62025CJ0058
A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE (nyolcadik tanács)
2026. március 26. (
*1
)
„Előzetes döntéshozatal – Állami támogatások – A »támogatási program« fogalma – További végrehajtási intézkedések – Ingatlanvásárlást lehetővé tevő támogatási programok elfogadását előíró nemzeti szabályozás – E szabályozás önkormányzati rendeletek útján történő végrehajtása”
A C‑58/25. sz. ügyben,
az EUMSZ 267. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a Grondwettelijk Hof (alkotmánybíróság, Belgium) a Bírósághoz 2025. január 29‑én érkezett, 2025. január 16‑i határozatával terjesztett elő
a Fremoluc NV,
az Association de Promotion des Droits Humains et des Minorités ASBL
és
a Vlaamse Regering
között folyamatban lévő eljárásban,
A BÍRÓSÁG (nyolcadik tanács),
tagjai: O. Spineanu‑Matei tanácselnök, C. Lycourgos, a harmadik tanács elnöke, a nyolcadik tanács bírájaként eljárva (előadó), és S. Rodin bíró,
főtanácsnok: A. Biondi,
hivatalvezető: A. Calot Escobar,
tekintettel az írásbeli szakaszra,
figyelembe véve a következők által előterjesztett észrevételeket:
–
a Fremoluc NV képviseletében P. de Bandt, J. Dewispelaere és R. Van Heddeghem advocaten,
–
a Vlaamse Regering képviseletében E. Cloots, T. Roes és S. Sottiaux advocaten,
–
a holland kormány képviseletében J. M. Hoogveld és J. Langer, meghatalmazotti minőségben,
–
az Európai Bizottság képviseletében A. Bouquet és L. Flynn, meghatalmazotti minőségben,
tekintettel a főtanácsnok meghallgatását követően hozott határozatra, miszerint az ügy elbírálására a főtanácsnok indítványa nélkül kerül sor,
meghozta a következő
Ítéletet
1
Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének és az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdésének, valamint a bizalomvédelem és a jogbiztonság elvének az értelmezésére vonatkozik.
2
E kérelmet a Fremoluc NV, valamint az Association de Promotion des Droits Humains et des Minorités ASBL (egyesület az emberi jogok és kisebbségek előmozdításáért) és a Vlaamse Regering (flamand kormány, Belgium) között a Vlaams Gewest (Flamand régió, Belgium) azon rendelkezései tárgyában folyamatban lévő jogvita keretében terjesztették elő, amelyek lehetővé teszik egyes települések számára, hogy különleges feltételeket alkalmazzanak a telkek vagy lakások átruházására, és előírják, hogy e települések pénzügyi támogatást nyújtsanak a vevők javára.
Jogi háttér
Az uniós jog
3
Az [EUMSZ 108. cikk] alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2015. július 13‑i (EU) 2015/1589 tanácsi rendelet (HL 2015. L 248., 9. o.) 1. cikkének c)–e) pontja a következőképpen rendelkezik:
„E rendelet alkalmazásában:
[…]
c)
»új támogatás«: olyan támogatás, azaz támogatási program és egyedi támogatás, amely nem létező támogatás, beleértve a létező támogatások módosítását is;
d)
»támogatási program«: olyan jogi aktus, amely alapján – anélkül, hogy további végrehajtási intézkedésre volna szükség – egyedi támogatásokat lehet megítélni azon vállalkozások számára, amelyeket a jogi aktusban általános vagy elvont módon jelöltek meg, illetve olyan jogi aktus, amelynek alapján a meghatározott projekthez nem kapcsolódó támogatást egy vagy több vállalkozásnak lehet megítélni határozatlan időre és/vagy meghatározatlan összegben;
e)
»egyedi támogatás«: olyan támogatás, amelyet nem egy támogatási program alapján ítéltek oda, és azon támogatás, amely támogatási program alapján kötelező bejelentés alá tartozik”.
4
E rendelet 2. cikkének (1) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„Amennyiben arról az EUMSZ 109. cikke vagy az egyéb rendelkezései szerinti rendeletek másként nem rendelkeznek, az érintett tagállam az új támogatás nyújtására vonatkozó tervezeteket kellő időben bejelenti a Bizottságnak. A Bizottság késedelem nélkül tájékoztatja az érintett tagállamot a bejelentés kézhezvételéről.”
A belga jog
5
A 2023. június 23‑i decreet du Vlaamse Overheid over wonen in eigen streek (a Flamand régiónak a saját régióban való lakásról szóló rendelete) (Belgisch Staatblad, 2023. augusztus 4., 65489. o.; a továbbiakban: WIES‑rendelet) 2. cikke a következőképpen rendelkezik:
„E rendelet alkalmazásában:
[…]
6° WIES‑település: a 3. cikk (1) bekezdése szerint összeállított listán szereplő település;
7° WIES‑telek: a 4. cikk 3. §‑ának harmadik albekezdése szerint kijelölt telek különleges minősítése;
8° WIES‑vevő: az 5. cikkben említett személy;
9° WIES‑lakás: a 4. cikk 3. §‑ának harmadik albekezdése szerint kijelölt lakás különleges minősítése”.
6
E rendelet 3. cikke a következőképpen rendelkezik:
„A flamand kormány hatévenként, első alkalommal 2023‑ban rendeleti úton összeállítja a jelen rendelet hatálya alá tartozó települések jegyzékét. A flamand kormány e jegyzéket a legmagasabb ingatlanár alapján állítja össze.
Az első bekezdésben említett listán szereplő települések önkormányzati rendelet útján határozhatnak úgy, hogy az ingatlanoknak a 4. cikk 1. §‑a szerinti átruházására különleges feltételek vonatkoznak.”
7
A fenti rendelet 4. cikke kimondja:
„1. §   A 3. cikkben említett településeken, amelyek a 3. cikk (2) bekezdése alapján rendeletet fogadtak el, különös feltételek vonatkozhatnak az alábbi projektek tárgyát képező telkek és lakások átruházására:
1° olyan projekt, amelyre területparcellázásra vonatkozó környezetvédelmi engedélyt kérelmeznek, és amely legalább öt, lakásépítésre szánt parcellát hoz létre;
2° olyan projekt, amely esetében városrendezésre vonatkozó környezetvédelmi engedélyt kérnek a csoportos lakásépítési és a legalább öt lakást magában foglaló társasházépítési projektekhez;
3° az olyan projekt, amely önmagában nem felel meg az 1. vagy 2. pontban említett feltételeknek, de amely az 1. vagy 2. pont szerinti kérelem benyújtását megelőző utolsó öt évben kiadott környezetvédelmi engedélyekkel együtt, amelyek a projekt területével szomszédos telkekre vonatkozó területparcellázásra, csoportos lakásépítési és társasházépítési projektekre vonatkoznak, ténylegesen megfelel az 1. vagy 2. pontban foglalt feltételeknek. […]
[…]
3. §   A WIES‑település önkormányzata az önkormányzati rendeletben előírja, hogy a polgármester és a tanácsosok testülete az (1) bekezdésben említett, a (2) bekezdés alapján nem kizárt projektek tekintetében a jelen rendelet 5. cikkében említett átruházási feltételeket írhat elő:
1° a kialakítandó lakások vagy lakásépítési parcellák számának legalább 40%‑a, csökkentve a szociális lakások vagy a támogatott bérlemények kínálatára vonatkozó százalékos aránnyal, a 2018. december 7‑i végrehajtási rendelet I.3. cikkében említett szervezetek tulajdonában lévő telkek esetében;
2° a kialakítandó lakások vagy lakásépítési parcellák számának legalább 20%‑a és legfeljebb 40%‑a, csökkentve a szociális lakások vagy a támogatott bérlemények kínálatára vonatkozó százalékos aránnyal, a 2018. december 7‑i végrehajtási rendelet I.3. cikkében említettektől eltérő természetes vagy jogi személyek tulajdonában lévő telkek esetében.
A WIES‑település önkormányzata az önkormányzati rendeletben meghatározza azokat a kritériumokat, amelyek alapján a polgármester és a tanácsosok testülete úgy határozhat, hogy az e cikkben említett projektek tekintetében feltételeket ír elő az átruházásra vonatkozóan. E kritériumok a jelen rendelet célkitűzéseihez és a település pénzügyi teherviselő képességéhez kapcsolódnak.
Az önkormányzati rendeletben a WIES‑település önkormányzata meghatározza azt a végleges százalékos arányt, amelyre az 5. cikkben említett átruházási feltételeket kell alkalmazni. A rendeletben szereplő százalékos arány a WIES‑település által alkalmazott minimális százalékos arány, amelyre az 5. cikkben említett átruházási feltételek vonatkoznak.
Az (1) bekezdésben említett környezetvédelmi engedély kérelmezőjének kérelmében fel kell tüntetnie azokat a telkeket vagy lakásokat, amelyek a WIES‑település önkormányzata által a (3) bekezdés alapján meghatározott végleges százalékos aránynak való megfelelés céljára szolgálnak. A megjelölt telkek és lakások a WIES‑telkek és a WIES‑lakások.
A (4) bekezdés alkalmazásában a WIES‑település önkormányzata további feltételeket állapíthat meg az önkormányzati rendeletben.
[…]”
8
Ugyanezen rendelet 5. cikkének szövege a következő:
„A WIES‑telkek és a WIES‑lakások csak olyan személyeknek ruházhatók át, akik az alábbi feltételek mindegyikének megfelelnek:
1° az átruházás időpontját megelőző tíz éven keresztül a személy legalább öt évig folyamatosan szerepel a WIES‑település vagy a Flamand régión belüli szomszédos település népesség‑nyilvántartásában […];
2° a személy megfelel a flamand kormány által meghatározott, az ingatlantulajdonra és a jövedelemre vonatkozó, kevésbé tehetős helyzetet igazoló feltételeknek;
3° a személy szerepel a népesség‑nyilvántartásban […]
Azon személy házastársa, törvényes vagy tényleges élettársa, akire a WIES‑telket vagy a WIES‑lakást átruházzák, és akik a WIES‑telket vagy a WIES‑lakást együtt fogják elfoglalni, szintén megfelel az (1) bekezdés 2. és 3. pontjában foglalt feltételeknek.
Az (1) bekezdés alkalmazásában a WIES‑település önkormányzata az önkormányzati rendeletben szigorúbb feltételeket is meghatározhat. A WIES‑település önkormányzata például korlátozhatja az (1) bekezdés 1. pontjának alkalmazását azokra a személyekre, akik az átruházás időpontját megelőző tíz éven keresztül legalább öt évig folyamatosan be voltak jegyezve saját településük népesség‑nyilvántartásába.”
9
A WIES‑rendelet 10. cikkének (1) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„Ha a WIES‑vevő az 5. cikk és a hatályos önkormányzati rendelet alapján WIES‑telket vagy WIES‑lakást vásárol, a WIES‑település pénzügyi támogatást nyújt a WIES‑vevőnek, amely azon telekhányadok becsült árán alapul, amelynek tulajdonjogát a WIES‑vevő megszerzi. Ez a pénzügyi hozzájárulás a telekhányadok becsült árának legalább 50%‑át teszi ki.
A WIES‑település az (1) bekezdésben említett pénzügyi támogatás összegét a WIES‑vevő által kijelölt eszközkezelőnél vezetett zárolt számlára fizeti be. Az összeget a szerződés megkötését követően az eladó javára felszabadítják, és az a WIES‑vevő által fizetett vételár részét képezi.
[…]”
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
10
2023. június 23‑án a Flamand régió elfogadta a WIES‑rendeletet. E rendelet lehetővé teszi, hogy azok a települések, ahol az ingatlanárak különösen magasak, kilenc hónapon keresztül bizonyos telkek vagy lakások megszerzését olyan vevők számára tartsák fenn, akiknek a jövedelme nem éri el a meghatározott küszöbértékeket, és akik igazolni tudják az érintett településsel való kapcsolatot. Előírja, hogy azok a települések, amelyek úgy döntenek, hogy ilyen korlátozásokat alkalmaznak, a vevő nevében biztosítják az ingatlan vételára egy részének az eladó részére történő megfizetését.
11
2024. január 31‑i és február 1‑jei keresetleveleikkel a Fremoluc, valamint az Association de Promotion des Droits Humains et des Minorités keresetet indított a WIES‑rendelet megsemmisítése iránt a Grondwettelijk Hof (alkotmánybíróság, Belgium) előtt, amely a kérdést előterjesztő bíróság.
12
E keresetek alátámasztása érdekében lényegében a belga alkotmány több rendelkezésének megsértésére alapított jogalapokra hivatkoznak, azokat összefüggésben értelmezve egyrészt az alapvető szabadságokra vonatkozó uniós jogi rendelkezésekkel, másrészt pedig az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésével és az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdésével.
13
Elsősorban, a kérdést előterjesztő bíróság úgy ítéli meg, hogy a WIES‑rendeletet, mint amely alkotmányellenes, részben meg kell semmisíteni, amennyiben az lehetővé teszi azon települések számára, amelyek úgy döntöttek, hogy az e rendeletben előírt rendszert alkalmazzák, hogy csak akkor vegyék figyelembe azt az időszakot, amely alatt a leendő vevő szerepel a szomszédos település népesség‑nyilvántartásában, ha e település Flandriában található, nem pedig akkor, ha az egy másik régióban található.
14
Másodsorban, e bíróság úgy véli, hogy észszerűen nem merülhet fel kétség azzal kapcsolatban, hogy a WIES‑rendelet összeegyeztethető az EUMSZ 21., EUMSZ 45., EUMSZ 49., EUMSZ 56. és EUMSZ 63. cikkel, valamint az Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogáról, valamint az 1612/68/EGK rendelet módosításáról, továbbá a 64/221/EGK, 68/360/EGK, 72/194/EGK, 73/148/EGK, 75/34/EGK, 75/35/EGK, 90/364/EGK, 90/365/EGK és 93/96/EGK irányelvek hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. április 29‑i 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2004. L 158., 77. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 5. kötet, 46. o.; helyesbítés: HL 2009. L 274., 47. o.) 22. és 24. cikkével.
15
Harmadsorban, a kérdést előterjesztő bíróság úgy véli, hogy meg kell határoznia, hogy a WIES‑rendelet elfogadásához vezető projektet az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdésének megfelelően be kellett volna‑e jelenteni a Bizottságnak, amennyiben az állami támogatási program létrehozására irányul.
16
E tekintetben a kérdést előterjesztő bíróság mindenekelőtt arra keresi a választ, hogy a WIES‑rendelet 10. cikkében előírt pénzügyi támogatást úgy kell‑e tekinteni, mint amely előnyt biztosít valamely vállalkozásnak, figyelembe véve különösen a 2003. július 24‑iAltmark Trans és Regierungspräsidium Magdeburg ítéletben (C‑280/00, EU:C:2003:415) a közszolgáltatási kötelezettségek ellentételezését illetően rögzített kritériumokat.
17
E bíróság ezt követően arra keresi a választ, hogy a WIES‑rendelet hatálybalépése a Bíróságnak az EUMSZ 107. és EUMSZ 108. cikkre vonatkozó ítélkezési gyakorlatára tekintettel elegendő‑e ahhoz, hogy pénzügyi előny nyújtását vonja maga után, vagy ellenkezőleg, úgy kell‑e tekinteni, hogy az ilyen támogatás további végrehajtási intézkedések előzetes elfogadását feltételezi. E tekintetben megjegyzi, hogy ahhoz, hogy valamely önkormányzat teljesíthesse az e rendeletben előírt kifizetést, az önkormányzatnak e célból önkormányzati rendeletet kell elfogadnia. Ezen önkormányzati rendeletnek – anélkül, hogy túllépné a WIES‑rendeletben megállapított korlátokat – meg kell határoznia a WIES‑vevő számára fenntartandó telkek vagy lakások százalékos arányát, és meg kell határoznia azokat a kritériumokat, amelyek alapján az átruházási feltételek a projektek tekintetében előírhatók. Az említett önkormányzati rendelet a lakások átruházásának feltételeit is szigoríthatja, és előírhatja, hogy az önkormányzati pénzügyi támogatás az érintett ingatlan árának nagyobb hányadát fedezze.
18
Végül az említett bíróság úgy véli, hogy meg kell határoznia, hogy a jelen ügyben túllépték‑e az állami támogatások bejelentésére vonatkozó de minimis küszöbértékeket.
19
Negyedsorban, abban az esetben, ha úgy kell tekinteni, hogy a WIES‑rendelet állami támogatási program bevezetésére irányul, a kérdést előterjesztő bíróság arra keresi a választ, hogy lehetséges‑e véglegesen fenntartani e rendelet joghatásait annak elkerülése érdekében, hogy sérüljön az érintett magánszemélyek jogos bizalma vagy a jogbiztonság elve.
20
E körülmények között a Grondwettelijk Hof (alkotmánybíróság) úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
„1)
Úgy kell‑e értelmezni az [EUMSZ] 107. [cikk] (1) bekezdését és [az EUMSZ] 108. [cikk] (3) bekezdését, hogy a [WIES‑rendelet] 10. cikkében előírthoz hasonló intézkedés új állami támogatásnak minősül, amelyről tájékoztatni kellett volna [a Bizottságot]?
2)
Amennyiben az alkotmánybíróság az előzetes döntéshozatalra előterjesztett első kérdésre adott válasz alapján arra a következtetésre jut, hogy a [WIES‑rendelet] sérti az e kérdésben említett rendelkezésekből eredő kötelezettségeket, az e rendelet alapján telket vagy lakást vásárló magánszemélyek jogos bizalmának tiszteletben tartása, valamint azon jogbizonytalanság elkerülése érdekében, amellyel [az említett] rendelet megsemmisítésének visszaható hatálya e személyek tekintetében járhat, minek körében különösen e személyek lakhatása kerülhet veszélybe, véglegesen fenntarthatja‑e az alkotmánybíróság az [ugyanezen] rendelet joghatásait?”
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekről
Az első kérdésről
21
Első kérdésével az előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ, hogy az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdését és az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdését úgy kell‑e értelmezni, hogy az olyan nemzeti szabályozást, amely lehetővé teszi azon települések számára, ahol az ingatlanok ára különösen magas, hogy olyan rendszert vezessenek be, amely az érintett telkek vételára egy részének bizonyos telkek vagy lakások eladói részére történő kifizetését írja elő az olyan vevő nevében, aki megfelel a szociális helyzetére és a szóban forgó településhez fűződő kapcsolatára vonatkozó feltételeknek, úgy kell tekinteni, hogy olyan állami támogatási programot vezet be, amelyet be kell jelenteni a Bizottságnak, amennyiben e szabályozás egyrészt az egyes településekre bízza annak eldöntését, hogy bevezetnek‑e ilyen rendszert, vagy sem, másrészt pedig mérlegelési mozgásteret biztosít számukra a projektek támogathatósági feltételeinek, valamint az érintett telkek árának az e rendszer keretében átvállalt részének meghatározása terén.
22
Az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdése szerint a Bizottságot az észrevételei megtételéhez szükséges időben tájékoztatni kell minden állami támogatás nyújtására és módosítására irányuló szándékról.
23
A 2015/1589 rendelet 2. cikkének (1) bekezdése előírja, hogy amennyiben arról az EUMSZ 109. cikk vagy az egyéb rendelkezései szerinti rendeletek másként nem rendelkeznek, az érintett tagállam az új támogatás nyújtására vonatkozó tervezeteket kellő időben bejelenti a Bizottságnak.
24
E rendelet 1. cikkének c) pontja úgy határozza meg az „új támogatás” fogalmát, hogy az olyan „támogatási program és egyedi támogatás, amely nem létező támogatás, beleértve a létező támogatások módosítását is”.
25
E tekintetben, elsősorban, az említett rendelet 1. cikkének d) pontja kimondja, hogy „támogatási program[nak]” minősül az „olyan jogi aktus, amely alapján – anélkül, hogy további végrehajtási intézkedésre volna szükség – egyedi támogatásokat lehet megítélni azon vállalkozások számára, amelyeket a jogi aktusban általános vagy elvont módon jelöltek meg, illetve az olyan jogi aktus, amelynek alapján a meghatározott projekthez nem kapcsolódó támogatást egy vagy több vállalkozásnak lehet megítélni határozatlan időre és/vagy meghatározatlan összegben”.
26
A jelen ügyben, mivel az olyan intézkedés, mint amelyről az alapügyben szó van, konkrét projektekhez kapcsolódó önkormányzati pénzügyi támogatásokra vonatkozik, meg kell határozni, hogy az ilyen intézkedést hogyan kell kizárólag e fogalommeghatározás első része alapján minősíteni, vagyis azon rendelkezésekre tekintettel, amelyek alapján – anélkül, hogy további végrehajtási intézkedésre volna szükség – egyedi támogatásokat lehet megítélni azon vállalkozások számára, amelyeket általános vagy elvont módon jelöltek meg.
27
Az említett meghatározás első része értelmében valamely állami intézkedés támogatási programnak való minősítése három együttes feltétel teljesülését feltételezi. Először is, valamely rendelkezés alapján egyedi támogatásokat lehet nyújtani a vállalkozásoknak. Másodszor, e támogatások nyújtásához semmilyen további végrehajtási intézkedésre nincs szükség. Harmadszor, azon vállalkozásokat, amelyek részére egyedi támogatásokat lehet nyújtani, „általános és elvont módon” kell meghatározni. (2021. szeptember 16‑iBizottság kontra Belgium és Magnetrol International ítélet, C‑337/19 P, EU:C:2021:741, 60. pont; 2024. június 6‑iRyanair kontra Bizottság ítélet, C‑441/21 P, EU:C:2024:477, 106. pont).
28
Ami e feltételek közül a másodikat illeti, amely a további végrehajtási intézkedések hiányára vonatkozik, a Bíróság ítélkezési gyakorlatából következik, hogy az akkor teljesül, ha a vállalkozások pusztán a szóban forgó rendelkezés révén egyedi támogatásnak minősülő előnyben részesülhetnek vagy kizárólag e rendelkezés alapján részesülhetnek ilyen támogatásban (lásd ebben az értelemben: 2021. március 4‑iBizottság kontra Fútbol Club Barcelona ítélet, C‑362/19 P, EU:C:2021:169, 69. pont; 2021. szeptember 16‑iBizottság kontra Belgium és Magnetrol International ítélet, C‑337/19 P, EU:C:2021:741, 106. pont; 2024. június 6‑iRyanair kontra Bizottság ítélet, C‑441/21 P, EU:C:2024:477, 108. és 109. pont).
29
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy a támogatások nyújtását előíró rendelkezés puszta technikai alkalmazása nem minősül a 2015/1589 rendelet 1. cikkének d) pontja értelmében vett „további végrehajtási intézkedésnek”. Az ilyen „további végrehajtási intézkedés” ugyanis azt feltételezi, hogy az érintett rendelkezés alkalmazásáért felelős hatóság olyan mérlegelési jogkört gyakorol, amely a támogatás jellemzőinek, összegének vagy odaítélési feltételeinek befolyásolását teszi lehetővé számára (lásd ebben az értelemben: 2021. szeptember 16‑iBizottság kontra Belgium és Magnetrol International ítélet, C‑337/19 P, EU:C:2021:741, 105. pont).
30
Azt a kérdést, hogy az olyan pénzügyi támogatás nyújtása, mint amelyről az alapügyben szó van, a jelen ítélet 27. pontjában említett második feltétel értelmében további végrehajtási intézkedéseket igényel‑e, arra a tényre tekintettel kell értékelni, hogy az előzetes döntéshozatal iránti kérelem olyan nemzeti szabályozásra vonatkozik, amely olyan általános keretet határoz meg, amelyben egyes települések úgy dönthetnek, hogy pénzügyi támogatási rendszereket vezetnek be, anélkül azonban, hogy e szabályozás maga közvetlenül létrehozna ilyen rendszereket, vagy meghatározná azok végrehajtásának valamennyi módját.
31
Pontosabban az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból egyrészt az következik, hogy kizárólag azok a települések nyújthatnak pénzügyi támogatást az ott található telkek vagy lakások megvásárlásához, amelyek úgy döntöttek, hogy a WIES‑rendeletben előírt általános keret területükön való alkalmazásának részletes szabályait előíró önkormányzati rendeletet fogadnak el, tekintettel arra, hogy a WIES‑rendelet egyáltalán nem kötelezi a jogosult önkormányzatokat ilyen rendelet elfogadására, ily módon meghagyva számukra a lehetőséget, hogy ne hajtsák végre az említett rendeletet.
32
Másrészt a kérdést előterjesztő bíróság által a belga jogra vonatkozóan szolgáltatott információkból kitűnik, hogy a WIES‑rendelet végrehajtására irányuló önkormányzati rendelet elfogadása során az érintett önkormányzatnak pontosítania kell a területén az e jogcímű pénzügyi támogatások nyújtására vonatkozó szabályok különböző lényeges szempontjait. Többek között meg kell határoznia – anélkül, hogy túllépné az említett rendeletben előírt korlátokat – a WIES‑rendelet által engedélyezett rendszer hatálya alá tartozó telkek és lakások százalékos arányát, valamint az érintett ingatlan árának azon részét, amelyet átvállalnak. Az érintett önkormányzat az ugyanezen rendeletben már előírt feltételeket további feltételekkel is kiegészítheti mind a vevők, mind pedig a támogatható ingatlanok kiválasztása tekintetében.
33
A jelen ítélet 27. pontjában említett második feltételre tekintettel az ilyen szabályozást úgy kell tekinteni, mint amely mérlegelési jogkört biztosít az érintett önkormányzatok számára mind magára a pénzügyi támogatási rendszer területükön való alkalmazásának elvére, mind pedig e rendszer lényeges elemeire, különösen az ingatlanügyletek támogathatóságának feltételeire, valamint a nyújtható pénzügyi támogatás terjedelmére vonatkozóan.
34
Ebből következik, hogy az ilyen szabályozás nem teszi lehetővé az érintett önkormányzatok számára, hogy kizárólag annak rendelkezései alapján nyújtsanak pénzügyi támogatást, hanem éppen ellenkezőleg, azt feltételezi, hogy ezen önkormányzatok a 2015/1589 rendelet 1. cikkének d) pontja értelmében vett további végrehajtási intézkedéseket fogadnak el. Ennélfogva, anélkül hogy meg kellene vizsgálni, hogy az ilyen támogatás megfelel‑e az ahhoz szükséges valamennyi feltételnek, hogy az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése értelmében vett állami támogatásnak minősüljön, meg kell állapítani, hogy e szabályozás nem tekinthető úgy, mint amely olyan támogatási programot vezet be, amelyet az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdésének és e rendelet 2. cikke (1) bekezdésének megfelelően be kell jelenteni a Bizottságnak.
35
Másodsorban, az említett rendelet 1. cikkének e) pontja akként határozza meg az „egyedi támogatás” fogalmát, hogy az „olyan támogatás, amelyet nem egy támogatási program alapján ítéltek oda, és azon támogatás, amely támogatási program alapján kötelező bejelentés alá tartozik.”
36
Márpedig, mivel a fentiekből kitűnik, hogy az olyan szabályozás, mint amelyről az alapügyben szó van, csak további végrehajtási intézkedések elfogadását követően teszi lehetővé pénzügyi támogatás esetleges nyújtását, semmi esetre sem tekinthető úgy, mint amely maga nyújt egyedi támogatást.
37
E körülmények összességére tekintettel az első kérdésre azt a választ kell adni, hogy az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdését és az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdését a 2015/1589 rendelet 1. cikkének c)–e) pontjával, valamint 2. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben úgy kell értelmezni, hogy az olyan nemzeti szabályozás, amely lehetővé teszi azon települések számára, ahol az ingatlanok ára különösen magas, hogy olyan rendszert vezessenek be, amely az érintett telkek vételára egy részének bizonyos telkek vagy lakások eladói részére történő kifizetését írja elő az olyan vevő nevében, aki megfelel a szociális helyzetére és a szóban forgó településhez fűződő kapcsolatára vonatkozó feltételeknek, nem tekinthető úgy, hogy olyan állami támogatási programot vezet be, amelyet be kell jelenteni a Bizottságnak, amennyiben e szabályozás egyrészt az egyes településekre bízza annak eldöntését, hogy bevezetnek‑e ilyen rendszert, vagy sem, másrészt pedig mérlegelési mozgásteret biztosít számukra a projektek támogathatósági feltételeinek, valamint az érintett telkek árának az e rendszer keretében átvállalt részének meghatározása terén.
A második kérdésről
38
Az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból kitűnik, hogy a második kérdést csak arra az esetre terjesztették elő, ha az első kérdésre igenlő választ kell adni. Következésképpen az első kérdésre adott nemleges válaszra tekintettel a második kérdésre nem szükséges válaszolni.
A költségekről
39
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.
A fenti indokok alapján a Bíróság (nyolcadik tanács) a következőképpen határozott:
Az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdését és az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdését az [EUMSZ 108. cikk] alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2015. július 13‑i (EU) 2015/1589 tanácsi rendelet 1. cikkének c)–e) pontjával, valamint 2. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben
a következőképpen kell értelmezni:
az olyan nemzeti szabályozás, amely lehetővé teszi azon települések számára, ahol az ingatlanok ára különösen magas, hogy olyan rendszert vezessenek be, amely az érintett telkek vételára egy részének bizonyos telkek vagy lakások eladói részére történő kifizetését írja elő az olyan vevő nevében, aki megfelel a szociális helyzetére és a szóban forgó településhez fűződő kapcsolatára vonatkozó feltételeknek, nem tekinthető úgy, hogy olyan állami támogatási programot vezet be, amelyet be kell jelenteni az Európai Bizottságnak, amennyiben e szabályozás egyrészt az egyes településekre bízza annak eldöntését, hogy bevezetnek‑e ilyen rendszert, vagy sem, másrészt pedig mérlegelési mozgásteret biztosít számukra a projektek támogathatósági feltételeinek, valamint az érintett telkek árának az e rendszer keretében átvállalt részének meghatározása terén.
Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: holland.