikaebamise kord
Hageja võib tsiviilkohtumenetluse seadustiku (TsMS) § 372 lg 5 kohaselt esitada käesoleva
määruse  peale  kirjaliku  määruskaebuse  Tartu  Maakohtu  kaudu  Tartu  Ringkonnakohtule.
Määruskaebuse esitamise tähtaeg on TsMS § 661 lg 2 kohaselt 15 päeva alates määruse
kättetoimetamisest.
ASJAOLUD JA MENETLUSE KÄIK
1. A. F. G. OÜ (hageja) esitas 01.08.2025 hagi E. J. P. (kostja), milles palus kostjalt hageja
kasuks välja mõista põhivõla 1784 eurot 30 senti ja kõrvalnõuete saamiseks tulenevalt AS
Inbank Finance (krediidiandja) ja kostja vahel 05.10.2022 sõlmitud järelmaksulepingust nr
XXX  (leping).  Krediidiandja  andis  lepingu  järgi  kostjale  krediiti  2048  eurot,  et  osta
järelmaksuga kaupa. Krediidiandja on loovutanud enda lepingust tulenevad nõuded kostja
vastu hagejale.
2. Tartu Maakohus jättis 15.09.2025 määrusega hagi TsMS § 340 1 lg 1 järgi käiguta ning
andis hagejale tähtaja 14 päeva, et põhjendada kohtualluvust. Kohus selgitas, et välismaise
elemendiga  tarbijalepinguid  puudutavas  vaidluses  kohaldub  kohtualluvusele  Euroopa
Parlamendi  ja  nõukogu  12.  detsembri  2012.  a  määrus  nr  1215/2012  kohtualluvuse  ning
kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (uuesti sõnastatud)
määrus (Brüsseli I määrus). Brüsseli I määruse art 17 lg 1 ja 18 lg 2 võimaldavad tarbija vastu
hagi esitada üksnes selle liikmesriigi kohtusse, kus on tarbija harilik viibimiskoht. 
Kohus viitas tsiviilasjas nr 2-24-113815 avaldatud andmetele, millest tulenevalt on kohtul
alust arvata, et kostja harilik viibimiskoht ei ole Eestis. Kohus hoiatas hagejat, et kui hageja ei
põhjenda enda seisukohta, et vaatamata eeltoodule on kostja harilik viibimiskoht siiski Eestis,
jätab kohus hagi TsMS § 3401 lg 2, § 371 lg 1 p 2 ja § 75 lg 2 kohaselt menetlusse võtmata.
3.  Hageja  märkis  23.09.2025  kohtule  esitatud  vastuses,  et  tsiviilasjas  nr  XXX  saadud
sertifikaadiga on pöördutud Soome kohtutäituri poole, kuid Soome kohus tagastas dokumendi
märkega „aadress teadmata/adressaadi elukoht teadmata“. Soome rahvastikuregistri andmetel
on kostja aadress XXX. Varasemast on teada kostja kontaktaadress XXX. Alates 26.03.2021
on  kostja  elukoha  lisaaadressiks  märgitud  XXX.  Hageja  sõnul  on  selle  kinnistu  omanik
30.11.2023 aga kinnitanud,  et kostja  seal ei  ela.  Hageja  märkis, et  tema  soov on valida
kohtualluvus Eestis asuva aadressi järgi.
KOHTU SEISUKOHT
4.  Kohus leiab, et hagiavalduse menetlusse võtmisest tuleb TsMS § 75 ja § 371 lg 1 p 2
kohaselt keelduda, sest asi ei allu Eesti kohtule. Kohus kontrollib TsMS § 75 lg 1 kohaselt
esiteks, kas rahvusvahelise kohtualluvuse sätete järgi võib esitada hagi Eesti kohtule. Kohus
leiab, et kohtualluvust ei reguleeri TsMS § 79 lg 2, millele tugines hageja väites, et hagi on
esitatud Tartu Maakohtule, sest Põlvas on kostja Eestis asuv kontaktaadress. Kohus leiab, et
kuivõrd asjas esineb välismaine element, tuleb kohtualluvust kontrollida Brüsseli I määruse
järgi.
5. Kohus  leiab,  et  käesolevas  asjas  tuleb  kohtualluvust  kontrollida  Brüsseli  I  määruse
kohaselt.  Kuivõrd  kostja  sõlmis  osamaksetega  müügilepingu  tarbijana  oma
majandustegevusest või kutsealast sõltumatul eesmärgil, seega tuleb kohtualluvust määruse
art 17 lg 1 järgi kontrollida määruse neljanda jao kohaselt. Brüsseli I määruse art 18 lg 2 järgi
võib tarbija vastu menetluse algatada üksnes selle liikmesriigi kohtus, kus on tema harilik
viibimiskoht, välja arvatud juhul, kui pooled on sõlminud kohtualluvuse kokkuleppe art 19
kohaselt. Tarbijaga sõlmitud kohtualluvuse kokkulepped on kehtivad üksnes üsna piiratud
juhtudel.
6. Kohtuasja materjalidest nähtuvalt ei ole hageja vastusena puuduste kõrvaldamise määrusele
tuginenud sellele, et krediidiandja oleks sõlminud kostjaga kohtualluvuse kokkuleppe ning
kohtualluvuse kokkulepe ei nähtu ka lepingust.
Eeltoodut  arvestades  tuleb  kohtualluvust  kontrollida  määruse  üldreegli  järgi  art  18  lg  2
mõttes, mis sätestab, et teine lepingupool võib algatada menetluse tarbija vastu üksnes selle
liikmesriigi kohtus, kus on tarbija harilik viibimiskoht. Kohus hindab seda, kas kostja harilik
viibimiskoht  on  Eestis  määruse  art  62  lg  1  kohaselt  siseriikliku  materiaalõiguse  alusel.
Tsiviilseadustiku üldosa seaduse (TsÜS) § 14 lg 1 kohaselt on elukoht koht, kus isik alaliselt
või peamiselt elab. 
7.  Hageja  on  märkinud  kostja  elukohaks  XXX,  kuid  on  samal  ajal  ise  tuginenud  teises
kohtumenetluses sellele, et kostja elab XXX. Hageja taotles nimelt 13.06.2025 tsiviilasjas nr
XXX tehtud tagaseljaotsuse kohta Euroopa täitekorralduse või sertifikaadi väljastamisest, et
tagaseljaotsust Soome territooriumil täita. Hageja on ise märkinud ka seda, et XXX kinnistu
omanik on kinnitanud, et kostja ela ka sellel aadressil. 
Kohus leiab, et eeltoodut nähtuvalt võib asuda seisukohale, et kostja elukoht ei ole Eestis vaid
on Soomes. Eeltoodut kinnitavad ka rahvastikuregistri andmed. Kostjal on alates 05.01.2010
olnud  erinevaid  elukohti  Soomes,  praeguse  elukoha  aadressi  kohta  on  tehtud  kanne
2
06.07.2018. Rahvastikuregistrist nähtub ka kostja telefoninumber, mis on Soome Vabariigi
suunakoodiga. Seega ei ole hageja esitanud ka pärast hagiavalduse käiguta jätmist kohtule
andmeid, millest nähtuks, et kostja elukoht on Eestis. On tõenäoline, et kostja elukoht on
Soomes. 
8. Kohus leiab, et kuivõrd kostjal puudub Eestis harilik viibimiskoht, ei allu asja lahendamine
Eesti kohtule ning hagi menetlusse võtmisest tuleb Brüsseli I määruse art 17–19 kohaselt ning
TsMS § 340 1 lg 2, § 371 lg 1 p 2 ja § 75 lg 2 järgi keelduda. Kohus jätab hagi menetlusse
võtmisest keeldumise tõttu menetluskulud TsMS § 168 lg 1 kohaselt hageja enda kanda.
(allkirjastatud digitaalselt)
Kohtunik
Susann Liin
3