62024CJ0280_INF
Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 5. juuni 2025. aasta otsus –[Malicník] (
i
)
(kohtuasi C-280/24)
Eelotsusetaotlus – Tarbijakaitse – Ebaõiglased tingimused tarbijalepingutes – Direktiiv 93/13/EMÜ – Eraldi läbi rääkimata tingimuse sisu ebaõigluse hindamine – Artikli 3 lõige 1 ja artikli 4 lõige 1 – Tarbijakrediidileping – „Lepingutasu“ tingimus – Läbipaistvuse nõue – Artikli 4 lõige 2 ja artikkel 5 – Tingimus, milles ei ole täpsustatud selle tasu eest osutatavate teenuste sisu – Tarbija kanda jääva tasu nimetuse esitamise ja täpse summa äranäitamise piisavus – Lepingutasuga seotud kõigi teenuste kulu tarbija kanda jätmine
1.
Tarbijakaitse – Ebaõiglased tingimused tarbijalepingutes – Direktiiv 93/13 – Artikli 3 tähenduses ebaõiglane tingimus – Tingimus, millega kohustatakse tarbijat maksma lepingutasu, märkimata ära selle tasu eest vastusooritusena osutatud teenuste sisu – Läbipaistvuse nõue – Riigisisene kohtupraktika, mille kohaselt peetakse sellist tingimust nimetatud nõudega kooskõlas olevaks, sest piisab nende tasude nimetuse esitamisest ja täpse summa äranäitamisest – Lubamatus
(Nõukogu direktiiv 93/13, artikli 4 lõige 2 ja artikkel 5)
(vt punktid 32–41 ja resolutsiooni punkt 1)
2.
Tarbijakaitse – Ebaõiglased tingimused tarbijalepingutes – Direktiiv 93/13 – Artikli 3 tähenduses ebaõiglane tingimus – Tingimus, millega kohustatakse tarbijat tasuma lepingutasu – Ebaõiglase laadi hindamine liikmesriigi kohtu poolt – Kriteeriumid – Tegelikud teenused või kulutused, mis kuuluvad krediidiandja poolt lepingu sõlmimisel tehtud soorituste hulka ja on selle sõlmimiseks vajalikud – Tingimus, millega jäetakse krediidiandja majandustegevusega seotud kulud tarbija kanda – Lubatavus – Tingimus – Proportsionaalsus
(Nõukogu direktiiv 93/13, artikli 3 lõige 1 ja artikli 4 lõige 1)
(vt punktid 43–52 ja resolutsiooni punkt 2)
Resolutsioon
1.
Nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes artikli 4 lõiget 2 ja artiklit 5
tuleb tõlgendada nii, et:
nendega on vastuolus niisugune riigisisene kohtupraktika, mille kohaselt tarbijakrediidilepingus sisalduv tingimus, mis käsitleb krediidi andmisega seotud tasu, vastab viidatud sätetes ette nähtud läbipaistvuse nõudele üksnes seetõttu, et esiteks tuleneb selle tasu nimetusest, et see katab krediidiandja tehtud toiminguid, mis on vajalikud krediidilepingu sõlmimiseks ning on osa krediidiandja sisemisest korraldusest, ning teiseks, et selle tasu summa on vaidlusaluses lepingus täpselt ära näidatud.
2.
Direktiivi 93/13 artikli 3 lõiget 1 ja artikli 4 lõiget 1
tuleb tõlgendada nii, et:
viidatud sätetes ette nähtud nõuete täitmiseks peab tarbijalepingus sisalduv „lepingutasu“ tingimus vastama tegelikele teenustele või kulutustele, mis mõistlikult kuuluvad toimingute juurde, mida krediidiandja lepingu sõlmimise raames teeb ja mis on selleks vajalikud, välja arvatud igasugune eri kulude vaheline kattumine või niisuguste teenuste vaheline kattumine, mille eest tasumiseks need on mõeldud, kusjuures sellist tingimust ei saa pidada ebaõiglaseks ainult seetõttu, et ta jätab tarbija kanda finantsasutuse majandustegevuse kulud, seda aga tingimusel, et ta ei jäta tarbija kanda pakutavate teenuste ja krediidisummaga arvestades ebaproportsionaalseid kulusid.
(
i
)	Kohtuasjal on väljamõeldud nimi. See ei vasta ühegi menetlusosalise tegelikule nimele.