AVALIKU TEENISTUSE KOHTU OTSUS
(teine koda)
2. aprill 2009
Kohtuasi F‑129/07
Georges-Stravros Kremlis
versus
Euroopa Ühenduste Komisjon
Avalik teenistus – Ametnikud – Töölevõtmine – Menetluse valik – Esinduse juht – Vaba ametikoht – Lähetus teenistuse huvides – Pädevuse puudumine – Lähetusmenetluse kohaldamisala
Ese:      EÜ artikli 236 ja EA artikli 152 alusel esitatud hagi, millega G.‑S. Kremlis palub tühistada 21. detsembri 2006. aasta otsus,
millega lükati tagasi hageja kandidatuur Ateenas (Kreeka) asuva komisjoni esinduse juhi vabale ametikohale ja nimetati sellele
ametikohale P.
Otsus: Puudub vajadus otsuse tegemiseks nõude kohta tühistada komisjoni 21. detsembri 2006. aasta otsus osas, milles sellega nimetati
P Ateenas (Kreeka) asuva komisjoni esinduse juhi vabale ametikohale. Tühistada komisjoni 21. detsembri 2006. aasta otsus,
millega lükati tagasi hageja kandidatuur komisjoni Ateena (Kreeka) esinduse juhi vabale ametikohale. Mõista kõik kohtukulud
välja komisjonilt.
Kokkuvõte
1.      Ametnikud – Lähetus teenistuse huvides
(Personalieeskirjad, artikli 37 esimese lõigu punkti a teine taane)
2.      Ametnikud – Hagi – Põhjendatud huvi – Hagi keeldumisotsuse peale, millega lükati tagasi kandidatuur komisjoni esinduse juhi
ametikohale – Kandidatuuri tagasilükkamine mitteasjakohast menetlust kasutades – Vastuvõetavus
1.      Komisjoni esinduste juhtide täidetavate ülesannete „poliitiline ja tundlik iseloom” ei ole iseenesest piisav selleks, et õigustada
ametnikule lähetuses oleva ametniku seisundi omistamist. Sellise tõlgenduse andmine personalieeskirjade artikli 37 esimese
lõigu punkti a teisele taandele viiks selleni, et vastavate volinike juures lähetuses olevateks muudetaks kõik institutsioonis
„poliitilisi ja tundlikke” ülesandeid täitvad ametnikud, kes muidu kuuluvad keskastme juhtide hulka; see aga kahjustaks hierarhilisi
seoseid, hägustades sedasama Euroopa avaliku teenistuse struktuuri ennast, mis on kehtestatud personalieeskirjade artikliga 35.
Lisaks sellele eeldab lähetus teenistuse huvides eesmärgiga „abistada isikut, kes töötab asutamislepingutega ettenähtud ametikohal”,
intuitu personae usaldussuhet nimetatud isiku ja lähetuses oleva ametniku vahel, mis tähendab, et lähtuvalt vastava liikme ja kogu tema kabineti
töömeetoditest võivad asjaomased isikud omavahel alaliselt sõlmida otsesed ja tihedad seosed. Sellised asjaolud nagu esinduse
juhi koostatud aruannete adresseerimine otse vastutavale volinikule, esinduse juhi ja voliniku või tema kabineti liikmete
vaheliste telefonikõnede pidamine, elektronikirjade vahetamine või koosolekute pidamine või samuti see, et sellise suhtluse
sisu on konfidentsiaalne, ei anna iseenesest alust selle tuvastamiseks, et voliniku ja asjaomase esinduse juhi vaheline töösuhe
on intuitu personae.
Personalieeskirjade artikli 37 esimese lõigu punkti a teise taande kohaldamine sõltub üksnes selles sättes toodud tingimustest,
mitte aga halduslikest tagajärgedest, mida selle sätte kohaldamine halduse jaoks kaasa toob. Teistsugune tõlgendamine võimaldaks
artiklile 37 tugineda muudel eesmärkidel kui see, mille jaoks see säte on ette nähtud, ning see seadustaks menetluse kuritarvitamise.
(vt punktid 74, 77, 79 ja 81)
2.      Komisjoni esinduste juhtide ametisse nimetamise õigus on komisjoni teabevahetuse peadirektoril, kuid kui esinduse juht on
suunatud lähetusse komisjoniliikme juurde, on sellele ametikohale nimetamise õigus komisjoni personali‑ ja haldusküsimuste
eest vastutaval komisjoniliikmel presidendi nõusolekul vastavalt ametisse nimetava asutuse või ametiisiku otsusele. Kuna see
erinevus on iseenesest niisugune, mis mõjutab ametissenimetamise menetluse tulemust, säilib hagejal, kelle kandidatuuri oleks
tulnud neist ühe menetluse alusel kaaluda ja kelle kandidatuur lükati tagasi teise menetluse raames, põhjendatud huvi selleks,
et niisugune õigusvastasus ei korduks mõnes analoogses valikumenetluses.
(vt punkt 85)
Viited:
Euroopa Kohus: 7. juuni 2007, kohtuotsus C‑362/05 P: Wunenburger vs. komisjon, (EKL 2007, lk I‑4333, punkt 50)
Esimese Astme Kohus: 5. juuli 2005, kohtuotsus T‑370/03: Wunenburger vs. komisjon (EKL 2005, lk I‑A‑189 ja II‑853, punkt 20)