62021CJ0449_RES
Byla C‑449/21
Towercast SASU
prieš
Autorité de la concurrenceirMinistre chargé de l’économie
(Cour d’appel de Paris prašymas priimti prejudicinį sprendimą)
2023 m. kovo 16 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas
„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Konkurencija – Įmonių koncentracijų kontrolė – Reglamentas (EB) Nr. 139/2004 – 21 straipsnio 1 dalis – Išimtinis šio reglamento taikymas sandoriams, patenkantiems į „koncentracijos“ sąvoką – Apimtis – Ne Bendrijos masto koncentracijos sandoris, kuris nesiekia valstybės narės teisės aktuose nustatytų privalomos ex ante kontrolės ribų ir dėl kurio nesikreipiama į Europos Komisiją – Šios valstybės narės konkurencijos institucijų vykdoma tokio sandorio kontrolė pagal SESV 102 straipsnį – Priimtinumas“
Konkurencija – Sąjungos teisės normos – Nacionalinių konkurencijos priežiūros institucijų atliekamas taikymas – Ne Bendrijos masto koncentracijos, kuri nepatenka į atitinkamos valstybės narės koncentracijų kontrolę reglamentuojančių teisės aktų taikymo sritį, tikrinimas – „Ex post“ kontrolė pagal SESV 102 straipsnį – Priimtinumas
(SESV 102 straipsnis; Tarybos reglamento Nr. 139/2004 21 straipsnio 1 dalis)
(žr. 39, 41 ir 53 punktus, taip pat rezoliucinę dalį)
Dominuojanti padėtis – Piktnaudžiavimas – Draudimas – Tiesioginis veikimas – Pasekmės – Nacionalinių konkurencijos institucijų galimybė pagal savo procesines taisykles taikyti SESV 102 straipsnį ne Bendrijos masto koncentracijai
(SESV 102 straipsnis)
(žr. 44–47, 50 ir 51 punktus)
Dominuojanti padėtis – Piktnaudžiavimas – Sąvoka – Ne Bendrijos masto koncentracija – Įtraukimas – Sąlygos
(SESV 102 straipsnis)
(žr. 52 punktą)
Santrauka
Nuo tada, kai 2005 m. Prancūzijos skaitmeninės antžeminės televizijos (télévision numérique terrestre, toliau – TNT) transliavimo sektorius tapo atviras konkurencijai, koncentracija jame nuolat kito, kol 2014 m. šiame sektoriuje liko tik bendrovės Itas, Towercast ir Télédiffusion de France (TDF) (
1
). Pastaroji bendrovė, be kita ko, užėmė didžiąją rinkos dalį tiek didmeninėje žemesnės pakopos, tiek didmeninėje aukštesnės pakopos TNT transliavimo rinkoje, kiek tai susiję su nacionalinėmis rinkomis.
2016 m. spalio mėn. TDF paskelbė perėmusi savo konkurentės Itas kontrolę. Apie Itas įsigijimo sandorį, kuris nesiekė Susijungimų reglamento (
2
) 1 straipsnyje ir Prancūzijos prekybos kodekse nustatytų ribų, nebuvo pranešta ir dėl jo nei Europos Komisija nei Prancūzijos konkurencijos institucija neatliko tyrimo pagal išankstinę koncentracijų kontrolę. Klausimas dėl šio sandorio taip pat nebuvo perduotas Komisijai pagal Susijungimų kontrolės reglamento 22 straipsnį.
Šiomis aplinkybėmis Konkurencijos institucija gavo Towercast skundą; jame teigiama, kad perėmusi Itas kontrolę TDF piktnaudžiavo dominuojančia padėtimi, nes trukdė konkurencijai TNT transliavimo didmeninėse žemesnės ir aukštesnės pakopos rinkose, taip gerokai sustiprindama ir šiaip dominuojančią TDF padėtį šiose rinkose.
2020 m. sausio 16 d. sprendimu Konkurencijos institucija šį skundą atmetė. Atlikdama analizę, kuri skyrėsi nuo tyrimą atliekančių tarnybų analizės, ši institucija iš esmės nusprendė, kad Susijungimų reglamentas buvo taikomas išimtinai koncentracijoms, kaip tai suprantama pagal to reglamento 3 straipsnį. Nesant kaltinamos įmonės piktnaudžiavimo, kuris gali būti atskirtas nuo tokios koncentracijos, jai nebebūtų taikomas SESV 102 straipsnyje numatytas draudimas piktnaudžiauti dominuojančia padėtimi.
2020 m. kovo 9 d.Towercast pareiškė ieškinį dėl šio sprendimo Cour d’appel de Paris (Paryžiaus apeliacinis teismas, Prancūzija). Minėtas teismas Teisingumo Teismo iš esmės klausė, ar nacionalinė konkurencijos institucija, atsižvelgdama į SESV 102 straipsnį, gali a posteriori tikrinti dominuojančią padėtį užimančios įmonės įvykdytą koncentraciją, kai ši koncentracija nesiekia Susijungimų reglamente ir nacionalinėje koncentracijų teisėje numatytų išankstinės kontrolės ribų, todėl šiuo klausimu jai nebuvo taikoma ex ante kontrolė.
Šios dienos sprendimu Teisingumo Teismas į šį klausimą atsakė teigiamai.
Teisingumo Teismo vertinimas
Remiantis Susijungimų reglamento 21 straipsnio 1 dalimi, šis reglamentas „taikomas koncentracijoms, kaip apibrėžta 3 straipsnyje“, kurioms Reglamentas Nr. 1/2003 (
3
) iš esmės netaikomas.
Siekdamas prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui pateikti jo prašomą šios nuostatos išaiškinimą Teisingumo Teismas pirmiausia išnagrinėjo jos formuluotę ir genezę, paskui – Susijungimų reglamento tikslus ir bendrą struktūrą.
Atsižvelgdamas į Susijungimų reglamento 21 straipsnio 1 dalies formuluotę Teisingumo Teismas visų pirma konstatavo, kad šia nuostata siekiama reglamentuoti šio reglamento taikymo sritį, kiek tai susiję su koncentracijų kontrole, palyginti su kitų Sąjungos antrinės teisės aktų konkurencijos srityje taikymo sritimi. Kita vertus, šios nuostatos formuluotės analizė neatsako į klausimą, ar pirminės teisės nuostatos, visų pirma SESV 102 straipsnis, yra ir toliau taikomos įmonių koncentracijai tokiu atveju, kaip nagrinėjamas pagrindinėje byloje, kai ex ante kontrolė pagal susijungimų teisę nebuvo atlikta.
Be to, kadangi Susijungimų reglamento 21 straipsnio 1 dalyje iš esmės pakartotas anksčiau taikyto Reglamento Nr. 4064/89 (
4
) 22 straipsnio turinys, Teisingumo Teismas dėl jos genezės pažymėjo, kad nagrinėjama nuostata atspindi Sąjungos teisės aktų leidėjo valią nurodyti, kad kiti konkurencijos teisę įgyvendinantys reglamentai iš esmės nebetaikomi visoms koncentracijoms, įskaitant tas, kuriomis piktnaudžiaujama dominuojančia padėtimi.
Atsižvelgdamas į tai ir toliau nagrinėdamas Susijungimų reglamento tikslus ir bendrą struktūrą Teisingumo Teismas galiausiai pažymėjo, kad Susijungimų reglamento 21 straipsnio 1 dalimi Sąjungos teisės aktų leidėjas siekė nurodyti, kad Susijungimų reglamentas yra vienintelė procedūrinė priemonė, taikoma išankstiniam ir centralizuotam koncentracijų tyrimui, kuris turi leisti veiksmingai kontroliuoti visų koncentracijų poveikį konkurencijos struktūrai. Taigi iš valstybių narių kompetentingų institucijų tikrai neatimama galimybė taikyti Sutarties nuostatas konkurencijos srityje koncentracijoms, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 139/2004 3 straipsnį, o šis reglamentas yra dalis teisėkūros paketo, kuriuo siekiama įgyvendinti SESV 101 ir 102 straipsnius ir nustatyti kontrolės sistemą, užtikrinančią, kad Sąjungos vidaus rinkoje nebūtų iškreipta konkurencija.
Iš Susijungimų reglamento struktūros matyti, kad nors juo nustatoma Bendrijos masto koncentracijų ex ante kontrolė, vis dėlto tai neužkerta kelio šių ribų nesiekiančių koncentracijų ex post kontrolei.
Šiuo klausimu Teisingumo Teismas pažymėjo, kad Konkurencijos institucijos pateiktas aiškinimas galiausiai reiškia tai, kad pirminės teisės nuostatos tiesioginio taikymo galimybė panaikinama dėl to, kad buvo priimtas antrinės teisės aktas, susijęs su tam tikrais įmonių veiksmais rinkoje. SESV 102 straipsnis yra tiesioginio veikimo nuostata, kurios taikymas nepriklauso nuo procedūros reglamento išankstinio priėmimo; be to, pažymėtina, kad šioje nuostatoje numatytam draudimui piktnaudžiauti dominuojančia padėtimi netaikoma jokia išimtis ir kad joje pateiktas piktnaudžiavimo veiksmų sąrašas nėra baigtinis.
Tokiomis aplinkybėmis pagal Susijungimų reglamentą nedraudžiama, kad nacionalinės konkurencijos institucijos ir nacionaliniai teismai, remdamiesi SESV 102 straipsnio tiesioginiu veikimu ir taikydami savo procesines taisykles, nagrinėtų ne Bendrijos masto koncentraciją, kaip antai nagrinėjamą pagrindinėje byloje.
Darytina išvada, kad koncentracijai, kuri nesiekia atitinkamai Susijungimų reglamente ir taikytinoje nacionalinėje teisėje nustatytų išankstinės kontrolės ribų, gali būti taikomas SESV 102 straipsnis, jei įvykdytos šiame straipsnyje numatytos piktnaudžiavimo dominuojančia padėtimi nustatymo sąlygos. Institucija, į kurią kreiptasi, turi, be kita ko, patikrinti, ar įgijėjas, užimantis dominuojančią padėtį atitinkamoje rinkoje ir perėmęs kitos įmonės kontrolę šioje rinkoje, savo veiksmais iš esmės trukdė konkurencijai toje rinkoje. Šiuo klausimu vien konstatavimo, kad įmonės padėtis sustiprėjo, nepakanka piktnaudžiavimui kvalifikuoti, nes reikia įrodyti, kad taip pasiektas dominavimo laipsnis iš esmės apribojo konkurenciją, t. y. rinkoje išliko tik ūkio subjektai, kurių elgesys priklauso nuo dominuojančiojo.
(
1
)	Prancūzijoje antžeminis audiovizualinis transliavimas istoriškai buvo valstybės monopolio objektas, kurį galiausiai perėmė TDF. Šis monopolis pasibaigė 2004 m. pradžioje atvėrus šį sektorių konkurencijai.
(
2
)	2004 m. sausio 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 139/2004 dėl koncentracijų tarp įmonių kontrolės (EB Susijungimų reglamentas) (OL L 24, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 3 t., p. 40; toliau – Susijungimų reglamentas).
(
3
)	2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų [EB] Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, 2003, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 205).
(
4
)	1989 m. gruodžio 21 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 4064/89 dėl koncentracijų tarp įmonių kontrolės (OL L 395, 1989, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 1 t., p. 31).