62025TO0404_RES
T‑404/25. sz. ügy
Miguel Ángel Navarro Fernández
kontra
Európai Parlament
A Törvényszék végzése (hatodik tanács), 2026. február 12.
„Intézményi mulasztás megállapítása iránti kereset – Kötelezés iránti kérelem – Ideiglenes intézkedés iránti kérelem – A felperes képviseletének hiánya – A hiánypótlás elmulasztása – Nyilvánvaló elfogadhatatlanság”
Bírósági eljárás – Keresetlevél – Alaki követelmények – Az aláíróval kapcsolatos feltételek – A felekhez képest harmadik személy minőség – Nemzeti bíróság előtt eljárni jogosult ügyvédnek minősülő felperes önképviselete – Megengedhetetlenség – A Törvényszék arra vonatkozó kötelezettsége, hogy felhívja a felperes figyelmét a szabálytalanságra – Hiánypótlás lehetősége új ügyvéd megbízása útján – Hiány – Nyilvánvaló elfogadhatatlanság
(A Bíróság alapokmánya, 19. cikk, harmadik és negyedik bekezdés, és 53. cikk)
(lásd: 4–6., 8., 11. pont)
Összefoglalás
A Törvényszék egy intézményi mulasztás megállapítása iránti kereset tekintetében, amelyhez kötelezés iránti és ideiglenes intézkedések iránti kérelmek kapcsolódnak, a Bíróság új ítélkezési gyakorlatát (
1
) alkalmazza, amely pontosítja a nem privilegizált feleket érintő, arra vonatkozó tilalom terjedelmét, hogy az uniós bíróságok előtt saját magukat képviseljék.
A felperes olyan keresetet nyújtott be a Törvényszékhez, amelyet elsődlegesen arra alapított, hogy az Európai Parlament jogellenes módon nem járt el annak érdekében, hogy az Európai Bizottság kötelezettségszegés megállapítása iránti eljárást indítson Spanyolországgal szemben a Natura 2000 hálózat Arganda del Reyben (Spanyolország) található területének folyamatos romlása miatt.
A felperes, aki arra hivatkozott, hogy a spanyol bíróságok előtt eljárni jogosult ügyvédnek minősül, e keresetet kizárólag a saját aláírásával nyújtotta be.
A Törvényszék álláspontja
A Törvényszék emlékeztet arra, hogy az Európai Unió Bírósága alapokmánya két eltérő és együttes feltételt ír elő a szóban forgó alapokmány 19. cikkének első és második bekezdésében nem említett feleknek (
2
) – az úgynevezett „nem privilegizált” feleknek – az Európai Unió bíróságai előtti képviseletét illetően. Az első feltétel szerint e feleket „ügyvédnek kell képviselnie” (
3
), a második feltétel szerint pedig a felet az uniós bíróságok előtt csak olyan ügyvéd képviselheti vagy segítheti, aki valamely tagállam bírósága előtt vagy az Európai Gazdasági Térségről (EGT) szóló megállapodás más részes államának bírósága előtt eljárni jogosult. (
4
)
E tekintetben a Törvényszék kifejti, hogy a Bíróság ítélkezési gyakorlatából kitűnik, hogy az első feltétel azt jelenti, hogy a nem privilegizált felek nem képviseltethetik önmagukat az uniós bíróságok előtt. Következésképpen, mivel e tilalom tekintetében sem az Európai Unió Bíróságának alapokmánya, sem a Bíróság vagy a Törvényszék eljárási szabályzata nem ír elő semmilyen eltérést vagy kivételt, a felperes által személyesen aláírt keresetlevél benyújtása semmi esetre sem lehet elegendő az uniós bíróságok előtti keresetindításhoz, még akkor sem, ha e fél a nemzeti bíróságok előtt eljárni jogosult ügyvéd.
A Törvényszék azonban hozzáteszi, hogy a közelmúltbeli ítélkezési gyakorlatból az is következik, hogy az Európai Unió Bírósága alapokmánya 19. cikke megsértésének eredményeképpen a felperes tekintetében felmerülő következmények súlyosságára – nevezetesen a keresete elfogadhatatlanságának helyrehozhatatlan megállapítására – tekintettel, az említett alapokmányban és az eljárási szabályzatban szereplő kifejezett, ellentétes értelmű rendelkezések hiányában, amennyiben úgy ítéli meg, hogy nem tartották tiszteletben az előtte való önképviselet tilalmát, a kereset elfogadhatatlanságának megállapítása előtt fel kell hívnia a felperest új ügyvéd kijelölésére.
Tekintettel arra, hogy a jelen ügyben a felperes a Törvényszék két hiánypótlási felhívása ellenére az előírt határidőn belül nem jelölt ki új ügyvédet, a Törvényszék a keresetet nyilvánvaló elfogadhatatlanság miatt elutasítja.
(
1
)	A Bíróság által a 2025. szeptember 4‑iStudio Legale Ughi e Nunziante kontra EUIPO ítéletben (C‑776/22 P, EU:C:2025:644) kialakított új ítélkezési gyakorlat, amely azóta a Bíróság elnökhelyettesének 2025. október 30‑iArasteh kontra Bizottság végzésében (C‑590/25 P(R), nem tették közzé, EU:C:2025:861) alkalmazásra került.
(
2
)	Az Európai Unió Bírósága alapokmánya 19. cikkének első és második bekezdésében említett felek a tagállamok, az uniós intézmények, az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásban részes államok és az EFTA Felügyeleti Hatóság.
(
3
)	Az Európai Unió Bírósága alapokmánya 19. cikkének harmadik bekezdése.
(
4
)	Az Európai Unió Bírósága alapokmánya 19. cikkének negyedik bekezdése.