62019TJ0386
ÜLDKOHTU OTSUS (neljas koda laiendatud koosseisus)
11. september 2024 (
*1
)
[24. juuni 2025. aasta kohtumäärusega parandatud tekst]
Institutsiooniline õigus – Kontrollikoja liikmed – Kontrollikoja liikme ametikohustustega kokkusobimatu tegevus – Põhjendamatuteks peetavad kulutused – Sissenõudmise otsus – Euroopa Kohtu otsus kontrollikoja liikme ametikohast tulenevate kohustuste rikkumise kohta – OLAFi juurdluse ja lõpparuande nõuetekohasus – Põhjendamiskohustus – Aegumistähtaeg – Määruse (EL, Euratom) 2018/1046 artikli 98 lõige 2 – Õiguspärane ootus – Hindamisviga – Lepinguväline vastutus – Mittevaraline kahju
Kohtuasjas T‑386/19,
CQ, esindaja: advokaat L. Levi,
hageja,
versus
Euroopa Kontrollikoda, esindajad: K. Kantza ja B. Schäfer,
kostja,
ÜLDKOHUS (neljas koda laiendatud koosseisus),
koosseisus: koja president R. da Silva Passos, kohtunikud S. Gervasoni, N. Półtorak, I. Reine (ettekandja) ja T. Pynnä,
kohtusekretär: ametnik H. Eriksson,
arvestades menetluse kirjalikku osa,
arvestades 4. mai 2023. aasta kohtuistungil esitatut,
on teinud järgmise
kohtuotsuse
1
Hageja CQ palub oma hagis esiteks ELTL artikli 263 alusel tühistada Euroopa Kontrollikoja 11. aprilli 2019. aasta otsus tema suhtes saada oleva summa kindlaksmääramise ja sissenõudmise kohta, millega kontrollikoda kvalifitseeris 153407,58 euro suuruse summa lähetuskulude ja päevarahade, esinduskulude ja autojuhtide teenuste kasutamise eest alusetult saadud summaks ning andis korralduse see summa sisse nõuda (edaspidi „vaidlustatud otsus“), ning teiseks ELTL artikli 268 alusel hüvitada talle tekitatud mittevaraline kahju.
I. Õiguslik raamistik
A. EL toimimise leping
2
ELTL artiklis 285 on sätestatud:
„Liidu auditeerimise tagab kontrollikoda.
Kontrollikotta kuulub igast liikmesriigist üks kodanik. Liidu üldistes huvides on kontrollikoja liikmed oma kohustuste täitmisel täiesti sõltumatud.“
3
ELTL artikli 286 lõiked 3 ja 6 on sõnastatud järgmiselt:
„3.   Oma kohustuste täitmisel ei taotle ega võta kontrollikoja liikmed vastu juhiseid üheltki valitsuselt ega mingilt muult organilt. Nad hoiduvad kõigest, mis on kokkusobimatu nende kohustustega.
[…]
6.   Kontrollikoja liiget võib ametist vabastada või ilma jätta õigusest saada pensioni või muid seda asendavaid soodustusi ainult juhul, kui Euroopa Kohus kontrollikoja taotluse põhjal leiab, et ta ei vasta enam oma ametikoha nõuetele või ei täida sellest tulenevaid kohustusi.“
B. Määrus (EL, Euratom) nr 883/2013
4
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. septembri 2013. aasta määruse (EL, Euratom) nr 883/2013, mis käsitleb Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) juurdlusi ning millega tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1073/1999 ja nõukogu määrus (Euratom) nr 1074/1999 (ELT 2013, L 248, lk 1), artikli 1 lõige 1 on sõnastatud järgmiselt:
„Kelmuste/pettuste, korruptsiooni ning Euroopa Liidu ja Euroopa Aatomienergiaühenduse […] finantshuve kahjustava muu ebaseadusliku tegevuse vastase võitluse tõhustamiseks kasutab […] Euroopa Pettustevastane Amet […] juurdluse korraldamise volitusi, mis on antud komisjonile […]“.
5
Määruse nr 883/2013 artikli 4 lõigetes 1 ja 2 on ette nähtud:
„1.   [Euroopa Pettustevastane] Amet korraldab artiklis 1 osutatud valdkondades haldusjuurdlust institutsioonides, organites, ametites ja asutustes […].
Neid sisejuurdlusi korraldatakse vastavalt käesolevas määruses ning asjaomaste institutsioonide, organite, ametite ja asutuste otsustes ettenähtud tingimustele.
2.   Tingimusel et järgitakse lõikes 1 osutatud sätteid:
a)
on [Euroopa Pettustevastasel] [A]metil õigus saada viivitamata ja ette teatamata juurdepääs institutsioonide, organite, ametite ja asutuste valduses olevale mis tahes asjakohasele teabele, sealhulgas andmebaasides sisalduvale teabele, ning nende tööruumidele […] [Euroopa Pettustevastane] Amet võib teha koopiaid ja väljavõtteid kõikidest institutsioonide, organite, ametite ja asutuste valduses olevatest dokumentidest või mis tahes andmekandjate sisust […]“.
6
Määruse nr 883/2013 artikli 5 lõigetes 1–3 on sätestatud:
„1.   Peadirektor võib algatada juurdluse, kui on piisavaid kahtlusi, mis võivad põhineda ka kolmanda isiku esitatud teabel või anonüümsel teabel, selle kohta, et on esinenud kelmus/pettus, korruptsioon või muu liidu finantshuve kahjustav ebaseaduslik tegevus. […]
2.   […]
Sisejuurdluse algatamise otsuse võtab peadirektor vastu kas omal algatusel, selle institutsiooni, organi, ameti või asutuse taotlusel, kus kõnealune juurdlus peab toimuma, või liikmesriigi taotlusel.
3.   Kui [Euroopa Pettustevastase] [A]metiga ei ole kokku lepitud teisiti, ei tohi asjaomased institutsioonid, organid, ametid või asutused sel ajal, kui peadirektor kaalub võimaliku sisejuurdluse algatamist pärast lõikes 2 osutatud taotluse saamist ja/või kui [Euroopa Pettustevastane] [A]met viib läbi sisejuurdlust, algatada samadele asjaoludele tuginedes paralleelset juurdlust.“
7
Määruse nr 883/2013 artikli 7 lõikes 2 on sätestatud:
„[Euroopa Pettustevastase] Ameti töötajad täidavad oma ülesandeid nende isikut ja pädevust tõendava kirjaliku volituse alusel. Peadirektor annab välja volituse, milles on märgitud juurdluse sisu ja eesmärk, juurdluse õiguslik alus ning sellest tulenevad volitused juurdluse korraldamiseks.“
8
Määruse nr 883/2013 artikli 9 lõikes 4 on täpsustatud:
„Ilma et see piiraks artikli 4 lõiget 6 ja artikli 7 lõiget 6, antakse pärast juurdluse lõpetamist ja enne teda nimeliselt käsitlevate järelduste tegemist kõnealusele isikule võimalus esitada oma märkused temaga seotud asjaolude kohta.“
9
Määruse nr 883/2013 artikli 11 lõige 4 on sõnastatud järgmiselt:
„Sisejuurdluse lõpetamisel koostatud aruanded ja soovitused koos kõikide asjakohaste dokumentidega saadetakse asjaomasele institutsioonile, organile, ametile või asutusele. Institutsioon, organ, amet või asutus võtab sisejuurdluse tulemustest tingitud meetmeid, eelkõige distsiplinaar- või õiguslikke meetmeid, ning annab nendest [Euroopa Pettustevastasele] [A]metile aru tähtaja jooksul, mis on kindlaks määratud aruandele lisatud soovitustes, ning ka [Euroopa Pettustevastase] [A]meti nõudel.“
C. Kontrollikoja sise-eeskirjad
1.
Otsus nr 1‑2003 kontrollikoja liikmete lähetuskulude kohta
10
Kontrollikoja 16. jaanuari 2003. aasta otsuse nr 1‑2003 kontrollikoja liikmete lähetuskulude kohta, mis oli kohaldatav käesolevas kohtuasjas käsitletavate asjaolude toimumise ajal (edaspidi „otsus nr 1‑2003“), artiklis 1 oli täpsustatud:
„Õiguslike kohustuste võtmist (st lähetuskorraldusi) lähetuskulude hüvitamiseks tuleks taotleda niipea kui võimalik. Kontrollikoja liikmete lähetuskulude eelarvevahendite käsutaja on kontrollikoja president […]“.
11
Otsuse nr 1‑2003 artikkel 3 oli sõnastatud järgmiselt:
„Liikmed võivad lähetuse ajal reisida ametiauto, lennuki, rongi või laevaga.“
12
Otsuse nr 1‑2003 artiklis 5 oli sätestatud:
„Lähetuskulude hüvitamist tuleb nõuda niipea kui võimalik pärast liikme tagasipöördumist. Hotellikulud (v.a toit) hüvitatakse.“
13
Otsuse nr 1‑2003 artikkel 6 oli sõnastatud järgmiselt:
„Töölähetuste eest, mis kestab samal päeval vähem kui 12 tundi, makstakse välja pool vastavast päevarahast. Kõigil muudel juhtudel makstakse päevaraha täies ulatuses.“
2.
Otsus nr 7‑2004 kontrollikoja liikmete esindus- ja vastuvõtukulude kohta
14
Kontrollikoja 22. aprilli 2004. aasta otsuse nr 7‑2004 selle liikmete esindus- ja vastuvõtukulude kohta, mis oli kohaldatav käesolevas kohtuasjas käsitletavate asjaolude toimumise ajal (edaspidi „otsus nr 7‑2004“), artiklis 2 oli sätestatud:
„Iga majandusaasta alguses ja pärast nõupidamist liikmetega jagatakse krediit kahte ossa:
[…]
Teine, nn B osa on ette nähtud üldiste esindus- ja vastuvõtukulude katmiseks, mida liikmed institutsiooni liikmena kannavad. Need kulud hüvitatakse iga kvartali lõpus deklaratsiooni alusel, millele on lisatud kviitungid või muud nendega võrdväärsed kirjalikud põhjendused, ning milles on märgitud kutse kuupäev, kutsutud isikute arv ja peakülalise staatus […]“.
15
Otsuse nr 7‑2004 artiklis 6 oli ette nähtud:
„Koduste vastuvõttude puhul hüvitab kontrollikoda kantud kulud esitatud kuludokumentide ulatuses.“
16
Otsusele nr 7‑2004 oli lisatud 22. aprilli 2004. aasta kontrollikoja liikmetele suunatud teatis, mis sisaldas „ettepanekuid esindus- ja vastuvõtukulude kohta“ (edaspidi „22. aprilli 2004. aasta teatis“). Selles teatises oli muu hulgas märgitud:
„Esinduskulud on peamiselt mõeldud kontrollikoja välissuhete edendamiseks.
Liikmed esindavad kontrollikoda eelkõige juhul, kui neil on kontrollikoja huvides ametialased suhted isikutega, kes täidavad ametikohustusi [liidus], liikmesriikides või muudes riikides.
[…]
Iga üritusega seotud kulud peavad sõltuma selle tähtsusest ja osalejate staatusest.
Kui liikmed esindavad kontrollikoda, võib nende abikaasa/partner samuti osaleda üritusel. Külalised võivad samuti tulla kaaslasega.
Sõpru ja isiklikke tuttavaid tuleb kutsuda eraviisiliselt.
[…]
Sellekohased suunised on esitatud lisas nr 1.
Kulud tuleb deklareerida selgelt ja lühidalt lisa nr 2 vormil.“
17
22. aprilli 2004. aasta teatise lisas 1 oli täpsustatud, et „esindamine/vastuvõtud väljaspool kontrollikoda peavad üldjuhul puudutama […] [l]iidu, liikmesriikide või muude riikide juhtivatel ametikohtadel olevaid isikuid“, ning et liikme kodus toimiva esindamise/vastuvõtu kulud „ei tohi ületada selleks otstarbeks vajalikku, kaasa arvatud lilleseade“.
18
Selles lisas oli ühtlasi märgitud, et „[k]ui külaliste nimekiri hõlmab lisaks institutsioonivälistele isikutele ka kontrollikoja personali, tuleb säilitada sobiv tasakaal nende kahe kategooria vahel“ ning et „isiklikele sõpradele ja pereliikmetele (välja arvatud abikaasad/partnerid) tuleb saata eraviisilised kutsed liikme kulul“.
3.
Otsus nr 33‑2004 kontrollikoja autopargi haldamise ja kasutamise kohta
19
Kontrollikoja 15. juuni 2004. aasta otsuse nr 33‑2004 Euroopa Kontrollikoja autopargi haldamise ja kasutamise kohta, mis oli kohaldatav käesolevas kohtuasjas käsitletavate asjaolude toimumise ajal kuni kontrollikoja 20. aprilli 2009. aasta otsuse nr 19‑2009 Euroopa Kontrollikoja autopargi haldamise ja kasutamise kohta jõustumiseni (edaspidi „otsus nr 33‑2004“), artiklis 1 oli sätestatud:
„Ametikohustuste täitmiseks vajalike sõitude tegemiseks antakse kontrollikoja liikmete ja peasekretäri alalisse käsutusse ametiauto.“
20
Otsuse nr 33‑2004 artikkel 4 oli sõnastatud järgmiselt:
„Kontrollikoda kannab lisaks rendikuludele ka muud võimalikud kulud, mis on seotud liikmete ja peasekretäri poolt sõiduki kasutamisega ametikohustuste täitmisel.
Ametikohustuste täitmisega seotud sõitudena käsitatakse:
–
lähetuskorraldusega hõlmatud sõidud,
–
muud ametikohustuste täitmisega seotud sõidud kuni 15000 kilomeetrit aastas.“
21
Otsuse nr 33‑2004 artikli 5 sõnastus oli järgmine:
„Kui liikmed või peasekretär kasutavad ametiautot muude kui artiklis 4 nimetatud sõitude jaoks, tuleb neil kanda vastav kulu (teemaksud, kütusekulu ja võimalik lisanduv rendikulu, mis on seotud raamlepingus ette nähtud summaarse läbisõidupiiri 45000 kilomeetrit aastas ületamisega).“
22
Otsuse nr 33‑2004 artiklis 6 oli sätestatud:
„Autojuhtidele hüvitatakse lähetuskulud, kui nad juhivad ametiautot liikmete või peasekretäri ametikohustuste täitmisega seotud sõitudel.“
23
Otsusele nr 33‑2004 oli lisatud dokument pealkirjaga „Kommentaarid kontrollikoja autopargi haldamise ja kasutamise otsuse nr 33‑2004 kohta“ (edaspidi „otsuse nr 33‑2004 kommentaarid“).
24
Otsuse nr 33‑2004 artikli 4 kohta käivate kommentaaride kohaselt:
„„Muudeks ametikohustuste täitmisega seotud sõitudeks“ loetakse:
–
sõidud elukoha (teenistuskohas) ja töökoha vahel,
–
sõidud teenistuskoha/elukoha ja lennujaama vahel,
–
protokollilised kohustused lähipiirkonnas, mis ei ole hõlmatud lähetuskorraldusega,
–
vääramatu jõu (haigus, arstlikud kontrollid, võimetus juhtida jne) juhtumid.“
4.
Otsus nr 19‑2009 kontrollikoja autopargi haldamise ja kasutamise kohta
25
Kontrollikoja 20. aprilli 2009. aasta otsuse nr 19‑2009 kontrollikoja autopargi haldamise ja kasutamise kohta artiklite 1 ja 4–6 sõnastuses korrati otsuse nr 33‑2004 vastavate artiklite sõnastust.
26
Otsuse nr 19-2009 artiklis 7 oli sätestatud:
„Käesolev otsus tühistab ja asendab otsuse nr 33‑2004. See jõustub samal kuupäeval kui uus institutsioonidevaheline raamleping, mis reguleerib rendiautosid.“
27
Otsusele nr 19‑2009 oli lisatud dokument pealkirjaga „Kommentaarid kontrollikoja autopargi haldamise ja kasutamise otsuse nr 19‑2009 kohta“ (edaspidi „otsuse nr 19‑2009 kommentaarid“).
28
Otsuse nr 19‑2009 artikli 4 kommentaaride sõnastuses on korratud otsuse nr 33‑2004 artikli 4 kommentaari, mis sisaldub viimati nimetatud otsust käsitlevates kommentaarides.
5.
Kontrollikoja liikmete 2012. aasta käitumisjuhend
29
Kontrollikoja liikmete suhtes 8. veebruaril 2012 vastu võetud käitumisjuhendi (edaspidi „2012. aasta käitumisjuhend“) artikli 2 lõiked 1, 2 ja 4 oli sõnastatud järgmiselt:
„1.   Liikmed hoiduvad kõigist olukordadest, mis võivad viia huvide konfliktini. Liikmed ei tegele küsimustega mis on seotud nende mis tahes erahuvidega, eelkõige perekonna või majandushuvidega, mis võiksid mõjutada nende erapooletust […].
2.   Kontrollikoja liikmed peavad deklareerima kõik oma finantshuvid ja varad, mis võivad nende töökohustuste täitmisel huvide konflikti tekitada, k.a osalused ettevõtete kapitalis, eelkõige aktsiad, samuti muud liiki osalused, nagu konverteeritavad võlakirjad ja investeerimissertifikaadid […] Deklareerima peab mis tahes otse või mõne kinnisvaraettevõtte kaudu omatava kinnisvara, välja arvatud kinnisvara, mida kasutavad üksnes omanik või tema perekond.
[…]
4.   Tööle asumisel esitavad liikmed kontrollikoja presidendile käesoleva dokumendi eelnevates lõikudes ette nähtud deklaratsiooni, mis järgib lisas toodud vormi. […] Oluliste muutuste korral peab deklaratsiooni muutma ning esitama uue deklaratsiooni […]“.
30
2012. aasta käitumisjuhendi artiklis 4 oli sätestatud:
„1.   Kontrollikoja liikmed pühendavad end oma ametikohustuste täitmisele. Nad ei tohi töötada ühelgi poliitilisel ametikohal.
2.   Liikmed ei või olla seotud tööalase tegevusega väljaspool kontrollikoda ning muu asutusevälise tegevusega, mis ei ole ühildatav nende tööülesannete täitmisega.
[…]
6.   Liikmed kajastavad oma asutusevälist tegevust (v.a punktis 4 mainitud tegevus) artiklis 2 sätestatud huvide deklaratsioonis.“
II. Vaidluse aluseks olevad asjaolud
31
Hageja oli kontrollikoja liige alates 1. märtsist 2006 kuni 30. aprillini 2018, töötades kahel ametiajal. Enne kontrollikoja liikmeks nimetamist oli ta alates 1980. aastatest Belgia Kuningriigis erinevatel poliitilistel ametikohtadel. Kuni 2002. aastani oli ta ühe erakonna liige ja alates 2002. aastast kuulus ta teise erakonna (edaspidi „asjaomane erakond“) koosseisu.
32
Ametiaegade jooksul määrati ta kontrollikoja kotta, mis vastutab Euroopa Liidu välissuhete, laienemise ja humanitaarabiga seotud kulude auditeerimise eest. Hageja töötas umbes seitse aastat selle koja eesistujana.
33
Kontrollikoja liikmete asutusevälise tegevuse hindamise komitee pooldava arvamuse järel anti hagejale 30. aprilli 2015. aasta otsusega luba töötada oma päritolupiirkonna keskkonnasihtasutuse presidendina.
34
Kontrollikoja liikmena hüvitati hagejale esindus- ja vastuvõtukulud ning mitmesugused kulud, mis tekkisid lähetuste käigus, millele oli kontrollikoja president tema taotlusel loa andnud, ning nende lähetustega seotud päevaraha.
35
Hageja käsutuses oli ametiauto. Ajavahemikus 2006. aastast kuni 2014. aasta märtsini oli hageja käsutuses kontrollikoja määratud autojuht. Alates 2014. aasta aprillist oli hagejal võimalus taotleda autojuhti kontrollikoja „autojuhtide andmebaasist“, mida haldab kontrollikoja finantsjuht.
A. Kontrollikoja ajutised meetmed
36
2016. aastal sai kontrollikoda teavet mitme hagejale omistatud raske eeskirjade eiramise kohta. Kontrollikoja peasekretär andis 18. juulil 2016 hagejale suuliselt teada tema kohta esitatud kaebusest.
37
Kontrollikoja talitused analüüsisid 2016. aasta suvel hageja ja nende kontrollikoja autojuhtide lähetusi, kelle kohta hageja oli koostanud lähetuskorraldused, et tuvastada võimalikke eeskirjade eiramisi. Seejärel vahetati nende talituste ja hageja vahel e‑kirju väidetava eeskirjade eiramise kohta mitme tema või nende autojuhtide lähetuste puhul ning kontrollikoja nõude kohta nõutud summad tagasi maksta. Hageja leidis, et süüks pandud eeskirjade eiramine on põhjendamatu ja keeldus kontrollikoja nõutud summasid tagasi maksmast.
38
Lisaks teatati kontrollikojale 26. juulil 2016, et hageja oli 2011. aastal pärast enda ametiauto ja isikliku auto vahel toimunud liiklusõnnetust pannud väidetavalt toime kindlustuspettuse. Kontrollikoja peasekretär andis 1. septembril 2016 hagejale nendest väidetest suuliselt teada. Sama päeva teates väitis hageja, et kõnealuses õnnetuses põrkas tema ametiauto, mida juhtis tema kabinetile määratud autojuht, kokku tema isikliku autoga, mida juhtis tema poeg.
B. OLAFi juurdlus
39
Kontrollikoja presidendi korraldusel edastas kontrollikoja peasekretär 14. oktoobril 2016 Euroopa Pettustevastasele Ametile (OLAF) toimiku hageja tegevuse kohta, millega kaasnesid liidu eelarvest võimalikud põhjendamatud kulutused. OLAF tegi 15. novembril 2016 otsuse algatada selles küsimuses juurdlus.
40
OLAFi peadirektor andis kontrollikoja presidendile 31. märtsil 2017 ametlikult teada, et OLAF on algatanud juurdluse võimaliku eeskirjade eiramise kohta kontrollikoja vahendite kasutamisel hageja poolt ja tema lähetuste kohta, mis toimusid või milleks anti luba vastuolus kehtivate eeskirjadega, ja mis kahjustab liidu rahalisi huve.
41
OLAF teavitas hagejat 22. septembril 2017 juurdluse algatamisest ja sellest, et ta on „juurdlusalune isik“.
42
OLAF inspekteeris 20. novembril 2017 hageja kabinetti ja võttis kaasa mitmesuguseid dokumente. Pärast nende esialgset analüüsimist andis OLAF 15. detsembril 2017 hagejale teada, et juurdlust on laiendatud ja edaspidi uuritakse selle käigus ka tema võimalikke huvide konflikte ja muid ELTL artiklite 285 ja 286 ning 2012. aasta käitumisjuhendi sätete rikkumisi.
43
OLAFi uurijad kuulasid hageja suuliselt ära 22. detsembril 2017. Pärast seda, kui hageja oli saanud OLAFilt juurdluse tulemusena tuvastatud asjaolude kokkuvõtte, edastas ta 15. mail 2018 OLAFile oma kirjalikud seisukohad.
44
Kontrollikoda sai 2. juulil 2018 OLAFi juurdluse lõpparuande (edaspidi „OLAFi aruanne“). Selles aruandes jõuti järeldusele, et hageja on kuritarvitanud kontrollikoja vahendeid tegevuses, mis ei ole seotud tema ametikohustustega, kuritarvitanud kütusekaarte ja ametiauto liikluskindlustuslepingut, töölt põhjuseta puudunud, jätnud ametivälise tegevuse deklareerimata, edastanud konfidentsiaalset teavet, samuti esineb tema puhul huvide konflikt.
45
Võttes arvesse oma aruandes tuvastatut, soovitas OLAF kontrollikojal alustada hageja suhtes distsiplinaarmenetlust, võtta sobivad meetmed, et tagada 472869,09 euro sissenõudmine, mis vastab kuludele, mille kontrollikoda kandis alusetult, ning nõuda sisse 97954,52 eurot, mis vastab hagejale põhjendamatult puudutud aja eest makstud töötasule.
46
Leides lisaks, et mõni juurdluse tulemusel tuvastatud asjaolu viitas võimalikele kriminaalkuritegudele, saatis OLAF oma info ja soovitused ka Luksemburgi Suurhertsogiriigi õiguskaitseasutustele.
C. Luksemburgi Suurhertsogiriigi ametiasutuste algatatud kriminaalmenetlus
47
OLAFilt saadud teabe põhjal esitas Tribunal d’arrondissement de Luxembourgi (Luxembourgi piirkondlik kohus, Luksemburg) riigiprokurör 1. oktoobri 2018. aasta kirjaga kontrollikojale taotluse võtta hagejalt kohtulik puutumatus. Kontrollikoda rahuldas selle taotluse 15. novembril 2018.
D. Menetluse algatamine kontrollikojas
48
Kontrollikoja president edastas 3. juulil 2018 kontrollikoja liikmetele koopia OLAFi aruandest ja asutuse antud soovitustest.
49
Kontrollikoja president saatis 5. oktoobril 2018 kontrollikoja liikmetele esialgse aruande. Aruandes soovitati kontrollikojal paluda Euroopa Kohtul „tuvastatud asjaolud läbi vaadata ja otsustada, kas hageja on oma ametikohustusi rikkunud“. Nimetatud aruanne saadeti koos OLAFi aruandega samal päeval hagejale. Lisaks saadeti talle 17. oktoobril 2018 OLAFi aruande lisad.
50
Hageja esitas 19. novembril 2018 kontrollikojale oma kirjalikud seisukohad. Kontrollikoja liikmed kuulasid ta 26. novembril 2018 kinnisel istungil ära.
51
Kontrollikoda otsustas 29. novembril 2018 toimunud kinnisel istungil suunata hageja juhtumi ELTL artikli 286 lõike 6 alusel Euroopa Kohtusse.
E. Menetlus Euroopa Liidu Kohtus
52
Kontrollikoda palus 15. veebruaril 2019 esitatud hagis Euroopa Liidu Kohtul tuvastada, et hageja ei täitnud enam oma ametikohast tulenevaid kohustusi, ning määrata selle tõttu ELTL artikli 286 lõikes 6 ette nähtud karistus.
53
Euroopa Kohus otsustas 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), et hageja rikkus oma ametikohast tulenevaid kohustusi kontrollikojas, ja jättis hageja ilma õigusest kahele kolmandikule pensionist alates nimetatud kohtuotsuse kuulutamisest.
F. Põhjendamatuteks loetud kulutuste kontrollikoja poolt sissenõudmine
54
Kontrollikoja peasekretär teavitas 14. detsembri 2018. aasta kirjas ja 23. jaanuari 2019. aasta muutmiskirjas hagejat oma kavatsusest nõuda liidu kasuks tagasi 160839,89 eurot. Kirjade lisas oli tabel kulutuste kohta, mida peeti põhjendamatuteks (edaspidi „sissenõudmistabel“). Hageja vastas nendele kirjadele, esitades 4. veebruaril 2019 oma seisukohad.
55
Kontrollikoja peasekretär võttis 11. aprillil 2019 vastu vaidlustatud otsuse. Ta otsustas:
–
et hagejale oli alusetult makstud lähetuskulude ja päevarahana 33172,91 eurot,
–
et hagejale oli alusetult makstud esinduskuludena 49138,25 eurot,
–
et hageja kattis kontrollikoja autojuhtide teenuste kuritarvitamise tõttu liidu eelarvest põhjendamatult kulusid summas 71096,42 eurot (30501,27 eurot töötasu, millele lisandub 40595,15 eurot lähetuskulusid ja päevaraha),
–
et koostöös kontrollikoja peaarvepidajaga nõutakse 31. maiks 2019 sisse kokku 153407,58 eurot.
56
Kontrollikoja peaarvepidaja tuvastas 4. juuni 2019. aasta kirjas, et 31. mai 2019. aasta seisuga ei olnud kokku 153407,58 eurot makstud, ning nõudis seejärel põhjendamatult makstud summa tasumist, millele lisandus viivitusintress määraga 3,5%, st kokku 153584,10 eurot.
57
Kontrollikoja peaarvepidaja tuvastas 7. juuni 2019. aasta kirjas, et pangaülekandega oli tasutud 153584,10 eurot. Arvestades selle makse kuupäeva, vähendas ta tasumisele kuuluva intressi summat, makstes tagasi 88,26 eurot, kuna sel kuupäeval oli hagejalt saada olev summa 153495,84 eurot.
III. Poolte nõuded
58
Hageja palub Üldkohtul:
–
tühistada vaidlustatud otsus;
–
tühistada vajalikus ulatuses kontrollikoja peaarvepidaja 2019. aasta 4. ja 7. juuni otsus;
–
mõista kontrollikojalt välja hüvitisena 153495,84 eurot (153407,58 eurot, millele lisandub temalt välja nõutud viivitusintress 88,26 eurot) koos viivitusintressiga määraga 3,5% kuni täieliku tasumiseni;
–
mõista kontrollikojalt välja hüvitis tekitatud mittevaralise kahju eest;
–
mõista kohtukulud välja kontrollikojalt.
59
Kontrollikoda palub Üldkohtul:
–
jätta hagi osaliselt vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata ja osaliselt põhjendamatuse tõttu rahuldamata;
–
jätta kahju hüvitamise nõue vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata;
–
mõista kõik kohtukulud välja hagejalt.
IV. Õiguslik käsitlus
A. Vaidlustatud otsuse tühistamise nõuded
60
Hageja põhjendab oma tühistamisnõudeid kuue väitega, millest esimene puudutab OLAFi juurdluse ja tema aruande nõuetevastasust, teine seda, et kontrollikoda ei teostanud oma kaalutlusõigust, eelkõige eelarvevahendite käsutajana rikkus oma kohustust tõendada süüdistust ja rikkus põhjendamiskohustust, kolmas väide mõistliku aja põhimõtte rikkumist, neljanda väite kohaselt on rikutud õiguskindluse ja õiguspärase ootuse kaitse põhimõtet ning tehtud on „ilmseid vigu“, viienda väite kohaselt on rikutud põhimõtet, et kriminaalmenetlus peatab haldusmenetluse, ning kuuenda väite kohaselt on rikutud põhjendamiskohustust seoses autojuhtide teenuste kasutamisega ja on rikutud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta määruse nr 966/2012, mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju ning millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 (ELT 2012, L 298, lk 1), artiklit 75 või Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. juuli 2018. aasta määruse (EL, Euratom) 2018/1046, mis käsitleb liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantsreegleid ja millega muudetakse määrusi (EL) nr 1296/2013, (EL) nr 1301/2013, (EL) nr 1303/2013, (EL) nr 1304/2013, (EL) nr 1309/2013, (EL) nr 1316/2013, (EL) nr 223/2014 ja (EL) nr 283/2014 ja otsust nr 541/2014/EL ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EL, Euratom) nr 966/2012 (ELT 2018, L 193, lk 1), artiklit 94.
1.
Esimene väide, et OLAFi juurdlus ja aruanne on nõuetevastased
61
Hageja väidab, et OLAFi juurdlus ja aruanne on nõuetevastased kolmel põhjusel: OLAF laiendas õigusvastaselt oma juurdluse ulatust, rikkus tema õigust eraelu puutumatusele ning ei järginud tema kaitseõigusi.
62
Kontrollikoda vaidleb hageja argumentidele vastu.
63
Tuleb tõdeda, et hageja argumendid, mis puudutavad käesolevas kohtuasjas OLAFi juurdluse ja aruande nõuetevastasust, kattuvad sisuliselt argumentidega, mis esitati ELTL artikli 286 lõikes 6 ette nähtud menetluses (30. septembri 2021. aasta kohtuotsuse kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) punktid 126–134) ja mille Euroopa Kohus 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuse kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) punktides 140–175 tagasi lükkas.
64
Nimelt, kõigepealt tunnistas Euroopa Kohus, et OLAF otsustas laiendada selle juurdluse eset, mis esialgu oli algatatud seoses võimaliku eeskirjade eiramisega, mis puudutas hagejat ja mis mõjutab liidu finantshuve, kontrollikoja vara kasutamisel ja lähetustel, mis toimusid või milleks anti luba, rikkudes võimalike huvide konfliktide suhtes kohaldatavaid eeskirju ja muid ELTL artiklite 285 ja 286 ning 2012. aasta käitumisjuhendi sätteid. Euroopa Kohus järeldas 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuse kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) punktis 157 siiski, et asjaolu, et selline laiendamine põhines 20. novembril 2017 läbi viidud kontrolli käigus avastatud tõenditel, ei saa tähendada selle otsuse nõuetevastasust.
65
Seejärel leidis Euroopa Kohus 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuse kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) punktis 166, et hageja esitatud argumendid ei tõenda ELTL artikli 286 lõikes 6 ette nähtud menetluses, et OLAF rikkus õigusvastaselt tema õigust eraelu puutumatusele.
66
Lõpuks järeldas Euroopa Kohus 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuse kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) punktis 174, et hageja esitatud argumendid ei tõenda ELTL artikli 286 lõikes 6 ette nähtud menetluses, et tema kaitseõigusi on rikutud.
67
On selge, et pärast 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuse kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) kuulutamist vaidleb hageja vastu üksnes sellele, et käesoleva kohtuasja jaoks on asjakohane selle kohtuotsuse punktis 174 tehtud Euroopa Kohtu järeldus.
68
Nagu hageja meenutab, on Euroopa Kohus otsustanud, et kuigi nii OLAFi kui ka kontrollikoja ülesanne on täita oma vastavad kohustused, tuleb kontrollikoja asjaomase liikme või endise liikme õigust olla ära kuulatud järgida ELTL artikli 286 lõikes 6 ette nähtud menetluse seisukohast üldiselt (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 170).
69
Euroopa Kohus tugines selle hinnangu põhjendamiseks ka põhimõttele, et ei saa välistada, et kontrollikoda võis anda sellele liikmele või endisele liikmele piisava võimaluse olla ära kuulatud asjaolude osas, mida ta ei oleks saanud enne OLAFi aruande vastuvõtmist tegelikult kommenteerida (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 170). Sellega seoses tõdes Euroopa Kohus esimesena, et on selge, et OLAF kuulas hageja 22. detsembril 2017 suuliselt ära, et OLAFi ja hageja nõustaja vahetasid kirjalikult teavet ning viimane võis pärast juurdluse lõpus tuvastatud asjaolude kokkuvõtte saamist saata OLAFile kirjaliku dokumendi, mille eesmärk oli kummutada selles kokkuvõttes esitatud väited (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 171). Teisena märkis Euroopa Kohus, et hagejale edastati OLAFi aruanne ja kontrollikoja presidendi poolt kontrollikoja liikmetele saadetud esialgne aruanne 5. oktoobril 2018 ning ta sai nende aruannete kohta seisukoha esitada nii kirjalike märkuste esitamisega kui ka ärakuulamisel kontrollikojas (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 172). Kolmandana tõdes Euroopa Kohus, et hageja ei ole esitanud ühtegi argumenti tõendamaks, et tal ei olnud võimalik kontrollikojas piisavalt väljendada oma seisukohta teatavate asjaolude kohta, mida kasutati tema vastu enne OLAFi aruande vastuvõtmist (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 172).
70
Järeldus 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuse kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) punktis 174 on ülekantav käesolevale kohtuasjale, kuna sarnaselt ELTL artikli 286 lõikes 6 ette nähtud menetlusega ei saa välistada, et kontrollikoda andis hagejale käesolevas asjas piisava võimaluse olla ära kuulatud asjaolude osas, mida ta ei oleks saanud enne OLAFi aruande vastuvõtmist kommenteerida.
71
Käesolevas menetluses ei esita hageja ühtegi uut ja konkreetset asjaolu, mis näitaks, et kontrollikoda ei saanud teda piisavalt ära kuulata seoses asjaoludega, mida ta ei oleks saanud enne OLAFi aruande vastuvõtmist tegelikult kommenteerida. Tal oli aga võimalik esitada selliseid tõendeid selle menetluse kirjalikus osas, eelkõige oma seisukohtades selle kohta, millised järeldused tuleb teha 30. septembri 2021. aasta kohtuotsusest kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) käesoleva kohtuasja jaoks.
72
Järelikult tuleb esimene väide põhjendamatuse tõttu tagasi lükata.
2.
Teine väide, et kontrollikoda ei teostanud oma kaalutlusõigust, eelkõige eelarvevahendite käsutajana rikkus oma kohustust tõendada süüdistust ja rikkus põhjendamiskohustust
73
Selle väite raames väidab hageja sisuliselt, et kontrollikoda piirdus sellega, et viitas OLAFi aruandele seda analüüsimata ja eelkõige täpselt märkimata, miks on iga kritiseeritav kulutus nõuetevastane. Ta tugineb määruse 2018/1046 artiklitele 98, 100 ja 101, millest nähtub, et eelarvevahendite käsutaja on kohustatud hindama saada oleva summa olemasolu ja seejärel otsustama selle sissenõudmise. Seega peab kontrollikoda täpselt märkima, miks on iga kritiseeritav kulutus nõuetevastane, mis on vajalik ka põhjendamiskohustuse täitmiseks.
74
Kontrollikoda vaidleb hageja argumentidele vastu.
75
Kõigepealt tuleb märkida, et käesolevas menetluses pärast 30. septembri 2021. aasta kohtuotsust kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) ei jää hageja enam oma etteheite juurde, et kontrollikoda ei teostanud oma kaalutlusõigust. Seetõttu ei ole selle kohta enam vaja seisukohta võtta.
76
Mis puudutab etteheiteid, et kontrollikoda on rikkunud oma kohustust tõendada süüdistust ja rikkunud põhjendamiskohustust, ning millest hageja käesolevas menetluses ei loobu, siis neid tuleb analüüsida koos, kuna need kattuvad. Lisaks nähtub toimikust, et tegelikult hageja väidab ainult, et kontrollikoda ei ole arvesse võetud summade puhul põhjendanud, et need on põhjendamatud, eelkõige sissenõudmistabeli suhtes.
77
Euroopa Liidu põhiõiguste harta (edaspidi „harta“) artiklis 41 sätestatud õigus heale haldusele näeb ette liidu institutsioonide, organite ja asutuste kohustuse oma otsuseid põhjendada. Sellel kohustusel on sama ulatus nagu kohustusel, mis tuleneb ELTL artikli 296 teisest lõigust, milles on sätestatud, et õigusaktides esitatakse nende vastuvõtmise põhjused. Põhjendamiskohustuse eesmärk on võimaldada esiteks huvitatud isikutel mõista võetud meetme põhjuseid, et oma õigusi kaitsta, ja teiseks võimaldada liidu kohtul kontrollida otsuse õiguspärasust (vt 14. juuli 2021. aasta kohtuotsus BG vs. parlament, T‑253/19, ei avaldata, EU:T:2021:459, punkt 44 ja seal viidatud kohtupraktika). Tuleb meenutada, et põhjendamiskohustus on oluline vorminõue, mida tuleb eristada põhjenduste paikapidavusest, mis on vaidlusaluse akti sisulise õiguspärasuse küsimus (vt 22. mai 2012. aasta kohtuotsus Internationaler Hilfsfonds vs. komisjon, T‑300/10, EU:T:2012:247, punkt 180 ja seal viidatud kohtupraktika). Otsuse põhjendamine seisneb nimelt otsuse aluseks olevate kaalutluste formaalses esituses. See põhjendus võib olla piisav ka valesid põhjendusi esitades (vt 12. juuli 2012. aasta kohtumäärus Dover vs. parlament, C‑278/11 P, ei avaldata, EU:C:2012:457, punkt 36 ja seal viidatud kohtupraktika).
78
Lisaks ei ole nõutud, et põhjenduses oleks toodud kõik asjasse puutuvad faktilised ja õiguslikud asjaolud, kuna kontrollides akti põhjenduse piisavust tuleb lisaks akti sõnastusele arvestada akti konteksti ja kõiki asjaomast valdkonda reguleerivaid õigusnorme (14. juuli 2021. aasta kohtuotsus BG vs. parlament, T‑253/19, ei avaldata, EU:T:2021:459, punkt 45).
79
Käesoleval juhul koosneb vaidlustatud otsus kolmest osast: kaaskiri, milles teatatakse vaidlustatud otsusest, selle lisast (lisa 1), mis sisaldab kõnealust otsust, ning kokkuvõtlikust võlateatest (lisa 2).
80
Olles vaidlustatud otsuses meenutanud lähetuskulusid ja päevarahasid, esinduskulusid ning kontrollikoja autopargi kasutamist ja autojuhtide lähetuskulusid käsitlevaid sätteid, mida hageja väidetavalt rikkus, tuvastas kontrollikoda alusetult makstud summad, mis tuli hagejalt sisse nõuda.
81
Sellega seoses märkis kontrollikoda, et OLAFi aruande ja selle lisade ning tema haldustalituste valduses olevate dokumentide analüüs võimaldas tuvastada, et hagejale oli hüvitatud alusetult kulusid, mis on seotud tema eraviisilise või ametivälise või ametikohustustega kokkusobimatu tegevusega, kuigi ta teadis või oleks pidanud teadma, et neid kulutusi ei tohi teha kontrollikoja vahenditest. Täpsemalt sisaldab saada oleva summa kindlaksmääramise ja sissenõudmise otsus sissenõudmistabelit, milles on iga põhjendamatult liidu eelarvest kaetud tegevuse kohta ära toodud muu hulgas põhjus, millele hageja tugines enda või autojuhi lähetuskorraldustes või esinduskulude hüvitamise taotlustes; tegevuse tegelik olemus; viide tõenditele, mis võimaldavad tõendada seda tegelikku laadi, kulutused tekitanud tegevuse kuupäev ja koht ning kontrollikoja kantud kulud.
82
Sellest järeldub, et vaidlustatud otsus sisaldab harta artikli 41 nõuetega kooskõlas olevat põhjendust, kuna see põhjendus võimaldab hagejal mõista vaidlustatud otsuse aluseks olevaid põhjendusi ja Üldkohtul teostada selle üle kontrolli, ilma et see mõjutaks selle paikapidavuse analüüsi, mis viiakse läbi neljanda väite raames.
83
Mis puudutab hageja väidet, et kontrollikoda esitab kostja vastuses neljanda väite kohta uue põhjenduse või uusi põhjusi, siis seda analüüsitakse selle väite raames iga juhtumi puhul eraldi.
84
Järelikult tuleb teine väide põhjendamatuse tõttu tagasi lükata.
3.
Kolmas väide, et on rikutud mõistliku aja põhimõtet
85
Hageja väidab, et kontrollikoda eiras harta artikli 41 lõikes 1 sätestatud mõistliku aja järgimise põhimõtet, kui ta seadis kahtluse alla alates 2006. aastast hageja esitatud hüvitamistaotluste õiguspärasuse, samas kui kontrollikojal oli alates nende taotluste esitamisest kogu vajalik teave, et veenduda, et need taotlused on õiguspärased, või otsustada selgitusi küsida. Tema arvates peaks kontrollikoja auditeerimine piirduma kolmeaastase tagasiulatuva jõuga või äärmisel juhul viie aastaga alates 5. oktoobrist 2018 ehk tema esialgse aruande kuupäevast. Hageja leiab seega, et sissenõudmistabeli kanded, mis on tehtud enne 4. oktoobrit 2013, st read nr 1–261 (kaasa arvatud), on aegunud, mille tulemusel on summa suurus 85924,75 eurot, mistõttu kogusumma, mida tuleb pidada kontrollikojal temalt saada olevaks summaks, on 67482,83 eurot.
86
Sellega seoses tugineb hageja nõukogu 25. juuni 2002. aasta määrusele (EÜ, Euratom) nr 1605/2002, mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarvele kohaldatavat finantsmäärust (EÜT 2002, L 248, lk 1; ELT eriväljaanne 01/04, lk 74), mida on muudetud nõukogu 13. detsembri 2006. aasta määrusega (EÜ, Euratom) nr 1995/2006 (ELT 2006, L 390, lk 1), mille artikliga 73a kehtestatakse põhimõte, et liidu nõuded kolmandate isikute vastu aeguvad viieaastase aegumistähtaja jooksul. Tähtaja kohta, mille jooksul tuleb võlateade võlgnikule edastada, märgib hageja, et sellist tähtaega ei ole täpsustatud ei finantsmääruses ega selle rakenduseeskirjades. Ta meenutab siiski, et Euroopa Kohtu praktikast tuleneb, et võlateade tuleb edastada mõistliku aja jooksul ning et Euroopa Kohus leiab, et võlateate teatavaks tegemine on ebamõistlik, kui see toimub rohkem kui viis aastat pärast seda, kui institutsioonil oli tavalistes tingimustes võimalik oma võlg sisse nõuda. Repliigis viitab hageja ka määruse 2018/1046 artikli 98 lõikele 2.
87
Oma seisukohtades selle kohta, millised tagajärjed tulenevad 30. septembri 2021. aasta kohtuotsusest kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) käesolevale kohtuasjale, leiab hageja, et Euroopa Kohus ei ole käesoleva väite suhtes seisukohta võtnud, kuna ta lükkas tagasi ühe muu etteheite, et on ületatud kontrollikoja distsiplinaarmenetluse algatamise mõistlikku aega.
88
Kontrollikoda vaidleb hageja argumentidele vastu, leides sisuliselt, et alles OLAFi aruande kuupäeval saab tema saadaolevat summat pidada kindlaks, kindlasummaliseks ja tasumisele kuuluvaks, nagu nõuavad määruse nr 966/2012 artikli 78 lõige 2 ja komisjoni 29. oktoobri 2012. aasta delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012, mis käsitleb määruse nr 966/2012 kohaldamise eeskirju (ELT 2012, L 362, lk 1), artikli 81 punkt b. Järelikult ei olnud viieaastane tähtaeg vaidlustatud otsuse tegemise kuupäeval veel lõppenud. Sellega seoses meenutab kontrollikoda Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade (edaspidi „personalieeskirjad“) artikli 85 teist lõiku, mille kohaselt tuleb alusetult saadu tagastamise nõue esitada hiljemalt viis aastat pärast summa maksmise kuupäeva. Ta märgib samuti, et sellele tähtajale ei saa tugineda, kui on võimalik tõendada, et asjaomane isik eksitas asjaomase summa saamiseks administratsiooni tahtlikult, mis on liidu õiguse üldpõhimõte.
a)
Aegumistähtaeg
89
Mõistliku aja ületamist käsitlevas väites tugineb hageja põhimõttele, et kolmandatele isikutele esitatavate liidu nõuete aegumistähtaeg on viis aastat. Sellega seoses viitab ta esiteks 31. detsembrini 2013 kehtinud muudetud määruse nr 1605/2002 artiklile 73a ning kuni 31. detsembrini 2012 kehtinud komisjoni 23. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 2342/2002, millega kehtestatakse määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 üksikasjalikud rakenduseeskirjad (EÜT 2002, L 357, lk 1; ELT eriväljaanne 01/04, lk 145), mida on muudetud komisjoni 23. aprilli 2007. aasta määrusega (EÜ, Euratom) nr 478/2007 (ELT 2007, L 111, lk 13), artiklitele 78 ja 85b. Teiseks mainib hageja repliigis ka määruse 2018/1046 artikli 98 lõiget 2. Vastuseks Üldkohtu palvele täpsustada käesoleval juhul liidul kolmandate isikute vastu olevate nõuete aegumise põhimõtte kohaldamise õiguslikku alust kinnitas hageja kohtuistungil, et tugineda tuleb – nagu ta tegi repliigis – määruse 2018/1046 artikli 98 lõikele 2, ilma et kontrollikoda oleks sellele vastu vaielnud. Seega tuleb lähtuda sellest sättest, mis oli vaidlustatud otsuse vastuvõtmise ajal kohaldatav.
90
Hageja märgib sisuliselt, et kontrollikoda ei saanud talle saata võlateadet, et oma väidetav saada olev summa sisse nõuda enam kui viie aasta taguste mittenõuetekohaste maksetaotluste eest. Selles väites leiab hageja sisuliselt, et määruse 2018/1046 artikli 98 lõike 2 teises lõigus ette nähtud aegumistähtaeg on ilma eranditeta kohaldatav.
91
Määruse 2018/1046 artikli 98 lõiked 1 ja 2 on sõnastatud järgmiselt:
„1.   Saada oleva summa kindlaksmääramiseks teeb vastutav eelarvevahendite käsutaja järgmist:
a)
kontrollib võla olemasolu;
b)
määrab kindlaks võla tegelikkusele vastavuse ja summa või kontrollib seda ning
c)
kontrollib võla tasumisele kuulumise tingimusi.
Saada oleva summa kindlaksmääramisega tunnistatakse, et liidul on õigus saada võlgnikult summasid, ja määratakse kindlaks õigus nõuda võlgnikult võla maksmist.
2.   Kõik saada olevad summad, mis on kindlad, kindlasummalised ja kuuluvad tasumisele, määratakse kindlaks sissenõudekorralduses, millega vastutav eelarvevahendite käsutaja teeb peaarvepidajale ülesandeks summad sisse nõuda. Seejärel saadetakse võlgnikule võlateade, välja arvatud juhul, kui viivitamata kohaldatakse loobumismenetlust vastavalt lõike 4 teisele lõigule. Nii sissenõudekorralduse kui ka võlateate koostab vastutav eelarvevahendite käsutaja.
Eelarvevahendite käsutaja saadab võlateate viivitamata pärast saada oleva summa kindlaksmääramist ja hiljemalt viie aasta jooksul pärast seda, kui liidu institutsioonil oleks tavalistes tingimustes olnud võimalik oma võlg sisse nõuda. Nimetatud tähtaega ei kohaldata, kui vastutav eelarvevahendite käsutaja tõendab, et liidu institutsiooni jõupingutustest olenemata tekkis viivitus võlgniku käitumise tõttu.“
92
Sellega seoses tuleb kõigepealt märkida, et aegumiskord peab olema koostatud nii, et tasakaalus oleks ühelt poolt õiguskindluse tagamise eesmärk ja kohtuasja mõistliku aja jooksul menetlemise tagamise eesmärk kui liidu õiguse üldpõhimõtted ning teiselt poolt usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtte tegelik ja tõhus rakendamine (vt analoogia alusel 21. jaanuari 2021. aasta kohtuotsus Whiteland Import Export, C‑308/19, EU:C:2021:47, punkt 49). Mõistliku aja põhimõte kehtib just selles konkreetses kontekstis, mitte lihtsalt harta artikli 41 kohaldamise teel, nagu väidab hageja.
93
Täpsemalt on määruse 2018/1046 artikli 98 lõike 2 teises lõigus ette nähtud võlateate saatmise aegumiskord õiguskindluse huvides, mis kaitseb nii asjaomast võlgnikku kui ka võlateate saatnud liidu institutsiooni. Nimelt takistab õiguskindluse põhimõte võlgniku jaoks seda, et liidu institutsioon tegutseb ilma igasuguse ajalise piiranguta, ohustades nii eelkõige tekkinud õiguslike olukordade stabiilsust. Mis puutub liidu institutsiooni, siis tema peab usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtte järgimiseks kolmandate isikute vastu olevate liidu nõuete sissenõudmisel järgima mõistlikku tähtaega, mis kujutab endast hea halduse põhimõtte aspekti ja lähtub õiguskindluse põhinõudest (vt selle kohta 13. novembri 2014. aasta kohtuotsus Nencini vs. parlament, C‑447/13 P, EU:C:2014:2372, punkt 45; 14. juuni 2016. aasta kohtuotsus Marchiani vs. parlament, C‑566/14 P, EU:C:2016:437, punkt 101, ning 5. oktoobri 2004. aasta kohtuotsus Sanders jt vs. komisjon, T‑45/01, EU:T:2004:289, punktid 59 ja 60 ning seal viidatud kohtupraktika).
94
Aegumistähtaegade kehtestamine saada olevate suummade kindlaksmääramiseks peab olema kooskõlas ka tõhususe põhimõttega ega tohi muuta liidu õiguse rakendamist praktiliselt võimatuks või ülemäära raskeks (vt analoogia alusel 17. novembri 2016. aasta kohtuotsus Stadt Wiener Neustadt, C‑348/15, EU:C:2016:882, punkt 41, ja 21. jaanuari 2021. aasta kohtuotsus Whiteland Import Export, C‑308/19, EU:C:2021:47, punktid 48 ja 65).
95
On tõsi, et määruse 2018/1046 artikli 98 lõikeid 1 ja 2 arvestades on liidu institutsioonil tavalistes tingimustes võimalik oma saada olev summa sisse nõuda alates kuupäevast, mil tõendid, mis võimaldavad kindlaks teha, et saada olev summa on kindel, kindlasummaline ja tasumisele kuuluv, on institutsiooni käsutuses või oleks võinud tema käsutuses olla, kui ta oleks tegutsenud nõutava hoolsusega (vt selle kohta ja analoogia alusel 14. juuni 2016. aasta kohtuotsus Marchiani vs. parlament, C‑566/14 P, EU:C:2016:437, punkt 103).
96
Selline tuvastamine võib siiski muutuda praktiliselt võimatuks juhul, kui liidu institutsioon vaatamata oma hoolsusele ei suuda saada olevat summat kindlaks teha võlgniku käitumise tõttu, eelkõige tema venitamistaktika või pahauskse käitumise tõttu.
97
Niisugune tõlgendus tuleneb põhimõttest, et range aegumiskord, mis oma olemuslikel põhjustel takistab süsteemselt liidu finantshuvide kaitset, muudaks liidu õigusnormide kohaldamise praktiliselt võimatuks või ülemäära raskeks (vt analoogia alusel 21. jaanuari 2021. aasta kohtuotsus Whiteland Import Export, C‑308/19, EU:C:2021:47, punkt 53 ja seal viidatud kohtupraktika).
98
Määruse 2018/1046 artikli 98 tõlgendust osas, milles see näeb ette erandid saada olevate summade kindlaksmääramise tähtaja algushetkest, kinnitavad analoogia alusel nimetatud määruse artiklis 105 võlgade sissenõudmiseks ette nähtud aegumistähtaja katkestused.
99
On tõsi, et liidu nõuete puhul kolmandate isikute vastu ei näe määrus 2018/1046 ette aegumistähtaja peatamist või katkestamist eelkõige OLAFi juurdlusega seotud aktiga, vastupidi sellele, mis on ette nähtud sama määruse artikli 139 lõike 2 teises lõigus, mida kohaldatakse otsuse suhtes, millega jäetakse artikli 135 lõikes 2 osutatud isikud või üksused kõrvale selle määrusega reguleeritud väljavalimismenetlustes osalemisest või liidu vahendite haldamiseks valimisest. Sellist õigusaktides sätete puudumist ei tohi siiski tõlgendada liiga kitsalt ning see peab võtma arvesse OLAFile liidu õigusnormidega antud konkreetset rolli ja pädevust. Vastupidine järeldus muudaks liidu õigusnormide kohaldamise praktiliselt võimatuks või ülemäära raskeks ja seaks ohtu liidu õiguse tõhususe põhimõtte.
100
Sellest tuleneb, et saada olevate summade kindlaksmääramise tähtaja algus määruse 2018/1046 artikli 98 lõike 2 teise lõigu alusel, see tähendab hetk, mil asjaomasel institutsioonil on tavalistes tingimustel võimalik oma võlg sisse nõuda, ei vasta tingimata hetkele, mil selline isik nagu hageja nõuab institutsioonilt teatava rahasumma maksmist. Teatud asjaoludel võib see vastata hetkele, mil OLAF esitab sellele institutsioonile aruande (vt selle kohta ja analoogia alusel 14. juuni 2016. aasta kohtuotsus Marchiani vs. parlament, C‑566/14 P, EU:C:2016:437, punkt 107).
101
Eeltoodut arvestades ei ole hageja väide, et määruse 2018/1046 artikli 98 lõike 2 teises lõigus ette nähtud aegumistähtaeg on ilma eranditeta kohaldatav, õiguslikult põhjendatud.
102
Seega tuleb analüüsida igal juhul eraldi, millal oli kontrollikojal tavalistes tingimustes võimalik oma võlg määruse 2018/1046 artikli 98 lõike 2 teise lõigu tähenduses sisse nõuda.
b)
Hageja hüvitamistaotlused, mis vastavad sissenõudmistabeli ridadele nr 1‑261
103
Hageja väidab, et aegumise tõttu ei saanud kontrollikoda saada olevat summat kindlaks määrata ja seda sisse nõuda seoses 2006. aastast kuni 4. oktoobrini 2013 esitatud hüvitamistaotlustega, mis vastavad sissenõudmistabeli ridadele nr 1–261.
104
Käesoleval juhul on selge, et kontrollikoda saatis hagejale võlateate alles 11. aprillil 2019, pärast seda, kui viimane oli 2. juulil 2018 saanud OLAFi aruande, mille alusel kontrollikoda koostas 5. oktoobril 2018 oma esialgse aruande. OLAFi aruandest nähtub, et ta kontrollis hageja kabineti ruume ja kogus sellega seoses digitaalseks analüüsiks erinevaid dokumente ning küsitles nii hagejat ennast kui ka teisi asjaomaseid isikuid (vt ka eespool punktid 39– 46). Juurdluse tulemusena tuvastas OLAF, et teave, mille hageja esitas kontrollikojale oma lähetuskorraldustes ja esinduskulude deklaratsioonides, ei olnud piisav, et võimaldada kontrollikoja presidendil kõiki asjaolusid teades kontrollida, kas kõnealune tegevus oli kontrollikoja huvides.
105
Sellega seoses nähtub esiteks määruse nr 883/2013 artikli 11 lõigetest 1 ja 2, arvestades selle määruse põhjendustega 28 ja 29, et OLAFi juurdlus lõppes lõpparuande koostamisega, mis on haldus- või kohtumenetlustes vastuvõetav tõend, mis sisaldab eelkõige juurdluse tulemusi, ning peadirektori soovitusi juurdluse jätkamiseks. Nimetatud määruse artikli 11 lõike 4 kohaselt edastab OLAF selle aruande asjaomasele institutsioonile, organile, ametile või asutusele, kes peab võtma juurdluse tulemustest tingitud meetmed, eelkõige distsiplinaar- ja õiguslikud meetmed, ning annab nendest OLAFile aru tähtaja jooksul, mis on kindlaks määratud aruandele lisatud soovitustes, ning ka OLAFi nõudmisel. Käesolevas asjas koostas kontrollikoda 5. oktoobril 2018 oma esialgse aruande OLAFi aruande kohta just selles kontekstis.
106
Teiseks tuleb meenutada, et määruse nr 883/2013 artikli 1 lõike 4 kohaselt viib OLAF aluslepingutega või nende alusel loodud institutsioonides, organites, ametites ja asutustes läbi haldusjuurdlusi, mille eesmärk on võidelda pettuste, korruptsiooni ja muu liidu finantshuve kahjustava ebaseadusliku tegevuse vastu, ja mida nimetatakse sisejuurdlusteks. Määrusest tuleneb, et selliste juurdluste raames on OLAFil viivitamata ja ette teatamata juurdepääs kogu asjakohasele teabele, sealhulgas institutsioonide, organite, ametite ja asutuste valduses olevates andmebaasides sisalduvale teabele ning nende tööruumidele. Ta võib teha koopiaid ja saada väljavõtteid institutsioonide, organite, ametite ja asutuste valduses olevatest mis tahes dokumentidest ja andmekandjatest. OLAF võib samuti nõuda teistelt töötajatelt suulist teavet, sealhulgas vestluste kaudu, ja kirjalikku teavet. Ta võib teha kohapealseid kontrolle ja inspekteerida ettevõtjate ruumides, et saada juurdepääs asjakohasele teabele seoses sisejuurdluse esemeks olevate asjaoludega.
107
Seevastu ei ole niisugusel liidu institutsioonil nagu kontrollikoda selliseid uurimisvolitusi, eelkõige selleks, et tuvastada ja määrata kindlaks mõnelt tema liikmelt saada olev summa.
108
Eespool punktides 89–107 esitatud sissejuhatavaid märkusi arvestades tuleb analüüsida, kas hageja hüvitamistaotluste puhul, mis vastavad sissenõudmistabeli ridadele nr 1–261, oli kontrollikojal võimalik tuvastada ja nõuda sisse oma võlg seoses nimetatud ridadega alates nende taotluste esitamisest, nagu arvab hageja, või alates OLAFi aruande kuupäevast, nagu väidab kontrollikoda. Analüüsimiseks tuleb need taotlused jagada kolme rühma.
1) Hageja hüvitamistaotluste esimene grupp
109
Tuleb märkida, et hageja hüvitamistaotluste hulgas, mis vastavad sissenõudmistabeli ridadele nr 1–261, sisaldas mitu neist a priori usutavaid põhjendusi, mis ei nõudnud kontrollikoja täiendavat kontrolli ajal, mil hageja need esitas. Nende taotluste kohta ei olnud kontrollikojal teavet, mis oleks tal võimaldanud neile enne OLAFi juurdluse lõppu vastu vaielda.
110
Esimesena on nende hüvitamistaotluste hulgas taotlused, mis on osutatud sissenõudmistabeli ridadel nr 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 12, 14, 15, 16, 17, 19, 20, 23, 24, 29 (osaliselt), 31, 41, 43, 54, 57 (osaliselt), 59, 60, 61, 63 (osaliselt), 65, 66, 68, 69, 70, 81, 84, 85, 88, 89, 92, 94, 95, 96, 97, 111, 116, 118 (osaliselt), 120, 133, 150, 168, 169, 171, 175, 183, 184, 190, 194, 203, 204, 207, 208, 211, 215, 218, 221, 229 (osaliselt), 236, 238, 248, 258 ja 260 ning mis puudutavad hageja kohtumisi juhtivate poliitikutega või teatud piiratud juhtudel nende kabinettide liikmetega või hageja osalemist asjaomase erakonna tegevuses.
111
Esiteks tuleb märkida, et alles OLAFi juurdluse käigus tuvastati, et hageja kohtus oma ametiaja jooksul vähemalt 188 korda Belgia juhtpoliitikutega, kes olid peamiselt asjaomase erakonna liikmed, kuhu ta kuulus. OLAFi aruande kohaselt vastas see arv 24%-le kõigist hageja kohtumistest või lõunasöökidest, mille kohta ta oli hüvitamistaotlused esitanud. Tuleb tõdeda, et see puudutab sissenõudmistabeli ridadel nr 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 12, 14, 15, 16, 19, 20, 23, 24, 29 (osaliselt), 31, 41, 43, 54, 57 (osaliselt), 59, 63 (osaliselt), 65, 66, 70, 84, 88, 89, 92, 96, 97, 111, 116, 118 (osaliselt), 133, 150, 168, 169, 171, 183, 184, 190, 194, 203, 204, 208, 211, 215, 218, 236, 238 ja 248 nimetatud tegevusi.
112
Teiseks tuvastas samuti OLAF seose Belgia juhtpoliitikutega toimunud kohtumiste ja asjaomase erakonna juhatuse iganädalaste koosolekute vahel. Sellega seoses nähtub OLAFi aruandest, et ta sai juurdluse käigus oma kätte 44 koosoleku protokolli, millest nähtus asjaomase erakonna juhatuse liikmete kohalolek perioodil 17. novembrist 2008 kuni 29. aprillini 2010. OLAF tõendas, et hageja osales 28 koosolekul. Tuleb tõdeda, et selles osas on tegemist hageja tegevusega, mida on nimetatud sissenõudmistabeli ridadel nr 54, 60, 61, 68, 70, 81, 84, 85, 88 ja 94.
113
Hageja osalemise kohta teistel asjaomase erakonna juhatuse koosolekutel märkis OLAF, et on selge, et hageja kui hääletava liikme mandaat nõudis tema regulaarset osalemist selle juhatuse iganädalastel koosolekutel kuni 2008. aasta novembrini. OLAFi aruande kohaselt ilmnes lähetuskorralduste läbivaatamisel, et hageja viibis 2006. aasta märtsist kuni 2008. aasta novembrini esmaspäeviti 27 lähetuses, et kohtuda asjaomase erakonna liikmetega, ning et need lähetused võimaldasid hagejal osaleda selle erakonna juhatuse iganädalastel koosolekutel. Üldkohus tõdeb, et sellega seoses on tegemist sissenõudmistabeli ridadega nr 1, 5, 7, 12, 17, 19, 23 ja 24. Täpsemalt on OLAFi aruandes nende tegevuste hulgas mainitud 7. aprilli 2008. aasta koosolekut, mis on seotud sissenõudmistabeli reaga nr 19.
114
Mis puudutab hageja osalemist nendel koosolekutel pärast 2010. aasta aprilli, siis märkis OLAF, et seda ei olnud võimalik juurdluse käigus kindlaks teha, kuid et tema hääleõiguseta liikme staatus nõudis tema osalemist vähemalt igakuistel koosolekutel, mis toimusid kuu esimesel esmaspäeval. Sellega seoses nähtub OLAFi aruandest, et hageja 2010. aasta aprillist kuni 2017. aasta detsembrini toimunud lähetuste analüüsist ilmnes, et kuu esimestel esmaspäevadel toimus 17 lähetust Brüsselisse (Belgia), et kohtuda asjaomase erakonna juhtidega, kes näisid olevat kaasatud selle erakonna juhtimisse. Üldkohus tõdeb, et sissenõudmistabeli ridadel nr 171, 203 ja 238 nimetatud hageja tegevus vastab sellele olukorrale.
115
Lisaks nähtub hageja kalendermärkmikust, et ridadel nr 120, 175 ja 221 nimetatud lähetuste eesmärk oli osaleda asjaomase erakonna parlamendipäevadel, et real nr 207 ja osaliselt real nr 229 nimetatud lähetus puudutas selle erakonna uusaastavastuvõtul osalemist, et real nr 258 nimetatud lähetus puudutas osalemist selle erakonna liikmetele mõeldud linnakülastusel või et ridadel nr 69 ja 260 nimetatud lähetused puudutasid osalemist vastavalt erakonna kongressil ja ühel õppepäeval (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 451).
116
Teisena, hageja suhete puhul esindusorganite ja ühendustega, mis on osutatud (osaliselt) sissenõudmistabeli ridadel nr 32, 48, 83, 93, 118 (osaliselt), 131, 132, 134 et 135, 137, 143, 154, 155, 170, 174 (osaliselt), 192, 209, 217, 219, 224, 227, 228, 242, 256 ja 261, tuvastas OLAF, et enamik neist olid kohalikud asutused, nagu hageja päritolupiirkonna kaubandus- ja tööstuskoda, hageja päritolukoha tööstuskontsern ja kohalike tööandjate ühendus, kelle tegevus piirdub hageja päritolupiirkonnaga. Nende tegevustega tuleb samastada ka need tegevused, mis on nimetatud sissenõudmistabeli ridadel nr 39, 138 ja 196 ning mis puudutavad teatud ringi ametlikke kutseid, mille eesmärk on tugevdada Flandria ettevõtjate kohalolekut Brüsselis. Nimelt on sissenõudmistabelis OLAFi aruandele, eelkõige selle lehekülgedele 5, 18, 29 ja 37 viidates märgitud, et see ring, mille eesmärk on tugevdada Flandria ettevõtjate kohalolekut Brüsselis, korraldab kohtumisi, et võimaldada Flaami ettevõtjatel kohtuda välismaal töötavate Belgia diplomaatidega ning et see tegevus ei olnud seotud hageja ametikohustustega kontrollikoja liikmena. Hageja kohalviibimine ilmneb ka asjaomase erakonna juhatuse koosolekute protokollidest real nr 39 nimetatud lähetuse kuupäeval.
117
Kolmandana, mis puudutab ridadel nr 18, 29 (osaliselt), 100 (osaliselt), 114 ja 239 nimetatud hageja hüvitamistaotlusi, mis puudutasid kohtumisi isikuga, keda oli lähetuskorraldustes nimetatud kui „CEO“ (tegevdirektor), „[ettevõtja] CEO“ või „CEO, president“, siis OLAF tuvastas, et ajavahemikul 2008–2015 kohtus hageja selle isikuga kaheksa korda ning et sel ajal oli viimane ühe valdusühingu nõukogu esimees, milles hageja oli 2017. aasta huvide deklaratsiooni kohaselt aktsionär. Lisaks selgitas hageja OLAFi juurdluse käigus toimunud vestlusel, et asjaomane isik on tema ammune sõber ja „suur inspiratsiooniallikas“.
118
Neljandana, seoses ridadel nr 75 ja 86 nimetatud hageja hüvitamistaotlustega, mis puudutasid tema kohtumisi isikuga, keda oli nimetatud kui „[ettevõtja] CEO“, tõi OLAF need kaks kohtumist – mis toimusid 21. detsembril 2009 ja 15. märtsil 2010 – oma aruandes sõnaselgelt esile, märkides, et need langevad kokku liidu uurimisega riigiabi kohta, mida Belgia valitsus sellele ettevõtjale andis. OLAF tuvastas samuti, et hageja oli selle isikuga, kellega ta kohtus, juurdluse asjus kontaktis, ning et ta hõlbustas otsekontakte Euroopa Komisjoni liikme kabinetiga ja ühe isikuga, kes oli tol ajal asjaomase erakonna president. Lisaks nähtub asjaomase erakonna juhatuse koosolekute protokollidest, et hageja oli ühel sellisel koosolekul kohal real nr 86 nimetatud lähetuse kuupäeval.
119
Viiendana, mis puudutab ridadel nr 45, 130, 199, 202, 230, 232, 253 ja 257 (osaliselt) nimetatud hageja hüvitamistaotlusi, siis need puudutasid tegevust, mille puhul OLAF tuvastas, et see oli eraviisiline. OLAF tegi nimelt kindlaks, et nende taotluste ese oli vastavalt lõunasöök Belgia tervisekindlustusorganisatsiooni presidendiga, kohtumine jahipartneriga, kohtumine ühe audiitorühingu juhiga hageja pojale tehtud tööpakkumise teemal, hageja osalemine ühe tema sõbra lapse pulmas, kaks kohtumist hageja ühe lapse tööandjast ettevõtja juhatajaga, kohtumine Belgia juhtpoliitikuga eraküsimuses ja hageja osalemine asjaomase erakonna endise liikme korraldatud grillipeol. Samuti nähtub asjaomase erakonna juhatuse koosolekute protokollidest, et hageja viibis ühel sellisel koosolekul real nr 45 nimetatud lähetuse kuupäevale vastaval kuupäeval.
120
Eespool punktis 119 nimetatud tegevustega tuleb samastada ridadel nr 82, 115 ja 121 nimetatud hüvitamistaotlused. Real nr 115 nimetatud tegevus puudutas nimelt lõunasööki ühe ettevõtja direktoriga 10. septembril 2010. Ridadel nr 82 ja 121 nimetatud tegevuste kohta, mille ese oli „Hr […], CEO [tegevjuht]“, ja „[…] ametlik kutse“, tuvastas OLAF, et tegemist oli kohtumisega kinnisvaraarendajaga eraotstarbel.
121
Kuuendana puudutab OLAFi aruanne ka hageja tegevust, mis on seotud kohtumistega ühe Venemaa Föderatsiooni diplomaadiga, kahe komisjoni liikmega, Euroopa surverühmade rühmituse peadirektoriga ja Belgia kuningaga. Need tegevused on seotud sissenõudmistabeli ridadega nr 56, 57 (osaliselt), 108, 122 ja 223.
122
Kõigepealt, sissenõudmistabeli real nr 56 nimetatud kohtumise kohta Venemaa Föderatsiooni diplomaadiga tuvastas OLAF, et hageja kohtus selle diplomaadiga küsimuses, mis oli seotud Vene lapse lapsendamisega Belgia perekonna poolt. OLAFi aruande kohaselt viitas üks märkus hageja digitaalses kalendris lapsendamistoimikus esinenud raskustele ning kõnealune diplomaat oli valmis probleemi lahendamiseks osutama abi formaalsustes. Lisaks märkis OLAF, et hageja kohtus sama diplomaatiga uuesti 22. juunil ja 6. juulil 2009 ning et lähetuskorraldustes oli märge „kohtumine [diplomaadiga]“, ilma et oleks mainitud nende koosolekute tegelikku eesmärki. Ta leidis, et kohtumine oli eraviisiline. Viide hageja sellele tegevusele sisaldub aruande osas „Eraviisilised ärimeeste ja tuttavate külastused“.
123
Mis puudutab seejärel ridadel nr 57 (osaliselt) ja 108 nimetatud hageja kohtumisi komisjoni liikmetega, siis nähtub OLAFi aruandest ühelt poolt, et hageja pöördus otse komisjoni liikme kabineti poole seoses toetusetaotlusega, mille oli esitanud üks organisatsioon rahastamise raames Euroopa kultuurifestivalide toetuseks. Teiselt poolt tuvastas OLAF, et hageja korraldas kohtumise komisjoni liikme ja ühe teise isikuga ning osales seal, et arutada surverühmade rühmituse seisukohta liidu teadusuuringute ja innovatsiooni strateegia suhtes. OLAFi aruande kohaselt kohtus see teine isik hagejaga 18. oktoobril 2010 ühel järelkoosolekul, mis oli sissenõudmistabeli real nr 122 nimetatud tegevus.
124
Lõpuks, seoses hageja kohtumisega Belgia kuningaga, mis on esitatud sissenõudmistabeli real nr 223, tuvastas OLAF hageja kalendermärkmiku kaudu, et Belgia kuninglik perekond oli teda kutsunud osalema „kuninglikul jahiretkel“ ühes Belgia linnas.
125
Seitsmendana viitab sissenõudmistabel seoses real nr 63 (osaliselt) nimetatud lähetusega, mis puudutab „Euroopa õpingute asutuse õppeaasta avatseremooniat“, hageja kalendermärkmikule, märkides, et hageja ei osalenud selles tseremoonial, kuna teda ei olnud sellel tseremoonial osalevate Euroopa isikute nimekirjas.
126
Kaheksandana nähtub sissenõudmistabeli real nr 74 nimetatud lähetuse kohta, mis puudutas eraettevõtja juhataja kutset, hageja kalendermärkmikust, et selle kohtumise eesmärk oli osaleda kontserdil.
127
Üheksandana, seoses sissenõudmistabeli real nr 128 nimetatud lähetusega hageja osalemise kohta Euroopa Parlamendis Euroopa maaomanike ja kinnisvara haldajate organisatsiooni korraldatud konverentsil, nähtub OLAFi aruandest, et tema osalemine selle organisatsiooni üritustel oli seotud tema asutusevälise tegevusega, mis vastas tema päritolupiirkonna keskkonnasihtasutuse presidendi ametikohale, milleks andis kontrollikoda loa 30. aprilli 2015. aasta otsusega (vt ka eespool punkt 33). OLAF tuvastas samuti, et need kaks organisatsiooni teevad tihedat koostööd ning neil on ühised haldusteenused ja töötajad.
128
Kümnendana, riigiministriga kohtumist käsitleval real nr 100 nimetatud hüvitamistaotluse kohta on sissenõudmistabelis hageja kalendermärkmikule viidates märgitud, et isik, kellega kohtuti, oli Flaami poliitik, kes ei olnud enam minister alates 2003. aastast.
129
Üheteistkümnendana on sissenõudmistabelis real nr 173 osutatud hüvitamistaotluse kohta, mis puudutab hageja töölõunat Saksamaa Euroopa Parlamendi liikmega, hageja kalendermärkmikule ja OLAFi aruande lehekülgedele 5, 18, 29 ja 37 viidates täpsustatud, et autojuhi teenuseid kasutati eraotstarbel, kuna hageja taotles üheainsa lõunasöögiga seoses autojuhi teenuseid kolmeks päevaks.
130
Kaheteistkümnendana, real nr 187 nimetatud hüvitamistaotluse kohta, mis on seotud „[printsessi] ametliku kutsega“, on sissenõudmistabelis hageja kalendermärkmikule viidates täpsustatud, et ametiautot kasutati eraotstarbel, mistõttu oli autojuht sunnitud Luxembourgi tagasi sõitma rongiga.
131
Kolmeteistkümnendana, real nr 191 osutatud hüvitamistaotluse kohta märkega „Committee of Foreign Affairs – SR No 1/2011 Devolution“ on sissenõudmistabelis hageja kalendermärkmikule viidates märgitud, et hageja kasutas autojuhi teenuseid pärast lähetust eraotstarbel.
132
Neljateistkümnendana, sissenõudmistabeli real nr 147 osutatud autojuhikulude hüvitamise taotluse kohta, mis puudutab parlamendi eelarvekontrollikomisjoni koosolekut ja ühe ühenduse lõunasöögikonverentsi, on selles tabelis viitega hageja kalendermärkmikule märgitud, et tegemist on „hüvitisevaba“ lähetusega seoses hageja arstivisiidiga, mille raames pidi autojuht sõitma Luxembourgist rongiga Brüsselisse ja sõidutama hageja ametiautoga Luxembourgi.
133
Viieteistkümnendana on real nr 157 nimetatud hüvitamistaotluse kohta, mis on seotud kohtumisega peaministri ja audiitorühingu juhiga, sissenõudmistabelis märgitud hageja kalendermärkmikule viidates, et kohtumine kell 15.30–18.00 selle äriühingu töötajatega, mille eesmärk oli suurendada Flandria ettevõtjate kohalolekut Brüsselis, mille tagajärjel kahekordistati hageja ja autojuhi lähetushüvitisi ning kahekordistati autojuhi tööaega, oli problemaatiline, kuna see ei olnud seotud kontrollikoja tegevusega. Lisaks on selles tabelis märgitud, et autojuht pidi sõitma rongiga Brüsselisse, kuna hageja jättis ametiauto enda käsutusse.
134
Kuueteistkümnendana, real nr 229 (osaliselt) nimetatud hüvitamistaotluse kohta, mis puudutab lähetuskulusid seoses ametliku kutsega „Euroopa institutsioonide päevale“ ühte lossi Prantsusmaal, on sissenõudmistabelis märgitud hageja kalendermärkmikule viidates, et tegemist on meelelahutustegevusega, nimelt osalemisega jahiretkel Prantsusmaal, ööbimisega hotellis kaks ööd kohapeal.
135
Lõpuks seitsmeteistkümnendana on sissenõudmistabeli ridadel nr 13, 33, 47, 73, 76, 80, 103, 104, 161, 163, 164, 177, 210, 225, 237, 251 ja 259 nimetatud hüvitamistaotluste kohta, mis puudutavad kohtumisi eraettevõtjate juhtidega, sealhulgas rahvusvaheliste audiitorbüroode juhtidega, märgitud sissenõudmistabelis OLAFi aruandele, eelkõige selle lehekülgedele 5, 18, 29 ja 37, või teatud juhtudel hageja kalendermärkmikule viidates järgmist: real nr 13 nimetatud taotluse puhul „ettevõtjale pakutav lõunasöök („hüvitisevaba lähetus“, mille [hageja] hiljem tunnistas eraviisiliseks)“; real nr 33 nimetatud taotluse puhul „vastuvõtt […] ettevõtja [tegevdirektori] auks, kes on ka [teise ettevõtja] juht (mille liige oli hageja ise kuni 30. juunini 2006)“; ridadel nr 47, 103, 161 ja 210 nimetatud taotluste puhul vastavalt kutse kirjeldusele, mille kohaselt „[audiitorühingu] poolt või tema kasuks korraldatud üritus ei sobi kokku kontrollikoja liikme ametikohustustega“; ridadel nr 73 ja 76 nimetatud taotluste puhul „kohtumine [hageja] päritolupiirkonna raamatupidamisekspertide äriühingu juhatajaga“; real nr 80 nimetatud taotluse puhul „erakontsert – meelelahutus“; real nr 104 nimetatud taotluse puhul „kohtumine ettevõtja [tegevdirektoriga] […]“; real nr 163 nimetatud taotluse puhul „kohtumine [ettevõtja] tegevdirektoriga“; real nr 164 nimetatud taotluse puhul „kohtumine jahipartneriga [, kes on Belgia äriühingu] juht“; real nr 177 nimetatud taotluse puhul „kohtumine Flaami investeerimisühingu juhiga“; real nr 225 nimetatud taotluse puhul „eraviisiline kultuuritegevus (ooper „La Traviata“ Monnaie’s, Brüssel), kuhu [hagejat] kutsus üks ettevõtja“; real nr 237 nimetatud taotluse puhul „kohtumine auditeerimis- ja nõustamisühingu osanikuga hotellis Brüsselis“; real nr 251 nimetatud taotluse puhul „lõuna Hasseltis (Flandria) [(Belgia)]_raamatupidamisekspertide äriühingu [tegevdirektorile], kellega [hageja] kohtub järgmisel päeval uuesti, seekord lähetuskorralduse raames“, ja real nr 259 nimetatud taotluse puhul „meelelahutustegevus: osalemine muusikafestivalil Odegand Gentis [(Belgia)] laupäeval“.
136
Järelikult seoses hageja hüvitamistaotlustega, mis on esitatud sissenõudmistabeli ridadel nr 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 23, 24, 29, 31, 32, 33, 39, 41, 43, 45, 47, 48, 54, 56, 57, 59, 60, 61, 63, 65, 66, 68, 69, 70, 73, 74, 75, 76, 80, 81, 82, 83, 84, 85, 86, 88, 89, 92, 93, 94, 95, 96, 97, 100, 103, 104, 108, 111, 114, 115, 116, 118 (osaliselt), 120, 121, 122, 128, 130, 131, 132, 133, 134 ja 135, 137, 138, 143, 147, 150, 154, 155, 157, 161, 163, 164, 168, 169, 170, 171, 173, 174 (osaliselt), 175, 177, 183, 184, 187, 190, 191, 192, 194, 196, 199, 202, 203, 204, 207, 208, 209, 210, 211, 215, 217, 218, 219, 221, 223, 224, 225, 227, 228, 229, 230, 232, 236, 237, 238, 239, 242, 248, 251, 253, 256, 257 (osaliselt), 258, 259, 260 ja 261 oli kontrollikojal määruse 2018/1046 artikli 98 lõike 2 teise lõigu tähenduses tavalistes tingimustes võimalik oma võlg sisse nõuda seoses nende sissenõudmistabeli ridadega alles pärast OLAFi juurdlust.
137
Kuna kontrollikoda sai OLAFi aruande alles 2. juulil 2018, kuigi ta koostas oma esialgse aruande eespool punktis 136 viidatud sissenõudmistabeli ridadel nimetatud hüvitamistaotluste kohta 5. oktoobril 2018, siis tuleb eespool punktis 54 esitatud asjaolusid arvestades asuda seisukohale, et ta sai oma saada oleva summa kindlaks teha ja määrata alles alates 2. juulist 2018 ning seega teavitas ta hagejat oma saada olevast summast ettenähtud viieaastase tähtaja jooksul pärast saada oleva summa kindlaksmääramist vastavalt määruse 2018/1046 artikli 98 lõike 2 teisele lõigule. Neil asjaoludel ei ole eespool punktis 136 esitatud sissenõudmistabeli ridadel nimetatud hüvitamistaotlused aegunud.
2) Hageja hüvitamistaotluste teine grupp
138
Tuleb tõdeda, et mõned hageja hüvitamistaotlustest, mis vastasid sissenõudmistabeli ridadele nr 1–261, sisaldasid lünklikke või kahtlaseid andmeid ja õigustasid OLAFi kontrolli, mistõttu oli kontrollikojal võimalik oma saada olevat summat kindlaks määrata alles pärast OLAFi juurdlust.
139
Esiteks on tegemist hageja hüvitamistaotlustega, mis sisaldasid a priori ülemäära suuri summasid.
140
Esimesena puudutasid sissenõudmistabeli ridadel nr 27, 90, 98, 152 ja 257 (osaliselt) nimetatud esinduskulude hüvitamise taotlused, mis puudutasid hageja kohtumisi juhtpoliitikutega või teatud piiratud juhtudel nende kabinettide liikmetega, vastavalt 753 euro suurust summat õhtusöögi eest kolme inimesega (rida nr 27), 1159 eurot õhtusöögi eest viie inimesega (rida nr 90), 799 eurot õhtusöögi eest kahe inimesega (rida nr 98), 884 eurot õhtusöögi eest nelja inimesega (rida nr 152) ja 802 eurot õhtusöögi eest kolme inimesega (rida nr 257).
141
Teisena puudutasid sissenõudmistabeli ridadel nr 22, 55, 110, 160, 216, 243 ja 245 nimetatud esinduskulude hüvitamise taotlused hageja kodus korraldatud vastuvõttude eest vastavalt summasid 2520,68 eurot 18 inimese eest (rida nr 22), 1976 eurot 12 inimese eest (rida nr 55), 2271,36 eurot 11 inimese eest (rida nr 110), 3018,90 eurot 16 inimese eest (rida nr 160), 2340 eurot 10 inimese eest (rida nr 216), 1897,28 eurot 9 inimese eest (rida 243) ja 2069,76 eurot 10 inimese eest (rida nr 245).
142
Kolmandana puudutas sissenõudmistabeli real nr 123 nimetatud esinduskulude hüvitamise taotlus õhtusööki 11 inimesega, kellest kaks olid ettevõtjate tegevjuhid ja üks asjaomase erakonna esimees, summas 2352 eurot.
143
Lõpuks neljandana puudutas sissenõudmistabeli real nr 252 nimetatud lähetuskulude hüvitamise ja päevaraha taotlus hageja osalemise eest Šveitsi suvefoorumil 3931,20 euro suurust summat.
144
Teiseks andis kontrollikoda loa teatavatele hageja hüvitamistaotlustele, mis ei sisaldanud olulist teavet nende taotluste esemeks olevate tegevuste kohta.
145
Esimesena olid sissenõudmistabeli ridadel nr 42, 44, 49, 50, 51, 139, 178, 188, 205, 234 ja 235 ja 254 ja 255 nimetatud hageja hüvitamistaotlused esitatud kohtumiste kohta nimega identifitseeritud isikutega, täpsustamata nende ametinimetust.
146
Teisena on sissenõudmistabeli ridadel nr 21, 28, 40 ja 162 nimetatud hageja hüvitamistaotlustes mainitud kohtumisi isikuga, keda on lihtsalt nimetatud „uurimisdirektoriks“, „tegevjuhiks“, „juhatajaks“ ja „krahviks“.
147
Kolmandana põhjendas hageja sissenõudmistabeli ridadel nr 46, 53, 67, 79, 99, 101, 113, 159 ja 181 nimetatud hageja hüvitamistaotlusi, viidates vastavalt „[ülikoolilinnaku] ametlikule kutsele“ (read nr 46 ja 159), „[ülikoolile]“ (rida nr 53) ja „ametlikule kutsele“ (read nr 67 ja 79); „[ülikooli] ametlikule kutsele“ (rida nr 99), „ametlikule kutsele [orkestri aiapeole]“ (rida nr 101), „[kinnisvaramaaklerile]“ (rida nr 113) ja „2010. aasta aruande esitamisele“ (rida nr 181).
148
Neljandana kajastavad sissenõudmistabeli ridadel nr 38, 62, 64, 77, 78, 107, 109, 112, 124, 126, 127, 129, 136, 140, 141, 142, 144, 145, 146, 148, 149, 156, 158, 165, 166, 172, 176, 179, 180, 182, 189, 193, 195, 197, 198, 200, 206, 212, 213, 220, 222, 226, 231, 233, 240, 241, 244, 246, 247, 249 ja 250 osutatud hageja hüvitamistaotlused autojuhikulusid, mille põhjenduseks on toodud „[hagejale] järele minemine Verbier’sse“, „[hageja] sõidutamine“, „[…] diplomaatilise korpuse auto juhtimine Verbier’s (Šveits)“, „diplomaadile järele minemine […]“, „ametiauto juhtimine“, „diplomaatilise korpuse auto juhtimine […]“, „diplomaadi sõidutamine […]“, „[hagejale] järele minemine“, „dokumentide toomine“ ja „tähtsate dokumentide toomine“ või neid ei ole üldse põhjendatud.
149
On tõsi, et kui kontrollikoda oleks tegutsenud nõutava hoolsusega, oleks ta võinud paluda hagejal esitada täiendavaid põhjendusi eespool punktides 140–143 nimetatud a priori ülemäära suurte summade kohta ja puuduvate täpsustuste kohta hageja hüvitamistaotluste puhul, millele on viidatud eespool punktides 145–148. See lähenemine oleks võimaldanud tal reageerida hageja taotluste esitamise ajal ning saadav olev summa vajaduse korral kindlaks teha ja selle summa kindlaks määrata.
150
Toimikust nähtub siiski, et OLAFi juurdlus tõi täiendavaid täpsustusi hageja tegevuse kohta, mille kohta olid esitatud kõik eespool punktides 140–143 ja 145–148 nimetatud ridadel märgitud hageja hüvitamistaotlused, ning lisas selle tegevuse analüüsile täpsustusi. Need täpsustused ei olnud kontrollikojale hageja taotluste esitamise ajal teada, mistõttu ta seadis need taotlused kahtluse alla alles pärast OLAFi juurdluse lõppemist.
151
Mis puudutab eespool punktides 140 ja 142 mainitud hageja hüvitamistaotlusi, siis tuleb viidata eespool punktidele 110, 111, 117 ja 118, milles on esitatud teave, mida OLAF hageja nimetatud taotlustele vastavat tegevust käsitleva juurdluse käigus täpsustas.
152
Eespool punktis 141 nimetatud ridadel, st sissenõudmistabeli ridadel nr 22, 55, 110, 160, 216, 243 ja 245 nimetatud hageja hüvitamistaotlused puudutavad hageja kodus korraldatud vastuvõtte. OLAF täpsustas oma aruandes hageja seost niisugustele vastuvõttudele kutsutud isikutega ning nende vastuvõttude eesmärki ja laadi. OLAF tuvastas, et aastatel 2006–2016 korraldas hageja oma päritolukohas 13 eraviisilist ja mitteametlikku õhtusööki valitud publikule. OLAFi sõnul oli külaliste hulgas alati üks või kaks Belgia juhtpoliitikut ning mõningad sõbrad, kes töötavad erasektoris kõrgetel kohtadel, ning hageja kutsekirjas kasutatud sõnade järgi korraldati neid üritusi selleks, et veeta „vabas õhkkonnas meeldiv ja kasulik õhtu valitud Flandria seltskonnas“. OLAF leidis, et külalised olid kõik lähedased sõbrad, kelle vahel kehtib diskreetsuse ja vestluste täieliku konfidentsiaalsuse kokkulepe. OLAFi aruandes oli samuti täpsustatud, et eraviisilistel õhtusöökidel osales 46 inimest ning et peale selle, et nad olid hageja sõbrad, võib nende sidemed hagejaga üldiselt liigitada Belgia poliitika, jahipidamise, „CEO“ ametikohtade ja liidu institutsioonide tegevuse alla kuuluvaks.
153
Mis puudutab eespool punktis 143 mainitud hageja hüvitamistaotlust, see tähendab real nr 252 nimetatud taotlust, mis puudutab hageja lähetust Šveitsi suvefoorumile, siis kõigepealt täpsustas OLAF oma juurdluse käigus, et sellel suveüritusel ei olnud ametlikku programmi ja et selle tutvustusest nähtub, et külalised osalesid vaba aja veetmise kontekstis ekskursioonidel. Seejärel viitas OLAF hageja teatisele, mille hageja saatis kontrollikoja presidendile, et nõuda vastavate kulude hüvitamist ja milles hageja esitles seda suvefoorumit kui valitsuste, diplomaatide, rahvusvaheliste organisatsioonide, erakondade ja parlamentide juhtivate esindajate kogunemist, et arutada rahvusvahelise poliitika päevakajalisi küsimusi. Lõpuks järeldas OLAF, et kuigi hageja oli selle sündmuse tegelikust laadist teadlik, moonutas ta selle kohta käivat teavet, esitledes seda kontrollikoja presidendile kui kõrgetasemelise poliitilise arutelu foorumit, et taotleda oma kulude hüvitamist.
154
Mis puudutab eespool punktides 145–148 mainitud hageja hüvitamistaotlusi, siis esiteks on tegemist taotlustega, mida OLAF oma aruandes täpsustab ja mis on järgmised:
–
real nr 44 „Õhtusöök – […] kutse“ osutatud hüvitamistaotluse kohta tuvastas OLAF, et tegemist oli õhtusöögiga ettevõtja nõukogu liikmega ning et tegelikult oli hageja kuni 30. juunini 2006 selle ettevõtja juht;
–
real nr 49 „Töölõuna […]ga“ nimetatud hüvitamistaotluse puhul sidus OLAF selle tegevuse tegelikult muusikafestivaliga;
–
ridadel nr 51 ja 113 „Kohtumine […]ga“ ja „[kinnisvaramaakleriga]“ osutatud hüvitamistaotluste puhul tuvastas OLAF, et need tegevused olid tegelikult seotud hageja eraomanditega Brüsselis;
–
real nr 101 „Ametliku kutse [orkestri aiapeole]“ nimetatud hüvitamistaotluse puhul tuvastas OLAF tegelikult, et see tegevus on eraviisiline;
–
real nr 205 „Hr […]“ osutatud hüvitamistaotluse puhul tuvastas OLAF, et see isik on tegelikult arhitekt, kes nõustas hagejat Brüsselis korteri ostmisel.
155
Teiseks on eespool punktides 145–148 mainitud hageja hüvitamistaotluste hulgas taotlusi, mille puhul on sissenõudmistabelis viidatud OLAFi aruande või hageja kalendermärkmiku täpsetele lehekülgedele, mis on osa sellest aruandest, ilma et neid lehekülgi oleks selles aruandes konkreetselt mainitud, ja mis on järgmised:
–
ridadel nr 21 ja 40 nimetatud hüvitamistaotluste kohta, mille ese on hageja kaks lõunasööki „uurimisdirektoriga“, on sissenõudmistabelis täpsustatud, et tegemist on kohtumistega asjaomase erakonna liikmega, esitades tõendina OLAFi järeldused tema aruande lehekülgedel 10, 11 ja 12 ning real nr 40 nimetatud tegevuse kohta hageja kalendermärkmikus;
–
real nr 28 „Hr […], peadirektor“ osutatud hüvitamistaotluse puhul on sissenõudmistabelis viidatud OLAFi aruande lehekülgedele 15 ja 16 ning lisale 16 ning aruande leheküljelt 16 ilmneb, et isik, kellega kohtuti, oli liidu juures eraettevõtete tööandjate huve esindava ühenduse peadirektor;
–
real nr 38 „[Hagejale] järele minemine Verbier’sse“ nimetatud hüvitamistaotluse kohta on sissenõudmistabelis vestlustele autojuhtidega viidates märgitud, et see oli tegelikult seotud suusapuhkusega, mille jaoks oli vaja kasutada autojuhi teenuseid, kes läks hagejale puhkusekohta järele ja sõidutas hageja tema päritolukohta;
–
ridadel nr 42, 46, 50, 52 ja 53 vastavalt osutatud hüvitamistaotluste „Lõuna […]ga“, „[Ülikoolilinnaku] ametlik kutse“, „Kohtumine hr […]ga“, „[Muusikakooli juhi] kutse“ ja „[Ülikool]“ on sissenõudmistabelis hageja kalendermärkmikule viidates täpsustatud, et tegemist oli „hüvitisevabade“ lähetustega, mis puudutasid esinduskulusid, mis olid tegelikult seotud kohtumisega ringkonna prokuröriga, kes kuulus hageja päritolukommuuni (rida nr 42), ja autojuhikulusid sõitmiseks üritusele hageja päritolulinna keskkooli (rida nr 46), hageja sõidutamiseks eraviisilisele kohtumisele (rida nr 50), autojuhi sõidu jaoks, kes pidi pärast meelelahutusõhtut hagejaga kaasa sõitma hageja päritolukohta, magama seal hotellis ja järgmisel päeval rongiga Luxembourgi sõitma (rida nr 52), ning hageja tütre diplomite üleandmiseks rida nr 53);
–
real nr 62 nimetatud hüvitamistaotluse „[Hageja] sõidutamine“ kohta on sissenõudmistabelis hageja kalendermärkmikule viidates märgitud, et hageja pidi minema teisipäeval, 4. novembril 2009 kell 10.30–13.00 lähetusse ühes Belgia linnas (Euroopa õpingute asutuse õppeaasta avatseremoonia) ning et ta palus juhil siiski tulla eelneval õhtul oma päritolukohta, mitte Luxembourgi, ning veeta seal kohapeal öö hotellis. Samas tabelis on samuti täpsustatud, et hageja palus autojuhil teisipäeval, 4. novembril end tagasi päritolukohta sõidutada ja veeta öö kohapeal samas hotellis, et seejärel kolmapäeval, 5. novembril hageja uuesti Luxembourgi sõidutada;
–
ridadel nr 64 ja 78 nimetatud hüvitamistaotluste „[Hageja] sõidutamine“ kohta on sissenõudmistabelis OLAFi aruandele viidates märgitud, et need tegevused olid tegelikult seotud hageja osalemisega asjaomase erakonna juhatuse koosolekul;
–
real nr 67 nimetatud hüvitamistaotluse „Ametlik kutse“ kohta on sissenõudmistabelis hageja kalendermärkmikule ja OLAFi aruande leheküljele 8 viidates täpsustatud, et see tegevus oli seotud jahipidamisega, kuna hageja palus teisel autojuhil tulla tema juurde ühte Belgia linna, kus ta jahti pidas, kuigi ta oli juba seal kohapeal ühe autojuhi ja ametiautoga;
–
ridadel nr 77, 107, 112, 195, 198, 212, 213 ja 233 nimetatud hüvitamistaotluste „Diplomaadi sõidutamine […]“, „[Hageja] sõidutamine“ või „[Hagejale] järele minemine“ kohta on sissenõudmistabelis hageja kalendermärkmikule või OLAFi aruande lehekülgedele 5, 18, 29 ja 37 viidates märgitud, et autojuhikulud, mis on seotud sõitudega hageja kodulinnas või Brüsselis, on tehtud ilma hageja lähetuseta;
–
real nr 79 nimetatud hüvitamistaotluse „Ametlik kutse“ kohta on sissenõudmistabelis hageja kalendermärkmikule ning OLAFi aruande lehekülgedele 5, 18, 29 ja 37 viidates märgitud, et see tegevus oli seotud ühe seltskonna uusaastavastuvõtuga hotellis eesmärgiga suurendada Flandria ettevõtjate kohalolekut Brüsselis;
–
real nr 99 nimetatud hüvitamistaotluse kohta on sissenõudmistabelis hageja kalendermärkmikule viidates täpsustatud, et lähetus, mille ese oli ülikooli ametlik kutse, puudutas hageja päritolupiirkonna ülikoolis kunstnikele audoktorikraadide diplomite andmist ning et sellele järgnes kontsert;
–
hüvitamistaotluste puhul, mis on ette nähtud ridadel nr 106, 151, 153, 167 ja 214 vastavalt pealkirjaga „Med. dr. […] – Hüvitisevaba lähetus“, „Prof. dr. med. […], [Ülikooli haigla]“, „Prof. dr. […]”, „Prof. dr. […] [ülikooli haigla]“ ja „[…] Prof. dr. […]“, on sissenõudmistabelis hageja kalendermärkmikule viidates täpsustatud, et autojuhti kasutati tegelikult eraotstarbel arstivisiitide jaoks;
–
ridadel nr 109, 126, 145, 146, 148, 156, 158, 165, 179, 180, 188, 200, 206, 220, 226, 231, 240, 241, 244 ja 246 pealkirjaga „[Hageja] sõidutamine“ või „Diplomaadi sõidutamine […]“ nimetatud hüvitamistaotluste kohta on sissenõudmistabelis hageja kalendermärkmikule viidates märgitud, et autojuhi teenuseid kasutati eraotstarbel hageja sõidutamiseks tema päritolukohta või selleks, et anda ametiauto hageja kasutusse, samas kui autojuht pidi veetma öö hageja päritolukohas hotellis ja järgmisel päeval rongiga tagasi sõitma. Lisaks tuleb nendele taotlustele lisada real nr 247 nimetatud taotlus „Ametiauto juhtimine“, mille kohta nähtub sissenõudmistabelist, mis viitab hageja kalendermärkmikule, et autojuht pidi sõitma ametiautoga Bornemisse (Belgia), et see seal hageja käsutusse anda;
–
ridadel nr 124, 176 ja 181 nimetatud hüvitamistaotluste kohta, millest kaks esimest taotlust kannavad pealkirja „[Hagejale] järele minemine“ ja kolmas „2010. aasta aruande esitamine“, on sissenõudmistabelis hageja kalendermärkmikule viidates täpsustatud, et autojuhi teenuseid kasutati eraotstarbel, nimelt lähetuse lõpus, kui hageja oli pöördunud tagasi oma päritolukohta, mitte Luxembourgi;
–
ridadel nr 127, 140, 149, 166, 182, 189, 193, 234 ja 235 nimetatud hüvitamistaotluste „Ametiauto“ või „[Hageja] sõidutamine“ kohta on sissenõudmistabelis hageja kalendermärkmikele viidates märgitud, et autojuhi teenuseid kasutati eraotstarbel, kuna hageja palus autojuhil tulla endale järele oma päritolukohta või Brüsselisse ja viia ta tagasi Luxembourgi;
–
real nr 129 nimetatud hüvitamistaotluse „Ametiauto juhtimine“ kohta on sissenõudmistabelis hageja kalendermärkmikule viidates märgitud, et autojuhi teenuseid kasutati eraotstarbel, kuna autojuht läks hageja abikaasale järele hageja päritolukohta, et sõidutada ta Luxembourgi õhtusöögile, kus osalesid kontrollikoja liikmed;
–
real nr 136 nimetatud hüvitamistaotluse „[Hageja] sõidutamine“ kohta on sissenõudmistabelis hageja kalendermärkmikule viidates märgitud, et autojuhi teenuseid kasutati eraotstarbel, kuna üks autojuht viis hageja reede pärastlõunal tema päritolukohta, jättis ametiauto hagejale ja sõitis rongiga Luxembourgi tagasi;
–
real nr 139 nimetatud hüvitamistaotluse „Kohtumine hr […] ja hr […]ga“ puhul on sissenõudmistabelis viidatud hageja kalendermärkmikule ja OLAFi järeldustele tema aruande lehekülgedel 10, 11 ja 12;
–
real nr 141 nimetatud hüvitamistaotluse „Dokumentide toomine“ kohta on sissenõudmistabelis hageja kalendermärkmikule viidates märgitud, et autojuhi teenuseid kasutati eraotstarbel, selgitades järgmist:
„[Hageja] oli kolmapäeval, 10. veebruaril kell 9.00–12.00 COCOBU [parlamendi eelarvekontrollikomisjon] lähetuses ning tema lähetuskorralduse kohaselt naasis ta ametiautoga Luxembourgi kell 14.00. Kui see oleks vastanud tegelikkusele, ei oleks [hagejal] olnud vaja paluda autojuhil viia 10. veebruaril kell 15.00 [kontrollikoja] dokumendid Luxembourgist [oma päritolukohta]. Tegelikult ei tulnud [hageja] Luxembourgi tagasi. [Ta] oli kahjustanud ametiautot 2. veebruaril juhtunud õnnetuses ja palus [oma autojuhil] tuua endale 10. veebruaril [oma päritolukohta] asendussõiduk, veeta öö seal ja sõita reedel rongiga tagasi, jättes talle asendussõiduki. Seega ei olnud vaja „viia kontrollikoja dokumente“ hageja päritolukohta, vaid viia talle asendussõiduk, et ta saaks sõita selle autoga talispordi asukohta.“;
–
real nr 142 nimetatud hüvitamistaotluse „[…] [D]iplomaatilise korpuse auto juhtimine Verbier’s (Šveits)“ kohta on sissenõudmistabelis hageja kalendermärkmikule ja OLAFi juurdluse käigus autojuhiga peetud vestlusele viidates märgitud, et autojuhi teenust kasutati eraotstarbel;
–
real nr 144 nimetatud hüvitamistaotluse „[Hageja] sõidutamine“ kohta on sissenõudmistabelis hageja kalendermärkmikule ja OLAFi aruande lehekülgedele 5, 18, 29 ja 37 viidates märgitud, et see tegevus oli seotud kohtumisega Flaami fotogrammeetriaettevõtte juhiga;
–
real nr 159 nimetatud hüvitamistaotluse kohta on sissenõudmistabelis hageja kalendermärkmikule viidates täpsustatud, et lähetus, mille ese oli ülikoolilinnaku ametlik kutse, oli seotud hageja päritolulinnas asuva keskkooliga ning tegemist oli „hüvitisevaba“ lähetusega;
–
real nr 162 nimetatud hüvitamistaotluse „Krahvi ametlik kutse“ kohta on sissenõudmistabelis täpsustatud, et selle tegevuse raames osales hageja kiriku laulukonkursil, viidates OLAFi aruande lehekülgedele 5, 18, 29 ja 37 ning hageja kalendermärkmikule;
–
ridadel nr 172, 222 ja 249 nimetatud hüvitamistaotluste „Olulised dokumendid“ kohta on sissenõudmistabelis hageja kalendermärkmikule viidates märgitud, et autojuhi teenuseid kasutati eraotstarbel dokumentide viimiseks hageja päritolukohta, kusjuures autojuht oli kohustatud kasutama teist ametiautot või jääma ööseks ja Luxembourgi tagasi sõitma;
–
real nr 178 osutatud hüvitamistaotluse „Hr […]“ kohta on sissenõudmistabelis märgitud, et tegemist on kohtumisega spordirõivaste müügiga tegeleva äriühingu juhiga, viidates OLAFi järeldustele tema aruande lisas 10 (nimelt järeldustele jahiretkede kohta lossis Prantsusmaal), ilma et oleks konkreetselt mainitud sellel real nimetatud tegevust;
–
real nr 197 osutatud hüvitamistaotluse „Diplomaadile järele minemine […]“ kohta on sissenõudmistabelis muu hulgas vestlustele hageja ja autojuhiga viidates märgitud, et autojuhi teenuseid kasutati eraotstarbel, kuna autojuht läks hageja erasõidukile järele ühte autoteenindusse Brüsselis, et toimetada see sõiduk Luxembourgi;
–
real nr 250 nimetatud hüvitamistaotluse „Diplomaadi sõidutamine […]“ kohta on sissenõudmistabelis märgitud vestlustele hageja ja autojuhiga ning hageja kalendermärkmikule viidates, et autojuhi teenuseid kasutati eraotstarbel, kuna tegemist oli hageja tütre pulmadeks šampanja kohale toimetamisega;
–
ridadel nr 254 ja 255 nimetatud hüvitamistaotluse „Diplomaadi sõidutamine […]“ kohta on sissenõudmistabelis hageja kalendermärkmikule viidates märgitud, et autojuhi teenuseid kasutati eraotstarbel, et sõidutada hageja erasöögile tärniga restorani.
156
Eeltoodut arvestades oli sissenõudmistabeli ridadel nr 21, 22, 27, 28, 38, 40, 42, 44, 46, 49, 50, 51, 52, 53, 55, 62, 64, 67, 77, 78, 79, 90, 98, 99, 101, 106, 107, 109, 110, 112, 113, 123, 124, 126, 127, 129, 136, 139, 140, 141, 142, 144, 145, 146, 148, 149, 151, 152, 153, 156, 158, 159, 160, 162, 165, 166, 167, 172, 176, 178, 179, 180, 181, 182, 188, 189, 193, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 213, 214, 216, 220, 222, 226, 231, 233, 234 ja 235, 240, 241, 243, 244, 245, 246, 247, 249, 250, 252, 254 ja 255 ja 257 (osaliselt) nimetatud hüvitamistaotluste osas kontrollikojal võimalik tavalistes tingimustes oma võlg sisse nõuda seoses nende ridadega alles pärast OLAFi juurdlust, saada olevad summad kindlaks määrata ja saata hagejale võlateade määruse 2018/1046 artikli 98 lõike 2 teise lõigu tähenduses.
157
Kuna kontrollikoda sai OLAFi aruande alles 2. juulil 2018, kuigi ta oli koostanud oma esialgse aruande eespool punktis 156 viidatud sissenõudmistabeli ridadel nimetatud hüvitamistaotluste kohta 5. oktoobril 2018, siis võib eespool punktis 54 esitatud asjaolusid arvestades asuda seisukohale, et ta teavitas hagejat oma nõudest viie aasta jooksul pärast saada olevate summade kindlaksmääramist vastavalt määruse 2018/1046 artikli 98 lõike 2 teisele lõigule. Neil asjaoludel ei ole eespool punktis 156 esitatud sissenõudmistabeli ridadel nimetatud hüvitamistaotlused aegunud.
3) Hageja hüvitamistaotluste kolmas grupp
158
Tuleb tõdeda, et osa sissenõudmisetabeli ridadel nr 1–261 nimetatud hageja hüvitamistaotlustest võimaldasid kontrollikojal viia läbi eelkontrolli ja esitada vastuväiteid – juhul, kui ta seda kohaseks pidas – vahendite kasutamisele, mida hageja kavatses või mis oleksid hagejal võimaldanud seda teha, kui ta oleks tegutsenud nõutava hoolsusega, kuna OLAFi juurdluse tulemused ei andnud nende kohta midagi uut.
159
Sellega seoses on esiteks tegemist hageja esitatud hüvitamistaotlustega, milles ei ole piisavalt täpsustatud, milliseid tegevusi nendes taotlustes silmas peeti ja mida OLAFi juurdlus ei käsitlenud:
–
esimesena sissenõudmistabeli real nr 37 nimetatud hüvitamistaotlus, mis puudutas kohtumist isikuga ja kus oli mainitud ainult selle isiku nime, kellega kohtuti, ilma et oleks täpsustatud tema ametikohta;
–
teisena sissenõudmistabeli ridadel nr 25 ja 26 nimetatud hüvitamistaotlused, mille põhjenduseks oli hageja viidanud üksnes nimetusele „Ametlik õhtusöök“.
160
Teiseks tuleb tõdeda, et OLAFi juurdlus ei puudutanud hageja järgmisi hüvitamistaotlusi, mis võimaldasid kontrollikojal neid vajaduse korral kontrollida ja neile vastu vaielda enne juurdlust:
–
esimesena sissenõudmistabeli ridadel nr 30, 35, 117 ja 201 osutatud hüvitamistaotlused, mis puudutavad hageja kohtumisi suursaadiku, rektori, kolme Belgia juhtpoliitikuga, kes esindavad fraktsioone, ja ühe riigiministriga;
–
teisena sissenõudmistabeli real nr 36 nimetatud hüvitamistaotlus, mis puudutas kohtumist eraettevõtjaga;
–
kolmandana sissenõudmistabeli real nr 102 nimetatud hüvitamistaotlus, mis puudutas hageja osalemist konverentsil, mille korraldasid komisjon ja valitsusväline instituut.
161
Järelikult, mis puudutab hageja hüvitamistaotlusi, millele on viidatud sissenõudmistabeli ridadel nr 25, 26, 30, 35, 36, 37, 102, 117 ja 201, siis oli kontrollikojal juba nende taotluste esitamise ajal võimalik tavalistes tingimustes oma võlg nende ridade osas sisse nõuda, see kindlaks määrata ja saata hagejale võlateade määruse 2018/1046 artikli 98 lõike 2 teise lõigu tähenduses, kui ta oleks tegutsenud nõutava hoolsusega. Mis puudutab neil ridadel märgitud hageja tegevust, siis kontrollikoda ei väida ega ole ammugi tõendanud, et tegutsemisega viivitamine oli tingitud hageja käitumisest.
162
Kuna eespool punktis 161 viidatud sissenõudmistabeli ridadel nimetatud hüvitamistaotlused esitati ajavahemikus 3. detsembrist 2007 kuni 15. septembrini 2013, samas kui kontrollikoda koostas oma esialgse aruande 5. oktoobril 2018, ei järginud kontrollikoda määruse 2018/1046 artikli 98 lõike 2 teises lõigus ette nähtud viieaastast tähtaega, mistõttu on nende taotluste sissenõudmine aegunud. Nende hüvitamistaotluste kogusumma on 3170,19 eurot.
c)
Järeldus kolmanda väite kohta
163
Eeltoodut arvestades tuleb asuda seisukohale, et eespool punktis 161 mainitud ridadel nimetatud hageja hüvitamistaotlused on aegunud, ning lükata kolmas väide ülejäänud osas tagasi.
4.
Neljas väide, et on rikutud õiguskindluse ja õiguspärase ootuse kaitse põhimõtet ning tehtud „ilmseid vigu“
164
Neljanda väite raames vaidleb hageja sisuliselt vastu sellele, et kontrollikoda määras vaidlustatud otsuses kindlaks summad, mida ta peab tasuma seoses suure hulga tegevustega, millega seoses on kontrollikoja vahendeid kontrollikoja arvates kuritarvitatud ning mis vastavad lähetuskuludele ja päevarahadele, esindus- ja vastuvõtukuludele ning ametiauto kasutamise ja autojuhi teenuse kasutamisega seotud kuludele.
165
Sellega seoses tuleb meenutada, et kolmanda väite raames, mis sisuliselt puudutab aegumistähtaja järgimata jätmist, tuleb hageja teatavate hüvitamistaotluste, nimelt sissenõudmistabeli ridadel nr 25, 26, 30, 35, 36, 37, 102, 117 ja 201 nimetatud taotluste summade sissenõudmise hagi pidada aegunuks (vt eespool punkt 161). Neid taotlusi seega neljanda väite raames enam ei analüüsita, kuna nende kohta nimetatud väite raames esitatud argumentide põhjendatust ei ole enam vaja analüüsida.
166
Samuti tuleb tõdeda, et eeskirjade eiramise kohta, mida kontrollikoda vaidlustatud otsuses hageja suhtes väitis, esitas kontrollikoda Euroopa Kohtule ELTL artikli 286 lõike 6 alusel hagi, milles kontrollikoda palus Euroopa Kohtul tuvastada, et hageja ei olnud täitnud oma kontrollikoja liikme ametikohast tulenevaid kohustusi vastavalt ELTL artiklitele 285 ja 286. Nii selles hagis kui ka käesolevas hagis on eeskirjade eiramised tuvastatud sama lisas toodud tabeli abil, mis on koostatud OLAFi aruande alusel (vt eespool punkt 44). Hagi põhjendamiseks kohtuasjas, milles tehti 30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), esitatud etteheidetest esimene oli, et hageja kuritarvitas kontrollikoja vahendeid, et rahastada tegevusi, mis ei ole seotud või on kokkusobimatud tema kontrollikoja liikme ametikohustustega (edaspidi „kontrollikoja esimene etteheide“). Euroopa Kohus võttis selle etteheite kohta seisukoha 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782, punktid 359–799), leides, et hageja on rikkunud kontrollikoja liikme ametikohast tulenevaid kohustusi (vt eespool punkt 53).
167
Neljandat väidet tuleb analüüsida sellest kontekstist lähtudes. Kõigepealt tuleb analüüsida, kas etteheide, et on tehtud „ilmseid vigu“, on vastuvõetav.
a)
„Ilmsete vigade“ etteheite vastuvõetavus
168
Kontrollikoda väitis kohtuistungil, et hageja ei ole välja toonud vigu, mis kahjustavad vaidlustatud otsuse õiguspärasust. Ta märkis, et hagiavalduses piirdus hageja viitega lisale, milles ta oli enne vaidlustatud otsuse vastuvõtmist tõstatanud 69 viga, mida ta pidas „ilmseteks“, mis on kontrollikoja sõnul käesolevas menetluses vastuvõetamatu, kuna Üldkohtu ülesanne ei ole uurida, millised olid vaidlustatud otsuses väidetavalt esinenud ilmsed vead. Hageja selle kohta seisukohti ei esitanud.
169
Tuleb märkida, et neljanda väite viimases punktis leiab hageja, et kontrollikoda tegi „nii palju vigu, mitte ainult õiguslikul, vaid lihtsalt faktilisel kvalifitseerimisel“. On tõsi, et selle väite raames mainib hageja sõna „viga“ ainult ühes eelnevas punktis, mis viitab asjaomasele lisale, ning tuleb tõdeda, et viidet sellele lisale on mainitud üksnes teise võimalusena, see tähendab „ülejäänud osas“.
170
Siiski nähtub nii hagiavalduses kui ka repliigis esitatud hageja neljandas väites esitatud argumentide kontekstist, et ta ei nõustu sisuliselt ekslikena kõigi sissenõudmistabelisse tehtud kannete põhjendustega, millega kontrollikoda leiab, et kontrollikoja vahendeid on lähetuskulude ja päevarahade, esindus- ja vastuvõtukulude ning ametiauto kasutamise ja autojuhi teenuse kasutamisega seotud kulude katmiseks kuritarvitatud. Seda järeldust tuleb tõlgendada ka hagiavalduses sisalduvate täpsustuste kontekstis, millega hageja rõhutab, et asjaolu, et ta ei ole lisaks hagiavalduses ja selle lisades märgitule kommenteerinud kõiki sissenõudmistabeli kandeid, ei too mingil moel kaasa seda, et ta tunnistab kontrollikoja väidete põhjendatust.
171
Järelikult on etteheide, et on tehtud „ilmseid vigu“, piisavalt põhjendatud, et see oleks vastuvõetav. Seega tuleb nüüd analüüsida, kas etteheited, et on rikutud õiguskindluse ja õiguspärase ootuse kaitse põhimõtet ning tehtud „ilmseid vigu“, on põhjendatud.
b)
Sisulised küsimused
172
Oma seisukohtades selle kohta, millised järeldused tuleb teha 30. septembri 2021. aasta kohtuotsusest kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) käesoleva kohtuasja jaoks, märgib hageja, et mis puudutab õiguskindluse ja õiguspärase ootuse kaitse põhimõtte rikkumist käsitlevat kriitikat, siis tuleb arvesse võtta seda, mida Euroopa Kohus kirjeldas selle kohtuotsuse punktides 364–381.
173
Euroopa Kohus märkis 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuse kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) punktis 364, et kuigi hageja tugineb formaalselt nii õiguskindluse kui õiguspärase ootuse kaitse põhimõttele, puudutavad tema argumendid tegelikult ainult teist nendest põhimõtetest.
174
Käesolevas menetluses tuleb tõdeda, et repliigis, mis esitati pärast 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuse kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) kuulutamist, ei ole hageja argumentides neljanda väite kohta enam ühtegi viidet õiguskindluse põhimõttele. Järelikult tuleb neljandat väidet analüüsida üksnes õiguspärase ootuse kaitse põhimõtte ja võimalike „ilmsete vigade“ seisukohast.
175
Esimesena õiguspärase ootuse kaitse põhimõtte väidetava rikkumise kohta väidab hageja, et kontrollikoda eiras seda põhimõtet, kuna hageja sai volitatud ja kontrollikoja praktika kaudu usaldusväärsetest allikatest enam kui kümne aasta jooksul täpseid, tingimusteta ning ühtelangevaid tagatisi, mis tekitasid tal õiguspärase ootuse, et tehtud maksed olid nõuetekohased.
176
Teisena, mis puudutab võimalikke „ilmseid vigu“, nagu on tõdetud eespool punktis 170, siis leiab hageja sisuliselt, et põhjendused, millele kontrollikoda tugines, et määrata kindlaks, et summad on makstud alusetult, on ekslikud.
1) Sissejuhatavad märkused
i) Õiguspärase ootuse kaitse põhimõtte rikkumist puudutava etteheite analüüsimise ulatus
177
Etteheidete kohta, et on rikutud õiguspärase ootuse kaitse põhimõtet, märgib hageja, et ta ei jää nende juurde osas, mis puudutab kontrollikoja poolt esindus- ja vastuvõtukuludeks, ametiauto ja autojuhi teenuse kasutamiseks kulutatud vahendeid. Siiski jääb ta nende juurde lähetuskorralduste osas.
178
Euroopa Kohus märkis 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782, punktid 365–374) järgmist:
„365 Euroopa Kohtu väljakujunenud praktika kohaselt eeldab õigus tugineda õiguspärase ootuse kaitse põhimõttele, et liidu pädevad asutused on andnud huvitatud isikule volitatud ning usaldusväärsetest allikatest pärit täpseid, tingimusteta ja ühtelangevaid tagatisi (8. septembri 2020. aasta kohtuotsus komisjon ja nõukogu vs. Carreras Sequeros jt, C‑119/19 P ja C‑126/19 P, EU:C:2020:676, punkt 144 ja seal viidatud kohtupraktika).
366 Selle põhimõtte kohaldatavus tuleb kohe kõrvale jätta osas, mis puudutab vahendeid, mida kontrollikoda on kandnud seoses esindus- ja vastuvõtukuludega, samuti ametiauto kasutamisega ning autojuhi teenuste kasutamisega.
367 Ühelt poolt tuleneb Euroopa Kohtu praktikast, et sellised maksed nagu need, mis tehti esindus- ja vastuvõtukulude alusel, ei saa muude asjakohaste tõendite puudumisel ja isegi juhul, kui maksete ja nende õiguspärasuse kahtluse alla seadmise vahel on pikk ajavahemik, tekitada nende saajas õiguspärast ootust, et neid makseid ei saa enam kahtluse alla seada (vt selle kohta 14. juuni 2016. aasta kohtuostus Marchiani vs. parlament, C‑566/14 P, EU:C:2016:437, punkt 79).
368 Kontrollikoja praktika, mis seisneb [hageja] esitatud tõendite alusel esindus- ja vastuvõtukulude hüvitamises, küsimata rohkem teavet ja vaidlustamata tema hüvitamistaotluste põhjendatust, ei ole aga piisav tõendamaks, et see institutsioon andis talle nende taotluste nõuetekohasuse kohta täpseid, tingimusteta ja ühtelangevaid tagatisi.
369 Teiselt poolt ei ole kontrollikoda teinud ühtegi sõnaselget otsust selle kohta, kuidas [hageja] oma ametiautot või autojuhi teenuseid kasutab, ning Euroopa Kohtule ei ole esitatud ühtegi muud konkreetset seisukohta kontrollikoja konkreetse seisukohavõtu kohta seoses praktikaga, mida [hageja] sellega seoses peab järgima.
370 Seega, isegi kui oletada, et nagu väidab [hageja], lasi kontrollikoda sellel praktikal, mille olemasolust kontrollikoda ei saanud mitte teada, edasi kesta, ei saa see asjaolu igal juhul olla piisav, et tõendada, et see institutsioon andis talle selle kohta täpseid, tingimusteta ja ühtelangevaid tagatisi.
371 Seevastu lähetuskorraldused, mille kontrollikoja president [hageja] taotlusel sõnaselgelt välja andis, kujutavad endast piisavaid tagatisi […], et viimasel saaks põhimõtteliselt tekkida õiguspärane ootus, et asjaomased lähetused on lubatavad.
372 Samas tuleb kõigepealt märkida, et Euroopa Kohtu praktikast tuleneb, et õigussubjekt ei saa tugineda õiguspärasele ootusele, et säilib olukord, mida iseloomustab pettus (vt selle kohta 14. juuni 2017. aasta kohtuotsus Santogal M‑Comércio e Reparação de Automóveis, C‑26/16, EU:C:2017:453, punkt 76 ja seal viidatud kohtupraktika).
373 Seejärel olgu märgitud, et arvestades kontrollikoja liikmete kohustust […] järgida hoolikalt kontrollikoja poolt vastu võetud normides ette nähtud deklareerimiskohustust, mille eesmärk on tagada selle institutsiooni täielik teavitamine taotlustest, mille eesmärk on kasutada kõnealuse institutsiooni vahendid, ei saa selline lähetuskorraldus, mis on antud taotluse alusel, mis on olulise teabeta, et sama institutsiooni president saaks hinnata asjaomase lähetuse õiguspärast, isegi pettuse puudumisel anda asjaomasele liikmele alust õiguspäraseks ootuseks, et need on nõuetekohased.
374 Lõpuks ei saa õiguspärase ootuse kaitse põhimõttele tugineda isik, kes on toime pannud kehtivate õigusnormide ilmselge rikkumise (16. mai 1991. aasta kohtuotsus komisjon vs. Madalmaad, C‑96/89, EU:C:1991:213, punkt 30, ning 14. juuli 2005. aasta kohtuotsus ThyssenKrupp vs. komisjon, C‑65/02 P ja C‑73/02 P, EU:C:2005:454, punkt 41 ja seal viidatud kohtupraktika).“
179
Järelikult ei ole käesolevas menetluses vaja analüüsida õiguspärase ootuse kaitse põhimõtte väidetavat rikkumist seoses vahenditega, mida kontrollikoda kasutas esindus- ja vastuvõtukuludeks ning ametiauto ja autojuhi teenuse kasutamiseks.
180
Seevastu tuleb hinnata, kas kontrollikoja presidendi poolt hageja taotlusel antud lähetuskorraldused võisid tekitada hagejal õiguspärase ootuse, et asjaomaste lähetustega seotud kulud on nõuetekohased.
ii) Selliste etteheidete analüüsimise ulatus, et hagejal on õiguspärane ootus, et tema lähetused on nõuetekohased, ja et on tehtud „ilmseid vigu“
181
Pärast 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuse kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) kuulutamist märkis hageja, et ta jääb oma etteheite juurde, et on tehtud „ilmseid vigu“, ainult seoses tegevusega, mille Euroopa Kohus luges selles kohtuotsuses kontrollikoja esimese etteheite analüüsimisel nõuetevastaseks.
182
Sellega seoses nähtub toimikust, et selle etteheite raames leidis Euroopa Kohus, et mitu sissenõudmistabelisse kuuluvat tegevust on nõuetevastased või ilmselgelt nõuetevastased. Seega tuleb järeldada, et enam ei ole vaja teha otsust hageja esitatud hüvitamistaotluste kohta, mis on seotud selle tegevusega, ega küsimuses, kas nende taotluste kohta olenevalt olukorrast väljastatud lähetuskorraldused võivad tekitada hagejas õiguspärase ootuse nende nõuetekohasuse suhtes. See hõlmab tegevusi seoses hüvitamistaotlustega, mis on osutatud sissenõudmistabeli ridadel nr 13, 15, 16, 18, 20, 21, 25, 26, 29, 32, 33, 36, 37, 39, 40, 42, 44, 45, 46, 48, 49, 50, 51, 52, 53, 54, 60, 61, 62, 64, 67, 68, 69, 70, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 84, 85, 86, 88, 93, 94, 95, 99, 100, 101, 104, 107, 108, 109, 112, 113, 114, 115, 118 (osaliselt), 120, 121, 122, 123, 124, 126, 127, 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 136, 139, 140, 141, 144, 145, 146, 148, 149, 152, 154, 155 (osaliselt), 156, 158, 159, 162, 163, 164, 165, 166, 170, 172, 173, 174, 175, 177, 178, 179, 180, 181, 182, 188, 189, 191, 192, 193, 195, 197, 198, 200, 201, 202, 205, 206, 207, 209, 212, 213, 217, 219, 220, 221, 222, 223, 224, 225, 226, 227, 228, 229, 230, 231, 232, 233, 234, 235, 239, 240, 241, 242, 244, 246, 249, 250, 251, 252, 253, 254, 255, 256, 258, 259, 260, 261, 262, 263, 264, 265, 266, 267, 268, 269, 270, 271, 272, 273, 274, 275, 278, 280, 283, 285, 286, 287, 288, 289, 291, 292, 295, 296 (osaliselt), 297, 298, 299, 300, 302, 304, 305, 306, 307, 308, 309, 310 (osaliselt), 311, 312, 315, 316, 318, 321, 322, 324, 325, 326 (osaliselt), 327, 328, 329, 333, 337, 340, 341, 342, 343, 344, 345, 348, 349, 351, 353, 356, 359, 360, 361, 362, 363, 364, 365, 366, 368, 369, 371, 372, 375, 376, 377, 378, 380, 383, 384, 385, 386, 387, 388, 389, 390, 392, 393, 394, 396, 397, 398, 399, 400, 401, 404, 405, 406, 409, 410, 413, 414 ja 416.
183
Sama järeldus tuleb teha real nr 34 nimetatud hüvitamistaotluse kohta, kuna hageja märkis menetlust korraldava meetme raames, et ta ei jää enam selle nõude osas neljanda väite raames esitatud etteheite juurde, arvestades 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuse kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) punkti 636.
184
Seega, arvestades sissenõudmishagi hüvitamistaotluste suhtes, mida Üldkohus loeb aegunuks (vt eespool punkt 165), tuleb analüüsida ainult taotlusi, millele on osutatud sissenõudmistabeli ridadel nr 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 12, 14, 17, 19, 22, 23, 24, 27, 28, 31, 38, 41, 43, 47, 55, 56, 57, 59, 63, 65, 66, 89, 90, 92, 96, 97, 98, 103, 106, 110, 111, 116, 118 (osaliselt), 128, 137, 138, 142, 143, 147, 150, 151, 153, 155 (osaliselt), 157, 160, 161, 167, 168, 169, 171, 176, 183, 184, 187, 190, 194, 196, 199, 203, 204, 208, 210, 211, 214, 215, 216, 218, 236, 237, 238, 243, 245, 247, 248, 257, 276, 277, 279, 281, 284, 290, 293 ja 294, 296 (osaliselt), 301, 303, 310 (osaliselt), 313, 314, 317, 319 ja 320, 323, 326 (osaliselt), 330, 331, 334, 335, 336, 338, 339, 346, 347, 350, 352, 354, 355, 357, 358, 367, 370, 373 ja 374, 379, 381, 382, 391, 395, 402, 403, 408, 411 ja 412.
iii) Üldkohtu kontrolli ulatus
185
Seoses kontrollikoja esitatud hagiga, mille kohta tehti 30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), täpsustas Euroopa Kohus kontrollikoja esimese etteheite kohta järgmist.
186
Esiteks märkis Euroopa Kohus, et ELTL artikli 286 lõikes 6 ette nähtud menetluses peab ta selle etteheite kohta otsuse tegema talle esitatud tõendite alusel ja ELTL artikli 286 lõikes 6 kehtestatud kriteeriumide alusel, et teha kindlaks, kas väidetavaid rikkumisi saab kvalifitseerida kontrollikoja liikme ametikohast tulenevate kohustuste täitmata jätmiseks selle sätte tähenduses (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 361).
187
Teiseks täpsustas Euroopa Kohus, et kuigi kontrollikoda saatis hagejale vaidlustatud otsuse rikkumiste kohta, mille kohta on esitatud esimene etteheide, millele kontrollikoda tugines hagis, mille alusel tehti 30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), ei puudutanud Euroopa Kohtu seisukoht selle etteheite kohta nende summade kindlaksmääramist, mida võib hageja olla kohustatud maksma, ega mõjutanud seega hinnangut, mis tuleb sellele otsusele anda tühistamishagi raames, mille hageja selle otsuse peale ELTL artikli 263 neljanda lõigu alusel Üldkohtule esitas (vt selle kohta 30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 362).
188
ELTL artikli 263 neljandas lõigus ette nähtud menetlus kujutab endast liidu organite või asutuste aktide õiguspärasuse kontrolli menetluslikku vahendit, mis võib vastavalt ELTL artikli 263 teisele lõigule viia asjaomase akti tühistamiseni pädevuse puudumise, olulise menetlusnormi rikkumise, aluslepingute või nende rakendusnormi rikkumise või võimu kuritarvitamise tõttu. Sellest järeldub, et selles menetluses peab Üldkohus käesolevas asjas hindama, kas üks neist põhjendustest õigustab vaidlustatud otsuse tühistamist õiguspärasuse kontrolli raames.
189
Selle õiguspärasuse kontrolli raames teostab liidu kohus põhimõtteliselt täielikku kontrolli akti sisulise õiguspärasuse üle ehk kontrolli, mis puudutab nii akti õiguslikke ja faktilisi põhjendusi kui ka selle sisu. Sellisel juhul kontrollib liidu kohus eelkõige akti andja poolt faktilistele asjaoludele antud hinnangute kehtivust (14. juuli 2021. aasta kohtuotsus Arnautu vs. parlament, T‑740/20, ei avaldata, EU:T:2021:444, punkt 87).
190
Sellega seoses peab ta kontrollima esitatud tõendite sisulist õigsust, usaldusväärsust ja sidusust (vt selle kohta 15. veebruari 2005. aasta kohtuotsus komisjon vs. Tetra Laval, C‑12/03 P, EU:C:2005:87, punkt 39; 7. aprilli 2016. aasta kohtuotsus ArcelorMittal Tubular Products Ostrava jt vs. Hubei Xinyegang Steel, C‑186/14 P ja C‑193/14 P, EU:C:2016:209, punkt 36, ning 23. oktoobri 2018. aasta kohtuotsus McCoy vs. Regioonide Komitee, T‑567/16, EU:T:2018:708, punkt 98). Seda silmas pidades toimub ka dokumendi tõendusliku väärtuse hindamise suhtes täielik kontroll (vt selle kohta 16. septembri 2004. aasta kohtuotsus Valmont vs. komisjon, T‑274/01, EU:T:2004:266, punkt 43). Seega peavad isegi administratsiooni keerukaid või delikaatseid hinnanguid toetama veenvad tõendid (vt selle kohta 15. veebruari 2005. aasta kohtuotsus komisjon vs. Tetra Laval, C‑12/03 P, EU:C:2005:87, punkt 41, ja 7. aprilli 2016. aasta kohtuotsus Akhras vs. nõukogu, C‑193/15 P, EU:C:2016:219, punkt 56). Seega peab kohus isegi selles kontekstis tõendeid põhjalikult analüüsima (vt selle kohta 10. juuli 2008. aasta kohtuotsus Bertelsmann ja Sony Corporation of America vs. Impala, C‑413/06 P, EU:C:2008:392, punkt 146).
191
ELTL artiklis 264 on ette nähtud, et kui hagi on põhjendatud, tunnistatakse asjasse puutuv õigusakt tühiseks. Liidu kohus ei või seega mingil juhul asendada vaidlustatud akti vastuvõtja põhjendusi enda omadega (27. jaanuari 2000. aasta kohtuotsus DIR International Film jt vs. komisjon, C‑164/98 P, EU:C:2000:48, punkt 38; 22. detsembri 2008. aasta kohtuotsus British Aggregates vs. komisjon, C 487/06 P, EU:C:2008:757, punkt 141, ning 28. veebruari 2013. aasta kohtuotsus Portugal vs. komisjon, C‑246/11 P, ei avaldata, EU:C:2013:118, punkt 85). Vaidlustatud akti andjal on siiski lubatud oma põhjendusi täiendada, kui need sisalduvad selle akti üldises põhjenduses ja kontekstis, mis on akti adressaadile teada akti vastuvõtmise ajal.
192
Lisaks eeldatakse kohtupraktika kohaselt institutsioonide aktide õiguspärasust ja need tekitavad seega õiguslikke tagajärgi seni, kuni neid ei ole tühistatud või kehtetuks tunnistatud (27. septembri 2006. aasta kohtuotsus Roquette Frères vs. komisjon, T‑322/01, EU:T:2006:267, punkt 333).
193
Lisaks, arvestades eespool punktis 192 meenutatud eeldust, et vaidlustatud otsus on õiguspärane, lasub käesolevas asjas hagejal tõendamiskoormis, et tõendada iga hüvitamistaotluse puhul, et ta kandis kõnealused kulud kohaldatavaid eeskirju järgides. Selle kohta tuleneb kohtupraktikast, et hageja ülesanne on esitada tõendid, mis võimaldavad alusetult makstud summade sissenõudmise otsuse kahtluse alla seada (vt selle kohta analoogia alusel 7. märtsi 2018. aasta kohtuotsus Le Pen vs. parlament, T‑140/16, ei avaldata, EU:T:2018:122, punktid 61–66, ning 19. juuni 2018. aasta kohtuotsus Le Pen vs. parlament, T‑86/17, ei avaldata, EU:T:2018:357, punkt 121 jj). Üldiselt peab tal olema võimalik esitada tõendeid selle kohta, et neid summasid on kasutatud kooskõlas kohaldatavate eeskirjadega (vt selle kohta ja analoogia alusel 22. detsembri 2005. aasta kohtuotsus Gorostiaga Atxalandabaso vs. parlament, T‑146/04, EU:T:2005:584, punkt 157).
iv) Järeldused, mis tuleb käesolevas hagis teha 30. septembri 2021. aasta kohtuotsusest kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19) hageja suhtes kontrollikoja tuvastatud rikkumiste kohta
194
Nagu on meenutatud eespool punktis 166, esitas kontrollikoda vaidlustatud otsuses hageja suhtes tuvastatud rikkumiste peale hagi, mille kohta tehti 30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782). Täpsemalt puudutas esimene kontrollikoja poolt selle Euroopa Kohtule esitatud hagi põhjendamiseks esitatud etteheidetest seda, et hageja kuritarvitas kontrollikoja vahendeid, et rahastada tegevusi, millel puudub seos või mis on vastuolus kontrollikoja liikme ametikohustustega. Euroopa Kohus võttis selle etteheite kohta seisukoha 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782, punktid 359–799), leides, et hageja on rikkunud kontrollikoja liikme ametikohast tulenevaid kohustusi (vt eespool punkt 53).
195
Hageja väidab käesolevas asjas neljanda väite kohta, et Euroopa Kohus analüüsis selles väites esitatud asjaolusid 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuse kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) punktides 359–363 ja 387–799. Lisaks määratles Euroopa Kohus sama kohtuotsuse punktides 392, 615–618 ja 700 vastavalt, millal tuli lähetust või päevaraha maksmist ning autojuhi esindus- ja lähetuskulusid, millele hageja eelarvevahendite käsutajana alla kirjutas, pidada nõuetekohasteks. Ta leiab, et kuigi tuleb arvesse võtta Euroopa Kohtu juhiseid, mis osutuvad käesolevas menetluses tarvilikuks, mistõttu tuleb iga kord seda tarvilikkust hinnata, ei saa käesolev menetlus olla koht, kus vaieldakse vastu sellele, mida Euroopa Kohus leidis 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), arvestades talle esitatud toimikut ning faktilisi ja õiguslikke asjaolusid.
196
Kontrollikoda märgib, et hagi, mille kohta tehti 30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), ja käesolev hagi on iseseisvad, sest kumbki täidab eri ülesandeid, kusjuures esimese eesmärk on tagada liidu institutsioonide nõuetekohane toimimine, nagu märkis Euroopa Kohus selle kohtuotsuse punktis 86, samas kui teine hagi kujutab endast ELTL artikli 263 neljanda lõigu alusel esitatud tühistamishagi kontrollikoja sissenõudmise otsuse peale. Kontrollikoja sõnul peab Üldkohus käesoleva hagi raames hindama tema esitatud faktilisi asjaolusid. Kontrollikoda rõhutab samuti, et selles kohtuotsuses ei tunnistanud Euroopa Kohus ühtegi tegevust nõuetekohaseks ja et ta tuvastas üksnes, et teatavad tegevused ei olnud ELTL artikli 286 lõikes 6 ette nähtud menetluse seisukohast ilmselgelt nõuetevastased.
197
Neid poolte argumente arvestades tuleb analüüsida, kas ja mil määral võib käesolevas menetluses nõustuda Euroopa Kohtu hinnanguga menetluses, milles tehti 30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782).
198
Sellega seoses tuleb kõigepealt meenutada, et ELTL artikli 286 lõike 6 alusel esitatud hagi ese, mille raames Euroopa Kohus võttis vastu oma seisukoha hagejat puudutavas osas, erineb käesolevast hagist. Esimene puudutab nimelt kontrollikoja liikme ametikohast tulenevate kohustuste rikkumise tuvastamist selle sätte tähenduses ja võimalikku sanktsiooni määramist. Euroopa Kohtu praktika kohaselt on ELTL artikli 286 lõikes 6 ette nähtud menetlusel spetsiifiline ülesanne, kuna selle eesmärk on tagada liidu institutsioonide nõuetekohane toimimine (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 86). Lisaks peab Euroopa Kohus selle menetluse raames täie hindamispädevuse raames uurima, kas asjaomasele kontrollikoja liikmele etteheidetavad asjaolud kujutavad endast tema ametikohast tulenevate kohustuste täitmata jätmist (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 87).
199
Seevastu käsitleb ELTL artikli 263 neljanda lõigu alusel esitatud käesoleva hagi ese alusetult makstud summade sissenõudmist ja vaidlustatud otsuse tühistamist. Nagu on täpsustatud eespool punktis 188, kujutab selles sättes ette nähtud menetlus endast liidu organite või asutuste aktide õiguspärasuse kontrolli menetluslikku vahendit, mis võib vastavalt selle teisele lõigule viia asjaomase akti tühistamiseni pädevuse puudumise, olulise menetlusnormi rikkumise, aluslepingute või nende rakendusnormi rikkumise või võimu kuritarvitamise tõttu. Sellest järeldub, et selles menetluses peab Üldkohus käesolevas asjas hindama, kas üks neist põhjendustest õigustab vaidlustatud otsuse tühistamist õiguspärasuse kontrolli raames, nagu on meenutatud eespool punktides 189–193.
200
Seejärel tuleb märkida, et käesolevas menetluses on tõendamiskoormis erinev sellest, mida kohaldati menetluses, milles tehti 30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782). Kontrollikoja hagi raames lasub kohustus tõendada, et hageja on rikkunud ELTL artikli 286 lõikest 6 tulenevaid kohustusi, kontrollikojal, kes esitas nimetatud hagi. Seega pidi kontrollikoda tõendama, et tuvastatud rikkumised olid piisavalt tõsised ja ilmsed, et kujutada endast ELTL artikli 286 lõike 6 tähenduses kontrollikoja liikme ametikohast tulenevate kohustuste rikkumist hageja poolt.
201
Seevastu käesolevas kohtuasjas, mille on hageja esitanud ELTL artikli 263 alusel, lasub tõendamiskoormis hagejal (vt eespool punkt 193).
202
Lisaks tuleb märkida, et 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) hindas Euroopa Kohus, kui ta tuvastas, et kontrollikoja esimene etteheide oli osaliselt põhjendatud, õiguslikult hageja iga tegevust, mida kontrollikoda pidas eeskirjade eiramiseks. Sellega seoses on Euroopa Kohus osaliselt järeldanud, et tegevus on õiguspärane või et see ei ole ilmselgelt eeskirjade eiramine ja osaliselt, et tegevus on eeskirjade eiramine või et see on ilmselge eeskirjade eiramine (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punktid 359–798).
203
Lisaks tuleb märkida, et käesoleva hagi raames on eeskirjade eiramine, mida kontrollikoda vaidlustatud otsuses hageja suhtes arvesse võttis ja mis puudutas liidu eelarvest põhjendamatult kantud kulude maksmist, identsed nendega, millele ta viitas oma hagi põhjendamiseks, mille kohta tehti 30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782). Nimelt on nendes mõlemas hagis need eeskirjade eiramised esitatud samas tabelis, mis on esitatud mõlema hagiavalduse lisas.
204
Arvestades siiski, et käesoleva hagi ese on erinev selle hagi esemest, mille kohta tehti 30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) (vt eespool punktid 198 ja 199), arvestades erinevat tõendamiskoormist (vt eespool punkt 199) ning asjaolu, et käesolevas asjas esitati kostja vastus, repliik ja vasturepliik alles pärast selle kohtuotsuse kuulutamist, said pooled käesolevas menetluses esitada uusi selgitusi, argumente ja tõendeid, et kontrollikoja puhul tõendada eeskirjade eiramise toimumist või hageja puhul need ümber lükata.
205
Järelikult tuleb Üldkohtul ainult siis, kui esinevad samad asjaolud ja tõendid, millele on tuginetud nii hagis, mille kohta tehti 30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), kui ka käesolevas hagis – ilma uute selgitusteta ja kahtluste puudumisel – nõustuda käesolevas asjas sama hinnanguga, mille andis Euroopa Kohus selles kohtuotsuses.
206
Eeltoodut arvestades tuleb käesolevas asjas hinnata hageja iga tegevust, mis on seotud eespool punktis 184 nimetatud sissenõudmistabeli ridadel nimetatud hüvitamistaotlustega, arvestades Üldkohtus poolte esitatud argumente ja selgitusi, et teha kindlaks, kas lähtuda tuleb samast hinnangust, mille andis Euroopa Kohus kohtuasjas, milles tehti 30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782).
207
Kuna käesolevas asjas ei saa liidu kohus asendada akti andja põhjendusi enda omadega, nagu on meenutatud eespool punktis 191, kui ta analüüsib, kas hageja suudab tõendada kantud kulude nõuetekohasust, siis tuleb arvesse võtta põhjendusi, mille kontrollikoda esitas vaidlustatud otsuses ja mille tõttu ta leidis, et hageja tehtud kulud kanti põhjendamatult liidu eelarvest. Üksnes nendest põhjendustest lähtudes tuleb hinnata, kas hageja suudab need põhjendused ümber lükata ja tõendada nende kulude nõuetekohasust.
208
Eespool punktides 177–207 esitatud seisukohti arvestades tulebki analüüsida etteheiteid õiguspärase ootuse kaitse põhimõtte rikkumise ja „ilmselgete vigade“ kohta seoses hageja tegevusega, mis on seotud eespool punktis 184 mainitud sissenõudmistabeli ridadel nimetatud hüvitamistaotlustega.
209
Kuna kontrollikoda vaidlustatud otsuses eristab saada olevaid summasid kvalifitseerides kolme liiki kulusid, st esiteks lähetuskulusid ja päevarahasid, teiseks esinduskulusid ning kolmandaks ametiauto kasutamise ja autojuhi teenuse kasutamise kulusid, siis tuleb hageja suhtes tuvastatud eeskirjade eiramiste analüüsimisel järgida sama lähenemist, mis piirdub hageja tegevusega, mille kohta on esitatud eespool punktis 184 mainitud sissenõudmistabeli ridadel nimetatud hüvitamistaotlused.
2) Lähetuskulud ja päevarahad
210
Kõigepealt tuleb märkida, et menetluses, milles tehti 30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), märkis Euroopa Kohus seoses õiguspärase ootuse kaitse põhimõttega, et kontrollikoda ei saa hagejale põhjendatult ette heita, et hageja sai lähetuskulude hüvitist või päevaraha sellise lähetuse alusel, mille kontrollikoja president oli heaks kiitnud taotluse alusel, mis ei olnud petturlik, milles ei puudunud oluline teave ja mille nõuetevastasus ei olnud ilmne (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 380). Euroopa Kohus järeldas, et küsimust, kas hageja taotlusel kontrollikoja presidendi antud lähetuskorraldused võisid tekitada huvitatud isikus õiguspärase ootuse, et asjaomased lähetused on nõuetekohased, tuleb hinnata juhtumipõhiselt, lähtudes eelkõige loataotluses märgitud põhjuse ja lähetuse tegeliku eesmärgi võrdlemisest, nagu see nähtub Euroopa Kohtule esitatud tõenditest.
211
Euroopa Kohus täpsustas samuti, et lähetuskulude hüvitamise või päevaraha maksmise taotlust tuleb pidada nõuetevastaseks, kui on tõendatud, et kõnealuse lähetuskorralduse alusel tegelikult toimunud tegevust ei saa seostada hageja ametikohustuste täitmisega. Euroopa Kohus täpsustas, et seda rikkumist võib ELTL artikli 286 lõikes 6 ette nähtud menetluses arvesse võtta siis, kui lähetuskorraldus saadi pettuse teel või taotluse alusel, mis ei sisalda olulist teavet, või kui seose puudumine selle tegevuse ja nende ametikohustuste vahel on ilmne (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 392).
212
Eespool punktides 210 ja 211 meenutatud Euroopa Kohtu kaalutlused on käesolevas menetluses mutatis mutandis kohaldatavad. Nende kohaldamisel käesolevas asjas võrreldes menetlusega, milles tehti 30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), tuleb siiski arvesse võtta poolte esitatud uusi argumente ja tõendeid, eelkõige arvestades poolte teistsugust tõendamiskoormist ja käesoleva hagi erinevat eset, mis puudutab määruse 2018/1046 alusel alusetult makstud summade sissenõudmist ja milleks on vaidlustatud otsuse tühistamine vastavalt ELTL artikli 263 neljandale lõigule.
213
Samuti tuleb meenutada, et käesoleval juhul väljastas lähetuskorraldused hageja taotlusel kontrollikoja president, võttes arvesse hageja esitatud teavet, samas kui vaidlustatud otsus võeti vastu OLAFi aruande alusel, milles oli kindlaks tehtud, et teave, mille hageja kontrollikojale oma lähetuskorraldustes edastas, ei olnud piisav, et kontrollikoja president saaks otsustada, kas tegevus on kontrollikoja huvides või mitte (vt eespool punkt 104). Seega, võttes arvesse kontrollikoja uurimispädevuse puudumist võrreldes OLAFiga, nagu on tõdetud eespool punktis 107, tuleb arvesse võtta OLAFi aruande järeldusi, hinnates käesolevas menetluses, kas kontrollikoja presidendi poolt hageja taotlusel antud lähetuskorraldus võis tekitada hagejale õiguspärase ootuse, et asjaomane lähetus on nõuetekohane.
214
Selle hindamiseks tuleb eespool punktis 193 meenutatud tõendamiskoormist arvestades analüüsida, kas hageja suutis vajaduse korral uute tõendite alusel, mis võivad OLAFi aruandes tehtud järeldusi kahtluse alla seada, tõendada, et lähetuskorraldust ei saadud pettuse teel või taotluse alusel, mis ei sisaldanud olulist teavet, või kas asjaomase lähetuskorralduse alusel tegelikult toimunud tegevust võib seostada tema ametikohustuste täitmisega.
i) Lähetused, mis puudutasid kohtumisi juhtpoliitikute ja nende kabinettide liikmetega
215
Suur hulk eespool punktis 184 nimetatud sissenõudmistabeli ridadel mainitud hüvitamistaotlustest olid hageja taotlused, millele oli kontrollikoda loa andnud ja mille tulemusel hüvitati lähetuskulud või maksti päevaraha, seoses kohtumistega juhtpoliitikutega. Need on hüvitamistaotlused, mis on esitatud sissenõudmistabeli ridadel nr 1, 7, 19, 41, 43, 59, 92, 97, 118 (osaliselt), 169, 171, 203, 204, 208, 211, 215, 238, 248, 296 (osaliselt), 301, 303, 313, 314, 319 ja 320, 326 (osaliselt), 330 (osaliselt), 331 (osaliselt), 334 (osaliselt), 336, 339 (osaliselt), 346, 352, 355, 373 ja 374 (osaliselt), 381, 382 (osaliselt), 395 ja 402.
216
Vaidlustatud otsusest nähtub, et kontrollikoda vaidleb vastu lähetuskuludele ja päevarahadele, mida hageja kandis seoses nendel ridadel nimetatud tegevusega, leides sisuliselt, et need ei ole seotud hageja ametikohustustega kontrollikoja liikmena või kontrollikoja tööga.
217
Hageja leiab, et tema kohtumised juhtpoliitikutega võivad olla seotud kontrollikoja liikme ametikohustuste täitmisega, mistõttu tuleb neid pidada nõuetekohasteks ja sellisteks, mis võivad tekitada tema õiguspärase ootuse selle nõuetekohasuse suhtes. Ta viitab sisuliselt Euroopa Kohtu hinnangule 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), märkides eelkõige, et Euroopa Kohus leidis, et kontrollikoja liikme ametikohustuste täitmine võib hõlmata protokollilisi tegevusi, mille eesmärk on eelkõige tutvustada ja edendada kontrollikoja tööd ning säilitada institutsiooni huvides suhteid tippjuhtidega. Lisaks märgib hageja, et Euroopa Kohus täpsustas, et selline protokolliline tegevus võib puudutada sagedamini sama liikmesriigi vastutavaid isikuid, kust on pärit asjaomane kontrollikoja liige. Ta leiab lisaks, et käesolev menetlus ei võimalda kontrollikojal vaidlustada seda, mida Euroopa Kohus leidis 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), arvestades talle esitatud toimikut ning seda, mida ta on faktiliselt ja õiguslikult tõendanud.
218
Menetluses, milles tehti 30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), otsustas Euroopa Kohus, et lähetusi, mis on läbipaistvalt lubatud juhtpoliitikutega kohtumiseks, ei saa üldjuhul pidada nende eesmärgi tõttu ilmselgelt nõuetevastasteks (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 438). Täpsemalt märkis Euroopa Kohus hageja kohtumiste kohta asjaomase erakonna liikmetega samas menetluses, et hageja ja erakonna vahel tuvastatud tihedad suhted ei ole selle menetluse raames siiski piisavad, et tõendada eelduse olemasolu, mis võimaldaks süstemaatiliselt järeldada, et lähetus, mille eesmärk oli kohtuda ühe juhtpoliitikuga, on ilmselgelt nõuetevastane ainuüksi seetõttu, et hageja on selle erakonna liige (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 464). Euroopa Kohus leidis nimelt, et arvestades eelkõige selle erakonna olulist rolli Belgia poliitilises elus ja suhteid, mis hagejal võis tema ametisse asumisele eelnenud tegevuse tõttu selles organisatsioonis õiguspäraselt olla, ei saa pidada ebausutavaks teatud protokolliliste lähetuste korraldamist, mis on suunatud samasse erakonda kuuluvatele juhtpoliitikutele (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 465).
219
Kontrollikoda väidab sisuliselt, et ühes OLAFi juurdluses tuvastati tegematajätmisi, mis võimaldasid varjata hageja tegevuse tõelist eraviisilist eesmärki. Ta heidab hagejale ette, et tal olid regulaarsed ja tihedad suhted juhtpoliitikute piiratud ringiga, kes kuulusid asjaomasesse erakonda, kuhu kuulus ka hageja enne oma nimetamist kontrollikoja liikmeks, ning kellega hageja oli juba ammu tuttav. Kontrollikoja sõnul olid need suhted seotud deklareerimata poliitilise tegevusega või igal juhul ei olnud need seotud kontrollikoja liikme ametikohustuste täitmisega.
220
Kuna hageja argumendid käesolevas menetluses piirduvad sisuliselt üksnes viitamisega hinnangule, mille andis Euroopa Kohus 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), ja võttes arvesse Üldkohtu seisukohti, mis on esitatud eespool punktides 202–205, et teada saada, kas lähetuskorraldused, mis on seotud eespool punktis 215 nimetatud ridadel nimetatud hüvitamistaotlustega, võisid tekitada hagejas õiguspärase ootuse, et asjaomased lähetused on õiguspärased, tuleb kõigepealt tuleb analüüsida, kas kontrollikoda esitab ise argumente või selgitusi, mis on uued võrreldes nendega, mille ta esitas Euroopa Kohtus nende taotluste kohta, ning jaatava vastuse korral hinnata, kas neid uusi asjaolusid arvesse võttes võib kõnealustele taotlustele anda teistsuguse hinnangu kui see, millest lähtus Euroopa Kohus, või peab Üldkohus käesolevas menetluses nõustuma sama hinnanguga, mille andis Euroopa Kohus 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikohus vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) (vt eespool punkt 205).
221
Sellega seoses ei tugine kontrollikoda Üldkohtule esitatud argumentides üksnes asjaoludele, et kõnealustes lähetuskorraldustes nimetatud juhtpoliitikud olid asjaomase erakonna liikmed ja et nad olid hageja tuttavad. Nimelt annab ta täiendavaid konkreetseid selgitusi tõendamaks, et hageja kohtumised asjaomaste juhtpoliitikutega, kes olid selle erakonna liikmed, olid tema kontrollikoja liikme ametikohustustest eraldatavad, arvestades nende kohtumiste sagedust ning et kohtumised toimusid piiratud ringi ja samade isikutega, nagu ilmnes OLAFi juurdlusest.
222
Esimesena tuleb tõepoolest märkida, ilma et hageja sellele vastu vaidleks, et hagejal olid kontrollikoja kahe ametiaja jooksul sagedased suhted poliitikutega, kes olid asjaomase erakonna liikmed.
223
Kõigepealt tuleb meenutada, nagu on tõdetud eespool punktides 111 ja 112, et hageja ja asjaomase erakonna juhtpoliitikute kohtumiste selline sagedus ilmnes OLAFi juurdluse käigus. Esiteks tuvastas OLAF, et hageja kohtus oma ametiaja jooksul vähemalt 188 korda Belgia juhtpoliitikutega, kes olid peamiselt asjaomase erakonna liikmed. OLAFi aruande kohaselt moodustas see 24% kõigist hageja kohtumistest või lõunasöökidest, mille kohta hageja oli esitanud hüvitamistaotluse. Tuleb tõdeda, et see puudutab kõiki eespool punktis 215 nimetatud sissenõudmistabeli ridasid peale ridade nr 314, 319 ja 320. Teiseks tuvastas samuti OLAF seose Belgia juhtpoliitikutega toimunud kohtumiste ja asjaomase erakonna juhatuse iganädalaste koosolekute vahel. Sellega seoses nähtub OLAFi aruandest, et juurdluse käigus saadi 44 koosoleku protokollid, milles oli märgitud selle erakonna juhatuse liikmete kohalviibimine ajavahemikul 17. novembrist 2008 kuni 29. aprillini 2010. OLAF tõendas, et hageja osales 28 koosolekul.
224
Seejärel tõdes Euroopa Kohus 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), et 42 lähetust, mille eesmärgiks oli hageja märkinud kohtumise Belgia juhtpoliitikutega, võivad olla otseselt seotud hageja poliitilise tegevusega, mis on vastuolus tema ametikohustustega, kuna nende eesmärk oli tegelikult võimaldada tal osaleda asjaomase erakonna juhatuse koosolekul või selle erakonna korraldatud tegevuses või vastuvõttudel (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punktid 442–457). Samuti tuleb lisada kümme hüvitamistaotlust, mis puudutavad esinduskulusid, mida Euroopa Kohus peab nõuetevastasteks otsese seotuse tõttu hageja poliitilise tegevusega (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punktid 633–637).
225
[Parandatud 24. juuni 2025. aasta kohtumäärusega] Lõpuks tuleb lisaks eespool punktis 224 nimetatud kohtumistele ja eespool punktis 184 nimetatud kohtumistele märkida, et hageja osales veel 64 kohtumisel juhtpoliitikutega, kes olid endiselt asjaomase erakonna liikmed, lähetuse või esinduskulude hüvitamise taotluse käigus (sissenõudmistabeli read nr 19, 23, 24, 27, 41, 43, 57, 59, 65, 66, 89, 92, 96, 97, 111, 116, 118, 168, 169, 171, 183, 184, 190, 203, 204, 208, 211, 215, 218, 236, 238, 248, 257, 276, 281, 293 ja 294, 296, 303, 313, 314, 323, 326, 330, 331, 334, 336, 338, 339, 346, 350, 352, 354, 355, 357, 358, 367, 370, 381, 382, 395, 402 ja 408). Nendele kohtumistele lisanduvad kohtumised, mille eesmärk oli kohtuda juhtpoliitiku kabineti liikmega, st kolm kohtumist, mis on nimetatud sissenõudmistabeli ridadel nr 1, 7 ja 301.
226
Teisena nähtub toimiku materjalidest, et hageja kohtus nii riigi kui ka liidu tasandil piiratud arvu juhtpoliitikutega, kes olid kõik asjaomase erakonna liikmed, kusjuures valdav enamik neist kohtumistest korraldati hageja päritolupiirkonnas.
227
Tuleb asuda seisukohale, et hageja kahe ametiaja jooksul kontrollikojas tema kohtumiste sagedus piiratud arvu Belgia juhtpoliitikutega, kes on asjaomase erakonna liikmed, tõendab nende kohtumiste erilist konteksti ning on seega oluline teave, mida kontrollikojal ei olnud sel ajal, kui ta kiitis heaks iga lähetuskulude hüvitamise ja päevarahade taotluse, mille oli hageja esitanud eraldi pärast selliseid kohtumisi. Seda konkreetset konteksti sai mõista alles pärast seda, kui OLAF oli olukorda põhjalikult analüüsinud täiendava teabe põhjal, mis saadi pärast seda, kui kontrollikoja president oli need lähetused heaks kiitnud. Järelikult, arvestades selle olulise teabe väljajätmist, ei saa hageja tugineda õiguspärasele ootusele seoses lähetuskorraldustega, mis puudutavad kohtumisi Belgia juhtpoliitikute või nende kabinettide liikmetega, kes on kõik asjaomase erakonna liikmed ja mida on nimetatud sissenõudmistabeli ridadel nr 1, 7, 19, 41, 43, 59, 92, 97, 118 (osaliselt), 169, 171, 203, 204, 208, 211, 215, 238, 248, 296 (osaliselt), 301, 303, 313, 326 (osaliselt), 330 (osaliselt), 331 (osaliselt), 334 (osaliselt), 336, 339 (osaliselt), 346, 352, 355, 373 ja 374 (osaliselt), 381, 382 (osaliselt), 395 ja 402.
228
Hageja argumendid ei sea seda järeldust kahtluse alla.
229
Esiteks leiab hageja, et kauaaegne tutvus isikuga, kellega kohtuti, ei ole ilmselgelt piisav selleks, et pidada seda kohtumist ebausutavaks, kuna sellel puudub seos ametikohustuste täitmisega. Hageja sõnul ei keela miski kontrollikoja liikmel kohtuda tuttavate isikutega. Teiseks märgib ta sisuliselt, et 12 aasta jooksul toimunud seitse kohtumist parlamendi fraktsiooni juhi kabineti liikmega sissenõudmistabeli ridadel nr 1, 7 ja 301 nimetatud lähetuste raames ei tõenda ilmselgelt, et mis tahes kohtumine selle isikuga toimus üksnes poliitilistel eesmärkidel ega toimunud seega kontrollikoja liikmena tema ametikohustuste täitmisel.
230
Tõsi, ainuüksi asjaolu, et kohtumine toimus isikuga, kes oli hagejale tuttav, ei tõenda tingimata, et selline kohtumine ei olnud seotud hageja ametikohustuste täitmisega. Samuti on tõsi, et hageja poolt kontrollikoja ametiajal isikuga toimunud kohtumiste arv ei ole iseenesest piisav selleks, et tõendada, et iga kohtumine oli seotud hageja deklareerimata poliitilise tegevusega või ei olnud seotud tema ametikohustustega kontrollikoja liikmena.
231
Eespool punktis 227 nimetatud ridadel nimetatud hageja hüvitamistaotlusi tuleb siiski hinnata nende konkreetses kontekstis.
232
Nimelt on eespool punktides 222–226 tuvastatud, et hageja kontrollikoja ametiaja jooksul toimusid need kohtumised väga sageli ja piiratud arvul isikutega. Piiratud arvul inimestega kohtumiste sagedust tuleb mõista, arvestades Euroopa Kohtu järeldust, et hageja tegeles olulise osa oma kahe ametiaja jooksul kontrollikojas aktiivse poliitilise tegevusega, mida näitas eelkõige otsene ja regulaarne osalemine riigi tasandi erakonna juhtorgani töös, mille kohta Euroopa Kohus järeldas, et selline tegevus oli selgelt kokkusobimatu kontrollikoja liikme ametikohustustega (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punktid 267 ja 270).
233
Neil asjaoludel ei saa asuda seisukohale, et need hageja korduvad kohtumised riiklikul tasandil väga väikese arvu juhtpoliitikutega, kes on kõik sama erakonna liikmed, kuhu hageja kuulus enne kontrollikoja teenistusse asumist, olid kontrollikoja huvides, et tagada tema töö edendamine või tema ametikohustustega seotud teabevahetus. Selline kontrollikoja liikme ülesannete täitmise viis seab nimelt ohtu nende käitumisreeglite järgimise, mis kehtivad kontrollikoja liikmele kui liidu institutsioonis kõrgel ametikohal töötavale isikule. Nagu kohtujurist Hogan selgitas oma ettepanekus kohtuasjas kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2020:1052), peavad kontrollikoja liikmed järgima ELTL artiklites 285 ja 286 sätestatud sõltumatuse, aususe ja diskreetsuse kohustusi, aga ka täitma kõige kõrgemaid erapooletuse ja omakasupüüdmatuse nõudeid. Arvestades, et kontrollikoda on liidu „rahanduse südametunnistus“, lasub kontrollikoja liikmetel sellest tulenevalt ka täielik vastutus selle eest, milleks ja kui läbipaistvalt nad avalikke vahendeid kulutavad (kohtujurist Hogani ettepanek kohtuasjas kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2020:1052, punkt 76).
234
Seega tuleb just seda konteksti arvestades tõdeda, et eespool punktis 227 nimetatud ridadel mainitud asjaomase erakonna juhtpoliitikutega toimunud kohtumistega seotud lähetustel puudub seos hageja ametikohustustega kontrollikoja liikmena, ja seda seetõttu, et hageja ei ole esitanud selgitusi või tõendeid, mis tõendaksid vastupidist.
235
Kontrollikoja teatud etteheited või toimikust ilmselgelt nähtuvad tõendid võimaldavad kinnitada, et selline seos puudub.
236
Esiteks tuleb tõdeda, et eespool punktis 227 nimetatud hageja lähetustest on need, mida on mainitud sissenõudmistabeli ridadel nr 19, 41, 118, 171, 203, 211, 215, 238, 303, 326, 331, 334, 346, 352 ja 402 ja mis toimusid esmaspäeviti, otseselt seotud hageja deklareerimata poliitilise tegevusega ja kokkusobimatud tema ametikohustustega. Nimelt tuvastas OLAF oma juurdluse käigus, et asjaomase erakonna juhatuse iganädalased koosolekud toimusid esmaspäeviti. OLAF märkis samuti, et oli selge, et hageja mandaat asjaomase erakonna hääleõigusliku liikmena nõudis regulaarset osalemist nendel iganädalastel koosolekutel kuni 2008. aasta novembrini. Lisaks nähtub OLAFi aruandest, et hageja hääleõiguseta liikme staatus asjaomases erakonnas alates 2010. aasta aprillist eeldas tema osalemist vähemalt igakuistel koosolekutel, mis toimusid iga kuu esimesel esmaspäeval. Hageja ei ole esitanud tõendeid, mis tõendaksid tema puudumist asjaomase erakonna kohtumistelt esmaspäeviti kõnealuste lähetuste raames.
237
Teiseks, mis puudutab sissenõudmistabeli ridadel nr 19 ja 296 (osaliselt) nimetatud lähetusi, mis on seotud hageja kohtumistega kahe parlamendiliikmega, siis kinnitab kontrollikoda, et nad olid parlamendi arengu- või transpordi- ja turismikomisjoni liikmed. Ta leiab, et nende parlamendiliikmete ametikohustused ei olnud kuidagi seotud hageja ametikohustustega, kelle ülesanne oli oma ametiaja jooksul kontrollikojas auditeerida liidu kulusid välissuhete, laienemise ja humanitaarabi valdkonnas. Lisaks märgib kontrollikoda ühe parlamendiliikme kohta, et ta kuulus varem, kuni 2002. aastani hagejaga samasse erakonda ning et ta oli 2002. aastal lühikese aja jooksul koos hagejaga ühe teise erakonna asutajaliige.
238
Kolmandaks nähtub toimikust, et hageja esitas lähetuskulude hüvitamise taotluse või päevaraha taotluse lähetuste jaoks, mille eesmärk oli suhteliselt lühikese aja jooksul korduvalt kohtuda sama isikuga. Nimelt tihenesid 2015. aastal hageja kohtumised eelkõige kahe poliitikuga, kes olid asjaomase erakonna liikmed, kusjuures neid kohtumisi on nimetatud sissenõudmistabeli ridadel nr 330 (osaliselt), 331 (osaliselt), 334 (osaliselt), 336, 346 ja 355. Kui hagejal paluti kohtuistungil selgitada kohtumiste sagedust nende kahe isikuga, ei esitanud ta selle kohta ühtegi põhjendust. Seega, kuna ta ei ole selgitanud, miks on samal aastal ühe ja sama isikuga vaja mitu protokollilist lähetust, tuleb vastavaid kulusid pidada ilmselgelt nõuetevastasteks ja seega ei ole neil seost hageja ametikohustuste täitmisega.
239
Kokkuvõttes, arvestades eeltoodut ja eespool punktis 232 kirjeldatud konteksti, tuleb asuda seisukohale, et hageja kontrollikoja liikme ametikohustuste täitmisega ei ole seotud lähetusi, mis puudutavad kohtumisi asjaomase erakonna juhtpoliitikutega, kes on asjaomase erakonna liikmed, ja mida on nimetatud eespool punktis 227 nimetatud ridadel. Sellest järeldub, et neid kohtumisi puudutavad lähetuskorraldused, mille andis hageja taotlusel kontrollikoja president, ei saanud tekitada hagejal õiguspärast ootust, et kõnealused lähetused on lubatavad. Järelikult tuleb neljas väide nende lähetuste osas tagasi lükata.
240
Seevastu sissenõudmistabeli ridadel nr 314, 319 ja 320 nimetatud hageja lähetuste kohta tuleb märkida järgmist.
241
Sissenõudmistabeli real nr 314 nimetatud lähetuse kohta nähtub vaidlustatud otsuse osaks olevast sissenõudmistabelist esimesena, et hageja sai Euroopa tasandi erakonnalt ametliku kutse ning puudusid tõendid selle kohta, et see on kontrollikoja tegevusega seotud.
242
Hageja leiab, et käesolev menetlus ei võimalda kontrollikojal vaidlustada seda, mida Euroopa Kohus leidis 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), arvestades talle esitatud toimikut ning seda, mida ta on faktiliselt ja õiguslikult tõendanud (vt eespool punkt 217). Sellega seoses tuleb asuda seisukohale, et ta viitab sisuliselt selles kohtuotsuses Euroopa Kohtu antud hinnangule, mis puudutab sissenõudmistabeli real nr 314 nimetatud õhtusöögiga seotud esinduskulusid.
243
Tuleb märkida, et 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) võttis Euroopa Kohus seisukoha üksnes esinduskulude õiguspärasuse kohta seoses sissenõudmistabeli real nr 314 nimetatud lähetusega, milleks oli õhtusöök Euroopa tasandi erakonda esindava Euroopa Parlamendi liikmega. Ta tõdes nimelt, et kuna kontrollikoda ei ole esitanud täiendavaid põhjendusi või tõendeid eeskirjade eiramise kohta, tuleb parlamendiliikmele saadetud kutsetega seoses kantud esinduskulude hüvitamise taotlusi pidada nõuetekohaseks (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 624).
244
Käesolevas menetluses leiab kontrollikoda, et sissenõudmistabeli real nr 314 nimetatud kohtumisega kaasnenud kulud on nõuetevastased. Ta tuletab sellega seoses meelde, et hageja vastas ühe erakonna kutsele ja teine osa kõnealusest lähetusest seisnes jahipidamise harrastamises Belgias, mille Euroopa Kohus tunnistas 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) nõuetevastaseks. Seetõttu esitab kontrollikoda Üldkohtus uued argumendid võrreldes nendega, mis toetavad Euroopa Kohtu hinnangut selles kohtuotsuses, mida on meenutatud eespool punktis 243.
245
Üldkohus tõdeb, et toimikust nähtub, et isik, kellega kohtuti, oli Euroopa Parlamendi liige ja eelarvekontrollikomisjoni liige. Ühelt poolt ei väida kontrollikoda käesolevas menetluses, et see isik oli asjaomase erakonna liige või et hageja oleks vastanud selle erakonna kutsele. Teiselt poolt, mis puudutab kontrollikoja väidet, et Euroopa Kohus pidas jahipidamise harrastamist nõuetevastaseks, siis tuleb märkida, et 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) tunnistas Euroopa Kohus nõuetevastaseks hageja lähetused, mis on seotud Belgias jahipidamises osalemise kutsetega, mis on märgitud sissenõudmistabeli ridadel nr 315 ja 371. Need lähetused ei ole aga kuidagi seotud hageja õhtusöögiga parlamendiliikmega, mis on toodud sissenõudmistabeli real nr 314. Esiteks nähtub toimikust, et see õhtusöök toimus Brüsselis samal päeval kui real nr 315 nimetatud lähetus, mis puudutas jahitegevust Belgias, nimelt 15. oktoobril 2014. Toimikust nähtub siiski, et real nr 315 nimetatud lähetus algas alles kell 23.00 Brüsselist ja sai seega suure tõenäosusega alata alles pärast kõnealust õhtusööki, mis on nimetatud real nr 314. Seega ei tõenda kontrollikoda real nr 314 nimetatud kohtumise päeval jahipidamise harrastamist. Teiseks toimus real nr 371 nimetatud lähetus 16. novembril 2015, see tähendab enam kui aasta pärast real nr 314 nimetatud õhtusööki.
246
Neil asjaoludel on eespool punktis 244 mainitud kontrollikoja täpsustused ebapiisavad selleks, et sissenõudmistabeli real nr 314 nimetatud lähetusele saaks käesolevas menetluses anda teistsuguse hinnangu kui eespool punktis 243 meenutatud hinnang, mille andis Euroopa Kohus 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782). Seetõttu jagab Üldkohus seda hinnangut seoses lähetuskulude ja päevarahadega, mis on toodud sissenõudmistabeli real nr 314, ja seda vaatamata asjaolule, et see hinnang puudutas üksnes esinduskulusid, mis on seotud sellel real nimetatud lähetusega.
247
Järelikult, kuna 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) leidis Euroopa Kohus sisuliselt, et sissenõudmistabeli real nr 314 nimetatud lähetusega seotud esinduskulude hüvitamise taotlust tuleb pidada nõuetekohaseks (vt eespool punkt 243), tuleb järeldada, et hageja taotlusel kontrollikoja presidendi poolt selle lähetuse kohta antud lähetuskorraldus võis tekitada hageja õiguspärase ootuse, et see lähetus on nõuetekohane. Järelikult tuleb vaidlustatud otsus tühistada osas, mis puudutab sissenõudmistabeli real nr 314 nimetatud lähetust summas 96,60 eurot.
248
Teisena, mis puudutab sissenõudmistabeli ridadel nr 319 ja 320 nimetatud kohtumist Belgia ministri kabineti liikmega, siis selle lähetusega seotud kulude nõuetevastasusele vastuvaidlemiseks viitab hageja sisuliselt Euroopa Kohtu hinnangule 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) (vt eespool punkt 217).
249
Kohtumise nõuetevastasuse põhjendamiseks märgib kontrollikoda, et tegemist on kohtumisega Belgia transpordiministriga, mis ei ole seotud hageja ametikohustustega kontrollikoja liikmena, kes vastutab liidu välissuhete, laienemise ja humanitaarabiga seotud kulude auditeerimise eest.
250
Euroopa Kohus tuvastas 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), et kontrollikoda ei kirjeldanud isikut, kellega kohtuti, asjaomasesse erakonda kuuluvana ja et kontrollikoda leidis, et see lähetus peab olema seotud poliitilise või eraviisilise tegevusega, kuna see on seotud transpordivaldkonnaga. Euroopa Kohus leidis, et see asjaolu ei olnud piisav, et tõendada nimetatud lähetuse ilmselget nõuetevastasust (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 470).
251
Arvestades eespool punktis 205 tuvastatut, tuleb olukorras, kus on tegemist samade asjaolude ja tõenditega, mis esitati menetluses, milles tehti 30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), ja käesolevas menetluses, korrata Euroopa Kohtu hinnangut sissenõudmistabeli ridadel nr 319 ja 320 nimetatud lähetuse kohta. Seega, kuna Euroopa Kohtus ei tõendatud, et nimetatud lähetus oli ilmselgelt nõuetevastane (vt eespool punkt 250), ja kuna kontrollikoda ei väida, et tegemist oli pettusega või et puudus oluline teave, tuleb asuda seisukohale, et hageja taotlusel kontrollikoja presidendi antud lähetuskorraldus võis tekitada hagejas õiguspärase ootuse, et asjaomane lähetus on nõuetekohane. Järelikult tuleb vaidlustatud otsus tühistada osas, mis puudutab sissenõudmistabeli ridadel nr 319 ja 320 nimetatud lähetust summas 96,60 eurot.
ii) Muud lähetused
252
Eespool punktis 184 nimetatud sissenõudmistabeli ridadel nimetatud hüvitamistaotluste hulgas olid muud taotlused, mille tulemusel hüvitati lähetuskulud või maksti päevaraha, mida kontrollikoda ei pidanud hageja kui kontrollikoja liikme ametikohustuste täitmisega seotuks, seotud hageja tegevusega, mida on nimetatud sissenõudmistabeli ridadel nr 47, 56, 57, 63, 103, 128, 137, 138, 143, 155 (osaliselt), 157, 161, 196, 199, 210, 237, 277, 284, 290, 293 ja 294, 310 (osaliselt), 330 (osaliselt), 331 (osaliselt), 334 (osaliselt), 335, 339 (osaliselt), 347, 373 ja 374 (osaliselt), 382, 391, 411 ja 412.
253
Nagu lähetuste puhul, mis puudutavad kohtumisi juhtpoliitikute ja nende kabinettide liikmetega (vt eespool punkt 216), nähtub vaidlustatud otsusest, et kontrollikoda ei nõustu hageja lähetuskulude või päevarahadega, mis on seotud eespool punktis 252 nimetatud ridadel toodud hüvitamistaotlustega, leides sisuliselt, et need ei ole seotud hageja ametikohustustega kontrollikoja liikmena.
254
Hageja leiab, et eespool punktis 252 nimetatud ridadel toodud lähetused on seotud tema ametikohustustega kontrollikoja liikmena. Sellega seoses viitab ta sisuliselt Euroopa Kohtu hinnangule 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), märkides, et seda tuleb käesolevas menetluses arvesse võtta. Ta tuletab meelde, et kontrollikoda ei saa käesolevas asjas vaielda vastu sellele, mida Euroopa Kohus leidis selles kohtuotsuses, arvestades talle esitatud toimikut ning seda, mida Euroopa Kohus faktiliselt ja õiguslikult tuvastas.
255
Mis esimesena puudutab osaliselt sissenõudmistabeli ridadel nr 330, 331 ja 334 nimetatud lähetusi, siis tuleb tõdeda, et Euroopa Kohus ei võtnud 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) seisukohta küsimuses, kas hageja osalemine ühe Flaami poliitilise ühenduse uusaastavastuvõtul (rida nr 330, osaliselt), dokumendi esitlemisel parlamendi eelarvekontrollikomisjonile (COCOBU) (rida nr 331, osaliselt) ning kohtumine Belgia suursaadikuga Kuubal (rida nr 334, osaliselt), olid nõuetekohased.
256
Ridadel nr 330 ja 331 nimetatud tegevuste kohta märgib kontrollikoda, et hageja osalemisele Flaami poliitilise ühenduse uusaastavastuvõtul ja dokumendi esitlemisel COCOBU-le järgnes kohtumine asjaomase erakonna liikmega. Real nr 334 nimetatud tegevuse kohta märgib kontrollikoda, et hageja kalendermärkmikus ei ole mainitud ühtegi kohtumist Belgia suursaadikuga Kuubal ning igal juhul ei saanud see võimalik kohtumine olla seotud tema ametikohustustega kontrollikoja liikmena, kuna kontrollikojal ei olnud kavandatud auditimissiooni Kuubale.
257
Hageja ei esita kontrollikoja nende väidete kohta ühtegi seisukohta, kuigi tema ülesanne on käesolevas menetluses tõendada (vt eespool punkt 193), et kõnealuste lähetuskulude katmine liidu eelarvest oli põhjendatud ja et vaidlustatud otsus on õigusvastane, kuna selles asuti seisukohale, et need kulud on makstud alusetult.
258
Neil asjaoludel tuleb asuda seisukohale, et sissenõudmistabeli ridadel nr 330, 331 ja 334 osaliselt osutatud lähetustel ei ole seost hageja ametikohustuste täitmisega kontrollikoja liikmena. Sellest järeldub, et neid lähetusi puudutavad lähetuskorraldused, mille andis hageja taotlusel kontrollikoja president, ei saanud olla aluseks tema õiguspärasele ootusele, et kõnealused lähetused on lubatavad. Järelikult tuleb neljas väide nende lähetuste osas tagasi lükata.
259
Mis teisena puudutab sissenõudmistabeli ridadel nr 293 ja 294 nimetatud lähetust, siis leidis Euroopa Kohus 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), et kontrollikoja etteheited selle lähetuse kohta tuleb tagasi lükata, kuna kontrollikoja poolt hagejale süüks pandud eeskirjade eiramist võib pidada tema vabandatavaks eksimuseks. Euroopa Kohus leidis, et isegi kui kontrollikoja väide, et see lähetus toimus hoolimata seda õigustanud kohtumise tühistamisest, näis olevat põhjendatud, ei olnud hageja kalendermärkmikus olevat märget arvestades tõendatud, et tegemist oli pettusega, kuna selle lähetuse jaoks algul kavandatud ajal oli toimunud lõunasöök, mis oli kontrollikojale teatavaks tehtud (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 579).
260
Käesolevas asjas meenutab kontrollikoda, et sissenõudmistabeli ridadel nr 293 ja 294 nimetatud lähetusega seotud koosolek tühistati ning et selle asemel pakkus hageja kolmele asjaomase erakonna liikmele lõunasööki.
261
Võttes arvesse hageja suhteid asjaomase erakonna juhtpoliitikutega, kes on asjaomase erakonna liikmed ja mille kohta Üldkohus leidis, et neil puudub seos hageja ametikohustustega kontrollikoja liikmena (vt punktid 232–234 ja 239 eespool), tuleb sissenõudmistabeli ridadel nr 293 ja 294 nimetatud lähetuse suhtes kohaldada sama järeldust, mis on esitatud eespool punktis 227.
262
Järelikult tuleb asuda seisukohale, et hageja suhete kontekst asjaomase erakonna liikmetega on oluline teave, millest kontrollikoja president ei saanud teada ajal, mil ta kiitis asjaomaste lähetuskulude hüvitamise ja päevaraha taotluse heaks. Sellise olulise teabe esitamata jätmist arvestades ei saa hageja tugineda õiguspärasele ootusele lähetuskorralduse osas, mis on ette nähtud tühistatud koosoleku jaoks ja asendatud lõunasöögiga asjaomase erakonna kolme liikmega. Järelikult tuleb neljas väide tagasi lükata osas, mis puudutab sissenõudmistabeli ridadel nr 293 ja 294 nimetatud lähetust.
263
Kolmandana, Euroopa Kohus 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) leidis sisuliselt, et valdavat enamikku eespool punktis 252 nimetatud ridadel, nimelt sissenõudmistabeli ridadel nr 56, 57, 63, 128, 137, 138, 143, 155 (osaliselt), 196, 199, 277, 284, 290, 310 (osaliselt), 335, 339 (osaliselt), 347, 373 ja 374 (osaliselt), 382, 391, 411 ja 412 nimetatud hüvitamistaotlustest ei saa pidada hageja ametikohustuste suhtes kontrollikoja liikmena ilmselgelt nõuetevastasteks (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punktid 498–501, 515, 534–536, 558, 559, 561–563, 567–576 ja 579).
264
Käesolevas asjas viitab hageja sisuliselt hinnangule, mille Euroopa Kohus andis 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) küsimusele, kas eespool punktis 263 nimetatud ridadel osutatud lähetustaotlustega seotud lähetuskorraldused võisid olla aluseks tema õiguspärasele ootusele, et asjaomased lähetused on õiguspärased. Seega tuleb kohaldada sama arutluskäiku, mis on esitatud eespool punktis 220. Järelikult tuleb analüüsida, kas kontrollikoda esitab nende taotluste kohta Euroopa Kohtus esitatutega võrreldes uusi täpsustusi ja argumente, ning jaatava vastuse korral hinnata, kas neid asjaolusid arvestades tuleb neile taotlustele anda käesolevas asjas teistsugune hinnang kui see, mille andis Euroopa Kohus 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) (vt eespool punkt 205).
– Sissenõudmistabeli ridadel nr 56, 138, 196, 284 ja 382 nimetatud lähetused
265
Hageja kohtumiste kohta diplomaatide ja ettevõtjatega, mida on nimetatud sissenõudmistabeli ridadel nr 56, 138, 196, 284 ja 382, leidis Euroopa Kohus 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), et kontrollikoda, kellel lasub tõendamiskoormis, ei ole õiguslikult piisavalt tõendanud, et lähetused, mille käigus need kulud tekkisid, olid eraviisilised. Euroopa Kohus leidis, et need lähetused, mis on seotud diplomaatide ja ettevõtjatega kohtumistega, võivad põhimõtteliselt olla seotud välissuhete eest vastutavasse kolleegiumisse kuuluva kontrollikoja liikme ametikohustustega (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punktid 569–575).
266
Mis puudutab sissenõudmistabeli ridadel nr 138, 196 ja 382 nimetatud lähetusi, mille eesmärk oli võimaldada Flandria ettevõtjatel kohtuda välismaal töötavate Belgia diplomaatidega, siis leidis Euroopa Kohus 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), et sellised kohtumised võivad anda võimaluse vahetada arvamusi kontrollikoda puudutavates küsimustes ning tutvustada ja edendada kontrollikoja tööd kõrgete riigiametnike juures. Euroopa Kohtu hinnangul ole asjaolu, et neid kohtumisi korraldas organisatsioon, mille eesmärk on Flandria huvide edendamine Brüsselis, piisav selleks, et tuvastada kõnealuste lähetuste nõuetevastasus (vt selle kohta 30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 573).
267
Nagu on tõdetud eespool punktis 116, on vaidlustatud otsuse osaks olevas sissenõudmistabelis OLAFi aruandele, eelkõige selle lehekülgedele 5, 18, 29 ja 37 viidates märgitud, et sissenõudmistabeli ridadel nr 138 ja 196 nimetatud hüvitamistaotlused viitavad sellise ringi ametlikele kutsetele, mille eesmärk oli tugevdada Flandria ettevõtjate kohalolekut Brüsselis ja mis korraldas kohtumisi, et võimaldada Flandria ettevõtjatel kohtuda välismaal töötavate Belgia diplomaatidega, ning et need ei olnud seotud hageja ametikohustustega kontrollikoja liikmena. Sama järeldus kehtib ka sissenõudmistabeli real nr 382 nimetatud hüvitamistaotluse kohta.
268
Käesolevas menetluses meenutab kontrollikoda sissenõudmistabeli ridadel nr 138, 196 ja 382 nimetatud tegevuse eesmärki, nagu on meenutatud eespool punktis 267. Lisaks väidab ta, et Euroopa Kohtu järeldus, mida on täpsustatud eespool punktis 266 ja mille kohaselt peab selline tegevus kujutama endast võimalust vahetada arvamusi kontrollikoja huve puudutavates küsimustes ning tutvustada ja edendada kontrollikoja tööd kõrgete riigiametnike juures, on kohaldatav kontrollikoja liikme mis tahes kohtumisele mõne isikuga väljaspool kontrollikoda.
269
Sellega seoses ei ole selline argument iseenesest piisav selleks, et lükata ümber see, mille Euroopa Kohus tuvastas 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), see tähendab ühelt poolt, et vaidlust ei ole selles, et igal aastal Brüsselis toimunud „diplomaatilisel õhtusöögil“ osales suur hulk Belgia diplomaate, ja teiselt poolt võib kohtumisi diplomaatidega põhimõtteliselt seostada kontrollikoja liikme ametikohustustega liidu välissuhete eest vastutavas kolleegiumis (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punktid 569 ja 573).
270
Järelikult, mis puudutab sissenõudmistabeli ridadel nr 138, 196 ja 382 nimetatud lähetusi, siis tuleb käesolevas asjas üle võtta hinnang, mille andis Euroopa Kohus selle kohta 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), mida on meenutatud eespool punktides 265, 266 ja 269, ning asuda seisukohale, et need ei ole põhimõtteliselt nõuetevastased.
271
Seevastu ei ole see nii sissenõudmistabeli ridadel nr 56 ja 284 nimetatud lähetuste puhul.
272
Sissenõudmistabeli real nr 56 nimetatud lähetuse kohta, mis puudutas 6. juulil 2009 toimunud töölõunat Venemaa Föderatsiooni diplomaadiga, mis vastavalt kontrollikoja selgitustele vaidlustatud otsuse osaks olevas sissenõudmistabelis oli seotud teenega kolmandatele isikutele, kes soovisid selles riigis last adopteerida, leidis Euroopa Kohus, et kontrollikoja esitatud dokumendid, mis on selle lähetuse kuupäevast mitu kuud hilisemad ja mis ei viita sellele lõunasöögile ega ühelegi varem aset leidnud asjaolule, ei võimalda kindlalt tuvastada, et sellel lähetusel oli hageja ametikohustustega seostamatu eesmärk (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punktid 570 ja 571).
273
Käesolevas menetluses viitab kontrollikoda toimikule, mis sisaldab väljavõtet OLAFi aruandest selle kohtumise kohta Venemaa Föderatsiooni diplomaadiga. Nagu on tõdetud eespool punktis 122, pidas OLAF oma juurdluse käigus seda kohtumist eraviisiliseks. Ta tuvastas, et hageja kohtus diplomaadiga küsimuses, mis oli seotud Vene lapse lapsendamisega Belgia perekonna poolt. OLAFi aruande kohaselt viitas üks märkus hageja digitaalses kalendris lapsendamistoimikus esinenud raskustele ning konsul oli valmis andma abi vajalike formaalsuste täitmisel ja tekkinud probleemi lahendamisel. Lisaks märkis OLAF, et hageja kohtus sama diplomaatiga uuesti 22. juunil ja 6. juulil 2009 ning et lähetuskorraldustes oli märge „kohtumine [diplomaadiga]“, ilma et oleks mainitud nende koosolekute tegelikku eesmärki.
274
Kontrollikoda väidab samuti, et selle kohtumise eesmärk oli lihtsustada Venemaa kodanikust lapse lapsendamise menetlust Belgia kodanikust paari jaoks, mis näitab, et see oli eraviisiline. Ta viitab selle lähetuse kontekstile, märkides, et sellele eelnes teine „hüvitisevaba“ lähetus, mis toimus kaks nädalat varem, 22. juunil 2009, ning sellele järgnes 30. novembril 2009 veel üks kokkupuude. Kontrollikoja sõnul annab asjaolu, et hageja ei taotlenud nende kahe kokkupuute jaoks hüvitistega lähetuse korraldust, tunnistust sellest, et need puudutasid kõnealuse paari era- ja perekonnaelu.
275
Tuleb asuda seisukohale, et kontrollikoja esitatud täpsustusi arvestades on kaheldav, kas see lähetus oli nõuetekohane. Kontrollikoda tugineb eelkõige hageja ja Venemaa Föderatsiooni sama diplomaadi kohtumiste sagedusele väga lühikesel ajavahemikul, ilma lisakohtumisteta varasematel ja järgnevatel aastatel, koos e-kirjavahetusega sama perioodi kohta, mis on seotud konkreetse lapsendamismenetlusega tema sõpradest paari huvides, et asuda seisukohale, et esineb kahtlus, kas kõnealune lähetus on nõuetekohane.
276
Järelikult, kui on kahtlus, kas hagejale hüvitatud summad on õiguspärased, lasub tõendamiskoormis hagejal, et tõendada, et ta kandis kõnealused kulud kohaldatavaid eeskirju järgides (vt eespool punkt 193). Hageja ei ole käesolevas asjas siiski esitanud uusi asjaolusid, mis võiksid selle kahtluse ümber lükata.
277
Mis puudutab sissenõudmistabeli real nr 284 nimetatud lähetust, mis puudutas lõunasööki Belgia Kuningriigi suursaadikuga Prantsusmaal, siis esineb kontrollikoja esitatud täpsustusi arvestades kahtlus ka selle lähetuse nõuetekohasuses. Nimetatud lähetuse kohta tõdes Euroopa Kohus 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), et asjaolu, et lõunasöök oli eraviisiline, kuna kontrollikoda tugines selle suursaadiku ja hageja vahelisele sõprussuhtele ja teiste külaliste identiteedile, ei ole tõendatud, kuna puuduvad igasugused tõendid, mis annaksid Euroopa Kohtule teavet selle lõunasöögi eesmärgi kohta, ja kuigi ainuüksi sellise suhte olemasolu ei ole igal juhul piisav, et välistada, et sellel lõunasöögil võis olla ametialane mõõde (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 575).
278
Käesolevas menetluses ei esita hageja ühtegi uut asjaolu. Kontrollikoda omakorda selgitab erinevas sõnastuses uuesti, et sissenõudmistabeli real nr 284 nimetatud lähetus oli eraviisiline. Ta täpsustab, et tegemist oli kutsega, mille saatis Belgia Kuningriigi suursaadik Prantsusmaal viiele isikule, kelle hulgas oli ka hageja ja tema abikaasa, üheks nädalavahetuseks oma residentsis Pariisis veinide degusteerimiseks. Ta märgib, et selle lähetuse raames maksis hageja lõunasöögi eest ja korraldas lillebuketi kohaletoimetamise kõigi külaliste nimel. Ta rõhutab, et tõendid näitavad, et ta taotles ja sai kontrollikojalt ka ametlikuks kingituseks suursaadikule ja tema abikaasale lipsu ja kaelaräti.
279
Kontrollikoda põhjendab veel seda, et sissenõudmistabeli real nr 284 nimetatud lähetus oli eraviisiline, viidates tegevusele, mida oli hageja varem teinud koos sama isikuga ja mida Euroopa Kohus pidas 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) nõuetevastaseks. Lisaks viitab kontrollikoda toimiku materjalidele, mis sisaldavad muu hulgas väljavõtet OLAFi aruandest, mis on seotud „[e]raviisiliste viisakusvisiitidega ärimeeste ja tuttavate juurde“.
280
Kontrollikoja esitatud täpsustused on usutavad. Tegemist oli kohtumisega, mis toimus väga lühikese aja jooksul identsel kutsel samade isikutega, kelle puhul leidis Euroopa Kohus 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) sissenõudmistabeli real nr 268 märgitud kohtumise kohta, et see oli nõuetevastane, kuna see puudutas õhtusööki, mis korraldati restoranis viinamarjaistanduse naabruses, ja mitmest e-kirjast nähtus, et hageja ja tema kutsutud isiku sellesse piirkonda sõidu eesmärk oli külastada seda viinamarjaistandust (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 659). Need asjaolud võimaldavad järeldada, et sissenõudmistabeli real nr 284 nimetatud lähetuse nõuetekohasuses esineb kahtlusi.
281
Kuna hageja ei ole käesoleval juhul suutnud tõendada, et sissenõudmistabeli ridadel nr 56 ja 284 nimetatud lähetused toimusid ametialastel eesmärkidel, kuna esineb endiselt kahtlus nende lähetuste nõuetekohasuses, tuleb asuda seisukohale, et neil ridadel nimetatud kohtumised ei ole seotud hageja kontrollikoja liikme ametikohustuste täitmisega ja on seega nõuetevastased. Sellest järeldub, et neid kohtumisi puudutavad lähetuskorraldused, mille andis hageja taotlusel kontrollikoja president, ei saanud tekitada hagejal õiguspärast ootust, et kõnealused lähetused on lubatavad. Järelikult tuleb neljas väide tagasi lükata osas, mis puudutab ridadel nr 56 ja 284 nimetatud lähetuskulusid.
– Sissenõudmistabeli ridadel nr 57 ja 391 nimetatud lähetused
282
Lähetuskorralduste kohta seoses hageja kohtumistega komisjoni liikmega, millele on viidatud sissenõudmistabeli ridadel nr 57 ja 391, leidis Euroopa Kohus 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), et kontrollikoja esitatud tõendid ei olnud piisavad, et tõendada nõuetevastasust, mida kontrollikoda nende kahe lähetuse puhul väitis. Euroopa Kohus tõdes, et vaidlust ei ole selles, et sellist koosolekut võib põhimõtteliselt seostada kontrollikoja liikme ametikohustuste täitmisega (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 561).
283
Mis puudutab sissenõudmistabeli real nr 57 nimetatud lähetust, siis märkis Euroopa Kohus, et kontrollikoja väide, et see lähetus oli tegelikult seotud muusikafestivali korraldamisega hageja isiklikes huvides, ei ole põhjendatud. Euroopa Kohus selgitas, et see lähetus toimus 13. juulil 2009, samas kui kontrollikoja esitatud festivaliga seotud e-kirjad puudutasid 2011. aasta toetust ning pärinevad 2011. aasta septembrist ja oktoobrist. Lisaks leidis Euroopa Kohus, et nimetatud lähetuse ja toetuse vaheline seos näib seda vähem usutav, et asjaomane komisjoni liige tegeles kultuuriga alles alates 10. veebruarist 2010 (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punktid 562 ja 563).
284
Käesolevas menetluses viitab kontrollikoda toimiku dokumentidele, mis sisaldavad eelkõige OLAFi aruande väljavõtet, millest nähtub, et sissenõudmistabeli real nr 57 nimetatud kohtumine komisjoni liikmega oli seotud Euroopa noorte muusikafestivaliga. Ta leiab, et see suhe võimaldas hagejal kaks aastat hiljem isiklikult sekkuda, et taotleda toetust selles omavalitsusüksuses tegutsevale ühingule, mis ühines 2019. aastal hageja kodukoha omavalitsusüksusega, kus ta oli linnapea ja mis korraldas Euroopa noortele muusikafestivali. Euroopa Kohus on neid asjaolusid juba analüüsinud 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), nagu näitab eespool punkt 283.
285
Lisaks väidab kontrollikoda, et sissenõudmistabeli real nr 57 nimetatud lähetus on nõuetevastane, kuna puudub seos ühelt poolt hageja auditiülesannete ja teiselt poolt ülesannete vahel, mis olid kõnealusel komisjoni liikmel, kes asjaolude asetleidmise ajal vastutas tervishoiuvaldkonna eest.
286
Kuid isegi kui võiks asuda seisukohale, et välissuhteid, laienemist ja humanitaarabi puudutavad küsimused, mille eest hageja oli oma ametiaja jooksul otseselt vastutav (vt eespool punkt 32), ei saa seostada tervishoiuvaldkonnaga, on siiski ainuüksi see asjaolu iseenesest ebapiisav, arvestades kõnealuste asjaolude ajalist vahet ja konkreetsete tõendite puudumist, et sissenõudmistabeli real nr 57 nimetatud lähetus võiks käesolevas menetluses saada teistsuguse hinnangu kui see, mille Euroopa Kohus andis 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), mida on meenutatud eespool punktides 282 ja 283, mistõttu tuleb asuda seisukohale, et sissenõudmistabeli real nr 57 nimetatud lähetus ei ole nõuetevastane.
287
Sissenõudmistabeli real nr 391 nimetatud lähetuse kohta leidis Euroopa Kohus 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), et kontrollikoda ei esitanud ühtegi konkreetset tõendit, mis kinnitaks väidet, et see lähetus puudutas „eraviisilist lõunasööki“. Euroopa Kohtu sõnul ei võimalda asjaolu – mida pealegi ei ole tõendatud –, et komisjoni asjaomane liige on hageja jahipartner, iseenesest tõendada, et kõnealune lõunasöök oli eraviisiline. Lisaks ei tõenda asjaolu, et Euroopa maaomanike ja kinnisvara haldajate organisatsiooni juht osales samuti sellel lõunasöögil, kontrollikoja seisukoha põhjendatust, seda enam, et vaidlust ei ole selles, et sellele komisjoni asukohas toimunud lõunasöögile kutsutute nimekirja ei koostanud hageja (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punktid 564 ja 565).
288
Käesolevas asjas tugineb kontrollikoda kaudsete tõendite kogumile, millega saab tõendada, et sissenõudmistabeli real nr 391 nimetatud kohtumine oli eraviisiline, võttes arvesse kahe abikaasa kohalviibimist, mis võib olla vastuolus ametialaseks aruteluks ette nähtud konfidentsiaalsusega, sama viie isikuga veel muid kohtumisi, mida Euroopa Kohus pidas 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) eraviisiliseks, ning kohtumisel osalenud komisjoni liikme ja hageja tõendatud ühist huvi jahipidamise vastu.
289
Kõigepealt, mis puudutab kõnealuse kohtumise eraviisilisust, mille OLAF oma aruandes tuvastas, ning asjaolu, et asjaomasel komisjoni liikmel ja hagejal on ühine huvi jahipidamise vastu, siis analüüsis Euroopa Kohus neid väiteid juba 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), nagu nähtub eespool punktist 287.
290
Seejärel, mis puudutab kahe abikaasa kohalviibimist, siis tuletas Euroopa Kohus 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) meelde, et 22. aprilli 2004. aasta teatises oli sõnaselgelt ette nähtud, et kontrollikoja liikmete abikaasasid ja partnereid ning nende külalisi võib kutsuda osalema üritustel, mille puhul kantakse esindus- ja vastuvõtukulud (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 611).
291
Mis puudutab lõpuks muid kohtumisi viie isikuga, mida Euroopa Kohus pidas 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) eraviisiliseks, siis viitab kontrollikoda sissenõudmistabeli real nr 376 nimetatud tegevusele. Sellega esitab ta uue argumendi võrreldes nendega, mida Euroopa Kohus analüüsis selles kohtuotsuses ja mis on esitatud eespool punktis 287.
292
Sellega seoses piisab siiski, kui märkida, et sissenõudmistabeli real nr 376 nimetatud tegevus hõlmas isikuid, kes kõik ei viibinud kõnealusel lõunasöögil seoses sissenõudmistabeli real nr 391 nimetatud tegevusega.
293
Järelikult on kontrollikoja esitatud uued selgitused, mida on mainitud eespool punktis 291, ebapiisavad selleks, et sissenõudmistabeli real nr 391 nimetatud lähetusele saaks anda teistsuguse hinnangu kui see, mille Euroopa Kohus andis 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) ning mida on meenutatud eespool punktides 282, 287, 290 ja 292, mistõttu tuleb käesolevas menetluses seda lähetust pidada õiguspäraseks.
– Sissenõudmistabeli ridadel nr 137, 143, 155 (osaliselt) ja 290 nimetatud lähetused
294
Sissenõudmistabeli ridadel nr 137, 143, 155 (osaliselt) ja 290 nimetatud lähetuste kohta, mis puudutavad hageja kohtumisi Belgia ettevõtjate liidu presidendiga ja tema osalemist selle ühenduse korraldatud foorumitel, tõdes Euroopa Kohus 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), et üleriigilise ulatusega ettevõtjate ühendustele omistatud oluline roll tähendab, et neid lähetusi ei saa pidada ilmselgelt nõuetevastasteks (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 515).
295
Käesolevas menetluses viitab kontrollikoda toimiku materjalidele, mis sisaldavad eelkõige OLAFi aruande väljavõtet, millest nähtub, et enamik neist suhetest puudutas kohalikke asutusi, nagu hageja päritolupiirkonna kaubandus-tööstuskoda, hageja päritolukoha tööstuskontsern ja kohalike tööandjate ühendus, mille tegevusulatus piirdus hageja päritolupiirkonnaga (vt ka eespool punkt 116). Sellega seoses tuleb tõdeda, et seda OLAFi aruande väljavõtet analüüsis Euroopa Kohus menetluses, milles tehti 30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), ning et sissenõudmistabeli ridadel nr 137, 143, 155 (osaliselt) ja 290 nimetatud lähetused ei puudutanud kohtumisi hageja päritolupiirkonna kohalike asutustega, vaid Belgia ettevõtjate liiduga, millel oli üleriigiline ulatus.
296
Mis puudutab hageja kohtumisi Belgia ettevõtjate liidu presidendiga, mis on toodud sissenõudmistabeli ridadel nr 137 ja 143, siis täpsustab kontrollikoda käesolevas kohtuasjas, et need ei ole ilmselgelt kontrollikoja tegevusega seotud kahel põhjusel. Esiteks toimusid need vaid neljanädalase ajavahega, üks 24. jaanuaril 2011 ja teine 21. veebruaril 2011. Teiseks on tegemist ajavahemikuga, mille jooksul kohtumisel osalenud isik lahkus selle liidu juhatusest. Kontrollikoda täpsustab, et 2011. aasta jaanuari lõpus anti ajakirjanduses teada, et see isik asendatakse teise isikuga.
297
Arvestades eespool punktis 294 täpsustatud Euroopa Kohtu järeldust, ei ole need kaks põhjust siiski piisavad, et tekitada kahtlusi, et kõnealused kohtumised võisid olla eraviisilised ning et sissenõudmistabeli ridadel nr 137 ja 143 nimetatud lähetustele võiks käesolevas menetluses anda teistsuguse hinnangu kui Euroopa Kohtu hinnang 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782).
298
Mis puudutab sissenõudmistabeli ridadel nr 155 (osaliselt) ja 290 nimetatud lähetusi, siis leiab kontrollikoda, et lähetuskorraldust ja sellega seotud kulude hüvitamist saab põhjendada üksnes tegevusega teenistuse huvides. Tema sõnul ei vasta asutuste piirkondliku või riigisisese ulatuse alusel eristamine, mida tegi Euroopa Kohus 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), sellele nõudele. Täpsemalt märgib kontrollikoda real nr 155 nimetatud lähetuse tegevuse kohta, et tegemist on lobitegevusega, mis ei saa teenida kontrollikoja kui liidu välisaudiitori huve ja tegevust. Ta lisab samuti, et hageja ei osalenud selles osalisena.
299
Tuleb tõdeda, et 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) ei tunnistanud Euroopa Kohus mitte ainult üleriigilise ulatusega ettevõtjate ühenduste olulist rolli. Ta märkis samuti, et kodanikuühiskonda esindavad organid võivad väljendada institutsioonide toimimise kohta seisukohti, mida kontrollikoda võib nende tegevuse kohta aruannete koostamisel arvesse võtta (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 504). Sellest järeldub, et ei ole välistatud, et osalemine Belgia ettevõtjate liidu korraldatud foorumitel võib teenida kontrollikoja huve ja tegevust. Seda järeldust ei sea kahtluse alla asjaolu, et hageja ei osalenud osalisena. Kodanikuühiskonda esindavate organisatsioonide väljendatud seisukohtade arvesse võtmine võib esineda mitmes vormis, nii aktiivses kui ka passiivses vormis.
300
Järelikult on eespool punktis 298 nimetatud argumendid ebapiisavad selleks, et sissenõudmistabeli ridadel nr 155 (osaliselt) ja 290 nimetatud lähetustele saaks käesolevas menetluses anda teistsuguse hinnangu kui see, mille andis Euroopa Kohus 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) ning mida on meenutatud eespool punktides 294 ja 299. Neil asjaoludel tuleb asuda seisukohale, et nendel ridadel nimetatud lähetused ei ole nõuetevastased.
– Sissenõudmistabeli ridadel nr 47, 103, 157, 161, 199, 210, 237, 277, 339 (osaliselt) ning 373 ja 374 (osaliselt) nimetatud lähetused
301
Sissenõudmistabeli ridadel nr 47, 103, 157, 161, 199, 210, 237, 277, 339 (osaliselt) ja 373 ja 374 (osaliselt) nimetatud lähetust kohta, mis puudutavad kohtumisi rahvusvahelise audiitorühingu juhiga, märkis Euroopa Kohus 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), et ei saa asuda seisukohale, et lähetused, mis on mõeldud rahvusvaheliste audiitorbüroode juhtidega suhtlemiseks, on ilmselgelt nõuetevastased (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 494). Vastuseks kontrollikoja argumendile, et need kontaktid peavad olema reguleeritud riigihangetega või olema seotud koolitustegevusega, tõdes Euroopa Kohus, et selliseid põhimõtteid ei ole kontrollikoja viidatud sise-eeskirjades ette nähtud, ning need ei vasta tema praktikale, nagu see tuleneb hageja lähetuskorraldustest (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 497).
302
Mis puudutab täpsemalt sissenõudmistabeli real nr 199 nimetatud lähetust, mille kohta kontrollikoda väitis, et selle tegelik eesmärk oli arutada tööpakkumist, mis võib huvitada hageja last, siis leidis Euroopa Kohus, et kontrollikoja esitatud dokumendid ei võimalda õiguslikult piisavalt tõendada, et see kohtumine korraldati sel eesmärgil või et see puudutas peamiselt hageja perekondlikke huve, ega seega tuvastada selle lähetuse ilmselget nõuetevastasust. Euroopa Kohus tunnistas, et kontrollikoja edastatud e-kirjadest nähtub tõepoolest, et isik, kellega lähetuse ajal kohtuti, sai pärast vestlust hagejaga viimase ühe lapse elulookirjelduse ja andis teada selle lapse jaoks potentsiaalsetest tööväljavaadetest. Hageja esitatud põhjendus, et töölõunaga võib kaasneda mitteametlikum arutelu, mis puudutas muu hulgas külaliste perekondlikku olukorda, mis võib neid e-kirju selgitada, ei tundu siiski olevat ebausutav (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punktid 500 ja 501).
303
Käesolevas menetluses tuletab kontrollikoda meelde, et kontakte rahvusvaheliste eraõiguslike audiitorbüroodega tuleb reguleerida samamoodi nagu kõiki kontakte eraõiguslike ettevõtjatega riigihankelepingute kaudu. Täpsemalt sissenõudmistabeli real nr 199 nimetatud kohtumise kohta täpsustab ta, et OLAF pidas oma aruandes seda kohtumist eraviisiliseks, kuna sellele järgnes e‑kirjavahetus hageja ja temaga kohtunud isiku vahel, mille käigus viimane sai hageja ühe lapse elulookirjelduse ja tõi välja selle lapse jaoks potentsiaalsed töökohaväljavaated. Nende argumentidega ei lisa kontrollikoda käesolevas menetluses midagi uut võrreldes argumentidega, mille ta esitas Euroopa Kohtus kohtuasjas, milles tehti 30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), mis on ära toodud eespool punktides 301 ja 302.
304
Nagu on aga täpsustatud eespool punktides 301 ja 302, leidis Euroopa Kohus 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), et kontrollikoja esitatud dokumendid ei võimalda õiguslikult piisavalt tõendada, et real nr 199 nimetatud kohtumine korraldati eraotstarbel ja see puudutas peamiselt hageja perekondlikke huve, samas ei saa asuda seisukohale, et lähetused, mis olid mõeldud rahvusvaheliste audiitorbüroode juhtidega vahetamiseks, olid ilmselgelt nõuetevastased.
305
Järelikult on eespool punktis 303 nimetatud argumendid ebapiisavad selleks, et sissenõudmistabeli ridadel nr 47, 103, 157, 161, 199, 210, 237, 277, 339 (osaliselt) ja 373 ja 374 (osaliselt) nimetatud lähetustele võiks käesolevas menetluses anda teistsuguse hinnangu kui Euroopa Kohtu hinnang 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), mida on meenutatud eespool punktides 301 ja 302, mistõttu tuleb neid lähetusi pidada nõuetekohaseks.
– Sissenõudmistabeli ridadel nr 128, 411 ja 412 nimetatud lähetused
306
Mis puudutab sissenõudmistabeli ridadel nr 128, 411 ja 412 nimetatud lähetusi, mis olid seotud üritustega, mida korraldasid vastavalt Euroopa maaomanike ja kinnisvara haldajate organisatsioon, üks teine kinnisvaraomanike ühing ja elupaikade kaitse sihtasutus, siis leidis Euroopa Kohus 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), et neid ei saa pidada ilmselgelt nõuetevastasteks. Sissenõudmistabeli real nr 128 nimetatud lähetuse kohta märkis Euroopa Kohus, et osalemist parlamendis korraldatud konverentsil, mis on seotud Euroopa mõõtmega esindusorganisatsiooniga, ei saa läbipaistva lähetuskorralduse alusel hagejale ette heita. Sissenõudmistabeli ridadel nr 411 ja 412 nimetatud lähetuste kohta märkis Euroopa Kohus, et kontrollikoda tugines oletatavatele sidemetele nende organisatsioonide ja hageja päritolupiirkonna keskkonnasihtasutuse vahel, mida Euroopa Kohtule esitatud tõendid ei toetanud (vt selle kohta 30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punktid 534–536).
307
Käesolevas menetluses tuletab kontrollikoda meelde oma kaalutlusi, mille kohaselt ei olnud kõnealused sündmused seotud hageja ametiülesannete täitmisega või tema huvidega, kuid ei esita selle väite põhjendamiseks ühtegi uut asjaolu. Seega ei ole ainuüksi see väide piisav selleks, et need lähetused võiksid saada käesolevas menetluses teistsuguse hinnangu kui see, mille Euroopa Kohus andis 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) ja mida on meenutatud eespool punktis 306. Järelikult ei saa neid lähetusi pidada ilmselgelt nõuetevastasteks.
– Sissenõudmistabeli real nr 347 nimetatud lähetus
308
Sissenõudmistabeli real nr 347 nimetatud lähetuse kohta, mis puudutab kohtumist Belgia keskpanga juhi ning Belgia parlamendiliikme ja advokaadiga, kes samuti töötasid selles pangas, märkis Euroopa Kohus 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), et seda ei saa pidada ilmselgelt nõuetevastaseks üksnes kontrollikoja väite alusel, et see lähetus „ei ole seotud [hageja] ametikohustustega“, samas kui see parlamendiliige oli asjaomase erakonna liige (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 559).
309
Käesolevas menetluses ei esita kontrollikoda ühtegi asjaolu kõnealuse lähetuse kohta, mistõttu tuleb sarnaselt Euroopa Kohtu hinnanguga 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), mida on meenutatud eespool punktis 308, asuda seisukohale, et seda lähetust ei saa pidada ilmselgelt nõuetevastaseks.
– Sissenõudmistabeli real nr 310 nimetatud lähetus
310
Sissenõudmistabeli real nr 310 nimetatud lähetuse kohta, mis osaliselt puudutab külastust ülikooli, leidis Euroopa Kohus 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), et kuna kontrollikoda ei ole esitanud ühtegi täpsustust väidetava nõuetevastasuse põhjuse kohta, ei saa seda lähetust pidada ilmselgelt nõuetevastaseks, kuna see puudutas osaliselt külastust ülikooli (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 558).
311
Käesolevas menetluses leiab kontrollikoda, et sissenõudmistabeli real nr 310 nimetatud lähetust tuleb pidada teenistuse huvidega seosetuks ja seega nõuetevastaseks, esitamata selle väite kinnituseks uusi asjaolusid. Tuleb siiski asuda samamoodi nagu Euroopa Kohus 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) (vt eespool punkt 310) seisukohale, et kontrollikoja muude täpsustuste puudumisel sellest väitest iseenesest ei piisa selleks, et pidada seda lähetust ilmselgelt nõuetevastaseks.
– Sissenõudmistabeli real nr 335 nimetatud lähetus
312
Mis puudutab sissenõudmistabeli real nr 335 nimetatud lähetust, mille ese on hageja assistendi isa matustel osalemine, siis märkis Euroopa Kohus 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), et hageja assistendi isa matustel osalemist võib seostada kontrollikoja liikme ametikohustuste täitmisega, kellelt võis mõistlikult eeldada, et ta pakub sellisel puhul ühele oma lähedastest kaastöötajatest isiklikku tuge (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 576).
313
Käesolevas menetluses kordab kontrollikoda oma argumente, mille kohaselt ei saa sissenõudmistabeli real nr 335 nimetatud lähetus, mis on seotud hageja assistendi vanema matustega, anda alust liidu rahaliste vahendite eraldamiseks, kuna vanema surm kuulub eraelu sfääri. Sellega seoses tuleb sarnaselt hinnanguga, mille andis Euroopa Kohus 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) ja mida on meenutatud eespool punktis 312, asuda seisukohale, et need argumendid on iseenesest ebapiisavad, et seda lähetust saaks pidada nõuetevastaseks.
– Sissenõudmistabeli real nr 63 nimetatud lähetus
314
Mis puudutab sissenõudmistabeli real nr 63 nimetatud lähetust, mis on seotud „[Euroopa õpingute asutuse] õppeaasta avatseremooniaga“, siis 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), mis käsitleb kontrollikoja argumente seoses hageja nime puudumisega sellel tseremoonial olevate Euroopa isikute nimekirjast ja tema poolt selle kohta esitatud veebisaidi väljavõttest, leidis Euroopa Kohus, et see ei ole piisav selleks, et tõendada hageja puudumist nimetatud tseremoonialt, arvestades nii selle väljavõtte olemust, mida ei saa samastada kohalolijate nimekirja sisaldava protokolliga, kui ka selles dokumendis kasutatud sõnastust, millest nähtub, et selles on mainitud vaid osa sellel tseremoonial esindatud isikutest (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 567). Lisaks leidis Euroopa Kohus, et kuigi on tõendatud, et hageja oli kõnealuse lähetuse toimumise kuupäeval lõunasöögil Brüsselis, ei võimaldanud kontrollikoja esitatud tõendid kindlaks teha selle lõunasöögi kellaaega (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 568).
315
Käesolevas menetluses väidab kontrollikoda, et real nr 63 nimetatud lähetust tuleb pidada nõuetevastaseks, kuna tema arvates hageja sellel ei osalenud. Ta märgib, et hagejal oli samal ajal töölõuna Brüsselis Belgia ministrite kabineti liikmega. Esiteks täpsustab kontrollikoda, et kuna kõnealune tseremoonia toimus kell 10.30–13.00, ei olnud selle tseremoonia toimumiskoha ja selle Brüsseli töölõuna vahelise vahemaa tõttu võimalik õigel ajal lõunasöögile jõuda. Ta selgitab, et tseremoonia toimumiskoha ja Brüsselis asuva restorani vaheline vahemaa on 99,6 km ning et sõidu kestuseks ilma liikluseta oludes võib hinnata üks tund ja 13 minutit. Teiseks väidab kontrollikoda, et tema esitatud Euroopa õpingute asutuse veebisaidi lehekülg võimaldab järeldada – olles teadlik selliste sündmuste protokollilistest eeskirjadest –, et hageja ei viibinud nimetatud tseremoonial kohal. Ta viitab ka samal veebisaidil kättesaadavale videole, millest nähtub, et selle asutuse rektor tervitas oma kõnes tseremoonial kohal viibivaid isikuid protokollilises järjekorras, hageja kui kontrollikoja liikme kohalolekut üldse mainimata.
316
Ilmneb, et kontrollikoja argumendid, mida on mainitud eespool punktis 315, on nendega võrreldes, mis põhjendavad hinnangut, mille Euroopa Kohus andis 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), uued. Need ei ole siiski piisavad selleks, et sissenõudmistabeli real nr 63 nimetatud lähetusele saaks käesolevas menetluses anda teistsuguse hinnangu kui Euroopa Kohtu hinnang selles kohtuotsuses. Teave hageja tseremoonia asukoha ja Brüsseli töölõuna vahelise vahemaa kohta ei tõenda, et hageja nimetatud tseremoonial ei viibinud, kuna puudus teave lõunasöögi aja kohta restoranis, nagu Euroopa Kohus selles kohtuotsuses tuvastas (vt eespool punkt 314). Mis puudutab videot, millest väidetavalt nähtub, et kõnealuse asutuse rektor tervitas oma kõnes tseremoonial osalevaid isikuid protokollilises järjekorras ilma hagejat üldse mainimata, siis see kõne on kättesaadav samal veebisaidil, kust on tehtud eespool punktis 314 viidatud väljavõte. Sellega seoses piisab, kui meenutada, et 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) tuvastas Euroopa Kohus, et kõnealuses väljavõttes on mainitud vaid osa sellel tseremoonial esindatud isikutest, mistõttu ei saa välistada, et rektor oma kõnes toimis samamoodi. Lõpuks ei saa välistada, et hageja võis otsustada tseremoonialt enne selle lõppu lahkuda, et ta saaks sõita õigeks ajaks nimetatud lõunasöögile Brüsselisse.
317
Järelikult, arvestades Euroopa Kohtu hinnangut 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), mida on meenutatud eespool punktis 314, tuleb asuda seisukohale, et sissenõudmistabeli real nr 63 nimetatud lähetus ei ole ilmselgelt nõuetevastane.
318
Eeltoodut arvestades tuleb Üldkohtul käesolevas menetluses sissenõudmistabeli ridadel nr 47, 57, 63, 103, 128, 137, 138, 143, 155 (osaliselt), 157, 161, 196, 199, 210, 237, 277, 290, 310 (osaliselt), 335, 339 (osaliselt), 347, 373 ja 374 (osaliselt), 382, 391, 411 ja 412 nimetatud lähetustega seotud tegevuse suhtes Euroopa Kohtu 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) antud hinnanguga nõustuda. Sarnaselt Euroopa Kohtuga, kes leidis, et neid tegevusi ei saa pidada hageja kui kontrollikoja liikme ametikohustuste seisukohast ilmselgelt nõuetevastasteks (vt eespool punkt 263), tuleb järeldada, et hageja palvel kontrollikoja presidendi poolt selle tegevuse kohta antud lähetuskorraldused võisid tekitada hagejas õiguspärase ootuse, et asjaomased lähetused on nõuetekohased. Seega tuleb vaidlustatud otsus tühistada osas, mis puudutab nendel ridadel nimetatud lähetuskulusid või päevarahasid kogusummas 2018,71 eurot. Mis puudutab sellega seoses sissenõudmistabeli ridadel nr 155, 310, 339 ja 373 ja 374 nimetatud lähetuskulusid ja päevarahasid, siis tuleb real nr 155 nimetatud lähetuste puhul arvestada poolt nendest kuludest (48,30 eurot), kolmandikku nendest kuludest, mis puudutavad real nr 310 nimetatud lähetust (48,30 eurot) ning neljandikku kuludest, mis on seotud ridadel nr 339, 373 ja 374 nimetatud lähetustega (vastavalt 99,57 eurot ja 12,075 eurot).
319
Neljas väide tuleb tagasi lükata osas, mis puudutab sissenõudmistabeli ridadel nr 56, 284, 293 ja 294, 330 (osaliselt), 331 (osaliselt) ja 334 (osaliselt) nimetatud lähetusi.
iii) Järeldus lähetuskulude ja päevarahade kohta
320
Eeltoodut arvestades tuleb asuda seisukohale, et käesolevas menetluses kontrollikoja presidendi poolt hageja taotlusel väljastatud lähetuskorraldused, mis puudutasid sissenõudmistabeli ridadel nr 47, 57, 63, 103, 128, 137, 138, 143, 155 (osaliselt), 157, 161, 196, 199, 210, 237, 277, 290, 310 (osaliselt), 314, 319 ja 320, 335, 339 (osaliselt), 347, 373 ja 374 (osaliselt), 382, 391, 411 ja 412 nimetatud tegevust, võisid tekitada hagejal õiguspärase ootuse, et asjaomased lähetused on õiguspärased. Järelikult tuleb vaidlustatud otsus tühistada osas, mis puudutab nende lähetuste eest makstud lähetuskulusid ja päevaraha kokku 2211,91 eurot, ning ülejäänud osas lükata neljas väide nendega kuludega seoses tagasi.
3) Esindus- ja vastuvõtukulud
321
Eespool punktis 184 mainitud sissenõudmistabeli ridadel nimetatud hageja taotlustest on esindus- ja vastuvõtukulude hüvitamise taotlused, mida kontrollikoda peab alusetult makstuks, sissenõudmistabeli ridadel nr 1, 2, 4, 5, 6, 7, 12, 14, 17, 19, 22, 23, 24, 27, 55, 56, 57, 63, 65, 89, 90, 96, 98, 110, 111, 116, 138, 150, 160, 168, 171, 183, 184, 190, 194, 196, 204, 216, 218, 236, 243, 245, 257, 276, 279, 281, 284, 290, 293 ja 294, 314, 319 ja 320, 323, 336, 338, 339, 350, 354, 357, 358, 367, 370, 373 ja 374, 381, 382 ja 408 nimetatud hüvitamistaotlused.
322
Hageja leiab sisuliselt, et eespool punktis 321 nimetatud ridadel osutatud esinduskulude hüvitamise taotlused on seotud tema ametiülesannetega kontrollikoja liikmena. Sellega seoses viitab ta sisuliselt Euroopa Kohtu hinnangule 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), märkides, et käesolevas menetluses tuleb Euroopa Kohtu seda hinnangut korrata. Ta leiab, et käesolev menetlus ei võimalda kontrollikojal vaidlustada seda, mida Euroopa Kohus leidis selles kohtuotsuses, arvestades talle esitatud toimikut ning seda, mida ta faktiliselt ja õiguslikult tõendas.
323
Kõigepealt tuleb meenutada, et käesolevas menetluses, nagu on täpsustatud eespool punktis 179, ei ole vaja analüüsida õiguspärase ootuse kaitse põhimõtte väidetavat rikkumist seoses vahenditega, mida kontrollikoda kasutas esindus- ja vastuvõtukuludeks. Seega tuleb nende kulude osas analüüsida üksnes küsimust, kas kontrollikoda tegi „ilmselgeid vigu“, kui ta leidis, et need on seotud nõuetevastaste lähetustega.
i) Esinduskulud, mis puudutavad kohtumisi asjaomase erakonna juhtpoliitikute ja nende kabinettide liikmetega
324
Eespool punktis 321 nimetatud ridade hulgas on mitu viidet hageja suhetele juhtpoliitikute või nende kabinettide liikmetega, kes kõik on asjaomase erakonna liikmed. Tegemist on sissenõudmistabeli ridadega nr 1, 2, 4, 5, 6, 7, 12, 14, 19, 23, 24, 27, 57, 63, 65, 89, 90, 96, 111, 116, 150, 168, 171, 183, 184, 190, 194, 204, 218, 236, 257, 276, 293 ja 294, 323, 336, 338, 350, 354, 357, 358, 367, 370, 373 ja 374, 381, 382 (osaliselt) ja 408.
325
Sellega seoses tuleb tõdeda, et viis nendest esinduskulude hüvitamise taotlustest, mis on tekkinud juhtpoliitikutele või nende kabinettide liikmetele saadetud kutsete alusel, nimelt sissenõudmistabeli ridadel nr 1, 7, 19, 171 ja 336 viidatud taotlused, on seotud hageja esitatud lähetuskulude hüvitamise või päevarahade taotlustega. Kuna Üldkohus leidis eespool punktis 239, et viimati nimetatud kulud ei ole seotud hageja ametikohustuste täitmisega kontrollikoja liikmena, siis tuleb see järeldus üle kanda ka asjaomaste lähetustega seoses tekkinud esinduskuludele.
326
Mis puudutab eespool punktis 324 nimetatud teisi ridu, mis puudutavad samuti suhteid juhtpoliitikute või nende kabinettide liikmetega, kes kõik on asjaomase erakonna liikmed, siis eespool punktides 230–235 ja 237–239 esitatud analüüs kehtib ka nende ridadega seotud esinduskulude hüvitamise kohta.
327
On tõsi, nagu täpsustab hageja, et 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), mis käsitles esindus- ja vastuvõtukulusid, mis on seotud tema ametialaste suhetega isikuga, kes oma staatuse tõttu võib kontrollikojale huvi pakkuda, leidis Euroopa Kohus, et sellisele isikule esitatud kutset tuleb pidada nõuetekohaseks (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 618).
328
Arvestades käesolevas asjas hagejal lasuvat tõendamiskoormist ja kuna puuduvad selgitused või tõendid, mis tõendaksid vastupidist, siis seab hageja suhete kontekst juhtpoliitikute või nende kabinettide liikmetega, kes kõik on asjaomase erakonna liikmed ja mida on meenutatud eespool punktis 232, kahtluse alla selliste suhete seotuse kontrollikoja liikme ametikohustustega (vt eespool punkt 239).
329
Järelikult tuleb neljas väide tagasi lükata osas, mis puudutab sissenõudmistabeli ridadega nr 1, 2, 4, 5, 6, 7, 12, 14, 19, 23, 24, 27, 57, 63, 65, 89, 90, 96, 111, 116, 150, 168, 171, 183, 184, 190, 194, 204, 218, 236, 257, 276, 293 ja 294, 323, 336, 338, 350, 354, 357, 358, 367, 370, 373 ja 374, 381, 382 (osaliselt) ja 408 seotud esinduskulusid, kuna on tõendatud, et need ei ole seotud hageja ametikohustustega kontrollikoja liikmena.
330
Neil asjaoludel ei ole enam vaja analüüsida neid esinduskulude summasid, mida kontrollikoda peab liiga suurteks ja millele on viidatud eespool punktis 329 nimetatud ridadel, nimelt summasid, mis on seotud sissenõudmistabeli ridadega nr 6, 24, 27, 89, 90, 116, 168, 190, 194, 218, 236, 257, 293 ja 294, 338, 350, 354, 357, 358, 367, 370, 373 ja 374 ja 408 ning mis puudutavad lõuna- või õhtusööke, mida hageja pakkus juhtpoliitikutele, kes on samuti asjaomase erakonna liikmed.
331
Igal juhul nähtub eespool punktis 330 nimetatud ridadest, et kahe inimese einekulud olid 124 eurot (rida nr 350), 293,50 eurot (rida nr 6), 482 eurot (rida nr 24), 292 eurot (rida nr 89), 341 eurot (rida nr 116), 225 eurot (rida nr 194), 227 eurot (rida nr 236), 296 eurot (rida nr 338), 226 eurot (rida nr 354), 315 eurot (rida nr 357), 196 eurot (rida nr 358), 338,20 eurot (rida nr 367), 414 eurot (read nr 373 ja 374) ja 347 eurot (rida nr 408); kolme isiku puhul 753 eurot (rida nr 27); nelja isiku puhul 513 eurot (rida nr 190), 802 eurot (rida nr 257) ja 670 eurot (read nr 293 ja 294); viie isiku puhul 564 eurot (rida nr 168) ja kuue isiku puhul 1159 eurot (rida nr 90), 630 eurot (rida nr 218) ja 1330 eurot (rida nr 370).
332
Tuleb märkida, et need summad on toitlustuskulude kohta eriti kõrged ning seega võis kontrollikoda põhjendatult neid pidada a priori ilmselgelt liiga suurteks. Kuna hageja ei esita ühtegi konkreetset selgitust, mis näitaks, et need summad on mõistlikud ja vajalikud, kuigi ta peab tõendama, et esinduskulude katmine liidu eelarvest oli põhjendatud (vt eespool punkt 193), ei ole alust vaidlustatud otsust tühistada, kuna selles leiti, et need kulud on kantud alusetult kontrollikoja arvelt.
333
Järelikult, võttes arvesse OLAFi juurdluses tuvastatud asjaolusid hageja kohtumiste sageduse kohta asjaomase erakonna juhtpoliitikutega (vt eespool punkt 223), mida on hinnatud eespool punktis 232 nimetatud kontekstis, tuleb tagasi lükata hageja neljanda väite raames esitatud argumendid, mille eesmärk on vastu vaielda, et eespool punktis 330 nimetatud ridadel viidatud esinduskulud on liiga suured.
ii) Esinduskulud, mis puudutavad kohtumisi muude isikutega kui asjaomase erakonna juhtpoliitikud
334
Mis puudutab ülejäänud esinduskulude hüvitamise taotlusi, mis on seotud hageja kohtumistega muude isikutega kui juhtpoliitikud, kes on asjaomase erakonna liikmed, siis tuleb kõigepealt meenutada, nagu täpsustas kohtujurist Hogan oma ettepanekus kohtuasjas kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2020:1052), et liidu „rahanduse südametunnistus“ tähendab, et kontrollikoja liikmetel lasub sellest tulenevalt ka täielik vastutus selle eest, milleks ja kui läbipaistvalt nad avalikke vahendeid kulutavad (kohtujurist Hogani ettepanek kohtuasjas kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2020:1052, punkt 76).
335
Lisaks nähtub 22. aprilli 2004. aasta teatise lisast 1, et näidetest, mis on esinduskuludena vastuvõetavad, on toodud „pakutav, mille hind ei ületa 50 eurot kutse kohta“. See reegel annab ülevaate summast, mida võib pidada mõistlikuks seoses sellega, mida hageja võib pakkuda isikutele, keda ta lõunasöögile või õhtusöögile kutsub.
336
Lõpuks, nagu on juba täpsustatud eespool punktides 193 ja 332 on hageja ülesanne tõendada, et esinduskulude katmine liidu eelarvest oli põhjendatud ning et vaidlustatud otsus on õigusvastane, kuna leiti, et need kulud jäeti põhjendamatult kontrollikoja kanda.
337
Arvestades eespool punktides 334–336 meenutatud kaalutlusi ning Üldkohtu kontrolli ulatust käesolevas menetluses, mida on täpsustatud eespool punktides 185– 193, tuleb analüüsida, kas kontrollikoda tegi – nagu väidab hageja – hindamisvigu seoses esinduskulude hüvitamise taotlustega, mis puudutasid tema kohtumisi muude isikutega kui asjaomase erakonna juhtpoliitikud ja mis on loetletud sissenõudmistabeli ridadel nr 17, 28, 56, 98, 138, 196, 281, 284, 290, 314, 319 ja 320, 339 ja 382.
338
Arvestades hageja argumentide sisu käesolevas asjas, mida on meenutatud eespool punktis 322, ja Üldkohtu seisukohti eespool punktides 202–205, tuleb eespool punktis 337 nimetatud esinduskulude hüvitamise taotluste läbivaatamisel järgida eespool punktides 220 ja 264 esitatud arutluskäiku. Seega tuleb kõigepealt analüüsida, kas kontrollikoda esitab uusi argumente ja täpsustusi võrreldes nendega, mille ta esitas nende taotluste kohta Euroopa Kohtus, ning jaatava vastuse korral hinnata, kas neid asjaolusid arvestades tuleb käesolevas menetluses nõustuda sama hinnanguga, mille Euroopa Kohus andis nende kohta 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) (vt punkt 205 eespool).
– Sissenõudmistabeli ridadel nr 56, 138, 196, 284 ja 382 nimetatud esinduskulud
339
Sissenõudmistabeli ridadel nr 138, 196 ja 382 nimetatud esinduskulud puudutavad õhtusööke, mille eesmärk oli võimaldada Flandria ettevõtjatel kohtuda välismaal töötavate Belgia diplomaatidega, real nr 56 nimetatud esinduskulud on seotud lõunasöögiga Venemaa Föderatsiooni diplomaadiga ning real nr 284 nimetatud esinduskulud on seotud Belgia Kuningriigi suursaadiku Prantsusmaal esitatud kutsega, mis oli adresseeritud viiele isikule, sealhulgas hagejale ja tema abikaasale.
340
Hageja viitab sisuliselt Euroopa Kohtu hinnangule menetluses, milles tehti 30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782). Selles menetluses leidis Euroopa Kohus, et sissenõudmistabeli ridadel nr 56, 138, 284 ja 382 nimetatud kohtumisi diplomaatidega tuleb pidada nõuetekohasteks, kuna tuvastati, et kontrollikoda ei ole tõendanud, et lähetused, mille käigus need kulud tekkisid, olid nõuetevastased (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 643). Sama kehtib real nr 196 nimetatud kohtumise kohta, arvestades Euroopa Kohtu järeldust, et kontrollikoda ei ole õiguslikult piisavalt tõendanud, et kohtumine oli eraviisiline (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punktid 569 ja 572–574).
341
Käesolevas menetluses leiab kontrollikoda, et sissenõudmistabeli ridadel nr 138, 196 ja 382 nimetatud õhtusöögid ja ridadel nr 56 ja 284 nimetatud lõunasöögid olid eraviisilised. Tema sõnul oli ridadel nr 138, 196 ja 382 nimetatud õhtusöökide eesmärk võimaldada Flandria ettevõtjatel kohtuda välismaal töötavate Belgia diplomaatidega, real nr 56 nimetatud lõunasöök Venemaa Föderatsiooni diplomaadiga oli seotud aruteludega, mille eesmärk oli lihtsustada hageja Belgia kodanikust sõpradel lapsendada Venemaa kodanikust last ja real nr 284 nimetatud lõunasöök puudutas Belgia Kuningriigi suursaadiku Prantsusmaal kutset, mis saadeti viiele isikule, sealhulgas hagejale ja tema abikaasale suursaadiku residentsis Pariisis nädalavahetusel toimunud veinide degusteerimisele, mille raames hageja maksis lõunasöögi ja korraldas kõigi külaliste nimel lillebuketi kohaletoimetamise. Lisaks nähtub toimikust, et kontrollikoda leiab, et real nr 284 nimetatud lõunasöögi summa on liiga suur.
342
Mis puudutab sellega seoses sissenõudmistabeli ridadel nr 138, 196 ja 382 nimetatud kohtumiste eraviisilisust, siis piisab, kui viidata eespool punktidele 266–270, milles järeldatakse, et käesolevas menetluses tuleb korrata hinnangut, mille Euroopa Kohus andis selle kohta 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) ja mida on meenutatud eespool punktides 266 ja 269. Kuna neid kohtumisi ei saa pidada hageja kui kontrollikoja liikme ametikohustuste seisukohast ilmselgelt nõuetevastasteks (vt eespool punkt 263), tuleb seega järeldada, et kuna kontrollikoda pidas neid kohtumisi eraviisilisteks ja nõudis nendega seotud esinduskulude sissenõudmist, siis on kontrollikoda teinud hindamisvea.
343
Mis puudutab aga sissenõudmistabeli ridadel nr 56 ja 284 nimetatud kohtumisi, siis pidas Üldkohus nende kohtumistega seotud lähetuskulusid eespool punktis 281 nõuetevastasteks. Järelikult on nende lähetustega seotud esinduskulud samuti õigusvastased ja neid ei tule seega jätta kontrollikoja kanda.
344
Eeltoodut arvestades tuleb esiteks tühistada vaidlustatud otsus, mis puudutab sissenõudmistabeli ridadega nr 138, 196 ja 382 seotud esinduskulude hüvitamise taotlusi summas 382 eurot, ning teiseks lükata neljas väide tagasi sissenõudmistabeli ridadega nr 56 ja 284 seotud esinduskulude osas.
– Sissenõudmistabeli ridadel nr 17, 28 ja 290 nimetatud esinduskulud
345
Sissenõudmistabeli ridadel nr 17, 28 ja 290 osutatud esinduskulud on seotud lõunasöökidega, kus osalesid kõrgem haldusametnik, liidu juures eraettevõtjatest tööandjate huve esindava rühma esimees ja rahvusvahelise audiitorühingu juht.
346
Hageja viitab sisuliselt Euroopa Kohtu hinnangule 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782). Sellega seoses leidis Euroopa Kohus, et kontrollikoda ei ole suutnud tõendada, et eespool punktis 345 nimetatud ridadega seotud esinduskulude hüvitamise taotlused puudutasid kulusid, mis tal ei tekkinud kontrollikoja liikmena (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 639). Real nr 17 nimetatud kulude kohta tuvastas Euroopa Kohus, et kõrgemale haldusametnikule, kelle ülesandeks on juhtida komisjoni föderaalse avaliku teenistuse rahanduse direktoraadis (Belgia), adresseeritud kutsega seotud kulusid, juhul kui puuduvad tõendid selle kohta, et see kutse on eraviisiline, tuleb pidada sellesse kategooriasse kuuluvaks (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 640). Tema sõnul kehtib sama ka ridadel nr 28 ja 290 nimetatud kulude kohta, kuna kutsed Euroopa mõõtmega esindusrühma direktorile ja rahvusvahelise audiitorühingu juhile võivad olla seotud kontrollikoja liikme ametikohustustega (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 642).
347
Käesolevas menetluses leiab kontrollikoda, et sissenõudmistabeli ridadel nr 17, 28 ja 290 nimetatud esinduskulusid tuleb pidada kuludeks, mis tekkisid teenistuse huvidega mitte seotud kohtumistel ja mis on seega nõuetevastased.
348
Kõigepealt, mis puudutab sissenõudmistabeli reale nr 290 vastavaid esinduskulusid, siis piisab, kui viidata eespool punktidele 297 ja 300, milles jõuti järeldusele, et nendega seotud lähetused ei olnud ilmselgelt nõuetevastased, mistõttu võib seonduvatele esinduskuludele anda sama hinnangu.
349
Järgmiseks, mis puudutab sissenõudmistabeli real nr 17 nimetatud kohtumisega seoses kantud esinduskulusid, siis selleks, et tõendada, et see tegevus ei ole seotud hageja ametikohustustega, viitab kontrollikoda asjaolule, et see toimus „hüvitisevaba“ lähetuse raames, mis tema sõnul näitab, et hageja arvates toimus see kohtumine juba määratluse kohaselt eraviisilistel põhjustel.
350
Hüvitisevaba lähetuse korralduse puhul tuleb siiski märkida, et 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) analüüsis Euroopa Kohus kontrollikoja argumenti, et hageja tunnistas OLAFi poolt ärakuulamisel, et kõigil lähetuskorralduse taotlustel, kus on sõnaselgelt märgitud, et lähetus on hüvitisevaba, puudub seos tema ametikohustustega. Sellega seoses tõdes Euroopa Kohus, et ärakuulamise protokollist nähtub, et hageja teatas üksnes, et ta kasutab neid taotlusi läbipaistvuse huvides, kui lähetusel „on [tema] ametikohaga seotud eesmärk, aga ka eraaspekt“ või kui tal on „kahtlus, kas lähetus on otstarbekas“ olenevalt asjaomase tegevuse esemest ja ulatusest. Euroopa Kohus järeldas, et lähetusi, mida hageja esitles sõnaselgelt kui „hüvitisevabasid lähetusi“, tuleb analüüsida samamoodi nagu teisi lähetusi, mille kohta esitas kontrollikoda esimese etteheite (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punktid 393–395). Euroopa Kohtu seda hinnangut arvestades on kontrollikoja ainus argument, et esinduskulud olid seotud „hüvitisevaba lähetusega“, ebapiisav selleks, et sissenõudmistabeli real nr 17 nimetatud esinduskuludega seotud kohtumisele saaks käesolevas menetluses anda teistsuguse hinnangu kui Euroopa Kohtus antud hinnang, mida on meenutatud eespool punktis 346, mistõttu tuleb see argument käesolevas menetluses uuesti läbi vaadata ja asuda seisukohale, et need kulud jäävad kontrollikoja kanda.
351
Mis puudutab lõpuks esinduskulusid, mis on seotud hageja kohtumisega sissenõudmistabeli real nr 28 nimetatud Euroopa mõõtmega esindusorganisatsiooni juhiga, siis viitab kontrollikoda toimiku materjalidele, mis sisaldavad eelkõige väljavõtet OLAFi aruandest, millest nähtub, et see kohtumine oli eraviisiline.
352
Tuleb tõdeda, et see OLAFi aruande väljavõte oli osa Euroopa Kohtu toimikust kohtuasjas, milles tehti 30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), kuna nagu on tõdetud eespool punktis 166, on viimati nimetatud menetluses ja käesolevas menetluses kontrollikoja väidetud rikkumised hageja suhtes tuvastatud sama tabeli abil, mis on toodud mõlema hagiavalduse lisas A.47. Seega ei lisanud kontrollikoda midagi uut, mis täiendaks argumente, mille ta esitas selles kohtuasjas Euroopa Kohtule. Neil asjaoludel peab kontrollikoda katma esinduskulud, mis on seotud sissenõudmistabeli real nr 28 nimetatud kohtumisega, mis ei ole ilmselgelt nõuetevastane.
353
Eeltoodut arvestades tuleb järeldada, et kontrollikoda tegi hindamisvea, kui ta leidis, et sissenõudmistabeli ridadel nr 17, 28 ja 290 nimetatud kohtumised ei ole seotud teenistuse huvidega, ja nõudis nendega seotud esinduskulude sissenõudmist. Järelikult tuleb vaidlustatud otsus tühistada sissenõudmistabeli ridadel nr 17, 28 ja 290 nimetatud esinduskulude hüvitamise taotluste osas summas 608,80 eurot.
– Sissenõudmistabeli ridadel nr 314 ja 319 ja 320 nimetatud esinduskulud
354
Mis puudutab sissenõudmistabeli ridadel nr 314 ja 319 ja 320 nimetatud esinduskulusid, mis on seotud suhetega juhtpoliitikutega, kes ei olnud asjaomase erakonna liikmed, siis tuleb nende kohta korrata eespool punktides 241–251 esitatud hinnangut.
355
Järelikult tuleb sarnaselt hinnanguga, mille andis Euroopa Kohus 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) (vt eespool punktid 243 ja 250), leides, et real nr 314 nimetatud esinduskulud on nõuetekohased ning ridadel nr 319 ja 320 nimetatud esinduskulud ei ole ilmselgelt nõuetevastased, käesoleval juhul järeldada, et kontrollikoda tegi hindamisvea, kui ta pidas nende kuludega seotud kohtumisi nõuetevastasteks ja nõudis nende kulude sissenõudmist. Järelikult tuleb vaidlustatud otsus tühistada seoses sissenõudmistabeli ridadega nr 314 ja 319 ja 320 seotud esinduskulude hüvitamise taotlustega summas 209,40 eurot.
– Sissenõudmistabeli real nr 339 nimetatud esinduskulud
356
Sissenõudmistabeli real nr 339 nimetatud esinduskulud on seotud kohtumisega Belgia kuninga kabinetiülemaga.
357
Hageja viitab sisuliselt Euroopa Kohtu hinnangule 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), milles Euroopa Kohus leidis, et kohtumisel osalenud isiku ametikohustused õigustavad hageja taotletud esinduskulude hüvitamise nõuetekohasust (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 625).
358
Käesolevas menetluses tugineb kontrollikoda oma sellise väite põhjenduseks, et kõnealune kohtumine ei olnud seotud hageja ametikohustustega kontrollikoja liikmena, selle isiku staatusele, kellega kohtuti. See argument ei erine sellest, mis esitati Euroopa Kohtule kohtuasjas, milles tehti 30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), mistõttu tuleb käesolevas menetluses korrata Euroopa Kohtu hinnangut sissenõudmistabeli real nr 339 nimetatud esinduskulude kohta, mida on meenutatud eespool punktis 357.
359
Seetõttu tuleb järeldada, et sissenõudmistabeli real nr 339 osutatud esinduskulude hüvitamine on nõuetekohane, mistõttu on kontrollikoda nende sissenõudmist nõudes teinud hindamisvea.
360
Kontrollikoda peab siiski kahe inimese õhtusöögi kulusid summas 158 eurot ülemäära suureks. Sellega seoses tuleb tõdeda, et hageja ei esita ühtegi märkust selle summa põhjendatuse kohta, kuigi ta peab kontrollikoja sellekohase etteheite ümber lükkama (vt eespool punkt 336).
361
Neil asjaoludel ja võttes arvesse eespool punktis 335 esitatud märkusi, tuleb sissenõudmistabeli real nr 339 nimetatud esinduskulude summat pidada ülemääraseks ja määrata kindlaks 50 euro suurune summa isiku kohta kontrollikoja liikme esinduskulude hüvitamiseks, mis käesoleval juhul vastab 100 eurole.
362
Eeltoodut arvestades tuleb vaidlustatud otsus sissenõudmistabeli reaga nr 339 seotud esinduskulude hüvitamise taotluse osas tühistada osas, milles see puudutab esinduskulusid summas 100 eurot. Neljas väide tuleb tagasi lükata osas, mis puudutab sissenõudmistabeli real nr 339 nimetatud esinduskulusid.
– Sissenõudmistabeli ridadel nr 98 ja 281 nimetatud esinduskulud
363
Sissenõudmistabeli ridadel nr 98 ja 281 nimetatud esinduskulud on seotud vastavalt õhtusöögiga komisjoni liikme kabineti ülemaga ja õhtusöögiga kontrollikoja liikme, Belgia valitsuse liikme ja kabinetijuhatajaga.
364
Hageja viitab sisuliselt hinnangule, mille Euroopa Kohus andis 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782). Sellega seoses on Euroopa Kohus esiteks leidnud sissenõudmistabeli real nr 98 nimetatud komisjoni liikme kabinetiülemaga õhtusöögi kulude kohta, et põhimõtteliselt tuleb neid kulusid kutsutu ametikohustusi arvestades pidada tekkinuks seoses kontrollikoja liikme staatusega (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 644). Hageja sõnul ei olnud kontrollikoja poolt selle kohta esitatud tõendid piisavad, et tõendada, et tema väide, et see õhtusöök oli eraviisiline, on põhjendatud (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 645). Ta märkis, et kuigi kontrollikoda tugines 20. mai 2010. aasta e‑kirjavahetusele, nähtub sellest kirjavahetusest siiski, et selles mainitud konkreetsed küsimused lahendati enne õhtusööki, ja ükski asjaolu ei viita sellele, et need oleksid olnud selle õhtusöögi eesmärk (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 646). Lisaks leidis hageja, et kontrollikoja argument, mille kohaselt tähendas kõnealuse õhtusöögi maksumus seda, et kutsutud isik rikub talle personalieeskirjade artikli 11 alusel pandud kohustusi, ei tõenda igal juhul, et see õhtusöök on eraviisiline (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 647).
365
Käesolevas menetluses märgib kontrollikoda sissenõudmistabeli real nr 98 nimetatud kohtumise poliitilise laadi kohta, et hageja ja asjaomase kabinetiülema vahelised poliitilised vaated näitavad, et lähetus oli olemuselt eraviisiline. Sellega seoses viitab ta 20. mai 2010. aasta e‑kirjavahetusele, mis on toimikus ja mis puudutas selle õhtusöögi korraldamist ning milles kutsutud isik kasutas väljendit „kõige sinisemate tervitustega“, mis kontrollikoja sõnul viitab Flandrias (Belgia) asjaomase erakonnaga seotud värvile. Kontrollikoda märgib samuti, et OLAFi ära võetud dokumendid võimaldavad igal juhul tuvastada, et kõnealune kohtumine ei puudutanud küsimusi, mis olid seotud hageja ametikohustustega.
366
Kontrollikoda lisab, et isik, kellega kohtuti, oli belglasest komisjoni liikme kabineti ülem, asjaomase erakonna liige. Mis puudutab seda, et isik, kellega kohtuti, kasutas 20. mai 2010. aasta e‑kirjades sõnu „kõige sinisemate tervitustega“, siis näib, et tema oli ka selle erakonna liige.
367
Arvestades hageja suhete konteksti juhtpoliitikutega, kes on asjaomase erakonna liikmed ja mida on kirjeldatud eespool punktis 232, tuleb asuda seisukohale, et neil puudub seos kontrollikoja liikme ametikohustustega (vt eespool punkt 239), kusjuures eespool punktis 366 nimetatud kontrollikoja argument on piisav, et tekitada kahtlus, et asjaomase kohtumine ei olnud ametialane. Kuna hageja, kellel lasub siiski tõendamiskoormis, ei esita selle kohta muid täpsustusi, tuleb sissenõudmistabeli real nr 98 nimetatud esinduskulud jätta hageja kanda.
368
Järelikult tuleb neljas väide sissenõudmistabeli real nr 98 nimetatud esinduskulude osas tagasi lükata.
369
Teiseks, mis puudutab õhtusööki kontrollikoja liikmega, Belgia valitsuse liikmega ja sissenõudmistabeli real nr 281 nimetatud „kabinetijuhatajaga“, siis leidis Euroopa Kohus 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), et kuna otsuse nr 7–2004 artiklis 2 on esinduskulude kandmise põhjendamiseks nõutav üksnes peakülalise nimetamine, ei ole täiendava külalise olemasolu, kelle staatus iseenesest sellist kulu ei õigustanud, piisav selleks, et tõendada, et terve asjaomaste esinduskulude hüvitamise taotlus oli nõuetevastane (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 627).
370
Käesolevas menetluses tuleb tõdeda, et kontrollikoda on nimetanud Belgia valitsuse liikme õhtusöögi peakülaliseks. Toimikust nähtub aga, et see isik oli asjaomase erakonna liige, kelle heaks hageja tegeles deklareerimata poliitilise tegevusega. Kuna eespool punktis 239 järeldati, et eespool punktis 232 kirjeldatud kontekstis tuleb asuda seisukohale, et lähetustel, mis puudutasid hageja kohtumisi Belgia juhtpoliitikutega, kes on selle erakonna liikmed, puudub seos kontrollikoja liikme ametikohustuste täitmisega, tuleb see lahendus üle kanda osas, mis puudutab nõuet hüvitada real nr 281 nimetatud kohtumisel kantud esinduskulud.
371
Järelikult tuleb sissenõudmistabeli ridadel nr 98 ja 281 nimetatud õhtusöökidega seotud esinduskulude hüvitamise taotlusi pidada seotuks hageja deklareerimata poliitilise tegevusega, mis on vastuolus tema ametikohustustega kontrollikoja liikmena. Seega tuleb neljas väide selles osas tagasi lükata.
372
Neil asjaoludel ei ole enam vaja analüüsida kontrollikoja argumente, mis puudutavad sissenõudmistabeli ridadel nr 98 ja 281 nimetatud esinduskulude liiga suurt summat.
373
Igal juhul tuleb märkida, et kõne all on 799 euro suurune summa kahe inimesega õhtusöögi eest, mis on märgitud sissenõudmistabeli real nr 98, ja 685 euro suurune summa õhtusöögi eest kolme inimesega, mis on toodud sissenõudmistabeli real 281. Sellega seoses ei esita hageja ühtegi seisukohta nimetatud summade mõistlikkuse kohta, kuigi tema ülesanne on esitada selle kohta tõendeid (vt eespool punkt 336).
374
Neil asjaoludel ja võttes arvesse OLAFi aruandes esitatud järeldusi hageja ja asjaomase erakonna liikmete juhtpoliitikutega toimunud kohtumiste sageduse kohta, mida on meenutatud eespool punktis 223 ja mida tuleb hinnata eespool punktis 232 viidatud konteksti arvestades, on tõendatud, et sissenõudmistabeli ridadel nr 98 ja 281 nimetatud esinduskulud on liiga suured, ning sellega seoses tuleb neljas väide ka selles osas tagasi lükata.
– Järeldus esinduskulude kohta, mis puudutavad kohtumisi teiste isikutega
375
Eeltoodut arvestades tuleb vaidlustatud otsus tühistada osas, milles see puudutab kogusummat 1300,20 eurot, mis jaguneb järgmiselt:
–
sissenõudmistabeli ridadel nr 17, 28, 138, 196, 290, 314, 319 ja 320 ja 382 nimetatud kohtumistega seotud esinduskulude hüvitamise taotlused kogusummas 1200,20 eurot;
–
esinduskulude hüvitamise taotlus, mis on seotud sissenõudmistabeli reaga nr 339, summas 100 eurot.
376
Ülejäänud osas tuleb neljas väide nende esinduskuludega seoses tagasi lükata.
iii) Eined hageja päritolukohas
377
Hageja päritolukohas einetega seotud esinduskulude hüvitamise taotlused on esitatud sissenõudmistabeli ridadel nr 22, 55, 110, 160, 216, 243, 245 ja 279. Nende taotlustega seoses viitab hageja sisuliselt hinnangule, mille Euroopa Kohus andis 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), et väita, et nende einetega seotud kulud olid seotud tema ametikohustustega kontrollikoja liikmena ja et vaidlustatud otsus on õigusvastane, kuna selles leitakse, et need kulud on makstud alusetult. Sellega seoses leidis Euroopa Kohus, et need taotlused puudutasid kulusid, mis tekkisid seoses hageja ametikohustustega kontrollikoja liikmena. Euroopa Kohtu sõnul ilmnes, et nendel ridadel nimetatud kaheksal juhul tõendasid enamiku hageja elukohas korraldatud vastuvõtule kutsutud isikute staatus seda, et ta võis kontrollikoja huvides õiguspäraselt püüda säilitada nendega ametialaseid suhteid. Nii on Euroopa Kohus täpsustanud, et nende külaliste hulgas olid juhtivad isikud liidu institutsioonides, see tähendab parlamendi, komisjoni, Euroopa Liidu Kohtu ja kontrollikoja liikmed, ning liikmesriikides, nagu Belgia parlamendi, Belgia valitsuse ja Belgia kuninga kabineti liikmed ning suursaadikud või kõrged ametnikud (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punktid 682 ja 683).
378
Eespool punktides 220, 264 ja 338 esitatud arutluskäiku kohaldades tuleb kõigepealt analüüsida, kas kontrollikoda esitab uusi täpsustusi ja argumente võrreldes nendega, mida ta selgitas kõnealuste taotluste kohta Euroopa Kohtus, ning jaatava vastuse korral hinnata, kas neid asjaolusid arvestades on võimalik Euroopa Kohtu järeldusi nende taotluste kohta, mis on esitatud 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), käesolevale kohtuasjale üle kanda (vt eespool punkt 205).
379
Käesolevas menetluses leiab kontrollikoda, et sissenõudmistabeli ridadel nr 22, 55, 110, 160, 216, 243, 245 ja 279 osutatud einetega seotud esinduskulud ei ole ilmselgelt seotud kontrollikoja tegevusega. Sellega seoses esitab ta peamiselt hageja 28. aprilli 2015. aasta kirja Belgia Kuningriigi peaministrile, et kutsuda ta õhtusöögile, milles hageja selgitas, et ta kutsub korrapäraselt „teatud arvu sõpru [tema] juurde mitteametlikule õhtusöögile“, kuhu kuulub „üks või kaks tipp-poliitikut, samuti mõned sõbrad, kellel on ettevõtjate seas kõrge positsioon“, et „veeta vabas õhkkonnas kena ja kasulik õhtu meeldivas seltskonnas“. Kontrollikoja sõnul võimaldas selle kirja sõnastus üldiselt tuvastada, et hageja päritolukohas korraldatud eined olid tegelikult mõeldud tema sõprade kokkukutsumiseks konfidentsiaalselt ega olnud seega seotud tema kontrollikoja liikme ametikohustustega.
380
Lisaks märgib kontrollikoda, et eined olid korraldatud hageja päritolukohas, mitte tema kodus, kuhu ta pärast ametisse nimetamist pidi ametlikult elama asuma, ega kontrollikoja asukohas, kus oli selleks ette nähtud koosoleku koht.
381
Lisaks, olles meelde tuletanud, et 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) ei pidanud Euroopa Kohus seda kirja piisavaks, et tõendada, et kõik eined, mida hageja oma päritolukoha elukohas korraldas, olid eraviisilised (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punktid 676–681), lisab kontrollikoda, et 28. aprilli 2015. aasta kiri näitab nii eesmärki kui ka meetodit, mida hageja kasutas, et korraldada vastuvõtte, mis ei ole seotud tema tegevusega. Igal juhul ei ole kontrollikoja sõnul liidu maksumaksja ülesanne rahastada eraviisilisi sündmusi, millest saavad kasu kutsutud külalised ning mis sarnanevad kokkumängule ja huvide konfliktile kõrgetasemelistel avaliku või erasektori ametikohtadel töötavate sõprade vahel.
382
Kontrollikoja argumendid, mida on mainitud eespool punktides 379–381, ei lisa midagi nendele, mis põhjendavad kontrollikoja hinnangut 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) hageja 28. aprilli 2015. aasta kirja ja asjaomasele einele kutsutud külaliste staatuse kohta, mida on meenutatud eespool punktis 377. Järelikult ei ole need argumendid piisavad selleks, et eespool punktis 377 nimetatud ridadel viidatud hageja hüvitamistaotlustele saaks käesolevas menetluses anda teistsuguse hinnangu kui Euroopa Kohtu 30. septembri 2021. aasta otsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782).
383
Samuti tuleb meenutada, nagu on täpsustatud eespool punktis 152, et mis puudutab sissenõudmistabeli ridadel nr 22, 55, 110, 160, 216, 243 ja 245 nimetatud hageja hüvitamistaotlusi, siis täpsustas OLAF oma aruandes eelkõige hageja seotust selliste vastuvõttude külalistega. OLAFi sõnul oli külaliste hulgas alati üks või kaks Belgia poliitikut, kellel oli sõpru, kes olid erasektoris kõrgetel ametikohtadel, ning üritus korraldati selleks, et veeta „vabas õhkkonnas kena ja kasulik õhtu valitud Flaami seltskonnas“. OLAF leidis, et külalised olid kõik lähedased sõbrad ning et nad võisid kokku leppida vestluse täielikus diskreetsuses ja konfidentsiaalsuses. OLAFi aruandes on samuti täpsustatud, et eraviisilistel õhtusöökidel osales 46 inimest ning et peale selle, et nad olid sõbrad, võib nende seos hagejaga üldiselt sõltuda kuulumisest Belgia poliitika, jahipidamisese, erasektori ja liidu institutsioonide ringkondadesse.
384
Täpsemalt, mis puudutab Belgia juhtpoliitikute osalemist hageja päritolukohas korraldatud einetel, mis vastavad sissenõudmistabeli ridadele nr 22, 55, 110, 160, 216, 243, 245 ja 279, siis kinnitab Üldkohtu käsutuses olev toimik OLAFi järeldust, et nendele einetele kutsutud isikute hulgas oli üks või kaks Belgia juhtpoliitikut. Sissenõudmistabelis on nimelt täpsustatud, et ridadel nr 22, 55, 216, 245 ja 279 nimetatud einetel osalesid asjaomase erakonna liikmed ning real nr 160 nimetatud einel osales kaks selle erakonna liiget. See tabel ei sisalda ühtegi täpsustust selle kohta, kas need liikmed osalesid ridadel nr 110 ja 243 nimetatud einetel.
385
On tõsi, et asjaomase erakonna liikmete osalemine sellistel einetel näib problemaatiline, arvestades OLAFi poolt juurdluse käigus tehtud järeldusi hageja ja nende juhtpoliitikute kohtumiste sageduse kohta, mida on meenutatud eespool punktis 223, tõlgendatuna eespool punktis 232 viidatud konteksti arvestades. Seetõttu võib asuda seisukohale, et sellised eined vastavad vähemalt osaliselt hagejale omastele poliitilistele eesmärkidele, mis ei ole kooskõlas tema ametikohustustega kontrollikoja liikmena.
386
Siiski tuleb tõdeda, nagu nähtub eespool punktidest 383 ja 384, et kõnealustele einetele kutsutud isikute nimekiri ei piirdunud asjaomase erakonna liikmetega või, nagu Euroopa Kohus tuvastas 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 678), „Flaami isikutega“ ja sisaldas sageli ühte või mitut isikut, kes töötavad liidu institutsioonides.
387
Kontrollikoda ei täpsusta, millistel konkreetsetest hageja päritolukohas korraldatud einetele, mida on nimetatud sissenõudmistabeli ridadel nr 22, 55, 110, 160, 216, 243, 245 ja 279, kutsutud külalistest ei ole hagejaga ametialaseid suhteid. Järelikult tuleb Üldkohtul käesolevas menetluses uuesti kasutada sama hinnangut, mille Euroopa Kohus andis 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) ja mida on meenutatud eespool punktis 377, nimelt et nende einetega seotud esinduskulude hüvitamise taotlused puudutasid kulusid, mis tekkisid hageja ametikohustustega kontrollikoja liikmena.
388
Seevastu märgib Üldkohus, et mis puudutab kõiki hageja päritolukohas korraldatud einetega seotud esinduskulude hüvitamise taotlusi, mida on mainitud eespool punktis 377, siis toob kontrollikoda välja ka nende kulude summad, heites neile sisuliselt ette, et need on liiga suured.
389
Sellega seoses tuleb märkida, et nimetatud einete kulud olid 2520,68 eurot 18 isiku eest (rida nr 22), 1976 eurot 12 inimese eest (rida nr 55), 2271,36 eurot 11 inimese eest (rida nr 110), 3018,90 eurot 16 inimese eest (rida nr 160), 2340 eurot 10 inimese eest (rida nr 216), 1897,28 eurot 9 inimese eest (rida nr 243), 2069,76 eurot 10 inimese eest (rida nr 245) ja 1104 eurot 6 inimese eest (rida nr 279). Kuna need kulud on inimese kohta umbes 140 kuni 234 eurot, siis tuleb asuda seisukohale, et need ületavad ilmselgelt seda, mis on vajalik vastuvõtuks hageja isiklikus elukohas, koos lilleseadega, kui see oli olemas, vastavalt 22. aprilli 2004. aasta teatisele (vt eespool punkt 16). Lisaks tuleb arvesse võtta asjaolu, et kõnealused kulud tekkisid väljaspool hageja teenistuskohta.
390
Üldkohus tõdeb, et hageja ei esita ühtegi seisukohta nende summade põhjendatuse kohta, samas kui – nagu on täpsustatud eespool punktis 336 – ta peab kontrollikoja etteheited ümber lükkama ja tõendama, et esinduskulude katmine liidu eelarvest oli põhjendatud ning et vaidlustatud otsus on õigusvastane osas, milles need kulud on loetud alusetult makstud kuludeks.
391
Neil asjaoludel ja võttes arvesse eespool punktis 335 Üldkohtu esitatud kaalutlusi, mida kohaldatakse mutatis mutandis hageja päritolukohas korraldatud einete suhtes, tuleb otsustada, et käesoleva juhtumi asjaolusid on õigesti hinnatud, kui leitakse, et summa, mis ei ületa seda, mis on vajalik sissenõudmistabeli ridadel nr 22, 55, 110, 160, 216, 243, 245 ja 279 nimetatud hageja päritolukohas korraldatud einete puhul, on 50 eurot inimese kohta.
392
Lisaks nähtub 22. aprilli 2004. aasta teatise lisast 1, mis käsitleb ettepanekuid esindus- ja vastuvõtukulude kohta, et sellise liikme kodus toimuva esindamise või vastuvõtu kuludes võib enne näha nimelt lilleseaded, mis ei ületa sellise vastuvõtu jaoks vajalikku (vt eespool punkt 17). Üldkohus tõdeb siiski, et toimiku arved iga sissenõudmistabeli ridadel nr 22, 55, 110, 160, 216, 243, 245 ja 279 nimetatud, hageja päritolukohas korraldatud eine kohta ei sisalda ühtegi täpsustust nende einete jaoks ette nähtud lilleseadete kohta. Nimelt puudutavad ridadel nr 22, 55, 110, 160, 216, 243 ja 245 nimetatud einete eest esitatud arved sisuliselt ainult einetel serveeritud menüü hinda inimese kohta. Ainult real nr 279 nimetatud einega seotud arvel on muude toitlustusettevõtja osutatavate teenuste hulgas mainitud „lauakaunistust“, ilma et miski viitaks sellele, et tegemist on lilleseadetega, ja ilma ühegi viiteta nende seadete hinnale, kui need olid olemas. Igal juhul, kuna otsuse nr 7-2004 artikli 6 kohaselt hüvitab kontrollikoda koduse vastuvõtu puhul kulud esitatud tõendavate kuludokumentide alusel (vt eespool punkt 15), ei ole lilleseadetega seotud kulude hüvitamiseks ainult märge „lauakaunistus“ piisav.
393
Järelikult tuleb vaidlustatud otsus tühistada osas, milles nõutakse tagasi reale nr 22 vastav 900 eurot, reale nr 55 vastav 600 eurot, reale nr 110 vastav 550 eurot, reale nr 160 vastav 800 eurot, reale nr 216 vastav 500 eurot, reale nr 243 vastav 450 eurot, reale nr 245 vastav 500 eurot ja reale nr 279 vastav 300 eurot, mis teeb kokku 4600 eurot, ning ülejäänud osas lükata neljas väide nende kuludega seoses tagasi.
4) Ametiauto ja autojuhi teenuste kasutamisega seotud kulud
394
Hageja taotluste hulgas, mida on nimetatud eespool punktis 184 viidatud sissenõudmistabeli ridadel, puudutavad ametiauto kasutamise ja autojuhi teenuste kasutamise kulude hüvitamise taotlused, mille puhul kontrollikoda leiab, et kulud on hüvitatud alusetult, sissenõudmistabeli ridasid nr 3, 31, 38, 57, 66, 103, 138, 142, 143, 161, 196, 199, 203, 211, 215, 237, 238, 277, 281, 293 ja 294, 296 (osaliselt), 310 (osaliselt), 313, 317, 319 ja 320, 330, 335, 336, 339, 347, 352, 354, 355, 373 ja 374, 379, 381, 382, 391, 402 ja 403.
395
Hageja leiab sisuliselt, et eespool punktis 394 nimetatud ridadel mainitud autojuhikulude hüvitamise taotlused on seotud tema ametikohustustega kontrollikoja liikmena. Sellega seoses viitab ta sisuliselt hinnangule, mille Euroopa Kohus andis 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), märkides, et käesolev menetlus ei võimalda kontrollikojal sellele vastu vaielda.
396
Kõigepealt tuleb meenutada, et käesolevas menetluses, nagu on täpsustatud eespool punktis 179, ei ole vaja analüüsida õiguspärase ootuse kaitse põhimõtte väidetavat rikkumist seoses vahenditega, millega kontrollikoda kasutas ametiauto kasutamise ja autojuhi teenuste kasutamise kulude katmiseks. Seega tuleb nende kulude osas – arvestades Üldkohtu kontrolli ulatust käesolevas menetluses, mida on meenutatud eespool punktides 185–193 – analüüsida üksnes seda, kas kontrollikoda tegi nende kulude sissenõudmisel hindamisvigu.
i) Autojuhi kulud, mis on seotud hageja lähetuste või esinduskuludega seoses kohtumistega asjaomase erakonna liikmetega
397
Mis puudutab sissenõudmistabeli ridasid nr 203, 211, 215, 238, 293 ja 294, 296 (osaliselt), 313, 330, 336, 339 (osaliselt), 352, 355, 381, 382 (osaliselt) ja 402, siis leiti eespool punktides 239 ja 261, et nendel ridadel nimetatud hageja lähetused ei olnud seotud kontrollikoja liikme ametikohustuste täitmisega. Seega tuleb asuda seisukohale, et samadel ridadel nimetatud autojuhikulud ei ole samuti sellega seotud.
398
Sama kehtib ka sissenõudmistabeli ridadel nr 281, 293 ja 294 ja 354 nimetatud autojuhikulude hüvitamise taotluste kohta, mis puudutavad selliste esinduskulude hüvitamise taotlusi, mis on tekkinud seoses õhtusöökidega asjaomase erakonna liikmetega, mis on loetletud samadel ridadel ja mida peeti kontrollikoja liikme ametikohustustega vastuolus olevaks (vt eespool punktid 329 ja 371).
399
Sama järeldus kehtib ka sissenõudmistabeli ridadel nr 3, 31 ja 66 nimetatud autojuhikulude hüvitamise taotluste kohta, kuna nende taotluste eesmärk oli kohtuda asjaomase erakonna liikmetega.
400
Järelikult tuleb neljas väide tagasi lükata osas, mis puudutab sissenõudmistabeli ridadel nr 3, 31, 66, 203, 211, 215, 238, 281, 293 ja 294, 296 (osaliselt), 313, 330, 336, 339 (osaliselt), 352, 354, 355, 381, 382 (osaliselt) ja 402 nimetatud autojuhikulusid.
ii) Muud autojuhikulud
– Sissenõudmistabeli ridadel nr 57, 103, 143, 157, 161, 199, 237, 277, 310, 335, 347, 354 ja 391 nimetatud autojuhikulud
401
Eespool punktis 394 mainitud autojuhikulude hüvitamise taotlustest on sissenõudmistabeli ridadel nr 3, 31, 57, 66, 103, 143, 157, 161, 199, 237, 277, 310 (osaliselt), 335, 347, 354 ja 391 nimetatud taotlused seotud hageja esitatud lähetuskulude või päevaraha või veel esinduskulude taotlustega. Euroopa Kohus vaatas viimati nimetatud taotlused läbi 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), et teada saada, kas need olid seotud hageja ametikohustustega kontrollikoja liikmena.
402
Sellega seoses tuleb märkida, et hinnates 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) kõiki sissenõudmistabeli ridadel nr 31, 57, 66, 103, 143, 157, 161, 199, 237, 277, 310 (osaliselt), 335, 347 ja 391 nimetatud lähetuskulude või päevaraha hüvitamise taotlusi seoses eeskirjade eiramistega, mida kontrollikoda selles menetluses väitis, leidis Euroopa Kohus sisuliselt, et need taotlused puudutasid kulusid, mis tekkisid seoses hageja ametikohustustega kontrollikoja liikmena (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punktid 494, 497, 500, 501, 504, 505, 515, 558, 559, 561–565, 576 ja 735).
403
Hageja tugineb käesolevas menetluses Euroopa Kohtu antud hinnangule, et tõendada, et eespool punktis 401 mainitud ridadel nimetatud hüvitamistaotlustega seotud kulude katmine oli seotud tema ametikohustustega ja et vaidlustatud otsus on õigusvastane, kuna selles leiti, et need kulud on makstud alusetult.
404
Arvestades hageja argumente ja eespool punktides 202–205 esitatud märkusi, tuleb eespool punktis 401 viidatud autojuhikulude hüvitamise taotluste läbivaatamisel kohaldada sama arutluskäiku, mis on esitatud eespool punktides 220, 264, 338 ja 378. Seega tuleb kõigepealt analüüsida, kas kontrollikoda esitab Euroopa Kohtus nende taotluste kohta esitatud argumentide ja täpsustustega võrreldes uusi argumente ja täpsustusi, ning jaatava vastuse korral hinnata, kas neid asjaolusid arvestades tuleb teha samad järeldused, mille tegi nende taotluste kohta Euroopa Kohus (vt eespool punkt 205).
405
Mis puudutab sissenõudmistabeli ridadel nr 57, 103, 143, 157, 161, 199, 237, 277, 310 (osaliselt), 335, 347 ja 391 nimetatud lähetuskulude või päevaraha hüvitamise taotlusi, siis on käesolevas menetluses eespool punktides 282–297, 301–305 ja 308–313 esitatud analüüsi arvestades järeldatud, et Euroopa Kohtu sellekohase hinnanguga tuleb nõustuda. Kuna nende ridadega seotud autojuhikulude hüvitamise taotluste osas ei lisa kontrollikoda midagi uut võrreldes argumentidega, mille ta esitas Euroopa Kohtus, tuleb sarnaselt Euroopa Kohtuga asuda seisukohale, et nendel ridadel silmas peetud autojuhikulud on tekkinud seoses kontrollikoja liikme ametikohustustega.
406
Neil asjaoludel tuleb järeldada, et kontrollikoda tegi hindamisvea, kui ta leidis, et sissenõudmistabeli ridadel nr 57, 103, 143, 157, 161, 199, 237, 277, 310 (osaliselt), 335, 347 ja 391 nimetatud autojuhikulud ei ole seotud hageja ametikohustustega kontrollikoja liikmena, ja nõudis nende sissenõudmist. Järelikult tuleb vaidlustatud otsus tühistada osas, mis puudutab nendel ridadel nimetatud autojuhikulusid summas 3224,72 eurot. Real nr 310 osutatud kulude puhul tuleks arvestada neist kuludest kolmandikku (153,65 eurot).
– Sissenõudmistabeli ridadel nr 138, 196, 319 ja 320, 339 (osaliselt) ja 382 (osaliselt) nimetatud autojuhikulud
407
Mis puudutab sissenõudmistabeli ridadel nr 138, 196, 319 ja 320, 339 (osaliselt) ja nr 382 (osaliselt) nimetatud autojuhikulude hüvitamise taotlusi, siis tuleb tõdeda, et Euroopa Kohus ei võtnud nende kohta 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) seisukohta.
408
Need taotlused on seotud hageja esinduskulude hüvitamise nõuetega, mille puhul leiti, et nendega seotud tegevused ei ole kontrollikoja liikme ametikohustuste välised (vt eespool punktid 342, 355 ja 359).
409
Lähtudes samast arutluskäigust, mis on esitatud eespool punktis 404, tuleb tõdeda, et kõnealuste ridadega seotud autojuhikulude hüvitamise taotluste kohta ei lisa kontrollikoda käesolevas asjas midagi uut võrreldes argumentidega, mille ta esitas Euroopa Kohtule. Seega tuleb asuda seisukohale, et sissenõudmistabeli ridadel nr 138, 196, 319 ja 320, nr 339 (osaliselt) ja nr 382 (osaliselt) nimetatud autojuhikulud tekkisid seoses hageja ametikohustustega kontrollikoja liikmena.
410
Neil asjaoludel tuleb järeldada, et kontrollikoda tegi hindamisvea, kui ta leidis, et sissenõudmistabeli ridadel nr 138, 196, 319 ja 320, 339 (osaliselt) ja 382 (osaliselt) nimetatud autojuhikulud ei ole nende ametikohustustega seotud, ja nõudis nende sissenõudmist. Järelikult tuleb vaidlustatud otsus tühistada osas, mis puudutab sissenõudmistabeli ridadel nr 138, 196, 319 ja 320, 339 (osaliselt) ja 382 (osaliselt) nimetatud autojuhikulusid summas 1158,83 eurot. Mis puudutab ridadel nr 339 ja 382 nimetatud autojuhikulusid, siis tuleb rea nr 339 puhul arvestada nendest kuludest neljandikku (74,13 eurot) ja rea nr 382 puhul kolmandikku (165,70 eurot).
– Sissenõudmistabeli ridadel nr 379 ja 403 nimetatud autojuhikulud
411
Euroopa Kohus ei analüüsinud 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) selgesõnaliselt kumbagi eespool punktis 394 nimetatud autojuhikulude hüvitamise taotlust, mis puudutavad sissenõudmistabeli ridasid nr 379 ja 403.
412
Võttes sellega seoses arvesse eespool punktis 193 meenutatud tõendamiskoormist, tuleb hagejal tõendada, et sissenõudmistabeli ridadega nr 379 ja 403 seotud asjaomaste autojuhikulude katmine liidu eelarvest oli põhjendatud ning et vaidlustatud otsus on õigusvastane, kuna see käsitas neid kulusid alusetult makstud kuludena.
413
Tuleb märkida, et real nr 379 nimetatud autojuhikulud ei olnud seotud hageja lähetusega. Autojuhi lähetuskorraldusest nähtub, et selle eesmärk oli sõidutada hageja Luxembourgist Brüsselisse ja seejärel tema päritolukohta, kusjuures autojuht veetis öö hotellis ja sõitis Luxembourgi tagasi rongiga.
414
Seevastu real nr 403 nimetatud autojuhikulud olid seotud hageja hüvitisevaba lähetusega. Lähetuskorraldusest nähtub, et see puudutas „Advokaati […]“ ja teekonda Luxembourg-Dijon-Luxembourg. Kontrollikoja sõnul oli sellel real kõne all oleva tegevuse tegelik laad viinamarjaistanduse ostmine.
415
Hageja piirdub tõdemusega, et kuna Euroopa Kohus ei kvalifitseerinud neid kulusid nõuetevastasteks, ei saa neid käesolevas menetluses pidada sellisteks kuludeks.
416
Tuleb aga tõdeda, et 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) pidas Euroopa Kohus autojuhi lähetusi, mille eesmärk oli sõidutada hagejat teadmata põhjusel või tema ametikohustustest selgesti eristataval põhjusel, nõuetevastasteks (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punktid 711–716).
417
Kuna hageja ei ole esitanud tõendeid selle kohta, et sissenõudmistabeli ridadel nr 379 ja 403 nimetatud autojuhikulud olid seotud tema ametikohustuste täitmisega seotud sõitudega, ning et vaielda vastu kontrollikoja väidetele nende kulude eraviisilisuse kohta, tuleb asuda seisukohale, et kontrollikoda kvalifitseeris õigesti need saada olevateks summadeks ja nõudis nende sissenõudmist.
418
Järelikult tuleb neljas väide tagasi lükata osas, mis puudutab sissenõudmistabeli ridadel nr 379 ja 403 nimetatud autojuhikuludega seotud sissenõudmise nõuetekohasust.
– Sissenõudmistabeli real nr 38 nimetatud autojuhikulud
419
Kontrollikoda pidas vaidlustatud otsuses nõuetevastaseks sissenõudmistabeli real nr 38 nimetatud autojuhi lähetust, mille raames üks autojuht sõitis Luxembourgist hageja puhkusekohta Šveitsi, et hageja tema päritolukohta tagasi sõidutada.
420
Hageja tugineb sisuliselt hinnangule, mille andis Euroopa Kohus 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) ning mille kohaselt, kuigi sissenõudmistabeli real nr 38 nimetatud autojuhi lähetuse põhjus, mida väitis kontrollikoda, nimelt sõita hagejale tema puhkusekohta järele, võiks tõendada selle lähetuse nõuetevastasust, eitas hageja sellise lähetuse lubamist, samas kui kontrollikoda ei tõendanud, et see lähetus tegelikult toimus, kuna Euroopa Kohtu käsutuses olev toimik ei sisaldanud hageja käega allkirjastatud lähetuskorraldust (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 717).
421
Euroopa Kohus tuvastas samuti, et kontrollikojas kuni 5. oktoobrini 2016 rakendatud korralduse raames pidi selle institutsiooni liige allkirjastama nende autojuhtide lähetuskorraldused, kelle teenuseid ta kasutas (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 698).
422
Käesolevas menetluses märgib kontrollikoda, et hageja lähetuskorraldust ei olnud, millest iseenesest piisab, et tuvastada autojuhi lähetuse nõuetevastasus. Ta väidab samuti, et hageja kui autojuhi eelarvevahendite käsutaja taotles ja kinnitas kõnealuse lähetuse elektroonilises süsteemis MISPROD, mida kontrollikoda tol ajal kasutas, et tõendada lähetuse tegelikkust.
423
On tõsi, et toimikus ei ole sissenõudmistabeli real nr 38 nimetatud tegevuse kohta ühtegi autojuhi lähetust, mille oleks hageja käsitsi allkirjastanud, nagu oli sel ajal kehtinud eeskirjades nõutud. Kuigi seda haldustööd ei tehtud, on siiski selge, et autojuht kandis selle tegevuse kulud ajavahemikul 7.–9. märtsini 2009 summas 716,82 eurot. Lisaks lisab kontrollikoda toimikule väljavõtted elektroonilisest süsteemist MISPROD, millest nähtub, et hageja oli niisuguse lähetuse eelarvevahendite käsutaja, kus tema autojuht pidi minema talle järele ühte Šveitsi linna. Need väljavõtted kinnitavad ka kontrollikoja väiteid autojuhi tegevuse kohta, mis on seotud sellel real nimetatud kulude hüvitamise taotlusega ja mille kohaselt viibis autojuht 7.–8. märtsi 2009. aasta öösel ühes Šveitsi hotellis, sõidutas hageja 8. märtsil 2009 tema päritolukohta, kus autojuht veetis 8.–9. märtsil 2009 öö hotellis, ning pöördus seejärel 9. märtsil 2009 tagasi Luxembourgi.
424
Hageja ei esita kontrollikoja nende väidete kohta ühtegi seisukohta, kuigi tema ülesanne on käesolevas menetluses tõendada (vt eespool punkt 193), et kõnealuste autojuhikulude katmine liidu eelarvest oli põhjendatud ja et vaidlustatud otsus on õigusvastane, kuna selles asuti seisukohale, et need kulud on makstud alusetult.
425
Neil asjaoludel tuleb sissenõudmistabeli real nr 38 nimetatud autojuhikulud lugeda nõuetevastasteks ja neljas väide seda rida puudutavas osas tagasi lükata.
– Sissenõudmistabeli ridadel nr 106, 147, 151, 153, 167 ja 214 nimetatud autojuhikulud
426
Sissenõudmistabeli ridadel nr 106, 147, 151, 153, 167 ja 214 nimetatud autojuhi lähetuste eesmärk oli sõidutada hagejat lähetuste raames, mis on seotud arstivisiitidega.
427
Hageja viitab sellega seoses sisuliselt hinnangule, mille Euroopa Kohus andis 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782).
428
Kontrollikoda väidab, et eespool punktis 426 nimetatud ridadel märgitud autojuhi lähetused olid nõuetevastased, kuna hageja vastavad lähetused olid „hüvitisevabad lähetused“ või tehtud „ilma kuludeta“. Ta leiab, et kuna need lähetused ei kujutanud endast tema sise-eeskirjade kohaselt lähetust, ei saanud ta autojuhi teenuste kasutamist lubada.
429
Tuleb märkida, et nende autojuhi lähetuste kohta märkis Euroopa Kohus 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) järgmist:
„777 [Hageja] kõnealuseid lähetusi ei saa pidada seotuks kontrollikoja liikme ametikohustuste täitmisega, kuna ei ole väidetud ega a fortiori tõendatud, et nende näol oleks olnud tegemist kontrollikoja liikme kohustusliku tervisekontrolliga.
778 Siiski tuleb märkida, et nende lähetuste puhul ei nõudnud [hageja] lähetuskulude hüvitamist ega päevaraha maksmist. Ainsad kulud, mis kontrollikoja jaoks nende lähetustega kaasnesid, olid seega seotud ametiauto ja autojuhi teenuse kasutamisega.
779 Esiteks on otsuse nr 33‑2004 kommentaarid ja otsuse nr 19‑2009 kommentaarid väga mitmeti mõistetavad selles osas, mis puudutab võimalust käsitada arsti vastuvõtule minemist „muu ametikohustuste täitmisega seotud sõiduna“ mõlema otsuse artikli 4 tähenduses.
780 Nimelt oli loetelu „vääramatu jõu juhtumitest“ – mida võib pidada selliseks sõitudeks – hulgas „arstlikud kontrollid“.
781 On tõsi, et Euroopa Kohtu erinevates liidu õiguse valdkondades väljakujunenud praktikast tuleneb, et „vääramatu jõu“ all tuleb mõista vääramatule jõule tugineva isiku tahtest sõltumatuid ebatavalisi ja ettenägematuid asjaolusid, mille tagajärgi ei oleks kogu rakendatavale hoolsusele vaatamata olnud võimalik vältida (25. jaanuari 2017. aasta kohtuotsus Vilkas, C‑640/15, EU:C:2017:39, punkt 53 ja seal viidatud kohtupraktika).
782 Kuigi mõiste „vääramatu jõud“ kasutamine eeldab seega tavaliselt ettenägematut laadi, on nii otsuse nr 33‑2004 kommentaarid kui ka otsuse nr 19‑2009 kommentaarid selles osas ebajärjekindlad, kuna mõiste „arstlikud kontrollid“ välistab igasuguse kiireloomulisuse või ettenägematuse mõõtme.
783 Teiseks, kuigi autojuhi teenuse kasutamine „muudeks ametikohustuste täitmisega seotud sõitudeks“ ei nõua määratluse kohaselt, et kontrollikoja asjaomane liige oleks lähetusel, siis tuleb tõdeda, et kui [hageja] taotles läbipaistvalt sellelt institutsioonilt luba minna lähetuse raames arsti vastuvõtule, oli [hageja] lubanud kontrollikojal teha eelkontrolli ja vajaduse korral kontrollikoja vahendite kavandatavale kasutamisele vastu vaielda.
784 Neid kahte asjaolu arvestades ei ole [hageja] ja tema kabinetile määratud autojuhi lähetuste [mida on nimetatud nimelt sissenõudmistabeli ridadel nr 106, 151, 153, 167 ja 214] nõuetevastasus […] ilmselge, mis võimaldaks seda käesolevas menetluses [hagejale] ette heita.“
430
Käesolevas kohtuasjas tuleb kohaldada neid Euroopa Kohtu kaalutlusi ja 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) tehtud järeldusi samade autojuhi lähetuste kohta, mida on nimetatud sissenõudmistabeli ridadel nr 106, 151, 153, 167 ja 214.
431
Lisaks on see Euroopa Kohtu arutluskäik kohaldatav ka real nr 147 nimetatud autojuhi lähetusele, mis hõlmab autojuhi sõidukulusid seoses hageja kahe arstivisiidiga. Sellega seoses tuleb märkida, et arvestades asjaolu, et need visiidid, milleks hageja taotles kontrollikoja luba, toimusid parlamendi eelarvekontrollikomisjoni koosolekule ja ühenduse lõunasöögikonverentsile sõidu ajal, kus kasutati ametiautot (vt ka eespool punkt 132), ei saa hageja poolt Luxembourgi tagasi pöördumiseks autojuhiteenuste kasutamist pidada nõuetevastaseks ja seda isegi, kui see tähendas, et asjaomane autojuht pidi Luxembourgist Brüsselisse sõitma rongiga.
432
Eeltoodut arvestades tuleb asuda seisukohale, et kontrollikoda tegi hindamisvea, kui ta kvalifitseeris sissenõudmistabeli ridadel nr 106, 147, 151, 153, 167 ja 214 nimetatud autojuhikulud saada olevaks summaks ja nõudis selle sissenõudmist. Järelikult tuleb vaidlustatud otsus tühistada osas, mis puudutab neil ridadel nimetatud autojuhikulusid summas 1689,25 eurot.
– Sissenõudmistabeli real nr 142 nimetatud autojuhikulud
433
Sissenõudmistabeli real nr 142 nimetatud autojuhi lähetus puudutab kulusid, mis tekkisid hageja ametiauto viimisega hageja puhkusekohta Šveitsi. Kontrollikoda võtab vaidlustatud otsuses arvesse seda, et hageja hüvitas sellel autojuhi sõidul kulutatud summad. Ta leiab siiski, et autojuhi töötasust alusetult kasutatud osa ei ole sisse nõutud.
434
Hageja vaidleb vastu asjaolule, et sissenõudmistabeli real nr 142 toodud lähetusega seotud autojuhi töötasu kujutab endast kontrollikojalt temalt saada olevat summat. Ta täpsustab, et 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C-130/19, EU:C:2021:782) leidis Euroopa Kohus, et tegemist ei ole eeskirjade eiramisega.
435
Euroopa Kohus järeldas 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), et kuigi sissenõudmistabeli real nr 142 nimetatud autojuhi lähetuse nõuetevastasuses ei ole vaidlust, ei saa seda rikkumist hagejale tema menetluses ette heita (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 752). Sellega seoses tõdes ta, et kuigi pooled on selle lähetuse täpse eesmärgi osas eriarvamusel, vastab hageja kinnitus, et selle lähetuse eesmärk oli kokkuleppel kontrollikoja autojuhtide eest vastutava isikuga saada ametiauto pärast õnnetust tagasi, sisuliselt asjaomase autojuhi ütlustele tema ärakuulamisel OLAFis 16. oktoobril 2017 (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 754). Lisaks märkis Euroopa Kohus, et on tuvastatud, et pärast seda, kui hageja oli teadlik asjaomase autojuhi lähetuse võimalikust nõuetevastasusest, pöördus ta 2011. aastal kontrollikoja poole sooviga maksta tagasi summad, mis see institutsioon selle lähetusega seoses alusetult oli üle kandnud, ning need summad arvati tema töötasust maha (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 755).
436
Käesoleval juhul piisab sellest, kui tõdeda – nagu on meenutatud eespool punktis 35 –, et kontrollikoda andis 2011. aastal autojuhi teenused hageja käsutusse, mistõttu pidi selle autojuhi töötasu maksma kontrollikoda ning et sel alusel ei olnud seega tõendatud mingit kontrollikoja rahalist kahju.
437
Järelikult tegi kontrollikoda hindamisvea, kui ta kvalifitseeris sissenõudmistabeli real nr 142 nimetatud autojuhi töötasu saada olevaks summaks ja nõudis selle sissenõudmist. Järelikult tuleb vaidlustatud otsus tühistada osas, mis puudutab sellel real nimetatud autojuhikulusid summas 185,43 eurot.
– Sissenõudmistabeli real nr 187 nimetatud autojuhikulud
438
Sissenõudmistabeli real nr 187 nimetatud autojuhi lähetuse eesmärk oli „[printsessi] ametlik kutse“. Kontrollikoda leidis, et see lähetus oli nõuetevastane, kuna hageja vastav lähetus oli „hüvitisevaba lähetus“. Täpsemalt täpsustab ta, et hageja oli Brüsselis lähetuses koos oma autojuhi ja ametiautoga, kuid otsustas siiski jätta ametiauto nädalavahetuseks endale oma eraviisiliseks kasutuseks, samas kui autojuht oli sunnitud Luxembourgi tagasi sõitma rongiga.
439
Hageja viitab sisuliselt hinnangule, mille Euroopa Kohus andis 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), milles Euroopa Kohus järeldas sisuliselt, et ei ole vaja kindlaks teha, kas kontrollikoda võis õiguspäraselt hagejale süüks panna praktikat, mille kohaselt oleks tema poolt tema ametiauto endale jätmine toonud kaasa autojuhi rongisõidu (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 798).
440
Käesolevas menetluses ja lähtudes arutluskäigust, mis sarnaneb real nr 147 nimetatud hüvitamistaotlusega (vt eespool punkt 431) piisab, kui tõdeda, et kontrollikoda ei vaidle vastu sellele, et hageja sõit kõnealuse isiku kutsele vastates oli nõuetekohane, ega täpsusta ka seda, millise eraviisilise tegevuse jaoks jättis hageja ametiauto nädalavahetuseks endale. Neil asjaoludel ja arvestades, et kontrollikoda andis hageja vastavaks lähetuseks loa, ei saa hageja taotlust kasutada autojuhi teenuseid pidada nõuetevastaseks.
441
Järelikult tegi kontrollikoda hindamisvea, kui ta kvalifitseeris sissenõudmistabeli real nr 187 nimetatud autojuhikulud saada olevaks summaks ja nõudis nende sissenõudmist. Järelikult tuleb vaidlustatud otsus tühistada osas, mis puudutab neid autojuhikulusid summas 42,64 eurot.
– Sissenõudmistabeli real nr 247 nimetatud autojuhikulud
442
Real nr 247 nimetatud autojuhi lähetuse eesmärk oli sõita hageja kasutatud ametiautoga Belgiasse autoteenindusse hooldusesse.
443
Hageja leiab sisuliselt, et arvesse tuleb võtta Euroopa Kohtu kaalutlusi 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782). Pärast seda, kui Euroopa Kohus oli tuvastanud, et real nr 247 nimetatud autojuhi lähetuse eesmärk oli hageja sõnul viia ametiauto autoteenindusse hooldusesse, asus Euroopa Kohus seisukohale, et kontrollikoja argumendiga ei saa nõustuda, kuna puuduvad igasugused seda argumenti toetavad tõendid (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punktid 748 ja 749).
444
Käesolevas menetluses märgib kontrollikoda, et hageja ametiauto hoolduse eest vastutav autoteenindus asus kehtiva liisinglepingu kohaselt Luxembourgis, mistõttu ei saanud kõnealuse lähetuse eesmärk vastata sellisele hooldusele.
445
Sellega seoses, järgides eespool punktis 404 esitatud arutluskäiku, piisab, kui märkida, et toimikus ei ole muud teavet, mis kinnitaks kontrollikoja väidet, et seda autot hooldas teises riigis asuv autoteenindus. Järelikult tuleb Üldkohtul käesolevas menetluses lähtuda samast hinnangust, mille Euroopa Kohus andis 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) ja mida on meenutatud eespool punktis 443.
446
Järelikult tegi kontrollikoda hindamisvea, kui ta kvalifitseeris sissenõudmistabeli real nr 247 nimetatud autojuhikulud saada olevaks summaks ja nõudis nende sissenõudmist. Seetõttu tuleb vaidlustatud otsus tühistada neid kulusid puudutavas osas summas 239,10 eurot.
– Sissenõudmistabeli ridadel nr 176, 317 ja 373 ja 374 nimetatud autojuhikulud
447
Sissenõudmistabeli ridadel nr 176, 317 ja 373 ja 374 nimetatud autojuhikulude kohta leiab hageja sisuliselt, et arvesse tuleb võtta Euroopa Kohtu kaalutlusi 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782). Sellega seoses ei järeldanud Euroopa Kohus, et sissenõudmistabeli ridadel nr 176, 317 ja 373 ja 374 märgitud autojuhi lähetused on nõuetevastased, kuna tema käsutuses olev toimik ei sisaldanud hageja lähetuskorraldusi, millele kontrollikoda viitas, ega võimaldanud seega tuvastada, et vaidlusalused sõidud ei olnud nende lähetuskorraldustega hõlmatud (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 735).
448
Eespool punktis 404 esitatud arutluskäiku arvestades tuleb tõdeda, et käesolevas menetluses märgib kontrollikoda lisades toodud lähetuskorraldustele viidates, et sissenõudmistabeli ridadel nr 176, 317 ja 373 ja 374 nimetatud lähetused oleksid pidanud algama ja lõppema Luxembourgis.
449
Sellega seoses piisab, kui sarnaselt Euroopa Kohtuga märkida, et Üldkohtu toimikus ei ole ka käesoleval juhul hageja lähetuskorraldusi, mis on seotud sissenõudmistabeli ridadel nr 176, 317 ja 373 ja 374 nimetatud autojuhikuludega, mistõttu ei ole kõnealuste kulude nõuetevastasus piisavalt tõendatud, et seda saaks hagejale ette heita.
450
Neil asjaoludel tuleb järeldada, et kontrollikoda tegi hindamisvea, kui ta leidis, et sissenõudmistabeli ridadel nr 176, 317 ja 373 ja 374 nimetatud autojuhikulud ei ole seotud hageja ametikohustustega kontrollikoja liikmena ja nõudis nende sissenõudmist. Järelikult tuleb vaidlustatud otsus tühistada osas, milles nõutakse nende kulude hüvitamist summas 1431,93 eurot.
– Järeldus muude autojuhikulude kohta
451
Eeltoodut arvestades tuleb vaidlustatud otsus tühistada osas, mis puudutab sissenõudmistabeli ridadel nr 57, 103, 106, 138, 142, 143, 147, 151, 153, 157, 161, 167, 176, 187, 196, 199, 214, 237, 247, 277, 310 (osaliselt), 317, 319 ja 320, 335, 339 (osaliselt), 347, 354, 373 ja 374, 382 (osaliselt) ja 391 nimetatud autojuhikulusid summas 7971,90 eurot. Ülejäänud osas tuleb neljas väide nende muude kuludega seoses tagasi lükata.
c)
Järeldus neljanda väite kohta
452
Eeltoodut arvestades tuleb vaidlustatud otsus tühistada osas, milles nõutakse sisse eespool punktides 320, 375, 393 ja 451 nimetatud ridadel viidatud kulude hüvitamise taotlused summas 16084,01 eurot. Ülejäänud osas tuleb neljas väide tagasi lükata.
5.
Viies väide, mis tugineb põhimõttele, et kriminaalmenetlus peatab haldusmenetluse
453
Selle väite raames on hageja seisukohal, et Luksemburgi Suurhertsogiriigis poolelioleva kriminaalmenetluse tõttu ei saanud kontrollikoda teha otsust enne, kui Luksemburgi kriminaalasutused on teinud otsuse samade faktiliste asjaolude põhjal, mis on vaidlustatud otsuse aluseks. Kuna kontrollikoda ei oodanud ära kriminaalmenetluse tulemust, eiras ta põhimõtet, et kriminaalmenetlus peatab haldusmenetluse. Oma seisukohtades selle kohta, millised järeldused tuleb käesoleva kohtuasja jaoks teha 30. septembri 2021. aasta kohtuotsusest kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), leiab hageja, et Euroopa Kohus ei ole käesoleva väite kohta seisukohta võtnud.
454
Kontrollikoda vaidleb hageja argumentidele vastu.
455
Sarnaselt kontrollikojaga tuleb tõdeda, et Euroopa Kohus lükkas 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuses kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) tagasi hageja sarnased argumendid, et Luksemburgi Suurhertsogiriigis on käimas kriminaalmenetlus. Sellega seoses märkis Euroopa Kohus kõigepealt, et ükski liidu õigusnorm ei näe ette, et Euroopa Kohtus ELTL artikli 286 lõike 6 alusel algatatud menetlus tuleb peatada, kui on algatatud kriminaalmenetlus, mis puudutab täielikult või osaliselt samu tegusid (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 83). Seejärel, olles viidanud personalieeskirjade IX lisa artiklile 25, mis sätestab, et kui ametnikule esitatakse samade tegude eest süüdistus kriminaalasjas, lahendatakse tema distsiplinaarmenetlus lõplikult alles pärast seda, kui asja menetleva kohtu otsus on jõustunud, märkis Euroopa Kohus, et menetlused, mis on seotud kontrollikoja liikme ametiülesannetest tulenevate kohustuste rikkumisega, on autonoomsed õiguskaitsevahendid, mis on ette nähtud ELTL artikli 286 lõikes 6 ja et seega ei reguleeri neid menetlusi personalieeskirjades sätestatud distsiplinaarmenetluse normid (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punktid 84 ja 85). Lõpuks järeldas Euroopa Kohus, et ELTL artikli 286 lõike 6 alusel toimuva menetluse võimalik peatamine kuni Luksemburgi Suurhertsogiriigis algatatud kriminaalmenetluse tulemuse selgumiseni ei ole vajalik, kuna igal juhul ei saa selle menetluse tulemus piirata nende hinnangute ulatust, mille Euroopa Kohus peab andma käesoleva hagi lahendamiseks (30. septembri 2021. aasta kohtuotsus kontrollikoda vs. Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, punkt 88).
456
See arutluskäik tuleb üle kanda käesolevale menetlusele, mis on algatatud ELTL artikli 263 neljanda lõigu alusel. Nimelt ei ole üheski liidu õigusnormis ette nähtud, et selle sätte alusel Üldkohtus algatatud menetlus tuleks peatada, kui on algatatud kriminaalmenetlus, mis puudutab osaliselt või täielikult samu tegusid. Lisaks ei reguleeri finantstagajärgi, mis tulenevad kontrollikoja liikme ametikohast tulenevate kohustuste rikkumisest, personalieeskirjades sätestatud distsiplinaarmenetluse normid. Neid finantstagajärgi kohaldati kooskõlas määruse 2018/1046 artiklitega 98 ja 100. Lisaks on käesolevas menetluses võimalik ka järeldada, et selle menetluse võimalik peatamine kuni Luksemburgi Suurhertsogiriigis algatatud kriminaalmenetluse tulemuse selgumiseni ei ole vajalik, kuna igal juhul ei saaks selle menetluse tulemus piirata nende hinnangute ulatust, mille Üldkohus peab andma käesoleva hagi lahendamiseks.
457
Eeltoodut arvestades tuleb käesolev väide põhjendamatuse tõttu tagasi lükata.
6.
Kuues väide, et rikutud on põhjendamiskohustust seoses autojuhiteenuste kasutamisega ning on rikutud määruse nr 966/2012 artiklit 75 või määruse 2018/1046 artiklit 94
458
Hageja vaidleb vastu sellele, et tema kui eelarvevahendite käsutaja vastutas oma autojuhtide kulude eest summas 30501,27 eurot ning lähetuskulude ja päevaraha eest summas 40595,15 eurot. Ta viitab määruse nr 966/2012 artiklile 75 ja leiab, et see vastutus saab tekkida üksnes tema kui autojuhtide lähetuste eelarvevahendite käsutaja „tahtliku eksimuse“ või „raske hooletuse“ korral. Ta märgib samuti, et nii see säte kui ka määruse 2018/1046 artikkel 94 näevad ette, et kui finantsjuhtimises osaleja vastutus tekib, tuleb pöörduda finantsrikkumiste uurimise toimkonna poole. Lisaks meenutab hageja, et ta ei ole teda sõidutanud autojuhtide päevaraha ega töötasu eelarvevahendite käsutaja.
459
Hageja leiab, et kontrollikoda rikub esiteks oma põhjendamiskohustust, jättes vaidlustatud otsuses vastamata „ühele argumendile, mille [ta] esitas oma õiguse olla ära kuulatud teostamise raames“, ning teiseks määruse nr 966/2012 artiklit 75 või määruse 2018/1046 artiklit 94.
460
Võrdluseks märgib hageja, et asjaolu, et kaks kontrollikoja presidenti on tema kahe ametiaja jooksul oma lähetus-, esindus- ja vastuvõtukulude osas eelarvevahendite käsutajad, ei toonud kaasa nende vastutust. Lisaks väidab ta, et autojuhtide lähetuskulud olid kooskõlas õigusliku raamistikuga, mis kehtis vaidluse aluseks olevate asjaolude asetleidmise ajal, st eelkõige otsustega nr 33-2004 ja 19-2009.
461
Oma seisukohtades selle kohta, millised järeldused tuleb teha 30. septembri 2021. aasta kohtuotsusest kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) käesoleva kohtuasja kohta, märgib hageja, et Euroopa Kohus ei ole teinud otsust käesoleva väite kohta, mida kontrollikoja poolt Euroopa Kohtus algatatud menetluses ei esitatud.
462
Kontrollikoda vaidleb hageja argumentidele vastu.
463
Esiteks, mis puudutab etteheidet põhjendamiskohustuse rikkumise kohta, siis piirdub hageja märkusega, et vaidlustatud otsus ei vasta ühele tema argumendile, mille ta esitas oma õiguse olla ära kuulatud teostamise raames. Ilma ühegi täpsustuseta argumendi kohta, mida selliselt käsitletakse, tuleb asuda seisukohale, et käesolev etteheide ei vasta Üldkohtu kodukorra artikli 76 punktis d selguse ja täpsuse kohta esitatud nõuetele, mistõttu tuleb see vastuvõetamatuse tõttu tagasi lükata.
464
Vastavalt Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artikli 21 esimesele lõigule, mida kohaldatakse Üldkohtu menetluses sama põhikirja artikli 53 esimese lõigu ja kodukorra artikli 76 punkti d alusel, tuleb hagiavalduses märkida vaidluse ese, esitatud väited ja argumendid ning lühike ülevaade nimetatud väidetest. Need elemendid peavad olema piisavalt selged ja täpsed, et kostja saaks oma kaitse ette valmistada ja Üldkohus saaks vajaduse korral teha asjas otsuse ilma täiendavate andmeteta. Selleks et tagada õiguskindlus ja korrakohane õigusemõistmine, on hagi vastuvõetavuseks vaja, et peamised faktilised ja õiguslikud asjaolud, millele tuginetakse, tuleneksid järjekindlalt ja arusaadavalt hagiavalduse tekstist endast (vt selle kohta 28. aprilli 1993. aasta kohtumäärus De Hoe vs. komisjon, T‑85/92, EU:T:1993:39, punkt 20 ja seal viidatud kohtupraktika). Hagiavalduses peab seega olema selgitatud, milles seisneb väide, millel hagi põhineb, mistõttu ainuüksi väite abstraktne äramärkimine ei vasta kodukorra nõuetele. Analoogseid nõudeid tuleb järgida väite põhjendamiseks esitatava etteheite puhul (vt 25. märtsi 2015. aasta kohtuotsus Belgia vs. komisjon, T‑538/11, EU:T:2015:188, punkt 131 ja seal viidatud kohtupraktika; 27. novembri 2020. aasta kohtumäärus PL vs. komisjon, T‑728/19, ei avaldata, EU:T:2020:575, punkt 64).
465
[Parandatud 24. juuni 2025. aasta kohtumäärusega] Teiseks seoses etteheitega, et on rikutud määruse nr 966/2012 artiklit 75 või määruse 2018/1046 artiklit 94, siis täpsustas hageja kohtuistungil, et see puudutab tegelikult määruse nr 966/2012 artiklit 73 või määruse 2018/1046 artiklit 92.
466
Mis puudutab viimati nimetatud sätete rikkumist puudutava etteheite sisulist analüüsi, siis piisab, kui märkida, et korrast, mida kohaldatakse kontrollikoja liikme poolt autojuhi teenuste kasutamisele, nagu Euroopa Kohus täpsustas 30. septembri 2021. aasta kohtuotsuse kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) punktides 695–700, nähtub, et hageja kui autojuhtide lähetuste eelarvevahendite käsutaja ülesanne oli tagada, et autojuhtide lähetuskorraldusi koostades järgitaks selles suhtes kohaldatavaid eeskirju. Seda nõuet tuleb pidada sõltumatuks määruse nr 966/2012 artiklis 73 või määruse 2018/1046 artiklis 92 sätestatud menetluse võimalikust kasutamisest või isegi OLAFi poole pöördumisest. Järelikult ei ole need sätted käesolevas menetluses asjakohased.
467
Lisaks ei saa hageja vastutust autojuhtide lähetuste eelarvevahendite käsutajana tahtlikult või raske hooletuse tõttu võrrelda kontrollikoja presidendi kui eelarvevahendite käsutaja vastutusega kontrollikoja liikmete lähetus-, esindus- ja vastuvõtukulude eest. Autojuhtide lähetused on nimelt seotud hageja enda tegevusega, samas kui kontrollikoja liikme ja tema presidendi vahel ei ole sellist seost seoses esimese lähetustega.
468
Eeltoodut arvestades tuleb etteheide, et on rikutud määruse nr 966/2012 artiklit 73 või määruse 2018/1046 artiklit 92, põhjendamatuse tõttu tagasi lükata.
469
Lisaks, seoses etteheitega, millega hageja ei nõustu enda vastutusega oma autojuhtide kulude eest, mis ulatusid summani 30501,27 eurot nende töötasu eest ja 40595,15 eurot lähetuskulude ja päevarahade eest, siis kattub see etteheide sisuliselt etteheitega, mis puudutab „ilmselgeid vigu“, mida on juba analüüsitud neljanda väite raames (vt eespool punktid 394–451).
470
Eeltoodut arvestades tuleb kuues väide tervikuna tagasi lükata.
7.
Järeldus vaidlustatud otsuse tühistamise nõude kohta
471
Kõike eeltoodut arvestades ja ilma et oleks vaja võtta hageja taotletud menetlust korraldavaid meetmeid, tuleb vaidlustatud otsus tühistada osas, milles see puudutab esiteks kulude hüvitamise nõudeid, mida Üldkohus pidas eespool punktis 162 aegunuks, ja teiseks neid, mida on mainitud eespool punktis 452. Kõigi nende taotlustega seotud kulud on kokku 19254,20 eurot. Vaidlustatud otsuse tühistamise nõue tuleb ülejäänud osas jätta rahuldamata.
B. Nõue tühistada kontrollikoja peaarvepidaja 2019. aasta 4. ja 7. juuni otsus
472
Tuleb märkida, et tühistamisnõudes, kohe pärast vaidlustatud otsuse tühistamise nõuet, palub hageja „vajalikus ulatuses“ tühistada kontrollikoja peaarvepidaja 2019. aasta 4. ja 7. juuni otsus. Sellega seoses tuleb asuda seisukohale, et esitamata ühtegi konkreetset etteheidet nende kahe otsuse kohta, palub hageja tühistada need otsused selles sisalduva summa osas, millele lisandub intress alates 31. maist 2019 ning mis kontrollikoja peaarvepidaja arvutuste kohaselt oli 153584,10 eurot 4. juunil 2019 ja 153495,84 eurot 7. juunil 2019.
473
Käesoleval juhul tuleb tõdeda, et kontrollikoja peaarvepidaja tuvastas 7. juuni 2019. aasta kirjas, et makse tehti sel kuupäeval tasumisele kuuluvat intressi arvesse võttes (vt eespool punkt 57). Seega tuleb eespool punktis 471 tehtud järeldust arvestades rahuldada nõue tühistada kontrollikoja peaarvepidaja 7. juuni 2019. aasta kirjas sisalduv otsus osas, milles see näeb ette eespool punktis 471 märgitud summalt viivitusintressi maksmise määraga 3,5%.
474
Neil asjaoludel ei ole vaja tühistada 4. juuni 2019. aasta otsust, mis sisaldab summat, millele lisandub intress 31. maist kuni 4. juunini 2019, mis erineb sellest, mille kontrollikoja peaarvepidaja tuvastas 7. juunil 2019 ja mille hageja tegelikult tasus.
C. Intressi tagasimaksmise ja maksmise nõue
475
Hageja palub Üldkohtul mõista kontrollikojalt tema kasuks välja summa, mille ta kvalifitseeris alusetuks makseks, ning maksta talle intressi määraga 3,5% alates 31. maist 2019, mis on vaidlustatud otsusega talle määratud kuupäev, et maksta kokku 153407,58 eurot, kuni summa täieliku tasumiseni.
476
Tuleb meenutada, et akti tühistamise tagajärjel liidu kohtu poolt kõrvaldatakse see akt tagasiulatuvalt õiguskorrast (vt 30. juuni 2021. aasta kohtuotsus Mélin vs. parlament, T‑51/20, ei avaldata, EU:T:2021:398, punkt 68 ja seal viidatud kohtupraktika).
477
ELTL artikli 266 kohaselt peab institutsioon, organ või asutus, kelle õigusakt on tunnistatud tühiseks, võtma tühistava kohtuotsuse täitmiseks vajalikud meetmed. Kostjaks olev institutsioon on seega selle sätte alusel kohustatud võtma vajalikud meetmed tuvastatud õigusvastasuse tagajärgede kõrvaldamiseks (vt 30. juuni 2021. aasta kohtuotsus Mélin vs. parlament, T‑51/20, ei avaldata, EU:T:2021:398, punkt 69 ja seal viidatud kohtupraktika).
478
Lisaks, kui tühistatud akt on juba täidetud, nõuab selle tagajärgede tühistamine põhimõtteliselt selle õigusliku olukorra ennistamist, milles hageja oli enne akti vastuvõtmist (vt 30. juuni 2021. aasta kohtuotsus Mélin vs. parlament, T‑51/20, ei avaldata, EU:T:2021:398, punkt 70 ja seal viidatud kohtupraktika).
479
Mis puudutab intressi maksmist määraga 3,5% alates 31. maist 2019, siis tuleb märkida järgmist.
480
Euroopa Kohtu praktikast tuleneb, et kui summad on sisse nõutud liidu õigust rikkudes, tuleneb sellest õigusest kohustus need koos intressiga tagastada. Nii on see eelkõige juhul, kui summad on sisse nõutud liidu õigusakti alusel, mille liidu kohus on kehtetuks tunnistanud või tühistanud (20. jaanuari 2021. aasta kohtuotsus komisjon vs. Printeos, C‑301/19 P, EU:C:2021:39, punktid 66 ja 67).
481
Mis puudutab täpsemalt sellise akti tühistamist liidu kohtu poolt, mis tõi kaasa teatava summa maksmise liidule, siis on Euroopa Kohus otsustanud, et viivitusintressi maksmine kujutab endast tühistava kohtuotsuse täitmise meedet ELTL artikli 266 esimese lõigu tähenduses, kuna selle eesmärk on hüvitada kindlasummaliselt asjaolu, et isik ei saanud nõudele vastavat summat kasutada, ja ärgitada võlgnikku täitma tühistavat kohtuotsust võimalikult kiiresti (20. jaanuari 2021. aasta kohtuotsus komisjon vs. Printeos, C‑301/19 P, EU:C:2021:39, punkt 68).
482
Nagu kontrollikoda kohtuistungil täpsustas, tuleb käesolevas asjas intressi arvutada alates 7. juunist 2019, see tähendab alates hageja tehtud maksest. Nimelt on viivitusintressi maksmine alates kuupäevast, mil hageja kõnealuse summa maksis, kantud eesmärgist hüvitada kindlasummaliselt asjaolu, et hageja ei saanud oma rahalisi vahendeid kasutada (vt selle kohta 20. jaanuari 2021. aasta kohtuotsus komisjon vs. Printeos, C‑301/19 P, EU:C:2021:39, punkt 85).
483
Mis puudutab hageja nõutud intressimäära ehk 3,5%, siis kohtupraktika kohaselt arvutatakse kohaldatav intressimäär määruse 2018/1046 artikli 99 lõike 2 punkti b alusel Euroopa Keskpanga (EKP) poolt tema peamiste refinantseerimistehingute suhtes kohaldatava intressimäära alusel, mis kehtib maksetähtpäeva kuu esimesel kalendripäeval, millele lisandub kolm ja pool protsendipunkti (vt analoogia alusel 27. jaanuari 2016. aasta kohtumäärus ANKO vs. komisjon ja REA, T‑165/14 DEP, ei avaldata, EU:T:2016:108, punkt 50).
484
Kuna hageja nõuab intressi maksmist ainult 3,5% määra ulatuses, mitte EKP poolt tema peamiste refinantseerimistehingute jaoks kehtestatud intressimäära ulatuses, mida on suurendatud 3,5 protsendipunkti võrra, tuleb üksnes otsustada, et käesolevas asjas tuleb 19254,20 euro suuruselt summalt alates 7. juunist 2019 tasuda viivitusintressi määraga 3,5% ja seda seni, kuni kontrollikoda on selle täies ulatuses tasunud.
D. Kahju hüvitamise nõue
485
Hageja palub, et kontrollikojalt mõistetaks välja hüvitis talle väidetavalt tekitatud mittevaralise kahju eest, mille suuruseks ta hindab ex aequo et bono50000 eurot. Ta väidab, et kontrollikoda kahjustas tema karjääri ja mainet järjestikuste teadetega OLAFi aruande olemasolu ja järelduste kohta ajal, mil tal endal seda aruannet ega kontrollikoja presidendi võimalikku esialgset aruannet ei olnud. Sellega seoses märgib hageja, et OLAFi aruanne tehti kontrollikoja liikmetele ja parlamendi eelarvekontrollikomitee liikmetele kättesaadavaks 3. juulil 2018, samas kui talle edastati kontrollikoja presidendi esialgne aruanne, mis sisaldas OLAFi aruannet, alles 5. oktoobril 2018. Ta märgib siiski, et „lekke alusel“ oli ajakirjandus juba 11. juulil 2018 levitanud teavet OLAFi aruande olemasolu ja järelduste kohta. Selles kontekstis heidab ta kontrollikojale ette, et viimane ei viinud läbi uurimist, et teha kindlaks „lekke“ täpne allikas. Hageja tuletab samuti meelde, et samal päeval, 11. juulil 2018 väljastas kontrollikoda pressiteate ja edastas selle kõigile oma töötajatele.
486
Hageja leiab, et kiites heaks OLAFi juurdluse teatistes, mis seadsid tema kahtluse alla, ja märkides, et võetakse meetmeid pettusega seotud kulude sissenõudmiseks, levitas kontrollikoda teavet, mille kohaselt oli ta süüdi väärkasutamises, ning seadis tõsiselt kahtluse alla talle ette nähtud süütuse presumptsiooni. Hageja sõnul võttis kontrollikoda seda tehes seisukoha, ilma et tal oleks olnud piisavalt teavet, rikkudes harta artiklis 41 ette nähtud hea halduse põhimõtte nõudeid ja oma pädevust. Samuti väidab ta, et eiratud on EL toimimise lepingus ja kontrollikoja kodukorras ette nähtud menetluslikke tagatisi.
487
Repliigis viitab hageja sellele, et kontrollikoda rikkus süütuse presumptsiooni põhimõtet, hea halduse põhimõtet, täpsemalt liidu institutsioonide erapooletuse põhimõtet ja hoolsuskohustust ning menetluslikke tagatisi ja konfidentsiaalsuskohustust.
488
Kontrollikoda leiab, et hageja kahju hüvitamise nõue on vastuvõetamatu, kuna see on esitatud ELTL artikli 263 neljanda lõigu alusel esitatud tühistamishagi raames, mitte ELTL artiklite 268 ja 340 alusel esitatud iseseisva hagi raames. Kohtuistungil täpsustas ta, et ta ei vaidle vastu asjaolule, et sama hagi raames on põhimõtteliselt võimalik esitada kahju hüvitamise nõue ja tühistamisnõue. Ta leiab siiski, et hageja kahju hüvitamise nõue ei ole vastuvõetav, kuna selles ei ole õiguslikult piisavalt välja toodud kõiki tingimusi, millest sõltub liidu lepinguvälise vastutuse tekkimine. Ta meenutab, et hageja esitas oma kahju hüvitamise nõude struktureeritumalt alles repliigis.
489
Selle kohta tuleb kõigepealt meenutada, et vastavalt väljakujunenud kohtupraktikale on ELL artikli 340 teise lõigu tähenduses liidu lepinguvälise vastutuse tekkimise eeldus see, et samal ajal on täidetud teatavad tingimused kumulatiivselt: liidu institutsioonidele etteheidetava tegevuse õigusvastasus, kahju tegelik tekkimine ning põhjuslik seos selle tegevuse ja viidatud kahju vahel (vt 20. septembri 2016. aasta kohtuotsus Ledra Advertising jt vs. komisjon ja EKP, C‑8/15 P – C‑10/15 P, EU:C:2016:701, punkt 64 ja seal viidatud kohtupraktika).
490
Kui üks kolmest liidu lepinguvälise vastutuse tekkimise tingimusest ei ole täidetud, tuleb kahju hüvitamise nõue jätta rahuldamata, ilma et oleks vaja analüüsida, kas ülejäänud kaks tingimust on täidetud (vt 11. novembri 2014. aasta kohtuotsus Bergallou vs. parlament ja nõukogu, T‑22/14, ei avaldata, EU:T:2014:954, punkt 61 ja seal viidatud kohtupraktika).
491
Kahju hüvitamise nõude põhjendamiseks heidab hageja kontrollikojale sisuliselt ette kahte tegu: esiteks, et kontrollikoda ei viinud läbi juurdlust, et teha kindlaks OLAFi poolt tema kohta koostatud aruande olemasolu ja järelduste „lekke“ täpne allikas, ning teiseks pressiteate ja teatise edastamist kõigile oma töötajatele 11. juulil 2018, see tähendab pärast teabe „lekkimist“, kuid enne OLAFi aruande või kontrollikoja presidendi esialgse aruande hagejale teatavaks tegemist.
492
Sellega seoses tuleb tõdeda, et kontrollikoda täpsustas kohtuistungil, et pressiteadet ei esitatud ta omal algatusel, millele hageja vastu ei vaielnud. Samuti ei nähtu toimikust pressiteate olemasolu. Seega tuleb käesoleva kahju hüvitamise nõude analüüsimisel kohe tagasi lükata hageja etteheide kontrollikoja pressiteate olemasolu kohta, kuna see ei ole piisavalt tõendatud.
493
Lisaks piisab, kui tõdeda, et kohtuistungil esitatud kontrollikoja seisukohtadest, millele hageja ei ole selles suhtes vastu vaielnud, nähtub, et kontrollikoda edastas 11. juulil 2018 kõikidele oma töötajatele teate alles pärast seda, kui „lekke alusel“ oli ajakirjandus juba levitanud OLAFi aruande olemasolu ja järeldusi. Kontrollikoda täpsustas kohtuistungil, et ta vastas mõnele ajakirjanike sellekohasele küsimusele ning tema vastused edastati seejärel kõikidele töötajatele. Seda kinnitab ka ühelt poolt kontrollikoja poolt oma töötajatele saadetud teatise tekst ise, mis viitab „ajakirjanduses tõstatatud küsimustele“, ning teiselt poolt ajakirjandusartikkel, millele hageja viitab hagiavalduse punktis 234 ja milles on viidatud „hästi informeeritud allikale, mis avaldas teavet anonüümseks jäädes“ ja milles anti ajakirjandusele teavet hageja suhtes läbi viidud OLAFi juurdluse kohta.
494
Sellest järeldub, et just see anonüümse kolmanda isiku poolt ajakirjanduses avaldatud eelneva teabe „leke“ on see kontrollikoja poolt kogu tema personalile edastatud teabe allikas ning see on tegelikult hageja nende väidete alus tema karjääri ja maine kahjustamise kohta. Neil asjaoludel ei ole hageja siiski esitanud esialgseid tõendeid selle kohta, et see leke ajakirjanduses, mis puudutas OLAFi poolt tema kohta koostatud aruande olemasolu ja järeldusi, oli omistatav kontrollikojale.
495
Seega, kuna hageja ei ole tõendanud, et tema karjäärile tekitatud kahju ja väidetav maine on kontrollikojale omistatava akti otsene tagajärg, siis tuleb asuda seisukohale, et kontrollikoja mingit viga ei ole tuvastatud ning eespool punktis 489 meenutatud esimene liidu vastutuse tekkimise tingimus ei ole täidetud. Lisaks, kuigi hageja heidab kontrollikojale ette, et viimane ei viinud läbi uurimist, et teha kindlaks teabe „lekke“ allikas kõnealuses ajakirjanduses, ei näita ta, millisel õiguslikul alusel oleks kontrollikojal selline kohustus olnud, ning lisaks on tegemist teabe „lekkega“, mida ei saa kontrollikojale omistatav.
496
Järelikult tuleb hageja kahju hüvitamise nõue jätta rahuldamata, ilma et oleks vaja otsustada selle vastuvõetavuse üle.
V. Kohtukulud
497
Kodukorra artikli 134 lõike 1 kohaselt on kohtuvaidluse kaotanud pool kohustatud hüvitama kohtukulud, kui vastaspool on seda nõudnud. Peale selle on kodukorra artikli 134 lõikes 3 on ette nähtud, et kui osa nõudeid rahuldatakse ühe poole, osa teise poole kasuks, jäävad kummagi poole kohtukulud tema enda kanda. Kui aga kohtuasja asjaolud seda õigustavad, võib Üldkohus otsustada, et lisaks enda kohtukulude kandmisele mõistetakse poolelt välja ka osa teise poole kohtukuludest.
498
Kuigi vaidlustatud otsus tühistati 19254,20 euro osas, mis on ligikaudu kaheksandik kogusummast 153407,58 eurot, mida kontrollikoda pidas alusetuks, tuleb märkida, et seitse kaheksandikku sellest summast ja tema kahju hüvitamise hagi jäeti rahuldamata hageja kahjuks. Seega tuleb jätta hageja kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja neli viiendikku kontrollikoja kohtukuludest ning jätta kontrollikoja kanda ülejäänud viiendik.
Esitatud põhjendustest lähtudes
ÜLDKOHUS (neljas koda laiendatud koosseisus)
tuvastab ja otsustab:
1.
Tühistada Euroopa Kontrollikoja 11. aprilli 2019. aasta otsus CQ suhtes saada oleva summa kindlaksmääramise ja sissenõudmise kohta, millega kontrollikoda kvalifitseeris 153407,58 euro suuruse summa alusetult saadud summaks ning andis korralduse see summa sisse nõuda, 19254,20 euro suuruse summa osas, ja tühistada Euroopa Kontrollikoja peaarvepidaja 7. juuni 2019. aasta kirjas sisalduv otsus osas, milles see näeb ette viivitusintressi maksmise määraga kolm koma viis protsenti nimetatud summa pealt.
2.
Arvestada 19254,20 euro suuruse summa pealt alates 7. juunist 2019 viivitusintressi määraga kolm koma viis protsenti, kuni täieliku tasumiseni kontrollikoja poolt.
3.
Jätta hagi ülejäänud osas rahuldamata.
4.
Jätta CQ kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja neli viiendikku kontrollikoja kohtukuludest ning jätta kontrollikoja kanda ülejäänud viiendik.
da Silva Passos
Gervasoni
Półtorak
Reine
Pynnä
Kuulutatud avalikul kohtuistungil 11. septembril 2024 Luxembourgis.
Allkirjad
Sisukord
I. Õiguslik raamistik
A. EL toimimise leping
B. Määrus (EL, Euratom) nr 883/2013
C. Kontrollikoja sise-eeskirjad
1. Otsus nr 1‑2003 kontrollikoja liikmete lähetuskulude kohta
2. Otsus nr 7‑2004 kontrollikoja liikmete esindus- ja vastuvõtukulude kohta
3. Otsus nr 33‑2004 kontrollikoja autopargi haldamise ja kasutamise kohta
4. Otsus nr 19‑2009 kontrollikoja autopargi haldamise ja kasutamise kohta
5. Kontrollikoja liikmete 2012. aasta käitumisjuhend
II. Vaidluse aluseks olevad asjaolud
A. Kontrollikoja ajutised meetmed
B. OLAFi juurdlus
C. Luksemburgi Suurhertsogiriigi ametiasutuste algatatud kriminaalmenetlus
D. Menetluse algatamine kontrollikojas
E. Menetlus Euroopa Liidu Kohtus
F. Põhjendamatuteks loetud kulutuste kontrollikoja poolt sissenõudmine
III. Poolte nõuded
IV. Õiguslik käsitlus
A. Vaidlustatud otsuse tühistamise nõuded
1. Esimene väide, et OLAFi juurdlus ja aruanne on nõuetevastased
2. Teine väide, et kontrollikoda ei teostanud oma kaalutlusõigust, eelkõige eelarvevahendite käsutajana rikkus oma kohustust tõendada süüdistust ja rikkus põhjendamiskohustust
3. Kolmas väide, et on rikutud mõistliku aja põhimõtet
a) Aegumistähtaeg
b) Hageja hüvitamistaotlused, mis vastavad sissenõudmistabeli ridadele nr 1‑261
1) Hageja hüvitamistaotluste esimene grupp
2) Hageja hüvitamistaotluste teine grupp
3) Hageja hüvitamistaotluste kolmas grupp
c) Järeldus kolmanda väite kohta
4. Neljas väide, et on rikutud õiguskindluse ja õiguspärase ootuse kaitse põhimõtet ning tehtud „ilmseid vigu“
a) „Ilmsete vigade“ etteheite vastuvõetavus
b) Sisulised küsimused
1) Sissejuhatavad märkused
i) Õiguspärase ootuse kaitse põhimõtte rikkumist puudutava etteheite analüüsimise ulatus
ii) Selliste etteheidete analüüsimise ulatus, et hagejal on õiguspärane ootus, et tema lähetused on nõuetekohased, ja et on tehtud „ilmseid vigu“
iii) Üldkohtu kontrolli ulatus
iv) Järeldused, mis tuleb käesolevas hagis teha 30. septembri 2021. aasta kohtuotsusest kontrollikoda vs. Pinxten (C‑130/19) hageja suhtes kontrollikoja tuvastatud rikkumiste kohta
2) Lähetuskulud ja päevarahad
i) Lähetused, mis puudutasid kohtumisi juhtpoliitikute ja nende kabinettide liikmetega
ii) Muud lähetused
– Sissenõudmistabeli ridadel nr 56, 138, 196, 284 ja 382 nimetatud lähetused
– Sissenõudmistabeli ridadel nr 57 ja 391 nimetatud lähetused
– Sissenõudmistabeli ridadel nr 137, 143, 155 (osaliselt) ja 290 nimetatud lähetused
– Sissenõudmistabeli ridadel nr 47, 103, 157, 161, 199, 210, 237, 277, 339 (osaliselt) ning 373 ja 374 (osaliselt) nimetatud lähetused
– Sissenõudmistabeli ridadel nr 128, 411 ja 412 nimetatud lähetused
– Sissenõudmistabeli real nr 347 nimetatud lähetus
– Sissenõudmistabeli real nr 310 nimetatud lähetus
– Sissenõudmistabeli real nr 335 nimetatud lähetus
– Sissenõudmistabeli real nr 63 nimetatud lähetus
iii) Järeldus lähetuskulude ja päevarahade kohta
3) Esindus- ja vastuvõtukulud
i) Esinduskulud, mis puudutavad kohtumisi asjaomase erakonna juhtpoliitikute ja nende kabinettide liikmetega
ii) Esinduskulud, mis puudutavad kohtumisi muude isikutega kui asjaomase erakonna juhtpoliitikud
– Sissenõudmistabeli ridadel nr 56, 138, 196, 284 ja 382 nimetatud esinduskulud
– Sissenõudmistabeli ridadel nr 17, 28 ja 290 nimetatud esinduskulud
– Sissenõudmistabeli ridadel nr 314 ja 319 ja 320 nimetatud esinduskulud
– Sissenõudmistabeli real nr 339 nimetatud esinduskulud
– Sissenõudmistabeli ridadel nr 98 ja 281 nimetatud esinduskulud
– Järeldus esinduskulude kohta, mis puudutavad kohtumisi teiste isikutega
iii) Eined hageja päritolukohas
4) Ametiauto ja autojuhi teenuste kasutamisega seotud kulud
i) Autojuhi kulud, mis on seotud hageja lähetuste või esinduskuludega seoses kohtumistega asjaomase erakonna liikmetega
ii) Muud autojuhikulud
– Sissenõudmistabeli ridadel nr 57, 103, 143, 157, 161, 199, 237, 277, 310, 335, 347, 354 ja 391 nimetatud autojuhikulud
– Sissenõudmistabeli ridadel nr 138, 196, 319 ja 320, 339 (osaliselt) ja 382 (osaliselt) nimetatud autojuhikulud
– Sissenõudmistabeli ridadel nr 379 ja 403 nimetatud autojuhikulud
– Sissenõudmistabeli real nr 38 nimetatud autojuhikulud
– Sissenõudmistabeli ridadel nr 106, 147, 151, 153, 167 ja 214 nimetatud autojuhikulud
– Sissenõudmistabeli real nr 142 nimetatud autojuhikulud
– Sissenõudmistabeli real nr 187 nimetatud autojuhikulud
– Sissenõudmistabeli real nr 247 nimetatud autojuhikulud
– Sissenõudmistabeli ridadel nr 176, 317 ja 373 ja 374 nimetatud autojuhikulud
– Järeldus muude autojuhikulude kohta
c) Järeldus neljanda väite kohta
5. Viies väide, mis tugineb põhimõttele, et kriminaalmenetlus peatab haldusmenetluse
6. Kuues väide, et rikutud on põhjendamiskohustust seoses autojuhiteenuste kasutamisega ning on rikutud määruse nr 966/2012 artiklit 75 või määruse 2018/1046 artiklit 94
7. Järeldus vaidlustatud otsuse tühistamise nõude kohta
B. Nõue tühistada kontrollikoja peaarvepidaja 2019. aasta 4. ja 7. juuni otsus
C. Intressi tagasimaksmise ja maksmise nõue
D. Kahju hüvitamise nõue
V. Kohtukulud
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: prantsuse.