62024CJ0643
A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE (nyolcadik tanács)
2025. november 27. (
*1
)
„Előzetes döntéshozatal – Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – Védelemhez való jog – 805/2004/EK rendelet – A nem vitatott követelésekre vonatkozó európai végrehajtható okirat – 20. cikk – Végrehajtási eljárás – A végrehajtás szerinti tagállam bíróságainak hatásköre – 21. cikk és 23. cikk – A végrehajtás megtagadásának, felfüggesztésének vagy korlátozásának okai – 1393/2007/EK rendelet – Bírósági és a bíróságon kívüli iratok kézbesítése és közlése – 8. cikk – Az irat átvételének megtagadása – A címzett által értett nyelven vagy a végrehajtás szerinti tagállam hivatalos nyelvén, vagy adott esetben ezen irat kézbesítési helyének hivatalos nyelveinek egyikén készült fordítás hiánya – Az 1393/2007 rendelet II. mellékletében szereplő formanyomtatvány hiánya – Következmények – A származási tagállam bíróságai általi értékelés”
A C‑643/24. sz. ügyben,
az EUMSZ 267. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a Supremo Tribunal de Justiça (legfelsőbb bíróság, Portugália) a Bírósághoz 2024. szeptember 30‑án érkezett, 2024. szeptember 4‑i határozatával terjesztett elő
a Manuel Costa Filhos Lda.
és
az OÜ Wine Port Of Paldiski
között folyamatban lévő eljárásban,
A BÍRÓSÁG (nyolcadik tanács),
tagjai: O. Spineanu‑Matei tanácselnök (előadó), S. Rodin és N. Fenger bírák,
főtanácsnok: J. Richard de la Tour,
hivatalvezető: A. Calot Escobar,
tekintettel az írásbeli szakaszra,
figyelembe véve a következők által előterjesztett észrevételeket:
–
az OÜ Wine Port of Paldiski képviseletében M. A. Brogueira és P. Moreira advogados,
–
a portugál kormány képviseletében P. Barros da Costa, S. Duarte Afonso és M. J. Ramos, meghatalmazotti minőségben,
–
az Európai Bizottság képviseletében S. Noë és B. Rechena, meghatalmazotti minőségben,
tekintettel a főtanácsnok meghallgatását követően hozott határozatra, miszerint az ügy elbírálására a főtanácsnok indítványa nélkül kerül sor,
meghozta a következő
Ítéletet
1
Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a nem vitatott követelésekre vonatkozó európai végrehajtható okirat létrehozásáról szóló, 2004. április 21‑i 805/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 143., 15. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 7. kötet, 38. o.) 20. cikke (1) bekezdésének, valamint a 2013. május 13‑i 517/2013/EU tanácsi rendelettel (HL 2013. L 158., 1. o.) módosított, a tagállamokban a polgári és kereskedelmi ügyekben a bírósági és bíróságon kívüli iratok kézbesítéséről (iratkézbesítés), és az 1348/2000/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2007. november 13‑i 1393/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2007. L 324., 79. o., a továbbiakban: 1393/2007 rendelet) 8. cikke (1) bekezdésének értelmezésére vonatkozik.
2
E kérelmet a Vizelában (Portugália) székhellyel rendelkező Manuel Costa Filhos Lda. (a továbbiakban: Manuel Costa) és a tallinni (Észtország) székhelyű OÜ Wine Port of Paldiski (a továbbiakban: Wine Port) között egy Észtországban európai végrehajtható okiratként kibocsátott és hitelesített határozat Portugáliában történő végrehajtása tárgyában folyamatban lévő jogvita keretében terjesztették elő.
Jogi háttér
Az uniós jog
A 805/2004 rendelet
3
A 805/2004 rendelet (8), (10)–(12), (14), (18) és (21) preambulumbekezdésének szövege a következő:
„(8)
Az Európai Tanács a tamperei következtetéseiben úgy vélte, hogy a határozat meghozatalának helye szerinti tagállamtól eltérő tagállamban a végrehajtáshoz való hozzáférést gyorsítani és egyszerűsíteni kell úgy, hogy el kell tekinteni a végrehajtást megelőzően a végrehajtás helye szerinti tagállamban szükséges valamennyi közbenső intézkedéstől. A származási tagállam bírósága által európai végrehajtható okiratként hitelesített határozatot a végrehajtás szempontjából úgy kell tekinteni, mintha azt a végrehajtás tagállamában hozták volna meg. […]
[…]
(10)
Ha egy tagállam bírósága az adósnak az eljárásban való részvétele nélkül hoz határozatot egy nem vitatott követelésről, úgy a határozatnak a végrehajtás helye szerinti tagállamban történő vizsgálata csak akkor mellőzhető, ha kellő biztosíték áll rendelkezésre arra nézve, hogy a védekezéshez való jogot tiszteletben tartották.
(11)
E rendelet törekszik az alapvető jogok érvényesülésének elősegítésére, és figyelembe veszi különösen az Európai Unió alapjogi chartájában [(a továbbiakban: Charta)] elismert elveket. Különösen törekszik a tisztességes eljáráshoz való jog tiszteletben tartásának biztosítására, amint azt a charta 47. cikke elismeri.
(12)
A határozat meghozatalára irányuló bírósági eljárás tekintetében minimumszabályokat kell megállapítani annak biztosítása érdekében, hogy az adós kellő időben és olyan módon kapjon tájékoztatást a vele szemben induló bírósági eljárásról, az eljárásban a követelés vitatása érdekében való tevőleges részvételének követelményeiről, illetve részvétele elmaradásának következményeiről, hogy a védekezéséhez szükséges előkészületeket megtehesse.
[…]
(14)
A 13. és 14. cikkben felsorolt kézbesítési formák mindegyike vagy teljes bizonyossággal (13. cikk) vagy igen nagy fokú valószínűséggel (14. cikk) biztosítja, hogy a kézbesített irat eljut a címzettjéhez. A második kategóriában a határozat csak akkor hitelesíthető európai végrehajtható okiratként, ha a származási tagállam egy olyan megfelelő mechanizmussal rendelkezik, amely lehetővé teszi az adós számára a határozat teljes körű felülvizsgálatának kérelmezését a 19. cikkben meghatározott feltételek mellett, azon kivételes esetekben, amikor az irat a 14. cikk betartása ellenére sem jutott el a címzetthez.
[…]
(18)
A tagállamok igazságszolgáltatásába vetett kölcsönös bizalom igazolja azt, hogy csak egyetlen tagállam bírósága döntsön arról, hogy egy határozatnak európai végrehajtható okiratként való hitelesítéséhez minden feltételt teljesítettek‑e annak érdekében, hogy az összes többi tagállamban lehetővé váljon a határozat végrehajtása anélkül, hogy a határozat végrehajtása szerinti tagállamban az eljárási minimumszabályok helyes alkalmazását egy további bíróságnak vizsgálnia kellene.
[…]
(21)
Ha egy iratot egy tagállamból egy másikba kell elküldeni ottani kézbesítés céljából, úgy e rendeletet és különösen annak kézbesítésre vonatkozó szabályait a tagállamokban a polgári és kereskedelmi ügyekben a bírósági és bíróságon kívüli iratok kézbesítéséről szóló, 2000. május 29‑i 1348/2000/EK tanácsi rendelettel [(HL 2000. L 160., 37. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 1. kötet, 227. o.)] és különösen annak a 23. cikke alapján tett tagállami nyilatkozatokkal összefüggő 14. cikkével együtt kell alkalmazni.”
4
E rendelet „Tárgy” című 1. cikke szerint:
„E rendelet célja a nem vitatott követelésekre vonatkozó európai végrehajtható okirat létrehozása annak érdekében, hogy minimumszabályok megállapítása révén lehetővé váljon a határozatok, bírósági egyezségek és közokiratok szabad mozgása a tagállamok között anélkül, hogy a végrehajtás szerinti tagállamban az elismerést és a végrehajtást megelőzően bármely közbenső eljárás meghozatalára lenne szükség.”
5
Az említett rendeletnek „A végrehajthatóvá nyilvánítási eljárás eltörlése” című 5. cikke értelmében:
„A származási tagállamban európai végrehajtható okiratként hitelesített határozatot a többi tagállamban a végrehajthatóvá nyilvánítás szükségessége és az elismerés megtámadhatóságának lehetősége nélkül el kell ismerni és végre kell hajtani.”
6
Ugyanezen rendeletnek „Az európai végrehajtható okiratra vonatkozó tanúsítvány kijavítása vagy visszavonása” című 10. cikke az (1) és (2) bekezdésében a következőket írja elő:
„(1)   Az európai végrehajtható okiratra vonatkozó tanúsítványt a származási bírósághoz intézett kérelem alapján:
a)
ki kell javítani, ha tárgyi tévedés folytán a határozat és a tanúsítvány között ellentmondás van;
b)
vissza kell vonni, ha azt egyértelműen jogtalanul állították ki, tekintettel az e rendeletben megállapított követelményekre.
(2)   Az európai végrehajtható okiratra vonatkozó tanúsítvány kijavítására vagy visszavonására a származási tagállam jogát kell alkalmazni.”
7
A 805/2004 rendeletnek „A nem vitatott követelésekre vonatkozó eljárások minimumszabályai” című III. fejezetében szereplő, „Kézbesítés az adós általi kézhezvétel bizonyítékával” című 13. cikkének (1) bekezdése értelmében:
„Az eljárást megindító irat vagy azzal egyenértékű irat a következő módok valamelyikével kézbesíthető az adós részére:
a)
személyes kézbesítés, amelynél az átvétel dátumát tartalmazó átvételi elismervényt az adós aláírja;
b)
személyes kézbesítés a kézbesítést végző illetékes személy aláírásával ellátott irattal igazolva, amely megállapítja, hogy az adós átvette az iratot vagy jogosulatlanul visszautasította annak átvételét, valamint megadja a kézbesítés dátumát;
c)
postai kézbesítés, amelynél az átvétel dátumát tartalmazó átvételi elismervényt az adós aláírja és visszaküldi;
d)
elektronikus kézbesítés például faxon vagy e‑mailben, amelynél az átvétel dátumát tartalmazó átvételi elismervényt az adós aláírja és visszaküldi.”
8
E rendelet „Kézbesítés az adós általi kézhezvétel bizonyítéka nélkül” című 14. cikke a következőképpen rendelkezik:
„(1)   Az eljárást megindító irat vagy azzal egyenértékű irat, valamint a bírósági tárgyalásra való idézés a következő módok valamelyikével is kézbesíthető az adós részére:
a)
személyes kézbesítés az adós személyes címére, az adóssal egy háztartásban élő vagy az ott foglalkoztatott személyek részére;
b)
ha az adós önálló munkavégző vagy jogi személy, személyes kézbesítés az adós üzlethelyiségében, az adós alkalmazásában álló személyek részére;
c)
az irat elhelyezése az adós levélszekrényében;
d)
az irat elhelyezése egy postahivatalban vagy az illetékes hatóságoknál, és az adós levélszekrényében egy írásos értesítés elhelyezése a letétről, azzal a feltétellel, hogy az írásos értesítés egyértelműen bírósági iratként jelöli meg az irat jellegét, illetve utal arra, hogy a kézbesítés ezen értesítéssel megtörténtnek tekintendő, és ezáltal a határidők számítása megkezdődött;
e)
postai kézbesítés a (3) bekezdés szerinti bizonyíték nélkül, ha az adós címe a származási tagállamban van;
f)
a kézbesítést automatikus megerősítő rendszerrel igazoló elektronikus értesítés, feltéve hogy az adós előzetesen kifejezetten elfogadta e kézbesítési módot.
(2)   E rendelet alkalmazásában az (1) bekezdés szerinti kézbesítés nem elfogadható, ha az adós címe nem ismert kellő bizonyossággal.
(3)   Az (1) bekezdés a)–d) pontja alapján történő kézbesítést a következőkkel kell igazolni:
a)
a kézbesítést foganatosító illetékes személy által aláírt irat, amelyen fel kell tüntetni a következőket:
i.
az igénybe vett kézbesítési mód; és
ii.
a kézbesítés dátuma; és
iii.
ha az iratot nem az adósnak kézbesítették, az iratot átvevő személy neve és az adóshoz való viszonya;
vagy
b)
a kézbesített iratot átvevő személytől származó átvételi elismervény, az (1) bekezdés a) és b) pontjának alkalmazásában.”
9
Az említett rendelet e III. fejezetében szereplő, „A minimumszabályok megsértésének orvoslása” című 18. cikkének megfelelően:
„(1)   Amennyiben a származási tagállamban lefolytatott eljárás nem felelt meg a 13–17. cikkben meghatározott eljárási követelményeknek, úgy az ilyen eljárási hiányosságok orvosolhatóak, és a határozat európai végrehajtható okiratként hitelesíthető, ha:
a)
a határozatot a 13. vagy a 14. cikk szerinti követelményeknek megfelelően kézbesítették az adósnak; és
b)
az adósnak lehetősége volt a határozattal szemben egy teljes körű felülvizsgálatot lehetővé tevő jogorvoslatot benyújtani, és az adóst a határozatban vagy azzal együtt megfelelően tájékoztatták az ilyen jogorvoslat benyújtásának eljárásjogi követelményeiről, beleértve azon szerv nevét és címét, amelyhez a jogorvoslatot be kell nyújtani, és adott esetben az erre kijelölt határidőt; és
c)
az adós elmulasztotta a vonatkozó eljárásjogi követelmények szerinti jogorvoslat benyújtását a határozattal szemben.
(2)   Amennyiben a származási tagállamban lefolytatott eljárás nem felelt meg a 13. vagy a 14. cikkben meghatározott eljárásjogi követelményeknek, úgy az ilyen eljárási hiányosságok orvosolhatóak, ha az adósnak a bírósági eljárás során tanúsított magatartása azt bizonyítja, hogy a kézbesítendő iratot személyesen vette át, kellő időben ahhoz, hogy védelméről intézkedjen.”
10
Ugyanezen rendelet „Végrehajtási eljárás” című 20. cikke az (1) bekezdésében ekképp rendelkezik:
„E fejezet rendelkezéseinek sérelme nélkül, a végrehajtási eljárásokra a végrehajtás szerinti tagállam joga az irányadó.
Az európai végrehajtható okiratként hitelesített határozatot a végrehajtás szerinti tagállamban meghozott határozatokkal megegyező feltételek mellett kell végrehajtani.”
11
A 805/2004 rendeletnek „A végrehajtás megtagadása” című 21. cikke előírja:
„(1)   Az adós kérelme alapján a végrehajtás szerinti tagállam illetékes bírósága visszautasítja a végrehajtást, ha az európai végrehajtható okiratként hitelesített határozat összeegyeztethetetlen egy tagállamban vagy harmadik országban meghozott korábbi határozattal, feltéve hogy:
a)
a korábbi határozat ugyanazon pertárgyra vonatkozott, ugyanazon felek között; és
b)
a korábbi határozatot a végrehajtás szerinti tagállamban hozták meg, vagy eleget tesz a végrehajtás szerinti tagállamban való elismeréséhez szükséges feltételeknek; és
c)
az összeegyeztethetetlenséget a származási tagállamban lefolytatott bírósági eljárás során nem hozták fel, illetve nem hozhatták volna fel kifogásként.
(2)   A határozat vagy annak európai végrehajtható okiratként történt hitelesítése semmilyen körülmények között nem képezheti érdemi felülvizsgálat tárgyát a végrehajtás szerinti tagállamban.”
12
E rendeletnek „A végrehajtás felfüggesztése vagy korlátozása” című 23. cikke értelmében:
„Amennyiben az adós:
–
jogorvoslatot nyújtott be az európai végrehajtható okiratként hitelesített határozat ellen, beleértve a 19. cikk szerinti felülvizsgálat kérelmezését is, vagy
–
a 10. cikknek megfelelően az európai végrehajtható okiratra vonatkozó tanúsítvány kijavítását vagy visszavonását kérelmezte,
úgy a végrehajtás szerinti tagállam illetékes bírósága vagy hatósága az adós kérelmére:
a)
a végrehajtási eljárást biztosítási intézkedésekre korlátozhatja; vagy
b)
a végrehajtást az általa meghatározott biztosíték nyújtásától teheti függővé; vagy
c)
kivételes körülmények esetén felfüggesztheti a végrehajtási eljárást.”
13
Az említett rendeletnek a „Kapcsolat az 1348/2000/EK rendelettel” című 28. cikke a következőképpen rendelkezik:
„E rendelet nem érinti az 1348/2000/EK rendelet alkalmazását.”
Az 1393/2007 rendelet
14
Az 1393/2007 rendeletet hatályon kívül helyezte a tagállamokban a polgári és kereskedelmi ügyekben a bírósági és bíróságon kívüli iratok kézbesítéséről (iratkézbesítés) szóló, 2020. november 25‑i (EU) 2020/1784 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2020. L 405., 40. o.; helyesbítések: HL 2023. L 188., 61. o.; HL L, 2023/90049; HL L, 2024/90073), amely 2022. július 1‑jétől hatályos. Az alapügy alapjául szolgáló tényállás időpontjára figyelemmel azonban az előzetes döntéshozatal iránti kérelmet az 1393/2007 rendeletre tekintettel kell vizsgálni.
15
Az 1393/2007 rendelet „Az irat átvételének megtagadása” című 8. cikke az (1) bekezdésében kimondta:
„Az átvevő intézmény a II. mellékletben található formanyomtatvány felhasználásával tájékoztatja a címzettet arról, hogy megtagadhatja a kézbesítendő irat átvételét a kézbesítés alkalmával, illetve az iratnak a kézbesítéstől számított egy héten belül az átvevő intézmény számára történő visszaküldésével, ha az nem a következő nyelvek egyikén került megszövegezésre, és nem mellékeltek hozzá fordítást ezen nyelvek egyikén:
a)
olyan nyelv, amelyet a címzett megért; vagy
b)
az átvevő tagállam hivatalos nyelve vagy, amennyiben annak a tagállamnak több hivatalos nyelve is van, a kézbesítés helyének hivatalos nyelve vagy hivatalos nyelveinek egyike.”
16
Az e rendelet II. mellékletében szereplő, „A címzett tájékoztatása az iratátvétel megtagadásához való jogáról” megnevezésű formanyomtatvány többet között az irat címzettjének szóló következő megjegyzést tartalmazta:
„Önnek joga van megtagadni az irat átvételét, amennyiben az nem az Ön számára érthető nyelven vagy a kézbesítés helyének hivatalos nyelvén vagy hivatalos nyelvei egyikén készült, és nem mellékeltek hozzá ilyen nyelvű fordítást.
Amennyiben élni kíván ezzel a jogával, az irat átvételét a kézbesítéskor kell megtagadnia közvetlenül az iratot kézbesítő személynél, vagy egy héten belül vissza kell küldenie azt az alább megjelölt címre, jelezve, hogy megtagadja annak átvételét.”
A portugál jog
17
A Código de Processo Civil (polgári perrendtartás, a továbbiakban: CPC) 191. cikkének (1) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„A 188. cikk sérelme nélkül az értesítés érvénytelen, ha nem teljesülnek a törvényben előírt alaki követelmények.”
18
A végrehajtási eljárás keretében a CPC 696. cikke előírja:
„A jogerős ítélet csak akkor támadható jogorvoslattal, ha:
[…]
e)
az ellenérdekű fél beavatkozásának teljes hiányára tekintettel a távollétében folyó eljárás keretében megállapítást nyer, hogy:
i)
az ellenérdekű felet nem értesítették az eljárásról, vagy az értesítés érvénytelen;
ii)
az ellenérdekű fél az értesítésről neki fel nem róható körülmények miatt nem szerzett tudomást;
iii)
az ellenérdekű fél vis maior következtében nem nyújthatott be írásbeli védekezést;
[…]”
19
A CPC 729. cikke szerint:
„Bírósági ítéleten alapuló végrehajtás keretében kifogás csak az alábbi indokok valamelyikére alapítható:
[…]
d)
a végrehajtás alá vont fél részvételének hiánya a végrehajthatóvá nyilvánítási eljárásban, ha a polgári perrendtartás 696. cikkének e) pontjában meghatározott esetek valamelyike fennáll.
[…]”
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
20
A Wine Port Portugáliában végrehajtási eljárást indított Manuel Costa ellen a Harju Maakohtu Tallinna kohtumaja (Tallinnban eljáró harjui körzeti bíróság, Észtország) által 2022. április 12‑én hozott, a 805/2004 rendelet szerint európai végrehajtható okiratként hitelesített határozat alapján, amely arra kötelezte Manuel Costa‑t, hogy fizessen meg a Wine Port részére 38732,84 euró összeget, valamint 2418,97 euró összegű eljárási költséget késedelmi kamatokkal növelve.
21
A Manuel Costa kifogást terjesztett elő e végrehajtással szemben azzal az indokkal, hogy soha nem értesítették az eljárásról, amelyben a határozatot meghozták, és hogy az említett határozatról a végrehajtás időpontjáig nem szerzett tudomást, ezért nem tudott azzal szemben jogorvoslattal élni.
22
A Wine Port vitatta ezt az állítást, arra hivatkozva, hogy az eljárást megindító iratot, valamint az eljárás költségeinek megállapítását szabályszerűen kézbesítették a Manuel Costa‑nak a székhelyére, és jogi képviselője minden átvételkor aláírta és keltezéssel ellátta a vonatkozó átvételi elismervényeket, anélkül hogy e társaság vitatta volna a követelés fennállását, érvényességét vagy esedékességét.
23
Közelebbről, az eljárást megindító irat kézbesítését követően az észt bíróság felhívta a Manuel Costát, hogy az ezen irat átvételéről szóló, 2022. január 21‑én kelt és e társaság jogi képviselője által aláírt elismervénytől számított 28 napon belül terjessze elő esetleges ellenkérelmét.
24
2022. március 24‑én e bíróság ugyancsak kézbesítette a Manuel Costa részére az eljárás költségeinek megállapítását, és tájékoztatta arról, hogy öt nap áll rendelkezésére észrevételei előterjesztésére vagy annak vitatására. Ezt a kézbesítést e társaság székhelyén is átvették, anélkül hogy a társaság e tekintetben észrevételt tett volna.
25
2022. június 22‑én az említett társaságot ajánlott levélben értesítették arról, hogy a 2022. április 12‑i határozat végrehajthatónak minősül.
26
Az így kézbesített valamennyi iratot észt nyelven szövegezték meg, és azokhoz nem mellékelték az 1393/2007 rendelet II. mellékletében szereplő formanyomtatványt.
27
A végrehajtási eljárás keretében az elsőfokú portugál bíróság helyt adott a Manuel Costa által benyújtott kifogásnak, és elrendelte a végrehajtás felfüggesztését, mivel úgy ítélte meg, hogy az észtországbeli végrehajthatóvá nyilvánítási eljárás céljából e társaságnak történő kézbesítés a CPC 191. cikkének (1) bekezdése értelmében érvénytelen. Úgy ítélte meg, hogy e kézbesítés nem felelt meg az 1393/2007 rendelet 8. cikkének (1) bekezdésében előírt követelményeknek, mivel az említett társaság részére kézbesített iratokat nem portugál nyelven szövegezték meg, és nem mellékelték hozzá az e rendelet II. mellékletében szereplő formanyomtatványt sem, amely lehetővé tenné, hogy a társaság tájékoztatást kapjon az említett iratok átvételének megtagadásához való jogáról.
28
A Wine Port fellebbezést nyújtott be az elsőfokú ítélettel szemben a Tribunal da Relação do Portóhoz (portói fellebbviteli bíróság, Portugália), amely 2024. április 11‑i ítéletével helyt adott annak, és elrendelte a végrehajtási eljárás folytatását. E tekintetben e bíróság megállapította, hogy a Bíróság ítélkezési gyakorlatából, különösen a 2015. szeptember 16‑iAlpha Bank Cyprus ítéletből (C‑519/13, EU:C:2015:603) és a 2017. március 2‑iHenderson ítéletből (C‑354/15, EU:C:2017:157), valamint a 2022. május 5‑iING Luxembourg végzésből (C‑346/21, EU:C:2022:368) kitűnik, hogy az 1393/2007 rendelet II. mellékletében szereplő formanyomtatvány tértivevényes ajánlott levél kézbesítésével történő megküldésének hiánya nem vonja maga után e kézbesítés érvénytelenségét.
29
A Manuel Costa a másodfokú ítélettel szemben felülvizsgálati kérelmet nyújtott be a Supremo Tribunal de Justiçához (legfelsőbb bíróság, Portugália), amely a kérdést előterjesztő bíróság.
30
E bíróság pontosítja, hogy a jelen ítélet 28. pontjában hivatkozott ítélkezési gyakorlatból az következik, hogy az 1393/2007 rendelet II. mellékletében szereplő formanyomtatvány mellékelésének elmulasztása nem eredményezi a kézbesítés érvénytelenségét, hanem csak hiánypótlási kötelezettséget keletkeztet. Megjegyzi azonban, hogy az ezen ítélkezési gyakorlat alapjául szolgáló ügyekben e formanyomtatvány hiányát a végrehajthatóvá nyilvánítási eljárás során állapították meg, olyan szakaszban, amikor még lehetőség volt e mulasztás orvoslására, az említett nyomtatványnak az érintettel való közlése útján. Ezzel szemben a jelen ügyben annak hiányára azt követően hivatkoztak, hogy a végrehajthatóvá nyilvánítási eljárás lezárult, így a hiánypótlás már nem lehetséges.
31
A kérdést előterjesztő bíróság ezért azt a kérdést veti fel, hogy ilyen esetben – a Charta 47. cikkének második bekezdésében és az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló, 1950. november 4‑én Rómában aláírt európai egyezmény (kihirdette: az 1993. évi XXXI. tv.) 6. cikkének (1) bekezdésében rögzített védelemhez való jog tiszteletben tartásából fakadó követelményekre tekintettel – az 1393/2007 rendelet 8. cikkének (1) bekezdésével ellentétes‑e a tértivevényes ajánlott levélben történő kézbesítés érvénytelenségének megállapítása azon az alapon, hogy ahhoz nem csatolták az e rendelet II. mellékletében szereplő formanyomtatványt.
32
E bíróság a 805/2004 rendelet 20. cikke (1) bekezdésének értelmezését is kéri, rámutatva e tekintetben, hogy e rendelkezésből kitűnik, hogy európai végrehajtható okiratként hitelesített határozatot a végrehajtás szerinti tagállamban meghozott határozatokkal megegyező feltételek mellett kell végrehajtani.
33
Kifejti, hogy a nemzeti ítélkezési gyakorlatban e rendelkezést úgy értelmezték, hogy az európai végrehajtható okiraton alapuló végrehajtás során a végrehajtás alá vont fél ugyanolyan indokok alapján kifogásolhatja a végrehajtást, mint amelyeket a végrehajtás szerinti tagállamban hozott határozaton alapuló végrehajtás során felhozhat. Márpedig a CPC 729. cikkének az e törvénykönyv 696. cikkének e) pontjával összefüggésben értelmezett d) pontja lehetővé teszi a végrehajtás alá vont személy számára, hogy kifogást emeljen a végrehajtás ellen azzal az indokkal, hogy e fél nem vett részt a végrehajthatóvá nyilvánítási eljárásban, és hogy a tértivevényes ajánlott levélben történő kézbesítés érvénytelen, mivel nem csatolták hozzá az 1393/2007 rendelet II. mellékletében szereplő formanyomtatványt.
34
Mindazonáltal a kérdést előterjesztő bíróság arra keresi a választ, hogy az ilyen értelmezés összeegyeztethető‑e a 805/2004 rendelet 1. cikkében foglalt célkitűzéssel, valamint az e rendelet (14) preambulumbekezdésével összefüggésben értelmezett 13. és 14. cikkében előírt kézbesítési minimumkövetelményekkel, amelyeknek meg kell felelniük annak az eljárásnak, amelynek keretében az európai végrehajtható okiratként hitelesített határozatot meghozták.
35
E körülmények között a Supremo Tribunal de Justiça (legfelsőbb bíróság) úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
„1)
Abban az esetben, ha [az 1393/2007 rendelet] II. mellékletében található formanyomtatvány megküldésének elmulasztása eljárási szempontból nem orvosolható, mivel a végrehajthatóvá nyilvánítási eljárásban már jogerős ítélet született, a Charta 47. cikkének második bekezdésében és az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló, 1950. november 4‑én Rómában aláírt európai egyezmény 6. cikkének (1) bekezdésében rögzített tisztességes eljárás követelményeinek megfelelően és az említett irat címzettjének védelemhez való jogára tekintettel ellentétes‑e az említett rendelet 8. cikkének (1) bekezdésével az olyan nemzeti szabályozás, amely a tértivevényes ajánlott levél útján történő kézbesítést érvénytelennek nyilvánítja, ha nem mellékelik az említett rendelet II. mellékletében szereplő formanyomtatványt?
2)
Úgy kell‑e értelmezni a [805/2004 rendelet] 20. cikkének (1) bekezdését, amely szerint »az európai végrehajtható okiratként hitelesített határozatot a végrehajtás szerinti tagállamban meghozott határozatokkal megegyező feltételek mellett kell végrehajtani«, hogy a végrehajtás alá vont fél ugyanolyan indokok alapján kifogásolhatja az európai végrehajtható okirat alapján történő végrehajtást, mint amelyeket a végrehajtás szerinti tagállamban hozott határozat alapján történő végrehajtás során felhozhat, különösen arra hivatkozással, hogy nem vett részt a végrehajthatóvá nyilvánítási eljárásban, és hogy a részére tértivevényes ajánlott levél útján történő kézbesítés érvénytelen, mivel nem mellékelték az 1393/2007 rendelet II. mellékletében szereplő formanyomtatványt?
3)
Tekintettel az európai végrehajtható okirat létrehozásához vezető célkitűzésekre (a 805/2004 rendelet 1. cikke), valamint az európai végrehajtható okiratként hitelesített határozat meghozatalára irányuló eljárásban teljesítendő kézbesítési minimumkövetelményekre (az említett rendelet 13. és 14. cikke), amely követelmények a rendelet (14) preambulumbekezdése értelmében teljes bizonyossággal (13. cikk) vagy igen nagy fokú valószínűséggel (14. cikk) biztosítják, hogy a kézbesített irat eljut a címzettjéhez, ellentétes‑e a 805/2004 rendelettel a [CPC] 696. cikke e) pontjának i. alpontjával összefüggésben értelmezett 729. cikkének d) pontjában foglaltakhoz hasonló nemzeti szabályozás, amelyből az következik, hogy a végrehajtás alá vont fél a végrehajtást arra hivatkozással kifogásolhatja, hogy nem vett részt a végrehajthatóvá nyilvánítási eljárásban, és hogy a részére tértivevényes ajánlott levél útján történő kézbesítés érvénytelen, mivel nem mellékelték az 1393/2007 rendelet II. mellékletében szereplő formanyomtatványt?”
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekről
A második és a harmadik kérdésről
36
A második és harmadik kérdésével, amelyeket érdemes együttesen és elsőként megvizsgálni, az előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ, hogy a 805/2004 rendelet 20. cikkének (1) bekezdését úgy kell‑e értelmezni, hogy azzal ellentétes a végrehajtás szerinti tagállam olyan szabályozása, amely a származási tagállamban európai végrehajtható okiratként kibocsátott és hitelesített bírósági határozat végrehajtása keretében lehetővé teszi a végrehajtás alá vont fél számára, hogy kifogást emeljen e végrehajtás ellen azon az alapon, hogy az e határozat meghozatalához vezető eljárás során az eljárást megindító iratot tértivevényes ajánlott levélben kézbesítették a részére, anélkül hogy az az általa értett nyelven vagy a végrehajtás szerinti tagállam hivatalos nyelvén, vagy adott esetben ezen irat kézbesítési helyének hivatalos nyelveinek egyikén került volna megszövegezésre vagy mellékeltek volna hozzá ilyen nyelvű fordítást, és anélkül, hogy az 1393/2007 rendelet II. mellékletében szereplő formanyomtatványt mellékelték volna hozzá, amely lehetővé teszi az említett fél tájékoztatását a kézbesítendő irat átvételének megtagadásához való jogáról.
37
Valamely uniós jogi rendelkezés értelmezését illetően emlékeztetni kell arra, hogy az állandó ítélkezési gyakorlat szerint nemcsak annak szövegét, hanem a szövegkörnyezetét, és annak a jogi aktusnak a célkitűzéseit is figyelembe kell venni, amelynek az részét képezi (1983. november 17‑iMerck ítélet, 292/82, EU:C:1983:335, 12. pont; 2022. július 7‑iLKW WALTER ítélet, C‑7/21, EU:C:2022:527, 33. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
38
Először is, amint az a 805/2004 rendelet 20. cikke (1) bekezdésének szövegéből kitűnik, e rendelkezés előírja, hogy e rendelet IV. fejezete rendelkezéseinek sérelme nélkül – amelyek körébe e rendelet 21. és 23. cikke is tartozik és amelyek meghatározzák az európai végrehajtható okiratként hitelesített határozat végrehajtása megtagadásának, felfüggesztésének vagy korlátozásának okait –, az ilyen határozatot a végrehajtás szerinti tagállamban meghozott határozatokkal megegyező feltételek mellett kell végrehajtani.
39
E rendelkezések szövegéből kitűnik, hogy a végrehajtási eljárásra a végrehajtás szerinti tagállam joga az irányadó, és hogy e tagállam bíróságai jogosultak arra, hogy az e rendeletben meghatározott okokból megtagadják, felfüggesszék vagy korlátozzák az európai végrehajtható okiratként hitelesített bírósági határozat végrehajtását.
40
Másodszor meg kell jegyezni, hogy az említett rendelet rendszerében egyrészt a származási tagállam bíróságai és hatóságai, másrészt a végrehajtás helye szerinti tagállam bíróságai és hatóságai között egyértelmű hatáskörmegosztás érvényesül, amelyet olyan követelmények kísérnek, amelyeket egyaránt tiszteletben kell tartani úgy egy nem vitatott követelésre vonatkozó határozat elfogadásához vezető eljárás keretében, mint e határozat végrehajtása során. Ez a hatáskörmegosztás azon tényből ered, hogy a követelést és az azt megállapító európai végrehajtható okiratot a származási tagállam joga alapján állapítják meg, míg a végrehajtási eljárást e rendelkezésnek megfelelően a végrehajtás helye szerinti tagállam joga szabályozza (lásd ebben az értelemben: 2023. február 16‑iLufthansa Technik AERO Alzey ítélet, C‑393/21, EU:C:2023:104, 38. pont).
41
Ily módon a származási tagállamban a nem vitatott követelésre vonatkozó határozat európai végrehajtható okiratként való hitelesítése a 805/2004 rendelet III. fejezetében előírt minimumszabályok betartásától függ. E tekintetben e rendelet 18. cikke alapján e szabályok megsértése kizárólag ezen állam bíróságai vagy hatóságai előtt orvosolható (2023. február 16‑iLufthansa Technik AERO Alzey ítélet, C‑393/21, EU:C:2023:104, 39. pont).
42
E minimumszabályok az uniós jogalkotó annak biztosítására irányuló szándékát tükrözik, hogy a nem vitatott követeléssel kapcsolatos határozatok elfogadását eredményező eljárások a védelemhez való jog tiszteletben tartására vonatkozó megfelelő garanciákat nyújtsák a származási tagállamban, figyelemmel arra, hogy az erre vonatkozó felülvizsgálat a végrehajtás helye szerinti tagállamban hiányzik (2018. február 28‑iCollect Inkasso és társai ítélet, C‑289/17, EU:C:2018:133, 36. pont) és azt a célt szolgálják – ahogy azt az említett rendelet (12) preambulumbekezdése is megfogalmazza –, hogy az adós kellő időben és olyan módon kapjon tájékoztatást a vele szemben induló bírósági eljárásról, az eljárásban a követelés vitatása érdekében való tevőleges részvételének követelményeiről, illetve részvétele elmaradásának következményeiről, hogy a védekezéséhez szükséges előkészületeket megtehesse.
43
E tájékoztatás érdekében, ha egy iratot egy tagállamból egy másikba kell elküldeni, a 805/2004 rendelet (21) preambulumbekezdésével összefüggésben értelmezett 28. cikkéből az következik, hogy e rendelet nem érinti az 1393/2007 rendeletet megelőző 1348/2000 rendelet alkalmazását. Ezen irat kézbesítésének tehát meg kell felelnie az utóbbi rendelet 8. cikkének (1) bekezdésében előírt feltételeknek, és következésképpen ahhoz csatolni kell az 1393/2007 rendelet II. mellékletében szereplő formanyomtatványt annak érdekében, hogy tájékoztassák a címzettet a kézbesítendő irat átvételének megtagadásához való jogáról, amennyiben az nem az e címzett által értett nyelven vagy az átvevő tagállam hivatalos nyelvén, vagy adott esetben ezen irat kézbesítésének helye hivatalos nyelveinek egyikén került megszövegezésre, vagy nem mellékeltek hozzá ilyen nyelvű fordítást.
44
Ezért nemcsak arra kell ügyelni, hogy az adóst valóban tájékoztassák az ellene külföldön indított eljárásról és annak tartalmáról, és hogy ténylegesen és teljes mértékben megismerhesse és megérthesse ezen eljárás értelmét és hatályát, hanem arra is, hogy megfelelő jogorvoslattal tudjon élni a származási tagállamban e követelmények megsértése esetén.
45
Ebből következik, hogy ha az eljárást megindító iratot vagy azzal egyenértékű iratot nem e formanyomtatványt mellékelve kézbesítették, és e mulasztást a származási tagállamban folytatott eljárás során nem pótolták, akkor az ezen eljárás keretében hozott határozat nem felel meg a 805/2004 rendelet III. fejezetében előírt minimumszabályokra vonatkozó követelményeknek, és nem hitelesíthető európai végrehajtható okiratként.
46
Következésképpen az ilyen körülmények között kiállított tanúsítványt a 805/2004 rendelet 10. cikke (1) bekezdésének b) pontja értelmében jogtalanul állítják ki, így azt a származási bíróságnak kérelem alapján vissza kell vonnia.
47
Ami a végrehajtás helye szerinti tagállam illetékes bíróságait vagy hatóságait illeti, azon hatáskörük keretében, amelyet a 805/2004 rendelet 20. cikke ruházott rájuk, jogukban áll megvizsgálni, hogy fennállnak‑e olyan körülmények, amelyek az e rendelet 21. cikkének (1) bekezdése alapján igazolják a végrehajtás megtagadását, illetve az említett rendelet 23. cikkének megfelelően a végrehajtás korlátozását vagy felfüggesztését (2023. február 16‑iLufthansa Technik AERO Alzey ítélet, C‑393/21, EU:C:2023:104, 40. pont).
48
Ebből következik, hogy a végrehajtás alá vont fél a végrehajtás szerinti tagállamban történő végrehajtással szemben csak a 805/2004 rendelet 21. cikkében foglalt, az összeegyeztethetetlen határozatok fennállására, valamint az e rendelet 23. cikkében foglalt, a végrehajtás felfüggesztésére vagy korlátozására vonatkozó okokra hivatkozhat a származási tagállamban indított eljárás során.
49
Így különösen, a 805/2004 rendelet 23. cikkének c) pontja értelmében, amennyiben az adós jogorvoslatot nyújtott be az európai végrehajtható okiratként hitelesített határozat ellen, beleértve e rendelet 19. cikke szerinti felülvizsgálat kérelmezését is, vagy az említett rendelet 10. cikkének megfelelően az európai végrehajtható okiratra vonatkozó tanúsítvány kijavítását vagy visszavonását kérelmezte, a végrehajtás szerinti tagállam illetékes bírósága vagy hatósága az adós kérelmére kivételes körülmények esetén felfüggesztheti a végrehajtási eljárást.
50
A jogorvoslati kérelemnek, a visszavonás iránti kérelemnek vagy a felülvizsgálati kérelemnek a származási tagállamban való benyújtásának e lehetőségei biztosítják, hogy a végrehajtás szerinti tagállamban történő vizsgálatnak ugyanezen rendelet szerinti mellőzésére ne kerüljön sor anélkül, hogy biztosított lenne a védelemhez való jog tiszteletben tartására vonatkozó garanciák érvényesülése.
51
A jelen ügyben – amint az a kérdést előterjesztő bíróság által szolgáltatott információkból kitűnik – az a körülmény, hogy a végrehajtás alá vont fél nem vett részt abban a végrehajthatóvá nyilvánítási eljárásban, amelynek eredményeként az európai végrehajtható okiratként hitelesített határozatot meghozták, és hogy az ezen eljárás keretében tértivevényes ajánlott levél útján neki címzett kézbesítendő irathoz nem csatolták az 1393/2007 rendelet II. mellékletében szereplő formanyomtatványt, nem tartozik a 805/2004 rendelet 21. és 23. cikke szerinti indokok közé.
52
Ez a körülmény a származási tagállamban lefolytatott eljárásra, valamint az ezen eljárás végén hozott határozat európai végrehajtható okiratként való hitelesítésére vonatkozik, így ezek a szempontok nem képezhetik a végrehajtás helye szerinti tagállam illetékes bíróságai vagy hatóságai mérlegelésének tárgyát (lásd ebben az értelemben: 2023. február 16‑iLufthansa Technik AERO Alzey ítélet, C‑393/21, EU:C:2023:104, 41. pont).
53
Harmadszor meg kell állapítani, hogy a 805/2004 rendelet 20. cikke (1) bekezdésének az e rendelkezés szövegéből és szövegkörnyezetéből következő értelmezése megfelel az e rendelet által követett célnak, amely – amint az a (8), (10), (11) és (18) preambulumbekezdésével összefüggésben értelmezett 1. és 5. cikkének együttes olvasatából következik – abban áll, hogy a tagállamok igazságszolgáltatásába vetett kölcsönös bizalom tiszteletben tartása mellett, amelyen az egyrészt a származási tagállam bíróságai és hatóságai, másrészt a végrehajtás szerinti tagállam bíróságai és hatóságai közötti hatáskörmegosztás alapul, biztosítsák különösen a nem vitatott követelésekre vonatkozó határozatok szabad mozgását, felgyorsítsák és egyszerűsítsék azok végrehajtását azáltal, hogy mellőzik az e határozatok végrehajthatóságának megállapítására irányuló eljárást, miközben biztosítják a védelemhez való jog tiszteletben tartását.
54
A jelen ügyben úgy tűnik, hogy Észtországban a mai napig nem indítottak olyan eljárást, mint amilyen az európai végrehajtható okiratra vonatkozó tanúsítvány visszavonása iránti kérelem. Ezzel szemben, amint az az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból kitűnik, nem vitatott, hogy a Manuel Costa ellenzi az Észtországban európai végrehajtható okiratként hitelesített bírósági határozat Portugáliában történő végrehajtását azon az alapon, hogy az 1393/2007 rendelet 8. cikke (1) bekezdésében foglaltak ellenére az e határozat meghozatalához vezető eljárás során az eljárást megindító iratot nem kézbesítették számára olyan nyelven, amelyet e fél megért, vagy a végrehajtás szerinti tagállam hivatalos nyelvén, és ahhoz nem mellékelték az e rendelet II. mellékletében szereplő formanyomtatványt, amely lehetővé tenné a kézbesítendő irat átvételének megtagadásához való jogáról történő tájékoztatását.
55
Márpedig a fentiekből az következik, hogy ez az ok nem tartozik a 805/2004 rendelet 21. és 23. cikkében előírt azon okok közé, amelyek lehetővé teszik az európai végrehajtható okiratként hitelesített bírósági határozat végrehajtásának megtagadását, felfüggesztését vagy korlátozását.
56
Ezzel szemben meg kell jegyezni, hogy az említett ok a végrehajtandó határozat európai végrehajtható okiratként történő hitelesítésének érvényességére vonatkozik, amely – amint arra a jelen ítélet 41. és 52. pontja emlékeztet – csak a származási tagállam bíróságai előtt vitatható.
57
A fenti megfontolások összességére tekintettel a második és a harmadik kérdésre azt a választ kell adni, hogy a 805/2004 rendelet 20. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes a végrehajtás szerinti tagállam olyan szabályozása, amely az európai végrehajtható okiratként kibocsátott és hitelesített bírósági határozat végrehajtása keretében lehetővé teszi a végrehajtás alá vont fél számára, hogy kifogást emeljen e végrehajtás ellen azon az alapon, hogy az e határozat meghozatalához vezető eljárás során az eljárást megindító iratot tértivevényes ajánlott levélben kézbesítették a részére, anélkül hogy az az általa értett nyelven vagy a végrehajtás szerinti tagállam hivatalos nyelvén, vagy adott esetben ezen irat kézbesítési helyének hivatalos nyelveinek egyikén került volna megszövegezésre vagy mellékeltek volna hozzá ilyen nyelvű fordítást, és anélkül, hogy az 1393/2007 rendelet II. mellékletében szereplő formanyomtatványt mellékelték volna hozzá, amely lehetővé teszi az említett fél tájékoztatását a kézbesítendő irat átvételének megtagadásához való jogáról.
Az első kérdésről
58
Első kérdésével az előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ, hogy az 1393/2007 rendelet 8. cikkének (1) bekezdését úgy kell‑e értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amelynek értelmében valamely bírósági irat tértivevényes ajánlott levél útján történő kézbesítése érvénytelen, ha a kézbesítendő irat az e rendelkezésben említettektől eltérő nyelven kerül megszövegezésre, és ezen irathoz nem mellékelik az e rendelet II. mellékletében szereplő formanyomtatványt, jóllehet az eljárás, amelynek eredményeként valamely bírósági határozatot európai végrehajtható okiratként hitelesítettek, lezárult, így már nem lehetséges e kézbesítés szabálytalanságának orvoslása.
59
Elöljáróban emlékeztetni kell arra, hogy különösen csak akkor tagadható meg a határozathozatal a nemzeti bíróság által előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésről, ha nyilvánvalónak tűnik, hogy az Unió jogának azon rendelkezése, amelynek az értelmezését a Bíróságtól kérik, nem alkalmazandó (2015. szeptember 17‑ivan der Lans ítélet, C‑257/14, EU:C:2015:618, 20. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
60
E tekintetben meg kell jegyezni, hogy – amint az a második és a harmadik kérdésre adott válaszból következik – a 805/2004 rendelet alapján európai végrehajtható okiratként hitelesített bírósági határozat végrehajtásával szembeni kifogás tárgyában eljáró kérdést előterjesztő bíróság rendelkezik hatáskörrel annak vizsgálatára, hogy az e kifogás alátámasztására hivatkozott okok a végrehajtás megtagadásának az e rendelet 21. cikkében szabályozott okai, vagy adott esetben az e végrehajtás felfüggesztésére vagy korlátozására vonatkozó, az említett rendelet 23. cikkében meghatározott okok körébe tartoznak‑e.
61
Ezzel szemben, amint arra a jelen ítélet 41. és 52. pontja emlékeztet, valamely határozat európai végrehajtható okiratként való hitelesítése, ideértve e hitelesítés érvényességének értékelését is, a származási tagállam e határozatot meghozó bíróságának kizárólagos joghatósága alá tartozik, amely bírósághoz e célból a 805/2004 rendelet 10. cikke (1) bekezdése b) pontja szerint jogtalanul kiállított tanúsítvány visszavonása iránti kérelemmel lehet fordulni.
62
Így annak ellenőrzése érdekében, hogy az európai végrehajtható okiratra vonatkozó tanúsítványt jogtalanul állították‑e ki, a származási bíróságnak meg kell vizsgálnia, hogy a származási tagállamban lefolytatott bírósági eljárás, amely az európai végrehajtható okiratként hitelesített határozat meghozatalához vezetett, megfelelt‑e a 805/2004 rendelet III. fejezetében előírt minimumszabályokra vonatkozó követelményeknek, vagy adott esetben teljesülnek‑e az e rendelet 18. cikkében előírt azon feltételek, amelyek lehetővé teszik a minimumszabályok megsértésének orvoslását.
63
Ebből következik, hogy annak megállapítása, hogy az európai végrehajtható okiratra vonatkozó tanúsítványt jogtalanul állították‑e ki, mivel az eljárást megindító iratot nem szabályszerűen kézbesítették az 1393/2007 rendelet II. mellékletében szereplő formanyomtatvány csatolásának elmulasztása és ezen iratnak az e rendelet 8. cikkének (1) bekezdésében előírt nyelvek egyikén való megszövegezésének hiánya miatt, a származási tagállam jogának és ezen állam bíróságainak kizárólagos joghatósága alá tartozik.
64
Következésképpen, mivel e rendelkezés nem alkalmazandó a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő jogvitára, az első kérdésre nem kell válaszolni.
A költségekről
65
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.
A fenti indokok alapján a Bíróság (nyolcadik tanács) a következőképpen határozott:
A nem vitatott követelésekre vonatkozó európai végrehajtható okirat létrehozásáról szóló, 2004. április 21‑i 805/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 20. cikkének (1) bekezdését
a következőképpen kell értelmezni:
azzal ellentétes a végrehajtás szerinti tagállam olyan szabályozása, amely az európai végrehajtható okiratként kibocsátott és hitelesített bírósági határozat végrehajtása keretében lehetővé teszi a végrehajtás alá vont fél számára, hogy kifogást emeljen e végrehajtás ellen azon az alapon, hogy az e határozat meghozatalához vezető eljárás során az eljárást megindító iratot tértivevényes ajánlott levélben kézbesítették a részére, anélkül hogy az az általa értett nyelven vagy a végrehajtás szerinti tagállam hivatalos nyelvén, vagy adott esetben ezen irat kézbesítési helyének hivatalos nyelveinek egyikén került volna megszövegezésre vagy mellékeltek volna hozzá ilyen nyelvű fordítást, és anélkül, hogy a 2013. május 13‑i 517/2013/EU tanácsi rendelettel módosított, a tagállamokban a polgári és kereskedelmi ügyekben a bírósági és bíróságon kívüli iratok kézbesítéséről (iratkézbesítés), és az 1348/2000/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2007. november 13‑i 1393/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet II. mellékletében szereplő formanyomtatványt mellékelték volna hozzá, amely lehetővé teszi az említett fél tájékoztatását a kézbesítendő irat átvételének megtagadásához való jogáról.
Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: portugál.