62017TJ0105_RES
Kohtuasi T‑105/17
HSBC Holdings plc jt
versus
Euroopa Komisjon
Üldkohtu (teine koda laiendatud koosseisus) 24. septembri 2019. aasta otsus
Konkurents – Keelatud kokkulepped – Euro intressimäära tuletisinstrumentide sektor – ELTL artikli 101 ja EMP lepingu artikli 53 rikkumise tuvastamise otsus – EURIBORi pankadevaheliste viiteintressimääradega manipuleerimine – Konfidentsiaalse teabe vahetamine – Eesmärgil põhinev konkurentsipiirang – Üks ja vältav rikkumine – Trahvid – Põhisumma – Müügiväärtus – Määruse (EÜ) nr 1/2003 artikli 23 lõige 2 – Põhjendamiskohustus
Keelatud kokkulepped – Konkurentsi kahjustamine – Hindamiskriteeriumid – Keelatud kokkuleppe sisu ja eesmärk ning keelatud kokkuleppe kujunemise majanduslik ja õiguslik kontekst – Vahetegemine rikkumistel, millel on konkurentsivastane eesmärk, ja rikkumistel, millel on konkurentsivastane tagajärg – Kokkuleppe poolte tahe konkurentsi piirata – Mittevajalik kriteerium – Eesmärgil põhinev rikkumine – Kahjustamine piisavas ulatuses – Hindamiskriteeriumid – Põhjendamiskohustus – Ulatus
(ELTL artikli 101 lõige 1 ja artikkel 296; EMP leping, artikkel 53)
(vt punktid 52–58, 94–111, 138–155 ja 174–194)
Keelatud kokkulepped – Kooskõlastatud tegevus – Mõiste – Teabe vahetamine konkurentide vahel – Konkurentsi kahjustamine – Hindamine rikkumise laadi alusel – Teave, mis võib asjaomases sektoris moonutada hinnastamiskomponentide tavapärast kujunemist – Eesmärgil põhinev rikkumine – Tingimused
(ELTL artikli 101 lõige 1; EMP leping, artikkel 53)
(vt punktid 59–67, 94–111, 138–155 ja 174–194)
Keelatud kokkulepped – Konkurentsi kahjustamine – Seonduv piirang – Mõiste – Piirang, mis on vajalik sellise põhitehingu tegemiseks, mis ei ole konkurentsivastane – Põhitehing, mis kujutab endast eesmärgil põhinevat konkurentsipiirangut – Tõendid teabevahetuse vajalikkuse kohta
(ELTL artikli 101 lõiked 1 ja 3; EMP leping, artikkel 53)
(vt punktid 157–160)
Keelatud kokkulepped – Keeld – Rikkumised – Ühe rikkumise koostisosadeks olevad kokkulepped ja kooskõlastatud tegevus – Vastutuse omistamine ettevõtjale kogu rikkumise eest – Tingimused – Rikkuv tegevus ja toimingud, mis kuuluvad tervikplaani – Hindamine
(ELTL artikli 101 lõige 1; EMP leping, artikkel 53)
(vt punktid 196–205, 232–237 ja 248–274)
Konkurents – Haldusmenetlus – Komisjoni otsus rikkumise tuvastamise kohta – Komisjoni kohustus esitada tõendid rikkumise ja selle kestuse kohta – Tõendamiskoormise ulatus – Komisjoni esitatud tõenditelt nõutav täpsuse tase – Kaudsete tõendite kogum – Kohtulik kontroll – Ulatus – Otsus, mis jätab kohtule kahtluse – Süütuse presumptsiooni põhimõtte järgimine
(ELTL artikli 101 lõige 1; Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artikli 48 lõige 1; EMP leping, artikkel 53; nõukogu määrus nr 1/2003, artikkel 2)
(vt punktid 197–205)
Konkurents – Haldusmenetlus – Kokkuleppemenetlus – Menetlus, milles ei osale kõik keelatud kokkuleppe osalised – Süütuse presumptsiooni põhimõtte kohaldatavus – Ulatus
(ELTL artikli 101 lõige 1; Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artikli 48 lõige 1; EMP leping, artikkel 53; nõukogu määrus nr 1/2003, artikkel 33; komisjoni määrus nr 773/2004, muudetud määrusega nr 622/2008, artikkel 10a)
(vt punktid 283–293)
Tühistamishagi – Tühistav kohtuotsus – Ulatus – Liidu õigusakti osaline tühistamine – Komisjoni sellise otsuse osaline tühistamine, milles kvalifitseeritakse erinevad konkurentsivastased tegevused üheks ja vältavaks rikkumiseks ning määratakse trahv – Suhtluse konkurentsi piirava eesmärgi ebapiisav kindlakstegemine – Teatud tegevuse ettevõtjale süükspanemist võimaldavate asjaolude ebapiisavus – Mõju puudumine rikkumise tuvastamise õiguspärasusele
(ELTL artikkel 101 ja artikli 264 esimene lõik; EMP leping, artikkel 53)
(vt punktid 294–296)
Konkurents – Trahvid – Trahvide määramise otsus – Põhjendamiskohustus – Ulatus – Komisjoni võimalus kalduda kõrvale suunistest trahvide arvutamise meetodi kohta – Seda enam rangemad põhjendamisnõuded
(ELTL artikli 101 lõige 1 ja artikli 296 teine lõik; EMP leping, artikkel 53; nõukogu määrus nr 1/2003, artikli 23 lõige 2; komisjoni teatis 2006/C 210/02, punkt 37)
(vt punktid 338–341 ja 344–353)
Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Põhisumma kindlaksmääramine – Suunistes ette nähtud meetodi kohaldamata jätmine – Lubatavus – Tingimused – Asendusväärtus, mis on saadud rahalaekumiste põhjal, millele on kohaldatud vähendustegurit – Vähendusteguri kindlaksmääramise ebapiisav põhjendamine
(ELTL artikli 101 lõige 1; EMP leping, artikkel 53; nõukogu määrus nr 1/2003, artikli 23 lõige 2; komisjoni teatis 2006/C 210/02, punktid 13 ja 37)
(vt punktid 318–328 ja 332–334)
Kokkuvõte
24. septembri 2019. aasta kohtuotsuses HSBC Holdings jt vs. komisjon (T‑105/17) tühistas Üldkohus osaliselt komisjoni otsuse, milles tuvastati, et HSBC Holdings ja teised euro intressimäära tuletisinstrumentide (Euro Interest Rate Derivative; edaspidi „EIRDd“) turul tegutsevad ettevõtjad on rikkunud ELTL artiklit 101 ja Euroopa Majanduspiirkonna (EMP) lepingu artiklit 53, osaledes ühes ja vältavas rikkumises (
1
). Komisjoni hinnangul moodustasid selle rikkumise mitu kokkulepet ja/või tegevust, mis seisnesid EIRDdega kauplejate vahelises teabevahetuses, mis puudutas esiteks EURIBORi pakkumustega manipuleerimist, teiseks EIRDdega seotud kauplemispositsioone ja kolmandaks avalikult mitte kättesaadavat üksikasjalikku teavet EIRDde kavandatavate hindade ja hinnastrateegia kohta. Komisjon määras neile seetõttu trahvi.
Hagejad esitasid Üldkohtule ELTL artikli 263 alusel hagi, milles palusid esimese võimalusena tühistada osaliselt vaidlustatud otsus ja teise võimalusena muuta trahvi.
Üldkohus analüüsis kõigepealt seda, kuidas komisjon oli ette heidetud eri liiki tegevused eesmärgil põhinevaks piiranguks kvalifitseerinud. Ta täheldas esimesena, et komisjoni arutluskäigus ei ole seoses EURIBORi pakkumuste manipuleerimist puudutava tegevusega rikutud õigusnormi või tehtud hindamisviga. Teisena jõudis ta samale järeldusele seoses teabe vahetamisega EIRDde kavandatavate hindade ja hinnastrateegia kohta.
Kolmandana märkis aga Üldkohus, et teatavatel aruteludel, mille käigus kauplejad vahetasid teavet oma kauplemispositsioonide kohta, ei olnud konkurentsi piiravat eesmärki, nagu oli leidnud komisjon, kuna need arutelud ei vähendanud ebakindluse taset turul või ei teinud seda olematuks nii, et komisjon võis sellest tuletada mõju EIRDde sektoris hinnastamiskomponentide tavapärasele kujunemisele, ilma et ta oleks pidanud hindama nende mõju. Üldkohus otsustas seetõttu, et vaidlustatud otsuses on selles küsimuses rikutud õigusnormi.
Sellega seoses täpsustas Üldkohus siiski, et see õigusnormi rikkumine ei mõjuta vaidlustatud otsuses tehtud selle järelduse õiguspärasust, mille kohaselt on hagejad osalenud kõnealuses rikkumises. Seevastu rõhutas Üldkohus, et rikkumise raskus, millest sõltub trahvi summa, määratakse muude tegurite hulgas kindlaks rikkumiste arvu ja intensiivsuse alusel.
Trahvisumma hindamisel võttis Üldkohus seisukoha komisjoni valiku kohta kohandada 2006. aasta suuniste (
2
) meetodit osas, mis puudutab põhisumma kindlaksmääramist müügiväärtuse alusel, kuna EIRDdest ei teki müüki selle sõna tavatähenduses. Üldkohus tõdes analüüsi käigus, et komisjon võttis aluseks asendusväärtuse, mis arvutati rahalaekumiste alusel, mis saadi EIRDdest ning millele kohaldati 98,849% vähendustegurit, et võtta arvesse EIRDde sektoriga lahutamatult seotud tasaarvestamist, mis on seotud tehtud väljamaksetega. Ent Üldkohus toonitas, et vähendusteguril on müügiväärtuse kindlaksmääramisel keskne roll iseäranis suurte rahalaekumiste tõttu, millele seda võidakse kohaldada. Üldkohus järeldas selle põhjal, et arvestades vähendusteguri keskset rolli komisjoni järgitud meetodis, peab vaidlustatud otsuse põhjendus võimaldama asjaomastel ettevõtjatel mõista, kuidas komisjon jõudis vähendustegurini, mis oli määratud just 98,849%‑le, ja Üldkohtul põhjalikult kontrollida seda vaidlustatud otsuse elementi nii õiguslikust kui ka faktilisest aspektist. Mitmesugused põhjendused, mille komisjon vaidlustatud otsuses esitas, ei vastanud aga nendele nõuetele. Üldkohus tühistas seega ebapiisava põhjenduse tõttu vaidlustatud otsuse osas, milles sellega määrati hagejatele 33606000 euro suurune trahv.
(
1
)	7. detsembri 2016. aasta otsus C (2016) 8530 final, milles käsitletakse [ELTL] artikli 101 ja EMP lepingu artikli 53 kohast menetlust (juhtum AT.39914 – euro intressimäära tuletisinstrumendid).
(
2
)	Suunised määruse (EÜ) nr 1/2003 artikli 23 lõike 2 punkti a kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta (ELT 2006, C 210, lk 2; edaspidi „2006. aasta suunised“).