62024CJ0041
A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE (tizedik tanács)
2025. március 6. (
*1
)
„Előzetes döntéshozatal – Környezet – 2011/92/EU irányelv – Az egyes köz‑ és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálata – A 2. cikk (1) bekezdése és a 4. cikk (2) bekezdése – A II. melléklet hatálya alá tartozó projektek – Városfejlesztési projektek – A 4. cikk (4) és (5) bekezdése – A projektgazda és az illetékes hatóság kötelezettségei, amennyiben az érintett tagállam úgy határoz, hogy az ilyen projektek vonatkozásában az említett (4) és (5) bekezdés szerinti döntést írja elő – Harmadik fél által benyújtott észrevételek figyelembevétele, amelyek az érintett projektnek egy, a 92/43/EGK irányelv 12. cikke szerinti szigorú védelem alá tartozó állatfajra gyakorolt lehetséges hatását állapítják meg”
A C‑41/24. sz. ügyben,
az EUMSZ 267. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a High Court (felsőbíróság, Írország) a Bírósághoz 2024. január 22‑én érkezett, 2023. december 1‑jei határozatával terjesztett elő
a Waltham Abbey Residents Association
és
az An Bord Pleanála,
Ireland,
a The Attorney General
között,
az O’Flynn Construction Co. Unlimited Company
részvételével folyamatban lévő eljárásban,
A BÍRÓSÁG (tizedik tanács),
tagjai: D. Gratsias tanácselnök, J. Passer (előadó) és B. Smulders bírák,
főtanácsnok: J. Kokott,
hivatalvezető: A. Calot Escobar,
tekintettel az írásbeli szakaszra,
figyelembe véve a következők által előterjesztett észrevételeket:
–
a Waltham Abbey Residents Association képviseletében J. Devlin SC, J. Kenny BL és D. Healy solicitor,
–
az An Bord Pleanála képviseletében B. Foley SC, A. Carroll BL és P. Reilly solicitor,
–
Írország képviseletében M. Browne Chief State Solicitor, S. Finnegan, K. Hoare és A. Joyce, meghatalmazotti minőségben, segítőik: D. McGrath SC, F. Valentine SC és E. O’Callaghan BL,
–
az Európai Bizottság képviseletében M. Noll‑Ehlers és N. Ruiz García, meghatalmazotti minőségben,
tekintettel a főtanácsnok meghallgatását követően hozott határozatra, miszerint az ügy elbírálására a főtanácsnok indítványa nélkül kerül sor,
meghozta a következő
Ítéletet
1
Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a 2014. április 16‑i 2014/52/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (HL 2014. L 124., 1. o.) módosított, az egyes köz‑ és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 2011. december 13‑i 2011/92/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2012. L 26., 1. o.; a továbbiakban: 2011/92 irányelv) értelmezésére vonatkozik.
2
E kérelmet a Waltham Abbey Residents Association lakóegyesület és az An Bord Pleanála (területrendezési hivatal, Írország; a továbbiakban: Hivatal), Ireland (Írország), valamint az Attorney General (főügyész, Írország) között a Hivatal által egy stratégiai lakóingatlan‑fejlesztési projektekre megadott engedély tárgyában folyamatban lévő jogvita keretében terjesztették elő.
Jogi háttér
Az uniós jog
A 2011/92 irányelv
3
A 2011/92 irányelv (7)–(9) preambulumbekezdése kimondja:
„(7)
A környezetre várhatóan jelentős hatást gyakorló köz‑ és magánprojektek engedélyezése kizárólag a várhatóan jelentős környezeti hatások értékelése után történhet meg. […]
„(8)
Bizonyos típusú projektek jelentős hatást gyakorolnak a környezetre, és azokat a projekteket főszabály szerint módszeres vizsgálatnak szükséges alávetni.
„(9)
Egyéb, más jellegű projektek várhatóan nem minden esetben gyakorolnak jelentős hatást a környezetre, és azokat a projekteket abban az esetben kell megvizsgálni, ha a tagállam úgy ítéli meg, hogy a projektek feltehetően jelentős hatással vannak a környezetre.”
4
Ezen irányelv 2. cikkének (1) bekezdése ekként rendelkezik:
„A tagállamok meghoznak minden olyan intézkedést, amely ahhoz szükséges, hogy az engedély megadása előtt többek között a jellegüknél, méretüknél vagy elhelyezkedésüknél fogva a környezetre várhatóan jelentős hatást gyakorló projektek engedélyezése kötelező legyen, és esetükben hatásvizsgálatot végezzenek. Ezeket a projekteket a 4. cikk határozza meg.”
5
Az említett irányelv 3. cikkének (1) bekezdése értelmében:
„A környezeti hatásvizsgálat keretében minden egyedi esetre vonatkozóan megfelelő módon azonosítani kell, le kell írni és értékelni kell az egyes projektek jelentős mértékű közvetlen és közvetett hatásait a következő tényezőkre:
[…]
b) a biológiai sokféleségre, különös tekintettel a [2013. május 13‑i 2013/17/EU tanácsi irányelvvel (HL 2013. L 158., 193. o.) módosított, a természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21‑i] 92/43/EGK [tanácsi] irányelv [(HL 1992. L 206., 7. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 102. o.; a továbbiakban: 92/43 irányelv)] és [a vadon élő madarak védelméről szóló, 2009. november 30‑i 2009/147/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2010. L 20., 7. o.)] alapján védett fajokra és élőhelyekre;
[…]”
6
A 2011/92 irányelv 4. cikke a következőképpen rendelkezik:
„(1)   A 2. cikk (4) bekezdésére is figyelemmel az I. mellékletben felsorolt projekteket vizsgálatnak vetik alá, az 5–10. cikkel összhangban.
(2)   A 2. cikk (4) bekezdésére is figyelemmel a II. mellékletben felsorolt projektekre a tagállamok határozzák meg, hogy a projektet alá kell‑e vetni az 5–10. cikknek megfelelő vizsgálatnak. A tagállamok ezt meghatározzák:
a)
esetenkénti vizsgálattal; vagy
b)
a tagállamok által megállapított küszöbértékek vagy szempontrendszer alapján.
A tagállamok dönthetnek úgy is, hogy az a) és a b) pontnak megfelelő mindkét eljárást alkalmazzák.
(3)   Abban az esetben, ha a (2) bekezdés alkalmazásában esetenkénti vizsgálat elvégzésére, illetve küszöbértékek vagy szempontrendszer megállapítására kerül sor, figyelembe kell venni a III. mellékletben előírt releváns kiválasztási kritériumokat. A tagállamok küszöbértékeket vagy feltételeket határozhatnak meg annak megállapítása érdekében, hogy egy adott projekt esetében sem a (4) és (5) bekezdésben említett határozatot nem kell meghozni, sem környezeti hatásvizsgálatot nem kell végezni, továbbá küszöbértékeket és/vagy feltételeket határozhatnak meg annak megállapítása érdekében, hogy a projekteket a (4) és (5) bekezdésben említett határozathozatal nélkül is alá kell‑e vetni környezeti hatásvizsgálatnak.
(4)   Amennyiben a tagállamok a II. melléklet hatálya alá tartozó projektek tekintetében határozathozatali eljárást írnak elő, a projektgazda információkat szolgáltat a projekt jellemzőiről, valamint annak a környezetre gyakorolt várható jelentős hatásairól. Az információszolgáltatásnak a II A projektgazdának adott esetben figyelembe kell vennie a környezeti hatásokra vonatkozóan az ezen irányelven kívüli uniós jogi aktusok szerint elvégzett releváns vizsgálatok megállapításait. A projektgazda leírást adhat továbbá a projekt olyan jellegzetességeiről és/vagy azokról a tervezett intézkedésekről, amelyek célja a környezetre gyakorolt jelentős káros hatások elkerülése vagy megelőzése.
(5)   A hatáskörrel rendelkező hatóság a határozatát a projektgazda által a (4) bekezdés értelmében rendelkezésre bocsátott információk alapján, az ezen irányelven kívüli uniós jogi aktusok szerint elvégzett, a környezetre gyakorolt hatásokra vonatkozó előzetes ellenőrzések vagy vizsgálatok eredményeinek figyelembevételével hozza meg. A határozatot a nyilvánosság számára hozzáférhetővé kell tenni, és annak a következőket kell tartalmaznia:
a)
amennyiben a határozat környezeti hatásvizsgálatot ír elő, ennek főbb indokait, a III. mellékletben foglalt releváns kiválasztási kritériumokra tekintettel; vagy
b)
amennyiben a határozat nem ír elő környezeti hatásvizsgálatot, ennek főbb indokait, a III. mellékletben foglalt releváns kiválasztási kritériumokra tekintettel, és amennyiben a projektgazda erről leírást ad, a projekt olyan jellegzetességeinek és/vagy azon tervezett intézkedések felsorolását, amelyek célja a környezetre gyakorolt jelentős káros hatások elkerülése vagy megelőzése.
(6)   A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a hatáskörrel rendelkező hatóság a lehető leghamarabb, de legkésőbb az attól az időponttól számított 90 napon belül meghozza a határozatát, amikor a projektgazda a (4) bekezdés értelmében valamennyi szükséges információt benyújtotta. Egyebek mellett a projekt jellegére, összetettségére, helyére vagy méretére való tekintettel a hatáskörrel rendelkező hatóság a határozathozatalra vonatkozó határidőt kivételesen meghosszabbíthatja; ez esetben a hatáskörrel rendelkező hatóság írásban tájékoztatja a projektgazdát a határidő meghosszabbításának okairól és arról, hogy a döntés meghozatala mikorra várható.”
7
Ezen irányelv II. A. melléklete tartalmazza „[a] II. mellékletben felsorolt projektek esetében a projektgazda által benyújtandó információk” felsorolását. E rendelkezés szövege a következő:
„1.
A projekt ismertetése, ezen belül különösen:
a)
a teljes projekt fizikai jellemzőinek, és adott esetben a bontási munkálatok ismertetése;
b)
a projekt helyszínének bemutatása, különös tekintettel a projekt által valószínűsíthetően befolyásolt földrajzi területek környezeti érzékenységére.
2.
Azon környezeti tényezők ismertetése, amelyekre a projekt valószínűsíthetően jelentős hatást fog gyakorolni.
3.
A következőkből eredő, a projekt által a környezetre gyakorolt, valószínűsíthetően jelentős hatásoknak az ismertetése, amennyiben az ilyen hatásokra vonatkozó információ rendelkezésre áll:
a)
az előre láthatóan keletkező maradékok és kibocsátás, valamint adott esetben a hulladékképződés;
b)
a természeti erőforrások, különösen a talaj, a földterület, a vizek és a biológiai sokféleség igénybevétele.
4.
Az információknak az 1–3. ponttal összhangban történő összeállításakor adott esetben figyelembe kell venni a III. mellékletben meghatározott kritériumokat.”
8
Ezen irányelv III. melléklete meghatározza „[a]z annak eldöntéséhez szükséges kritériumokat, hogy a II. mellékletben felsorolt projektek esetében kell‑e környezeti hatásvizsgálatot végezni”.
A 2014/52 irányelv
9
A 2014/52 irányelv (11) és (29) preambulumbekezdése értelmében:
„(11)
Az [Európai] Unió által által a [biológiai sokféleségről szóló] [Rio de Janeiróban, 1992. június 5‑én aláírt ENSZ‑]egyezménnyel összefüggésben vállalt kötelezettségekkel, valamint »A biológiai sokféleség, életbiztosításunk és természeti tőkénk« című, [az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának címzett] 2011. május 3‑i bizottsági közleményben meghatározott célkitűzéseihez és intézkedéseihez – A 2020‑ig tartó időszakra szóló uniós stratégia (COM(2011) 244 végleges) célkitűzéseinek és tevékenységeinek megfelelően a környezetre, különösen a [92/43 irányelvben] és a [2009/147] irányelvben meghatározott, védelmet élvező fajokra és élőhelyekre gyakorolt jelentős káros hatások elkerülése, megelőzése, csökkentése és lehetőség szerinti ellentételezése érdekében tett intézkedéseknek hozzá kell járulniuk ahhoz, hogy ne romoljon a környezet minősége, és összességében ne csökkenjen a biológiai sokféleség.
[…]
(29)
Az előszűrés hatékonyságának és átláthatóságának biztosítása érdekében annak meghatározása során, hogy valószínűsíthetők‑e a projekt által okozott jelentős környezeti hatások, a tagállamoknak azonosítaniuk kell a figyelembe és számításba veendő legfontosabb kritériumokat, és fel kell használniuk mindazokat az információkat, amelyek az uniós jogi aktusokban előírt más vizsgálatokból esetleg rendelkezésre állnak. Ezzel összefüggésben – különösen azokra az esetekre vonatkozóan, amikor nincs szükség környezeti hatásvizsgálatra – helyénvaló meghatározni az előszűrési döntés tartalmát. Bár az előszűrési fázis során nem kötelező a hivatalos konzultáció, a helyes igazgatási gyakorlat érdekében a más forrásokból – például a közvélemény részéről vagy a hatóságoktól – érkező spontán észrevételeket érdemes figyelembe venni.”
A 92/43 irányelv
10
A 92/43 irányelv 6. cikkének (3) bekezdése ekként rendelkezik:
„Figyelembe véve az adott természeti terület védelmével [helyesen: megőrzésével] kapcsolatos célkitűzéseket, megfelelő vizsgálatot kell folytatni minden olyan terv vagy program [helyesen: projekt] hatásait illetően, amely nem kapcsolódik közvetlenül, illetve nem nélkülözhetetlen a természeti terület kezeléséhez, de akár önmagában, akár pedig más terv vagy program [helyesen: projekt] részeként valószínűleg jelentős hatással lesz arra. A természeti területre gyakorolt hatások vizsgálatának eredményét figyelembe véve, továbbá a (4) bekezdés rendelkezéseinek értelmében [helyesen: rendelkezéseire is figyelemmel] az illetékes nemzeti hatóságok csak azután hagyják jóvá az érintett tervet vagy projektet, ha megbizonyosodtak arról, hogy az nem fogja hátrányosan befolyásolni az érintett természeti terület épségét, és miután – adott esetben – kikérték a lakosság véleményét is.”
11
Ezen irányelv 12. cikkének (1) bekezdése ekként rendelkezik:
„A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket a IV. melléklet a) pontjában felsorolt állatfajok természetes elterjedési területükön való szigorú védelmének érdekében, megtiltva az alábbiakat:
a)
e fajok vadon befogott példányainak szándékos befogásának vagy megölésének bármely formája;
b)
e fajok szándékos zavarása, különösen párzás, utódnevelés, áttelelés és vándorlás idején;
c)
vadon élő állatok tojásainak szándékos elpusztítása vagy begyűjtése;
d)
párzási, költő‑ vagy pihenőhelyek károsítása vagy elpusztítása.”
12
Az említett irányelv IV. mellékletének a) pontja a „Microchiroptera” alosztályba tartozó denevérek „valamennyi” faját említi.
Az ír jog
A területrendezésről és fejlesztésről szóló 2001. évi rendelet
13
A Planning and Development Regulations 2001 (a területrendezésről és ‑fejlesztésről szóló 2001. évi rendelet) alapügyre alkalmazandó változatának 109. cikke a következőképpen rendelkezik:
„[…]
(2B)
a)
Amennyiben a meghatározott küszöbérték alatti fejlesztés iránti kérelemhez nem mellékeltek környezeti hatásvizsgálati jelentést, de ahhoz csatolják a 7A. és a (2A) bekezdésben meghatározott információkat, vagy ha a kérelmező a (2) bekezdés b) pontjának ii. alpontja szerinti követelményeknek megfelelően nyújtja be ezeket az információkat a Hivatalnak, a Hivatalnak a vizsgálat céljából legalább a projekt jellegét, méretét vagy helyszínét meg kell vizsgálnia.
(b)
A Hivatal az előszűrés keretében döntést hoz, és
(i)
amennyiben azt állapítja meg, hogy nem áll fenn valós valószínűsége annak, hogy a javasolt projekt jelentős hatást gyakorol a környezetre, úgy dönt, hogy nincs szükség környezeti hatásvizsgálatra, vagy
(ii)
amennyiben a Bizottság azt állapítja meg, hogy fennáll a valós valószínűsége annak, hogy a javasolt projekt jelentős hatást gyakorol a környezetre,
(I)
megállapítja, hogy ez a projekt valószínűleg ilyen hatással jár, és
(II)
a kérelmezővel közölt írásbeli hirdetményben felkéri a kérelmezőt, hogy nyújtson be környezeti hatásvizsgálatot, és tegyen eleget a 112. cikkben foglalt követelményeknek.
[…]
(4)
(a)
A (2B) bekezdés szerinti előszűrés keretében annak eldöntése során, hogy a javasolt területrendezésből kifolyólag fennáll‑e a környezetre gyakorolt jelentős hatás tényleges valószínűsége, a Hivatal figyelembe veszi
(i)
a 7. mellékletben meghatározott kritériumokat,
(ii)
a 7A. mellékletnek megfelelően benyújtott információkat,
(iii)
a (2A) bekezdés a) pontjában említett kiegészítő információkat, ha vannak ilyenek, valamint a (2A) bekezdés b) pontjában említett leírást, ha van ilyen,
(iv)
adott esetben a [2011/92 irányelvtől] eltérő uniós jogalkotási aktusok alapján elvégzett előszűrések vagy környezeti hatásvizsgálatok rendelkezésre álló eredményeit, és
(v)
valamely természeti területre, területre, területre, helyszínre vagy elemre gyakorolt jelentős hatások olyan projekt esetében, amely a helyszínen vagy annak részét képezi, vagy amely hatással lehet a következőkre:
(I)
valamely európai terület,
(II)
a Wildlife (Amendment) Act 2000 (No. 38 of 2000) (az állat‑ és növényvilágról szóló 2000. évi 38. sz. törvény [módosítás]) 16. cikke (2) bekezdésének b) pontja szerinti közlés tárgyát képező terület,
(III)
az állat‑ és növényvilágról (módosítás) szóló 2000. évi 38. sz. törvény 18. cikke értelmében természeti örökségi területként kijelölt terület,
(IV)
az 1976. évi Wildlife Act (No. 39 of 1976) (az állat‑ és növényvilágról szóló 1976. évi 39. sz. törvény) 15. vagy 16. cikke szerinti természetvédelmi terület,
(V)
az állat‑ és növényvilágról szóló 1976. évi 39. törvény 17. cikke értelmében állat‑ vagy növényvilág számára menedékként megjelölt földterület,
(VI)
olyan térség, terület vagy ökológiai jelentőségű tényező, amelynek megőrzése, fenntartása vagy védelme egy helyi fejlesztési terv vagy helyi településrendezési terv, fejlesztési terv vagy helyi településrendezési terv projektjének, illetve azon területre vonatkozó fejlesztési terv javasolt változtatásának a célja, amelyben a fejlesztést javasolják, vagy
(VII)
a kultúráért, az örökségvédelemért és az ír ajkú területekért felelős minisztérium által a nemzeti parkok és vadon élő állatok szolgálatának honlapján közzétett nemzeti örökségi területek javasolt jegyzékébe felvett terv vagy terület.
(b)
A Hivatalnak a (2B) bekezdés szerinti előszűrés keretében arra vonatkozó döntése, hogy fennáll‑e adott esetben a fejlesztési projektből eredő jelentős környezeti hatás tényleges valószínűsége, beleértve a döntés alapjául szolgáló, a 7. mellékletben felsorolt releváns kritériumokkal kapcsolatos főbb okokat és megfontolásokat, valamint a (2C) bekezdés c) pontja szerinti értesítéseket a fejlesztési kérelemmel kapcsolatos dokumentumokkal együtt kell elhelyezni és megőrizni.
(5)
Amennyiben a (2B) bekezdés szerinti előszűrés keretében hozott döntés értelmében a javasolt fejlesztés valószínűleg nem gyakorol jelentős hatást a környezetre, és a kérelmező a (2A) bekezdés b) pontja alapján benyújtotta a javasolt fejlesztések, és – amennyiben vannak ilyenek – azon intézkedések leírását, amelyeket azért terveztek, hogy elkerüljék vagy megelőzzék, hogy a környezetre egyébként jelentős káros hatások nehezedjenek, a Hivatal ezeket az elemeket – ha vannak ilyenek –, valamint – amennyiben van ilyen – e döntés során meghatározza.
[…]”
14
E rendelet 299B. cikkének (2) bekezdése előírja:
„(b)
(i)
Amennyiben a kérelmező rendelkezésre bocsátotta az (1) bekezdés b) pontjának ii. alpontjában említett információkat, a Hivatalnak az előszűrés keretében meghozandó döntés céljából legalább a fejlesztés jellegét, méretét vagy helyét meg kell vizsgálnia.
(ii)
A Hivatal az előszűrés keretében döntést hoz, és
(I)
amennyiben azt állapítja meg, hogy nem áll fenn a környezetre gyakorolt jelentős hatás tényleges valószínűsége a javasolt fejlesztés következtében, úgy dönt, hogy nincs szükség környezeti hatásvizsgálatra, vagy
(II)
ha azt állapítja meg, hogy a javasolt kialakításból eredő jelentős hatások valós valószínűsége áll fenn,
(A)
megállapítja, hogy a fejlesztés valószínűleg ilyen hatásokkal járna, és
(B)
a Planning and Development (Housing and Residential Tenancies) Act 2016 (a tervezésről és fejlesztésről [lakások] és a lakásbérletekről szóló 2016. évi törvény; a továbbiakban: 2016. évi törvény) 8. szakasza (3) bekezdésének a) pontja alapján megtagadja a felperessel való együttműködést.”
A 2016. évi törvény
15
A 2016. évi törvény 8. cikke (3) bekezdésének szövege a következő:
„a)
A Hivatal dönthet úgy, hogy elutasítja a 4. § (1) bekezdése alapján benyújtott kérelmet, ha úgy ítéli meg, hogy az engedély kérelmezője, vagy adott esetben a környezeti hatásvizsgálati jelentés vagy a Natura hatásvizsgálati nyilatkozat nem kielégítő vagy hiányos, figyelembe véve különösen az engedélyezési rendeleteket és a [Planning and Development Act 2000 (a területrendezésről és fejlesztésről szóló 2000. évi törvény)] 12. vagy 177. §‑a alapján elfogadott szabályokat, vagy a 6. § alapján folytatott bármely konzultációt.
[…]”
16
A 2016. évi törvény 9. cikkének (5) bekezdése a következőket írja elő:
„Amennyiben a Hivatal nem teljesítette a 8. cikk (3) bekezdése szerinti, a kérelem elutasítására vonatkozó feladatait, e bekezdés egyetlen rendelkezése sem értelmezhető úgy, hogy az megakadályozza a Hivatalt abban, hogy a 4. cikk szerinti kérelem tekintetében megtagadja a stratégiai lakásfejlesztési projektre vonatkozó engedély megadását, ha úgy ítéli meg, hogy a javasolt fejlesztés a kért környezeti hatásvizsgálati jelentés vagy Natura hatásvizsgálati jelentés, illetve szükség esetén az engedély iránti kérelemmel együtt benyújtott Natura hatásvizsgálati nyilatkozat nem megfelelő vagy hiányos jellege miatt korai lenne.”
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
17
Az alapeljárás egy 123 lakás Ballincolligban (Írország) történő építésére és az ahhoz kapcsolódó munkálatokra vonatkozó stratégiai fejlesztési projektre vonatkozik.
18
Az e projekt engedélyezése iránti kérelem céljából elvégezték a fák vizsgálatát, és két előszűrési jelentést készítettek a projektgazda nevében, az elsőt az említett projekt környezetre gyakorolt hatásainak a 2011/92 irányelvben említett vizsgálata (a továbbiakban: KHV) céljából, a másodikat pedig ugyanezen projekt különleges természetmegőrzési területként vagy különleges védelmi területként kijelölt területekre gyakorolt hatásainak a 92/43 irányelv 6. cikkének (3) bekezdésében előírt megfelelő vizsgálata céljából.
19
Az első jelentés nem tartalmaz külön elemzést az állat‑ és növényvilág tekintetében, nem tesz említést ugyanezen projekt denevérekre gyakorolt hatásáról, és az abban szereplő értékelő táblázat nem hivatkozik a biológiai sokféleségre. A második jelentés ugyancsak nem tesz külön említést a projekt denevérekre gyakorolt tényleges hatásáról, mivel e második jelentés csak általánosságban utal arra a tényre, hogy „az állatvilág zavarását idézheti elő közvetlenül az élőhelyek (például a denevérodúk) elvesztése, közvetve pedig a zaj, a rezgés, valamint az építkezéssel és az üzemeltetéssel járó fokozott tevékenység”. A biológiai sokféleségre való egyetlen utalás az említett második jelentésben található, amely azonban kizárólag a Natura 2000 területekre utal, nem pedig magának a területrendezéssel érintett területnek az ökoszisztémájára.
20
Ami a fákra vonatkozó vizsgálatot illeti, azt egyetlen nap alatt végezték el, és annak során tizenhárom kivágandó fát azonosítottak. E vizsgálat keretében nem vették figyelembe a fák denevérek általi tényleges vagy potenciális használatát, sem azt, hogy az érintett területet e denevérek használták‑e táplálékkeresésre vagy helyváltoztatásra. Ugyanakkor, míg a KHV‑ra vonatkozó előszűrési jelentés javaslatot tesz az e területen élő növényzet „lehetőség szerint” történő megőrzésére, és azt állítja, hogy annak új tájrendezési intézkedésekkel történő javítása az alapügy tárgyát képező projektnek a biológiai sokféleségre gyakorolt pozitív hatásához vezet, bizonyos számú fát ténylegesen kivágnak, köztük bizonyos számú ciprust és kettőt az említett területen található hat tölgyből.
21
2020. július 7‑én az alapeljárás felperese észrevételeket nyújtott be a Hivatalhoz, amelyek jelezték, hogy a javasolt fejlesztési terület a Lee folyón található biológiai folyosó közvetlen közelében helyezkedik el, és ugyanezen területen megfigyeltek denevéreket, továbbá – a denevérek világáról 2016‑ban végzett tanulmány alapján – kiemelték többek között azt, hogy „[a] közvetlen közeli területeken található denevérekre vonatkozó jelenlegi kimutatások azt jelzik, hogy számos olyan denevérfaj létezik, amely a folyó menti területet használja, és hogy az állatokat érintő jelentős hatások elsősorban az odúk lehetséges elvesztéséből, a táplálkozási területek elvesztéséből és mozgásuk útvonalának megzavarásából erednek”.
22
Az elbíráló 2020. szeptember 11‑én engedély megadását javasolta. Úgy ítélte meg, hogy az érintett terület általánosságban nem biztosít megfelelő élőhelyeket a vadon élő állatok vagy a védelemre méltó fajok számára, ugyanakkor kijelentette, hogy a fák kivágását megfelelően képzett ökológus tanácsainak megfelelően kell elvégezni annak elkerülése érdekében, hogy az alapügy tárgyát képező projekt potenciálisan hatást gyakoroljon a denevérekre. Az elbíráló nem végzett KHV‑előszűrést, miután egy előzetes tanulmány alapján kizárta annak szükségességét.
23
2020. szeptember 16‑i határozatával a Hivatal anélkül engedélyezte e projektet, hogy megkövetelte volna a KHV‑t, és anélkül, hogy további információkat szerzett volna be a denevérek jelenlétére vonatkozóan. A projekt KHV alá vonásának szükségességére vonatkozó saját előszűrése alapján ugyanis úgy ítélte meg, hogy „a projektgazda által e tárgyban benyújtott jelentés megfelelően azonosítja és leírja a javasolt fejlesztés környezetre gyakorolt közvetlen, közvetett és kumulatív hatásait”, és arra a következtetésre jutott, hogy „az érintett természeti terület jellege, méretei és elhelyezkedése miatt a javasolt fejlesztés valószínűleg nem gyakorol jelentős hatást a környezetre”. Az alapeljárás felperesének észrevételeit követően a projektgazdától semmilyen további információt nem kértek. Az elbíráló ajánlásának megfelelően azonban az így megadott engedélynek a következő feltételt kell tartalmaznia:
„21.
A területen eltávolítandó fákat nyár végén vagy ősszel kell kivágni. A denevérek megzavarására az illetékes területrendezési hatósággal írásban, egy képesített ökológus véleménye alapján történt megállapodásban foglaltak szerint kerülhet sor.
Indokolás: A természet megőrzése érdekében.”
24
Az alapeljárás felperese által e határozattal szemben benyújtott kereset alapján eljáró High Court (felsőbíróság, Írország), amely a kérdést előterjesztő bíróság, először is arra keresi a választ, hogy a 2011/92 irányelv megköveteli‑e többek között azt, hogy a projektgazda beszerezze az érintett projekt által esetlegesen érintett fajokra vagy élőhelyekre vonatkozó valamennyi releváns információt oly módon, hogy megfelelő tudományos kutatásokat végez vagy szerez be annak érdekében, hogy minden kétséget el lehessen oszlatni a projektnek az ilyen fajokra vagy élőhelyekre gyakorolt jelentős hatásaival kapcsolatban. A kérdést előterjesztő bíróság ezenkívül arra keresi a választ, hogy adott esetben milyen kötelezettségek terhelik a projektgazdát és a hatáskörrel rendelkező hatóságot, ha valamely harmadik fél ez utóbbi számára olyan további információkat szolgáltat, amelyek objektív módon kétségeket ébreszthetnek e projekt környezetre gyakorolt hatásait illetően.
25
E tekintetben a kérdést előterjesztő bíróság arra keres választ, hogy milyen küszöbértéket kell alkalmazni, vagyis arra, hogy a Hivatalnak el kell‑e oszlatnia minden észszerű kétséget az említett projekt környezetre gyakorolt jelentős hatásait illetően, vagy a rendelkezésére álló dokumentumok alapján egyszerűen „észszerű” határozatot kell hoznia. E bíróság szerint, ha a KHV szükségességének kizárására vonatkozó döntés minden észszerű kétség kizárásától függ, a KHV elvégzésének mellőzéséről szóló döntés a jelen ügyben jogellenes lenne. Ezzel szemben léteznének olyan tényezők, amelyek észszerűvé tennék a Hivatal döntését, ha a szempontok pusztán az ilyen határozat észszerűségére, nem pedig minden kétség kizárására vonatkoznának.
26
Másodszor, a kérdést előterjesztő bíróság arra keresi a választ, hogy milyen hatással van a jelen ítélet 24. és 25. pontjában említett szempontokra az, hogy az alapeljárás felperesének 2020. július 7‑i észrevételeiben felvetett kétségek a 92/43 irányelv 12. cikkében előírt szigorú védelem hatálya alá tartozó fajokra vonatkoznak.
27
E körülmények között a High Court (felsőbíróság, Írország) úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
„1)
Azzal a hatással jár‑e a [2011/92 irányelvnek] az elővigyázatosság elve fényében értelmezett 4. cikkének (4) bekezdése és/vagy IIA. mellékletének 3. pontja olyan helyzetben, amelyben az irányelv IIA. melléklete szerinti információkat kell szolgáltatni, és amelyben a hatáskörrel és illetékességgel rendelkező hatóság olyan információkkal rendelkezik, amelyek szerint a projekt hatást gyakorolhat valamely fajra vagy élőhelyre, hogy az érintett projektgazdának be kell szereznie minden releváns információt azon fajokról vagy élőhelyekről, amelyekre a projekt hatást gyakorolhat, olyan tudományos felmérések elvégzésével vagy beszerzésével, amelyek alkalmasak arra, hogy eloszlassák az ilyen fajokra vagy élőhelyekre gyakorolt jelentős hatásokkal kapcsolatos kétségeket, és hogy ilyen felmérések eredményeinek hiányában a hatáskörrel és illetékességgel rendelkező hatóságot tájékoztatni kell arról, hogy nem áll rendelkezésre elegendő információ az azzal kapcsolatos kétségek eloszlatásához, hogy a projekt jelentős hatásokat fog‑e gyakorolni a környezetre, és az említett hatóságnak ilyen információk hiányában kell eljárnia?
2)
Azzal a hatással jár‑e a [2011/92 irányelvnek] az elővigyázatosság elve fényében értelmezett 4. cikkének (4) bekezdése és/vagy IIA. mellékletének 3. pontja olyan helyzetben, amelyben az irányelv IIA. melléklete szerinti információkat kell szolgáltatni, hogy a hatáskörrel és illetékességgel rendelkező hatóságnak el kell oszlatnia a környezetre gyakorolt jelentős hatások lehetőségével kapcsolatos kétségeket, ha azt javasolja, hogy a projektet ne vessék az irányelv 5–10. cikke szerinti vizsgálat alá, és hogy ennélfogva amennyiben az irányelv 4. cikkének (2) bekezdése szerinti meghatározás során a hatáskörrel és illetékességgel rendelkező hatóság objektíve nem rendelkezik elegendő információval az azzal kapcsolatos kétségek eloszlatásához, hogy a projekt jelentős hatásokat fog‑e gyakorolni a környezetre, úgy a projektet az irányelv 5–10. cikke szerinti vizsgálat alá kell vetni?
3)
Ha az első kérdésre általánosságban nemleges választ kell adni, akkor felmerülnek‑e ilyen következmények, amennyiben a környezetre gyakorolt lehetséges jelentős hatás olyan fajokat érint, amelyekre a projekt hatást gyakorolhat, olyan esetben, amelyben ezek a fajok a 92/43 irányelv 12. cikke alapján szigorú védelemre jogosultak, tekintettel többek között az ilyen fajoknak a 2011/92 irányelv 3. cikke (1) bekezdésének b) pontjában és a 2014/52 irányelv (11) preambulumbekezdésében elismert jelentőségére?
4)
Azzal a hatással jár‑e a [2011/92 irányelvnek] az elővigyázatosság elve fényében értelmezett 4. cikkének (4) bekezdése és/vagy IIA. mellékletének 3. pontja, hogy amennyiben az irányelv IIA. melléklete szerinti információk projektgazda általi benyújtását követően egy másik fél olyan további információkat szolgáltat a hatáskörrel és illetékességgel rendelkező hatóság részére, amelyek objektíve kétségeket ébreszthetnek a projekt környezetre gyakorolt hatásával kapcsolatban, úgy a projektgazdának olyan további információkat kell szolgáltatnia a hatáskörrel és illetékességgel rendelkező hatóság részére, amelyek eloszlatják az ilyen kétségeket, vagy tájékoztatnia kell a hatáskörrel és illetékességgel rendelkező hatóságot az ilyen információk hiányáról, vagy magának a hatáskörrel és illetékességgel rendelkező hatóságnak kell beszereznie olyan további információkat, amelyek eloszlatják az ilyen kétségeket, vagy meg kell állapítania, hogy el kell végezni az irányelv 5–10. cikke szerinti vizsgálatot, ha nem áll rendelkezésre elegendő információ az azzal kapcsolatos kétségek eloszlatásához, hogy a projekt jelentős hatásokat fog‑e gyakorolni a környezetre?
5)
Ha a negyedik kérdésre általánosságban nemleges választ kell adni, akkor felmerülnek e ilyen következmények, amennyiben a környezetre gyakorolt lehetséges jelentős hatás olyan fajokat érint, amelyekre a projekt hatást gyakorolhat, olyan esetben, amelyben ezek a fajok a 92/43 irányelv 12. cikke alapján szigorú védelemre jogosultak, tekintettel többek között az ilyen fajoknak a 2011/92 irányelv 3. cikke (1) bekezdésének b) pontjában és a 2014/52 irányelv (11) preambulumbekezdésében elismert jelentőségére?”
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekről
28
Kérdéseivel, amelyeket célszerű együttesen vizsgálni, a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra keres választ, hogy a 2011/92 irányelv 4. cikkének (4)–(6) bekezdését akként kell‑e értelmezni, hogy abban az esetben, ha az e rendelkezés alapján lefolytatott előszűrési eljárás keretében valamely harmadik fél olyan információkat szolgáltatott az illetékes hatóságnak, amelyek objektíve kétségeket ébreszthetnek e projekt környezetre gyakorolt lehetséges jelentős hatásait illetően, a projektgazdának vagy adott esetben magának az illetékes hatóságnak különösen a 92/43 irányelv alapján védett fajok tekintetében minden releváns információt be kell szereznie az e hatásokkal kapcsolatos kétségek eloszlatása érdekében, és e hatóságnak úgy kell döntenie, hogy környezeti hatásvizsgálat szükséges, ha az ilyen kétség nem zárható ki.
29
Emlékeztetni kell arra, hogy a 2011/92 irányelv 2. cikkének (1) bekezdése előírja, hogy az ezen irányelv I. vagy II. mellékletével összefüggésben értelmezett 4. cikke értelmében a környezetre várhatóan jelentős hatást gyakorló projekteket az engedély megadása előtt KHV‑nak kell alávetni (2018. február 28‑iComune di Castelbellino ítélet, C‑117/17, EU:C:2018:129, 24. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
30
A 2011/92 irányelv 4. cikkének (1) bekezdése pontosan meghatározza, hogy ezen irányelv 2. cikkének (4) bekezdésére is figyelemmel az irányelv I. mellékletben felsorolt projekteket, az 5–10. cikkel összhangban, vizsgálatnak vetik alá. E projekteket tehát úgy kell tekinteni, mint amelyek szükségszerűen a környezetre gyakorolt jelentős hatások kockázatát hordozzák magukban.
31
A 2011/92 irányelv II. mellékletében felsorolt projektekkel kapcsolatban az irányelv 4. cikkének (2) bekezdése akként rendelkezik, hogy a tagállamok határozzák meg, esetenkénti vizsgálattal vagy a tagállamok által megállapított küszöbértékek vagy szempontrendszer alapján, hogy a projektet alá kell‑e vetni KHV‑nak. Amint az e rendelkezésnek és ezen irányelv (9) preambulumbekezdésének együttes olvasatából kitűnik, e projektek nem feltétlenül gyakorolnak minden esetben jelentős hatást a környezetre, így azokat csak akkor kell megvizsgálni, ha a tagállamok úgy ítélik meg, hogy azok valószínűleg ilyen hatással járnak.
32
E tekintetben a 2011/92 irányelv 4. cikkének (3) bekezdése pontosítja, hogy a tagállamok küszöbértékeket vagy szempontrendszert határozhatnak meg annak megállapítása érdekében, hogy egy adott projekt esetében sem a (4) és (5) bekezdésben említett határozatot nem kell meghozni, sem környezeti hatásvizsgálatot nem kell végezni, továbbá küszöbértékeket és/vagy feltételeket határozhatnak meg annak megállapítása érdekében, hogy a projekteket a (4) és (5) bekezdésben említett határozathozatal nélkül is alá kell‑e vetni környezeti hatásvizsgálatnak.
33
Végül, amennyiben a tagállamok úgy határoznak, hogy megkövetelik ennek eldöntését, az említett (4) és (5) bekezdés előszűrési eljárást ír elő, amelyre a következőképpen kerül sor.
34
Először is, a projektgazda információkat szolgáltat az érintett projekt jellemzőiről, valamint annak a környezetre gyakorolt várható jelentős hatásairól. A benyújtandó információk részletes listáját a 2011/92 irányelv II. A. melléklete tartalmazza. Ezeknek az információknak tartalmazniuk kell azoknak a környezeti tényezőknek az ismertetését, amelyek valószínűsíthetően jelentős hatást fog gyakorolni, valamint az e hatásokra vonatkozóan rendelkezésre álló információk szerint a projekt által a környezetre gyakorolt, valószínűsíthetően jelentős hatásoknak az ismertetését. A projektgazda leírást adhat továbbá a projekt olyan jellegzetességeiről és/vagy azokról a tervezett intézkedésekről, amelyek célja a környezetre gyakorolt jelentős káros hatások elkerülése vagy megelőzése.
35
Másodszor, az illetékes hatóság a projektgazda által ily módon rendelkezésre bocsátott információk alapján, a 2011/92 irányelv III. mellékletében előírt releváns kiválasztási kritériumokra tekintettel hozza meg döntését.
36
Ennek keretében adott esetben figyelembe veszi egyrészt a projektgazda által az érintett projekt környezetre gyakorolt hatásaira vonatkozó, a 2011/92 irányelvtől eltérő uniós jogalkotási aktusok alapján elvégzett egyéb releváns vizsgálatok rendelkezésre álló eredményeit, másrészt pedig az illetékes hatóság által az ilyen jogszabályok alapján elvégzett előszűrések vagy környezeti hatásvizsgálatok eredményeit.
37
Harmadszor, a döntést a nyilvánosság számára hozzáférhetővé teszik, és az megjelöli többek között a KHV előírásáról vagy annak mellőzéséről szóló határozat fő indokait, tekintettel a 2011/92 irányelv III. mellékletében felsorolt releváns kritériumokra.
38
Ugyanakkor a 2011/92 irányelv nem írja elő kifejezetten a nyilvánossággal való konzultáció kötelezettségét ezen előszűrési eljárás során. A 2014/52 irányelv (29) preambulumbekezdése ugyanis, amely a 2011/92 irányelv 4. cikkének (4)–(6) bekezdése által követett célt fejti ki, pontosítja, hogy „a helyes igazgatási gyakorlat érdekében a más forrásokból – például a közvélemény részéről vagy a hatóságoktól – érkező spontán észrevételeket érdemes figyelembe venni”, ugyanakkor kimondja, hogy „az előszűrési fázis során nem kötelező a hivatalos konzultáció”.
39
A 2011/92 irányelv ehhez hasonlóan nem határozza meg azokat az eseteket sem, amelyekben az illetékes hatóság a projektgazdától további információk szolgáltatását kérheti, illetve köteles kérni.
40
Következésképpen a 2011/92 irányelv nem írja elő kifejezetten az illetékes hatóság számára azt a kötelezettséget, hogy az érintett projekt esetleges jelentős környezeti hatásaival kapcsolatban harmadik fél által hozzá benyújtott észrevételeket követően kiegészítő információkat kérjen a projektgazdától, vagy hogy maga szerezze be ezeket az információkat.
41
A Bíróság ítélkezési gyakorlata szerint azonban a 2011/92 irányelv 2. cikkének (1) bekezdéséből az következik, hogy a KHV‑t akkor kell elvégezni, ha fennáll annak a valószínűsége vagy kockázata, hogy az érintett projekt jelentős hatást gyakorol a környezetre. Figyelembe véve az elővigyázatosság elvét, amely az Unió magas szintű környezetvédelmi politikájának egyik alapja, amelynek fényében a 2011/92 irányelvet értelmezni kell, úgy kell tekinteni, hogy ilyen veszély akkor áll fenn, ha objektív tényezők alapján nem zárható ki, hogy e projekt várhatóan jelentős hatást gyakorol a környezetre (lásd ebben az értelemben: 2018. május 31‑iBizottság kontra Lengyelország ítélet, C‑526/16, EU:C:2018:356, 66. és 67. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
42
Ebből következik, hogy a KHV szükségességének meghatározására irányuló előszűrési eljárás keretében az illetékes hatóság feladata, hogy a rendelkezésére álló valamennyi releváns információt figyelembe vegye, ideértve azokat az információkat is, amelyeket valamely harmadik fél önként közölt vele, amennyiben ezek az információk olyan objektív elemeket tartalmaznak, amelyek lehetővé teszik számára annak értékelését, hogy fennáll‑e annak veszélye, hogy a projekt jelentős hatást gyakorol a környezetre.
43
Egyébiránt abban az esetben, ha az illetékes hatóság a harmadik fél által rendelkezésére bocsátott információk alapján úgy ítéli meg, hogy nem zárható ki, hogy az érintett projekt várhatóan jelentős hatást gyakorol a környezetre, lehetővé kell tennie a projektgazda számára, hogy további információkat szolgáltasson, mielőtt e hatóság döntene arról, hogy e projekthez szükséges‑e KHV, vagy sem. Ugyanis, amint az a 2011/92 irányelv 4. cikke (4) és (5) bekezdésének szövegéből kitűnik, a projektgazda döntő szerepet játszik azon információk szolgáltatásában, amelyek lehetővé teszik az illetékes hatóság számára a döntéshozatalt. Márpedig e célból, és különösen annak érdekében, hogy a környezeti hatásvizsgálat elvégzésére vonatkozó kötelezettséget kizárólag a környezetre várhatóan jelentős hatást gyakorló projektekre korlátozzák, e hatóságnak a lehető legteljesebb körű információkkal kell rendelkeznie.
44
Ezenkívül az illetékes hatóság nem juthat azért arra a következtetésre, hogy fennáll annak a veszélye, hogy a projekt jelentős hatást gyakorol a környezetre, mert a projektgazda által szolgáltatott információk hiányosak anélkül, hogy előzetesen további információkat kért volna tőle.
45
Ezzel szemben abban az esetben, ha a harmadik fél által benyújtott bizonyítékok ellenére az illetékes hatóság objektív tényezők alapján kizárhatja, hogy a szóban forgó projekt várhatóan jelentős hatást gyakorol a környezetre, e hatóság dönthet úgy, hogy nincs szükség KHV‑ra, anélkül hogy köteles lenne a projektgazdától további információkat kérni.
46
Hozzá kell tenni egyrészt, hogy a Bíróság ítélkezési gyakorlatának megfelelően valamely projekt akkor tekinthető úgy, hogy jelentős hatást gyakorolhat a környezetre, ha jellegénél fogva azzal a veszéllyel jár, hogy jelentős vagy visszafordíthatatlan módon megváltoztatja a környezeti tényezőket, mint például az állat‑ és növényvilágot, a talajt vagy a vizet, függetlenül annak méretétől (2018. május 31‑iBizottság kontra Lengyelország ítélet, C‑526/16, EU:C:2018:356, 65. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
47
Másrészt, amint azt a Bíróság már megállapította, a 2011/92 irányelv 2. cikke (1) bekezdésének szövege lényegében hasonló a 92/43 irányelv 6. cikke (3) bekezdésének szövegéhez (lásd ebben az értelemben: 2004. szeptember 7‑iWaddenvereniging és Vogelbeschermingsvereniging ítélet, C‑127/02, EU:C:2004:482, 42. pont).
48
E tekintetben a Bíróság ítélkezési gyakorlata szerint a 92/43 irányelv 6. cikkének (3) bekezdésében foglalt feltétel azt jelenti, hogy a jelentős hatások hiányára vonatkozó kétely esetén ilyen vizsgálatot kell végezni (lásd ebben az értelemben: 2011. május 26‑iBizottság kontra Belgium ítélet, C‑538/09, EU:C:2011:349, 41. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat). Ugyanakkor a Bíróság azt is megállapította, hogy e 6. cikk (3) bekezdését úgy kell értelmezni, a 92/43 irányelv 6. cikkének (3) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy – amennyiben valamely tagállam illetékes hatósága úgy dönt, hogy engedélyez az ezen irányelv alapján védett természeti területre valószínűleg hatást gyakorló tervet vagy projektet anélkül, hogy az e rendelkezés értelmében vett megfelelő vizsgálatot írna elő – e hatóságnak kellően meg kell jelölnie azokat az indokokat, amelyek alapján a szóban forgó engedély megadása előtt az esetlegesen kifejtett ellentétes vélemények és az azokban kifejtett észszerű kétségek ellenére bizonyosságot szerzett arról, hogy minden észszerű tudományos kétely kizárható azzal kapcsolatban, hogy e projekt jelentős hatással lehet erre a területre (2023. június 15‑iEco Advocacy ítélet, C‑721/21, EU:C:2023:477, 43. pont).
49
Ebből azt a következtetést kell levonni, hogy a 2011/92 irányelv alapján lefolytatott előszűrési eljárás keretében két feltétel szükséges ahhoz, hogy a harmadik fél által hozzá benyújtott észrevételekre tekintettel az illetékes hatóság köteles legyen kiegészítő információkat kérni a projektgazdától. Egyrészt ezeknek az észrevételeknek az érintett projekt „jelentős” lehetséges környezeti hatásaira kell vonatkozniuk. Másrészt az szükséges, hogy az említett észrevételek ténylegesen megakadályozzák azt a következtetést, amely szerint kizárt minden észszerű tudományos kétely a projekt környezetre gyakorolt jelentős hatásainak lehetőségét illetően.
50
A kérdést előterjesztő bíróság feladata lesz annak meghatározása, hogy figyelembe véve azokat az információkat, amelyek a 2020. szeptember 16‑i határozat elfogadásának időpontjában a Hivatal rendelkezésére álltak, ideértve azokat is, amelyeket az alapeljárás felperese a 2020. július 7‑i észrevételei keretében nyújtott be hozzá, e Hivatal az ezen észrevételekben szereplő információk ellenére megbizonyosodhatott‑e arról, hogy az alapügyben szereplő projektnek a környezetre, különösen a 92/43 irányelv alapján védett fajokra gyakorolt jelentős hatásaival kapcsolatos minden észszerű tudományos kétely kizárt.
51
A fenti megfontolások összességére tekintettel az előterjesztett kérdésekre azt a választ kell adni, hogy a 2011/92 irányelv 4. cikkének (4)–(6) bekezdését akként kell‑e értelmezni, hogy abban az esetben, ha az e rendelkezés alapján lefolytatott előszűrési eljárás keretében valamely harmadik fél objektív tényezőket szolgáltatott az illetékes hatóságnak e projekt környezetre gyakorolt lehetséges jelentős hatásait illetően, különösen egy, a 92/43 irányelv alapján védett faj vonatkozásában, e hatóságnak fel kell kérnie a projektgazdát kiegészítő információk nyújtására, és azokat tekintetbe kell vennie, mielőtt döntene arról, hogy az említett projekt tekintetében szükség van‑e KHV elvégzésére, vagy sem. Ezzel szemben, amennyiben az említett hatósághoz e harmadik fél által benyújtott észrevételek ellenére, objektív tényezők ellenére kizárható, hogy e projekt valószínűleg jelentős hatást gyakorol a környezetre, ugyanezen hatóság anélkül dönthet úgy, hogy nincs szükség KHV‑ra, hogy köteles lenne a projektgazdától kiegészítő információkat kérni.
A költségekről
52
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.
A fenti indokok alapján a Bíróság (tizedik tanács) a következőképpen határozott:
A 2014. április 16‑i 2014/52/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, az egyes köz‑ és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 2011. december 13‑i 2011/92/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 4. cikkének (4)–(6) bekezdését
a következőképpen kell értelmezni:
abban az esetben, ha az e rendelkezés alapján lefolytatott előszűrési eljárás keretében valamely harmadik fél objektív tényezőket szolgáltatott az illetékes hatóságnak e projekt környezetre gyakorolt lehetséges jelentős hatásait illetően, különösen egy, a 2013. május 13‑i 2013/17/EU tanácsi irányelvvel módosított, a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21‑i 92/43/EGK tanácsi irányelv alapján védett faj vonatkozásában, e hatóságnak fel kell kérnie a projektgazdát kiegészítő információk nyújtására, és azokat tekintetbe kell vennie, mielőtt döntene arról, hogy az említett projekt tekintetében szükség van‑e környezeti hatásvizsgálat elvégzésére, vagy sem. Ezzel szemben, amennyiben az említett hatósághoz e harmadik fél által benyújtott észrevételek ellenére, objektív tényezők alapján kizárható, hogy e projekt valószínűleg jelentős hatást gyakorol a környezetre, ugyanezen hatóság anélkül dönthet úgy, hogy nincs szükség környezeti hatásvizsgálatra, hogy köteles lenne a projektgazdától kiegészítő információkat kérni.
Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: angol.