62015TJ0726
T‑726/1562015TJ0726EU:T:2017:37600011144T
ÜLDKOHTU OTSUS (kolmas koda)
7. juuni 2017 (
*1
)
„Teenuste hanked — Kinnisvaraleping — Hankemenetlus — Väljakuulutamiseta läbirääkimistega hankemenetlus — Ruumid Euroopa Liidu majale Ljubljanas — Pakkumuse tagasilükkamine pärast kohaliku turu‑uuringu tegemist — Lepingu sõlmimine teise pakkujaga — Pakkumusele lisatud dokumentide uurimata jätmine — Õigusnormi rikkumine — Ilmne hindamisviga”
Kohtuasjas T‑726/15,
Jožica Blaž Jamnik ja Brina Blaž, elukoht Ljubljana (Sloveenia), esindaja: avocat D. Mihevc,
hagejad,
versus
Euroopa Parlament, esindajad: V. Naglič, P. López-Carceller ja B. Simon,
kostja,
mille ese on esimese võimalusena ELTL artikli 263 alusel esitatud nõue tühistada parlamendi 12. oktoobri 2015. aasta otsus, millega lükati pärast kohaliku turu‑uuringu tegemist tagasi hagejate pakkumus kinnisvarahankes INLO.AO-2013-051-LUX-UGIMBI-06, mis puudutas Euroopa Liidu tulevast maja Ljubljanas, ja otsus sõlmida hankeleping teise pakkujaga, ning teise võimalusena ELTL artikli 268 alusel esitatud nõue hüvitada kahju, mida hagejad väidetavalt kandsid,
ÜLDKOHUS (kolmas koda),
koosseisus: president S. Frimodt Nielsen, kohtunikud I. S. Forrester ja E. Perillo (ettekandja),
kohtusekretär: E. Coulon,
on teinud järgmise
otsuse (
1
)
[…]
Õiguslik käsitlus
Tühistamisnõue
[…]
Nõue tühistada pakkumuse tagasilükkamise otsus
[…]
16
Kõigepealt tuleb meenutada, et finantsmääruse artikli 101 kohaselt on avaliku hanke leping rahalise tasuga seotud leping, mis on sõlmitud kirjalikult ühe või mitme ettevõtja ja ühe või mitme hankija poolt, et täielikult või osaliselt eelarvest tehtava makse eest saada vallas- või kinnisvara, lasta teha ehitustöid või saada teenuseid. Sama artikkel sätestab, et nende lepingute hulka kuuluvad peamiselt „kinnisvaralepingud“, mis puudutavad eelkõige ehitise ostmist või rentimist. Finantsmääruse artikli 102 lõige 1 täpsustab muu hulgas, et „[k]õik avaliku hanke lepingud, mida rahastatakse täielikult või osaliselt [liidu] eelarvest, on kooskõlas läbipaistvuse, proportsionaalsuse, võrdse kohtlemise ja mittediskrimineerimise põhimõtetega“. Mis täpsemalt puudutab hankementlust reguleerivaid norme, siis näeb finantsmääruse artikli 102 lõige 2 ette, et „[k]õikide lepingute sõlmimiseks kuulutatakse hankemenetlus välja võimalikult laiaulatuslikult, välja arvatud juhul, kui kasutatakse [finantsmääruse] artikli 104 lõike 1 punktis d osutatud menetlust“.
17
Viimati nimetatud menetluse kohta täpsustab delegeeritud määruse nr 1268/2012 artikli 134 lõike 1 punkt h, et olenemata lepingu hinnangulisest maksumusest võib hankija kasutada „kinnisvaralepingute puhul pärast kohaliku turu‑uuringu tegemist“ väljakuulutamiseta läbirääkimistega hankemenetlust. Praktikas on hankijal sellise menetluse korral võimalus valida eelnevalt välja ettevõtjad, kellega ta soovib alustada kõnealuse hankelepingu sõlmimiseks läbirääkimisi (vt selle kohta kohtuotsus, 8.5.2007, Citymo vs. komisjon, T‑271/04, EU:T:2007:128, punkt 94).
18
Eespool punktidest 16 ja 17 nimetatud sätetest tuleneb, et hankijal on väljakuulutamiseta läbirääkimistega hankemenetluses väga lai kaalutlusõigus asjaolude osas, mida ta võtab arvesse, kui otsustab, kas asjaomane kinnisvaraleping sõlmida või mitte, samuti pakkuja või pakkujate valiku osas: niisugust lepingut ei pea ilmtingimata sõlmima, et see on huvitatud isikute konkurentsile võimalikult laialt avatud (vt selle kohta kohtuotsus, 8.5.2007, Citymo vs. komisjon, T‑271/04, EU:T:2007:128, punkt 111). See on seda enam nii kohaliku turu‑uuringu etapis, mis eelneb lepinguga seotud läbirääkimiste etapile enesele. Turu‑uuringu etapis on hankija eesmärk asjaomase lepingu võimalikud läbirääkimised paremini ette valmistada, järgides eespool punktis 16 meenutatud põhimõtteid, sealhulgas eelkõige läbipaistvuse, võrdse kohtlemise ja mittediskrimineerimise põhimõtteid. Seda hankija väga laiaulatuslikku kaalutlusõigust tunnustatakse lisaks ka valiku ja hindamiskriteeriumide puhul, kui hankija on need asjaomase läbirääkimistega menetluse hankedokumentides eelnevalt kindlaks määranud (vt selle kohta kohtuotsus, 6.5.2013, Kieffer Omnitec vs. komisjon, T‑288/11, ei avaldata, EU:T:2013:228, punkt 47 ja seal viidatud kohtupraktika).
19
Neil tingimustel peab Üldkohtu kontroll nii väljakuulutamiseta läbirääkimistega kinnisvaralepingu sõlmimise menetluse kui ka sellele eelneva kohaliku turu‑uuringu etapi üle piirduma selle kontrollimisega, kas komisjon on kinni pidanud menetlus- ja põhjendamisnormidest, kas faktilised asjaolud on sisuliselt õiged ning kas pole tehtud ilmset hindamisviga ega kuritarvitatud võimu (vt selle kohta kohtuotsus, 28.1.2016, Zafeiropoulos vs. Cedefop, T‑537/12, ei avaldata, EU:T:2016:36, punkt 36 ja seal viidatud kohtupraktika). Selle kontrolli käigus tuleb kohtul kontrollida ka seda, kas asjaomane hankija on järginud finantsmääruse artiklis 102 nimetatud läbipaistvuse, proportsionaalsuse, võrdse kohtlemise ja mittediskrimineerimise põhimõtteid (vt eespool punkt 16).
[…]
– Teise väite teine osa, mis käsitleb õigusnormide rikkumist
[…]
35
Neil asjaoludel tuleb väite teine osa tagasi lükata.
– Väite kolmas osa, et on tehtud ilmne hindamisviga
36
Hagejad väidavad, et parlamendi hinnangus nendele pakkumusele on ilmne hindamisviga, mis seisneb sisuliselt selles, et võrreldes lõpuks edukaks tunnistatud pakkumusega vastas nende pakkumus paremini pakkumuste esitamise ettepanekus määratud hindamiskriteeriumidele.
37
Asjaolust, et hankija märkis pakkumuse tagasilükkamise otsuses, et hagejate pakkumus ei olnud kõige „soodsam“, ei saa järeldada, et hagejate pakkumust oli võrreldud hankemenetluse tulemusel edukaks tunnistatud pakkumusega, kuigi poolte vahel pole vaidlust selles, et hagejad, kelle pakkumus pärast kohaliku kinnisvaraturu‑uuringu etappi tagasi lükati, ei kuulunud nende viie pakkuja hulka, kes valiti välja läbirääkimistes osalemiseks. Neil asjaoludel tuleb ilmset hindamisviga käsitlevat väidet pidada asjassepuutuvaks vaid seoses kohaliku kinnisvaraturu‑uuringu etapiga, mille jooksul võrreldi hagejate pakkumust teiste pakkumustega, sealhulgas sellega, mille esitas tulevane lepingupartner.
38
Samas tuleb kõigepealt rõhutada, et selleks, et teha kindlaks, kas hankija tegi selles osas faktide hindamisel ilmse vea, mis on seda laadi, et võib olla aluseks hankemenetluse pakkumuse tagasilükkamise otsuse tühistamiseks, peavad hageja esitatud tõendid olema piisavad, et kummutada kõnealuses otsuses toodud hinnangute tõelevastavus. Teisisõnu tuleb ilmse vea kohta esitatud väide tagasi lükata, kui hageja esitatud tõenditele vaatamata võib vaidlustatud hinnangu tunnistada tõelevastavaks või kehtivaks (vt selle kohta analoogia alusel kohtuotsused, 12.12.1996, AIUFFASS ja AKT vs. komisjon, T‑380/94, EU:T:1996:195, punkt 59, ja 12.2.2008, BUPA jt vs. komisjon, T‑289/03, EU:T:2008:29, punkt 221).
39
Nii on see eelkõige juhul, kui kõnealuses otsuses on tehtud hindamisvigu, mis kogumis on ebaolulised ega ole administratsiooni tõenäoliselt kallutanud ühes suunas rohkem teises (vt selle kohta analoogia alusel kohtuotsus, 29.9.2011, AJ vs. komisjon, F‑80/10, EU:F:2011:172, punkt 36).
[…]
Nõue tühistada pakkumuse edukaks tunnistamise otsus
66
Seoses pakkumuse edukaks tunnistamise otsuse tühistamise nõudega tuleb meenutada, et väljakujunenud kohtupraktikast tuleneb, et kui pakkuja pakkumus lükatakse tagasi enne edukaks tunnistamisele eelnevat etappi, mistõttu seda pakkumust ei ole võrreldud teiste pakkumustega, sõltub asjaomase pakkuja kaebuse vastuvõetavus edukaks tunnistamise otsuse osas sellest, kas tema pakkumust tagasilükkav otsus tühistatakse (kohtuotsused, 13.9.2011, Dredging International ja Ondernemingen Jan de Nul vs. EMSA, T‑8/09, EU:T:2011:461, punktid 134 ja 135, ning 22.5.2012, Evropaïki Dynamiki vs. komisjon, T‑17/09, ei avaldata, EU:T:2012:243, punktid 118 ja 119).
67
Käesolevas asjas on selge, et hagejate pakkumus lükati tagasi kohaliku kinnisvaraturu‑uuringu etapis, mistõttu ei tehtud neile ettepanekut osaleda läbirääkimiste etapis, mille tulemusel määrati kindlaks edukaks pakkuja. Neil tingimustel – kuna pakkumuse tagasilükkamise tühistamise nõue on tagasi lükatud – on teise pakkumuse edukaks tunnistamise otsuse tühistamise nõue vastuvõetamatu, kuna see otsus tehti edukaks tunnistamise etapis, milles hagejatel ei olnud õigust osaleda.
68
Lisaks on oluline märkida, et hagejad ei esita teise pakkumuse edukaks tunnistamise otsuse suhtes ühtegi väidet, mis erineks nende pakkumuse tagasilükkamise otsuse õiguspärasuse vaidlustamiseks esitatud väidetest. Arvestades seda, et kõik need väited – eeldades, et need on edukaks tunnistamise otsuse suhtes üle kantavad – on tagasi lükatud, tuleks edukaks tunnistamise otsus, nagu ka parlament õigesti märgib, samuti sel põhjusel tagasi lükata, kuna käesoleval juhul on need kaks otsust tihedasti seotud (vt selle kohta kohtuotsused, 10.10.2012, Evropaïki Dynamiki vs. komisjon, T‑247/09, ei avaldata, EU:T:2012:533, punkt 170 ja seal viidatud kohtupraktika, ning 28.6.2016, AF Steelcase vs. EUIPO, T‑652/14, ei avaldata, EU:T:2016:370, punkt 94).
[…]
Esitatud põhjendustest lähtudes
ÜLDKOHUS (kolmas koda)
otsustab:
1.
Jätta hagi rahuldamata.
2.
Mõista kohtukulud välja Jožica Blaž Jamnikult ja Brina Blažilt.
Frimodt Nielsen
Forrester
Perillo
Kuulutatud avalikul kohtuistungil 7. juunil 2017 Luxembourgis.
Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: sloveeni.
(
1
)	Esitatud on üksnes käesoleva kohtuotsuse punktid, mille avaldamist peab Üldkohus otstarbekaks.