62022CC0169
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA
ATHANASIOS RANTOS
prednesené 9. marca 2023 (
1
)
Vec C‑169/22
Fractal Insolvenţă SPRL ako likvidátor spoločnosti Groenland Poultry SRL
proti
Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul Judeţean Dâmboviţa
[návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Bucureşti (Odvolací súd Bukurešť, Rumunsko)]
„Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Spoločná poľnohospodárska politika – Európsky poľnohospodársky fond pre rozvoj vidieka (EPFRV) – Opatrenia na podporu rozvoja vidieka – Platby za dobré životné podmienky zvierat – Nariadenie (ES) č. 1974/2006 – Článok 44 ods. 2 písm. a) – Článok 47 ods. 1 – Prevod poľnohospodárskeho podniku na nového príjemcu – Neskoršie ukončenie poľnohospodárskych činností týmto príjemcom – Prípady vyššej moci alebo mimoriadnych okolností – Povinnosť vrátiť časť prijatej pomoci alebo celú prijatú pomoc – Zásada proporcionality“
I. Úvod
1.
Tento návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 44 ods. 1, článku 44 ods. 2 písm. a) a článku 47 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1974/2006 (
2
), ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1698/2005 o podpore rozvoja vidieka prostredníctvom Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV).
2.
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi spoločnosťou Fractal Insolvenţă, SPRL, ako likvidátorom spoločnosti Groenland Poultry SRL, (ďalej len „Groenland Poultry“) a Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul Judeţean Dâmboviţa (Platobná a intervenčná agentúra pre poľnohospodárstvo – okresné centrum Dâmboviţa, Rumunsko, ďalej len „APIA“), ktorý sa týka rozhodnutí APIA, ktorými sa od spoločnosti Groenland Poultry požaduje, aby z dôvodu ukončenia poľnohospodárskych činností vrátila všetku pomoc na dobré životné podmienky zvierat poskytnutú počas päťročného obdobia plnenia záväzku.
3.
V súlade s požiadavkou Súdneho dvora sa tieto návrhy zameriavajú na analýzu druhej a tretej prejudiciálnej otázky. Tieto sa v podstate týkajú toho, či a do akej miery sa má článok 44 ods. 1 a článok 44 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1974/2006 vykladať v tom zmysle, že nadobúdateľ poľnohospodárskeho podniku, ktorý prevzal aj viacročný záväzok v rámci pomoci na dobré životné podmienky zvierat financovanej z EPFRV, je povinný v prípade definitívneho ukončenia svojej činnosti pred skončením obdobia plnenia záväzku vrátiť všetky platby poskytnuté počas tohto obdobia vrátane platieb poskytnutých predchádzajúcim príjemcom.
4.
Hoci Súdny dvor už mal príležitosť vykladať niektoré ustanovenia nariadenia (ES) č. 1698/2005 (
3
), po prvýkrát bude musieť rozhodnúť o výklade článku 44 nariadenia č. 1974/2006. (
4
)
II. Právny rámec
A.
Právo Únie
1. Nariadenie č. 1698/2005
5.
Nariadenie č. 1698/2005 (
5
) bolo zrušené nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1305/2013 zo 17. decembra 2013 (
6
).
6.
V článku 36 písm. a) bod v) nariadenia č. 1698/2005 sa uvádzalo, že podpora stanovená na zlepšenie životného prostredia a vidieka sa týka opatrení zameraných na udržateľné využívanie poľnohospodárskej pôdy prostredníctvom platieb za dobré životné podmienky zvierat.
7.
V článku 40 tohto nariadenia sa stanovovalo:
„1.   Platby za životné podmienky zvierat ustanovené v článku 36 písm. a) bode v) sa poskytujú poľnohospodárom, ktorí dobrovoľne prijali záväzky v oblasti životných podmienok zvierat.
2.   Platby za životné podmienky zvierat sa vzťahujú iba na tie záväzky, ktoré presahujú rámec príslušných povinných noriem… a iných príslušných povinných požiadaviek ustanovených vnútroštátnymi právnymi predpismi a určených v programe.
Tieto záväzky sa spravidla prijmú na obdobie medzi piatimi a siedmimi rokmi…
3.   Platby sa poskytujú ročne a pokrývajú dodatočné náklady a stratu príjmu, ktoré vyplývajú z prijatia záväzku. V prípade potreby sa môžu vzťahovať aj na transakčné náklady.
Podpora je obmedzená maximálnou čiastkou ustanovenou v prílohe [I].“
8.
Podľa článku 74 ods. 1 uvedeného nariadenia:
„Členské štáty prijmú všetky právne a správne opatrenia… aby zabezpečili účinnú ochranu finančných záujmov [Únie].“
2. Nariadenie č. 1974/2006
9.
Nariadenie č. 1974/2006 bolo zrušené delegovaným nariadením Komisie (EÚ) č. 807/2014 z 11. marca 2014, ktorým sa dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1305/2013 o podpore rozvoja vidieka prostredníctvom Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) a ktorým sa zavádzajú prechodné ustanovenia (
7
). Nariadenie č. 1974/2006 sa však naďalej uplatňovalo na operácie vykonávané podľa programov schválených Európskou komisiou podľa nariadenia č. 1698/2005 pred 1. januárom 2014.
10.
Podľa článku 1 nariadenia č. 1974/2006:
„Týmto nariadením sa ustanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia č. 1698/2005, pokiaľ ide o zásady a všeobecné pravidlá podpory rozvoja vidieka, osobitné a spoločné ustanovenia pre opatrenia zamerané na rozvoj vidieka, ako aj ustanovenia o oprávnenosti a administratívne ustanovenia s výnimkou ustanovení o kontrolách.“
11.
V článku 44 tohto nariadenia sa stanovovalo:
„1.   Ak sa celý podnik príjemcu alebo jeho časť prevádza na inú osobu v období, počas ktorého trvá daný záväzok ako podmienka pre poskytnutie sérií pomoci, táto iná osoba môže prevziať záväzok na zvyšok obdobia. Ak sa záväzok neprevezme, príjemca uhradí poskytnutú pomoc.
2.   Členské štáty sa môžu rozhodnúť, že nebudú požadovať uhradenie uvedené v odseku 1 v týchto prípadoch:
a)
ak príjemca, ktorý už splnil značnú časť príslušného záväzku, definitívne končí svoju poľnohospodársku činnosť a nie je možné, aby nástupca prevzal záväzok;
b)
ak sa prevod časti príjemcovho podniku uskutoční počas obdobia predĺženia záväzku v súlade s druhým pododsekom článku 27 ods. 12 a ak sa prevod netýka viac ako 50 % oblasti, na ktorú sa vzťahoval záväzok pred predĺžením;
c)
ak sa príjemcov podnik alebo jeho časť prevedie organizácii, ktorá je zameraná na ochranu prírody v záujme zachovania životného prostredia, pod podmienkou, že je účelom prevodu stála zmena využívania pôdy na účel ochrany prírody a že z neho vyplynie význačný prospech pre životné prostredie.
3.   V prípade malých zmien v situácii podniku môžu členské štáty prijať osobitné opatrenia, ktorými sa zabezpečí, aby uplatňovanie odseku 1 neviedlo v súvislosti s prijatým záväzkom k nenáležitým výsledkom.
Na účely prvého pododseku sa za malú zmenu považuje najviac 10‑percentné zníženie výmery podniku, na ktorý sa vzťahuje záväzok.“
12.
V článku 45 ods. 4 uvedeného nariadenia sa uvádzalo:
„Ak príjemca nie je schopný ďalej plniť prijaté záväzky, pretože jeho podnik je rozdelený na jednotlivé časti alebo je predmetom opatrení na zlučovanie verejnej pôdy alebo opatrení na zlučovanie pôdy schválených príslušnými verejnými orgánmi, členské štáty prijmú opatrenia nevyhnutné na to, aby sa záväzky mohli prispôsobiť novej situácii podniku. Ak sa ukáže, že takéto prispôsobenie nie je možné, účinnosť záväzku uplynie a uhradenie sa nevyžaduje za obdobie, v ktorom záväzok nebol účinný.“
13.
V článku 47 toho istého nariadenia sa stanovovalo:
„1.   Členské štáty môžu uznať najmä tieto kategórie zásahu vyššej moci alebo mimoriadnych okolností, za ktorých nebudú požadovať čiastočné alebo úplné uhradenie pomoci, ktorú dostal príjemca:
a)
úmrtie príjemcu;
b)
dlhodobá odborná nespôsobilosť príjemcu;
c)
vyvlastnenie veľkej časti podniku, ktoré sa nemohlo predpokladať v deň prijatia záväzku;
d)
ťažká živelná pohroma, ktorá vážne postihuje pôdu podniku;
e)
neočakávané zničenie budov podniku vyhradených pre hospodárske zvieratá;
f)
epizootické ochorenie postihujúce všetky hospodárske zvieratá poľnohospodára alebo jeho časť.
2.   Prípady zásahu vyššej moci alebo mimoriadnych okolností oznámi príjemca alebo ním poverená osoba príslušnému orgánu spolu s príslušnými dôkazmi, ktoré vyžaduje tento orgán, a to do 10 pracovných dní od dátumu, ku ktorému príjemca alebo ním poverená osoba sú schopné tak urobiť.“
B.
Rumunské právo
14.
V článku 17 ordonanță de urgență a Guvernului nr. 66/2011 privind prevenirea, constatarea și sancționarea neregulilor apărute în obținerea și utilizarea fondurilor europene și/sau a fondurilor publice naționale aferente acestora (
8
) (mimoriadne nariadenie vlády č. 66/2011 o prevencii, zisťovaní a sankcionovaní nezrovnalostí pri získavaní a využívaní prostriedkov z európskych fondov a/alebo súvisiacich vnútroštátnych verejných prostriedkov) sa stanovuje:
„Všetky opatrenia prijaté na zistenie nezrovnalosti a na stanovenie rozpočtových pohľadávok vyplývajúcich z takejto nezrovnalosti sa vykonávajú v súlade so zásadou proporcionality, pričom sa zohľadňuje povaha a závažnosť zistenej nezrovnalosti, ako aj jej rozsah a finančné dôsledky.“
15.
V článku 30 ods. 1 ordonanța de urgență a Guvernului nr. 3/2015 pentru aprobarea schemelor de plăți care se aplică în agricultură în perioada 2015‑2020 și pentru modificarea art. 2 din Legea nr. 36/1991 privind societățile agricole și alte forme de asociere în agricultură (
9
) (mimoriadne nariadenie vlády č. 3/2015, ktorým sa schvaľujú schémy platieb poskytovaných v odvetví poľnohospodárstva na obdobie rokov 2015 – 2020 a ktorým sa mení článok 2 zákona č. 36/1991 o poľnohospodárskych podnikoch a iných formách združovania v poľnohospodárstve) sa stanovuje:
„Na účely financovania, riadenia a monitorovania spoločnej poľnohospodárskej politiky sa za ‚vyššiu moc‘ alebo ‚mimoriadne okolnosti‘ môžu považovať najmä tieto prípady:
…
f)
vyvlastnenie celého podniku alebo jeho veľkej časti, ak sa uvedené vyvlastnenie nedalo predpokladať v deň podania žiadosti.“
16.
Podľa článku 31 tohto nariadenia:
„1.   Prípady vyššej moci a mimoriadnych okolností sa spolu s relevantnými dôkazmi o tom, že nastali situácie uvedené v článku 30 ods. 1, písomne oznámia agentúre APIA do pätnástich pracovných dní odo dňa, keď je príjemca alebo jeho právny nástupca schopný tak urobiť.
2.   Ak príjemca alebo jeho právny nástupca lehotu stanovenú v odseku 1 prekročí, na oznámenie sa neprihliada.“
III. Spor vo veci samej, prejudiciálne otázky a konanie na Súdnom dvore
17.
Žiadosťou o pomoc predloženou APIA 18. januára 2013 Avicola Crevedia, SA, prevádzkovateľ hydinového bitúnku, dobrovoľne prijala záväzok týkajúci sa dobrých životných podmienok zvierat na obdobie piatich rokov, a to na základe článku 40 nariadenia č. 1698/2005.
18.
Počas päťročného obdobia plnenia záväzku bola prevádzka v plnom rozsahu prvý raz prevedená na spoločnosť Abator Avicola Crevedia, SRL, ktorá tento záväzok prevzala 15. novembra 2013, a druhý raz na Groenland Poultry, ktorá uvedený záväzok tiež prevzala a 2. apríla 2015 ho zaregistrovala v APIA.
19.
Na tento účel uzavrela Groenland Poultry 30. marca 2015 dve zmluvy:
–
dohodu o prevode poľnohospodárskeho podniku a o prevzatí záväzkov so spoločnosťou Abator Avicola Crevedia, ktorá sa vzdala prijatia platby pomoci, o ktorú požiadala APIA 13. novembra 2014, pričom Groenland Poultry, na ktorú bolo prevedené právo požiadať o vyplatenie tejto pomoci, sa zaviazala dodržiavať záväzky podpísané prevodcom vo formulári žiadosti o pomoc a preukázať plnenie podmienok prípustnosti, a
–
zmluvu o prenájme priestorov a výrobných zariadení tohto podniku so spoločnosťou Agroli Group, SRL, (ďalej len „Agroli Group“), ktorá tento majetok vlastnila, ale nemala ho v držbe ani ho nepoužívala, a voči ktorej bolo vedené insolvenčné konanie, ktoré sa začalo 6. marca 2014; táto zmluva obsahovala odkladaciu podmienku v prospech prenajímateľa, podľa ktorej musel uvedenú zmluvu schváliť veriteľský výbor tejto spoločnosti v rámci uvedeného konania.
20.
Rozhodnutím o platbe zo 4. decembra 2015 APIA vyplatila Groenland Poultry na základe žiadosti spoločnosti Abator Avicola Crevedia z 13. novembra 2014 sumu 1506915,86 rumunských lei (RON) (337100 eur). (
10
) V nadväznosti na žiadosti o platbu, ktoré Groenland Poultry podala a zmenila 13. novembra 2015 a 15. júna 2016, APIA rozhodnutím z 5. októbra 2016 vyplatila Groenland Poultry aj sumu 850673,62 RON (190635 eur), (
11
) okrem sumy 375941,35 RON (82520 eur), (
12
) a to rozhodnutím o zálohovej platbe z 29. marca 2017.
21.
Keďže Groenland Poultry nepredložila žiadosť o platbu za piaty rok plnenia záväzku (t. j. za rok 2017), APIA jej zaslala oznámenie o nepredložení žiadosti. Fractal Insolvenţă ako likvidátor spoločnosti Groenland Poultry 18. apríla 2017 informovala, že voči spoločnosti Groenland Poultry je vedené konkurzné konanie.
22.
Agentúra APIA 21. apríla 2017 vydala štyri zápisnice o zistení nezrovnalostí a určení rozpočtových pohľadávok (č. 3067 až 3070), a to na základe článku 8 vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 809/2014 (
13
), v ktorých nariadila vymôcť od spoločnosti Groenland Poultry sumy 6940168,72 RON (1527531 eur), 4562717,78 RON (1004254 eur), 1506915,86 RON (331672 eur), respektíve 850673,62 RON (187233 eur) (
14
) za prvý až štvrtý rok plnenia záväzku z dôvodu, že táto spoločnosť, voči ktorej bolo začaté konkurzné konanie, už nevykonávala činnosť a nemohla preukázať plnenie päťročného záväzku. (
15
) Celková suma, ktorú mala Groenland Poultry zaplatiť, bola 14236417,32 RON (3133435 eur) vrátane sumy 11502886,5 RON (2531785 eur), ktorá nebola vyplatená spoločnosti Groenland Poultry, ale predchádzajúcim prevádzkovateľom, keďže Groenland Poultry v skutočnosti dostala len sumu 2733530,83 RON (601650 eur) (t. j. súčet súm uvedených v bode 20 vyššie). (
16
)
23.
Keďže agentúra APIA rozhodnutiami č. 214 až 217 z 19. júna 2017 zamietla sťažnosti Groenland Poultry proti týmto zápisniciam, táto spoločnosť podala na Tribunalul Bucureşti (Vyšší súd Bukurešť, Rumunsko) žalobu o zrušenie týchto zamietavých rozhodnutí, v ktorej okrem iného uviedla tieto skutočnosti:
–
neexistencia povinnosti vrátiť prijaté sumy z dôvodu, že Groenland Poultry sa v roku 2017 ocitla v situácii nemožnosti pokračovať v plnení záväzku z dôvodu „vyvlastnenia“ v zmysle článku 47 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 1974/2006 alebo podobnej okolnosti, a to oznámenia prenajímateľa z 26. júla 2016 o nesplnení odkladacej podmienky uvedenej v nájomnej zmluve so žiadosťou o uvoľnenie priestorov do pätnástich dní, (
17
) ktoré vyplýva zo začatia konkurzného konania voči spoločnosti Agroli Group z 9. mája 2016, pričom túto okolnosť APIA oznámila, čím splnila oznamovaciu povinnosť podľa článku 47 ods. 2 tohto nariadenia,
–
uplatnenie článku 44 ods. 2 písm. a) uvedeného nariadenia, v ktorom sa stanovuje, že členské štáty môžu rozhodnúť, že nebudú požadovať vrátenie finančných prostriedkov, ak príjemca definitívne ukončí svoje poľnohospodárske činnosti po tom, čo už splnil značnú časť svojho záväzku, a ak sa prevzatie záväzku nástupcom ukáže ako neuskutočniteľné, keďže veriteľský výbor spoločnosti Agroli Group schválil uzavretie novej nájomnej zmluvy so spoločnosťou Vitali SRL (ďalej len „Vitali“), ale táto spoločnosť, s ktorou chcela Groenland Poultry uzavrieť dohodu o tom, že Vitali prevezme jej činnosti, nebola schopná získať požadované zdravotné povolenia od riaditeľstva pre zdravie zvierat a bezpečnosť potravín Dâmbovița (Rumunsko), a
–
porušenie zásady proporcionality so zreteľom na to, ako správne orgány uplatnili článok 44 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1974/2006, keďže jej bola uložená povinnosť uhradiť sumu 14236417,32 RON (3133435 eur) za prvý až štvrtý rok plnenia záväzku, pričom z piatich rokov trvania záväzku bol tento záväzok počas štyroch rokov plnený a uložená suma zahŕňala aj sumu 11155878,064 RON (2455409 eur) za prvý a druhý rok trvania záväzku, ktorá nebola vyplatená spoločnosti Groenland Poultry, ale predchádzajúcim prevádzkovateľom, a spoločnosti Groenland Poultry samotnej bola vyplatená len suma 2357589 RON (518905 eur) (
18
) za tretí a štvrtý rok trvania záväzku, a to napriek tomu, že nedodržanie záväzku jej nemožno klásť za vinu, keďže nepredĺženie nájomnej zmluvy s prenajímateľom Agroli Group nebolo závislé od vôle spoločnosti Groenland Poultry, a okrem toho jej nebolo možné klásť za vinu ani neuzavretie zmluvy o prevode podniku so spoločnosťou Vitali, keďže Vitali nezískala potrebné veterinárne povolenia pre priestory, v ktorých sa táto činnosť vykonávala.
24.
Rozsudkom z 26. októbra 2018 Tribunalul Bucureşti (Vyšší súd Bukurešť) túto žalobu zamietol ako nedôvodnú, pričom predovšetkým dospel k záveru, že:
–
záväzky neboli plnené počas minimálneho obdobia piatich rokov a že vzhľadom na článok 44 nariadenia č. 1974/2006 a článok 8 vykonávacieho nariadenia č. 809/2014 po prevode podniku na Groenland Poultry práve táto spoločnosť nadobudla práva a prevzala povinnosti prevodcu a implicitne aj dôsledky nesplnenia podmienok prípustnosti,
–
článok 47 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 1974/2006 nebolo možné uplatniť, pretože okolnosti, na ktoré sa odvolávala Groenland Poultry, nepredstavovali vyvlastnenie, ktoré by podľa vnútroštátneho práva zodpovedalo prevzatiu majetku štátom vo verejnom záujme, neboli takémuto vyvlastneniu podobné a neboli nepredvídateľné v čase prijatia záväzku, teda v deň uzavretia nájomnej zmluvy so spoločnosťou Agroli Group, pričom v tento deň Groenland Poultry vedela, že 6. marca 2014 sa voči spoločnosti Agroli Group začalo insolvenčné konanie a že zmluva podliehala odkladacej podmienke, že veriteľský výbor schváli zmluvu a aj ozdravný plán prenajímateľa zahŕňajúci prenájom hnuteľného a nehnuteľného majetku, takže Groenland Poultry v tejto súvislosti prijala riziko. Okrem toho okolnosti týkajúce sa spoločnosti Vitali nastali podľa tohto súdu až po tom, č Groenland Poultry záväzok prevzala, a preto ich nemožno zohľadniť. Napokon tieto okolnosti neboli oznámené v lehote stanovenej v článku 47 ods. 2 nariadenia č. 1974/2006, teda do desiatich pracovných dní odo dňa, keď to táto spoločnosť mohla urobiť, teda od 26. júla 2016, keď bola Groenland Poultry informovaná o ukončení nájomnej zmluvy,
–
zásada proporcionality a článok 44 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1974/2006 boli dodržané, keďže podľa článku 8 vykonávacieho nariadenia č. 809/2014 účinky nesplnenia záväzku nadobúdateľom ho zasahujú za celé trvanie záväzku vrátane obdobia, počas ktorého bola prevádzka v rukách postupcu, takže získavanie súm od spoločnosti Groenland Poultry za obdobie pred dátumom prevzatia záväzku touto spoločnosťou nemožno vylúčiť. Okrem toho ten istý súd uviedol, že podmienka nemožnosti prevzatia záväzku nebola preukázaná a že APIA konala v rámci priestoru na voľnú úvahu, ktorý sa členským štátom priznáva článkom 44 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1974/2006.
25.
Pri riešení odvolania Groenland Poultry proti tomuto rozsudku vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania, Curtea de Apel Bucureşti (Odvolací súd Bukurešť, Rumunsko), ktorý rozhodoval v poslednom stupni, uvádza, že čelí trom výkladovým problémom.
26.
Po prvé je nastolená otázka, či pojem „vyššia moc alebo mimoriadne okolnosti“ uvedený v článku 47 ods. 1 nariadenia č. 1974/2006 zahŕňa situáciu, keď príjemca pomoci stratí právo užívať prenajatý majetok v dôsledku ukončenia nájomnej zmluvy z dôvodu platobnej neschopnosti vlastníka prenajatého majetku, pričom vnútroštátny súd poznamenal, že v tomto prípade APIA nepovažovala túto skutočnosť za prekážku prevodu podniku a toho, aby pomoc bola vyplatená spoločnosti Groenland Poultry. V tejto súvislosti podľa vnútroštátneho súdu ťažkosti pri výklade vyplývajú z toho, že hoci z doslovného výkladu tohto ustanovenia vyplýva, že zoznam prípadov „vyššej moci alebo mimoriadnych okolností“ uvedený v tomto ustanovení nie je vyčerpávajúci, tento pojem jednak nie je v tomto nariadení vymedzený a jednak ho pri absencii odkazu na vnútroštátne právo nemožno vymedziť ani podľa vnútroštátneho práva bez toho, aby sa narušila jednota práva Únie.
27.
Po druhé sa tento súd pýta na správny výklad článku 44 ods. 1 a článku 44 ods. 2 písm. a) uvedeného nariadenia z hľadiska zásady proporcionality v osobitnom kontexte, ako je kontext prejednávanej veci, v ktorej APIA uložila spoločnosti Groenland Poultry povinnosť vrátiť celkovú sumu 14236417,32 RON (3133435 eur), pričom však tá jednak v skutočnosti dostala len sumu 2733530,83 RON (
19
) (601650 eur) a zvyšok bol vyplatený predchádzajúcim príjemcom za prvé dva roky trvania záväzku a jednak tento päťročný záväzok bol plnený štyri roky a Groenland Poultry svoju činnosť v poslednom roku ukončila z dôvodov, ktoré boli nezávislé od jej vôle.
28.
Po tretie vnútroštátny súd pripomína, že podmienka, že „nie je možné, aby nástupca prevzal záväzok“, uvedená v článku 44 ods. 2 písm. a) toho istého nariadenia, si zrejme vyžaduje predloženie dôkazov v tomto zmysle príjemcami, ktorými potvrdia, že sa v takejto situácii nachádzajú, a nie abstraktných dôkazov, ktorých predloženie by sa mohlo ukázať ako nemožné, o neexistencii nástupcu, ktorý by mal záujem záväzok prevziať. V tejto súvislosti vnútroštátny súd uvádza, že Groenland Poultry predložila dôkazy o tom, že Vitali mala záujem prevziať jej podnik, ale nezískala na to potrebné veterinárne a hygienické povolenia, a to napriek dohode veriteľského výboru spoločnosti Agroli Group o prenájme priestorov.
29.
Za týchto okolností Curtea de Apel București (Odvolací súd Bukurešť) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
„1.
Má sa článok 47 ods. 1 nariadenia Komisie… č. 1974/2006… vykladať v tom zmysle, že do kategórie ‚zásahu vyššej moci alebo mimoriadnych okolností‘ patria aj prípady, keď príjemca pomoci stratí právo užívať prenajatý majetok v dôsledku ukončenia nájomnej zmluvy z dôvodu platobnej neschopnosti vlastníka prenajatého majetku (prenajímateľa)?
2.
Má sa článok 44 ods. 2 písm. a) nariadenia Komisie (ES) č. 1974/2006… vzhľadom na zásadu proporcionality vykladať v tom zmysle, že ak počas obdobia plnenia záväzku prijatého ako podmienka poskytnutia pomoci, dôjde k úplnému alebo čiastočnému prevodu podniku príjemcu na inú osobu a tento druhý príjemca napriek tomu, že splnil podstatnú časť svojho záväzku, definitívne skončí svoju poľnohospodársku činnosť a nie je možné, aby nástupca prevzal záväzok, druhý príjemca [pomoci] musí uhradiť pomoc, ktorú prijal (za obdobie, v ktorom bol príjemcom pomoci) alebo musí uhradiť aj pomoc, ktorú prijal prvý príjemca pomoci?
3.
Za akých podmienok môže vnútroštátny súd pri výklade článku 44 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1974/2006 konštatovať, že ‚nie je možné, aby nástupca prevzal záväzok‘?“
30.
Písomné pripomienky predložili Groenland Poultry, APIA, rumunská a grécka vláda, ako aj Komisia.
IV. Analýza
A.
Úvodné pripomienky
31.
Na úvod je potrebné spresniť, že nariadenie č. 1698/2005 bolo základným nariadením, ktorým sa stanovovali všeobecné pravidlá podpory Únie na rozvoj vidieka prostredníctvom EPFRV na programové obdobie 2007 – 2013, teda obdobie, do ktorého spadajú skutkové okolnosti vo veci samej. (
20
) Toto nariadenie bolo doplnené vykonávacími pravidlami stanovenými v nariadení č. 1974/2006, ktorého článok 44 ods. 2 je predmetom druhej a tretej prejudiciálnej otázky a analýzy v týchto návrhoch.
32.
V nariadení č. 1698/2005 sa v článku 36 písm. a) bode v) medzi opatreniami na zlepšenie životného prostredia a vidieka (
21
) uvádzali opatrenia na podporu udržateľného využívania poľnohospodárskej pôdy, a to aj vrátane platieb za dobré životné podmienky zvierat. V súlade s ustanoveniami článku 40 nariadenia č. 1698/2005 sa tieto platby poskytovali poľnohospodárom, ktorí dobrovoľne prijali záväzky v oblasti životných podmienok zvierat (odsek 1). Spravidla sa prijímali na obdobie piatich až siedmich rokov (odsek 2) a poskytovali sa každoročne, pričom pokrývali dodatočné náklady a stratu príjmov, ktoré vyplývajú z prijatia záväzku, a prípadne aj vzniknuté náklady (odsek 3).
33.
V tomto prípade je Groenland Poultry tretím príjemcom pomoci poskytnutej v roku 2013 s päťročným záväzkom prijatým na základe článku 40 nariadenia č. 1698/2005, ktorého výsledkom boli ročné platby. Táto spoločnosť tento záväzok prevzala v priebehu roka 2015 ako nájomca priestorov, ale v priebehu roka 2016 musela svoju činnosť ukončiť, pretože ich už nemohla prevádzkovať z dôvodu ukončenia nájomnej zmluvy prenajímateľom. V tejto súvislosti sa vnútroštátny súd rozhodujúci o opravnom prostriedku proti rozsudku potvrdzujúcemu rozhodnutia APIA, ktorými sa spoločnosti Groenland Poultry ukladá povinnosť uhradiť v plnej výške vyplatenú pomoc vo výške približne 3133400 eur, pýta najmä na súlad týchto rozhodnutí so zásadou proporcionality, pričom uvádza, že samotná Groenland Poultry dostala len sumu približne 585000 eur a že tento záväzok bol plnený počas štyroch z piatich rokov v ňom stanovených.
B.
O druhej prejudiciálnej otázke
34.
Svojou druhou prejudiciálnou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či si článok 44 ods. 1 a článok 44 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1974/2006 vzhľadom na zásadu proporcionality vyžaduje, aby posledný príjemca pomoci poskytnutej na zlepšenie životného prostredia a vidieka na dobré životné podmienky zvierat, ktorý je nútený definitívne ukončiť poľnohospodársku činnosť pred koncom trvania viacročného záväzku, ak už značnú časť tohto záväzku splnil a ak sa ukáže, že tento záväzok nie je možné prevziať, bol povinný vrátiť túto pomoc vrátane pomoci vyplatenej jeho predchodcom, v plnej výške alebo čiastočne, a to až do výšky pomoci, ktorú skutočne dostal.
1. O prípustnosti
35.
APIA a rumunská vláda sa domnievajú, že druhá otázka, rovnako ako tretia, by mala byť vyhlásená za neprípustnú z dôvodu, že sa týka výkladu článku 44 ods. 2 nariadenia č. 1974/2006, ktorý nie je relevantný pre rozhodnutie vo veci samej. Konkrétne títo účastníci konania tvrdia, že pokiaľ sa v tomto ustanovení uvádza, že sa členské štáty „môžu rozhodnúť“ (
22
), že nebudú požadovať vrátenie uvedené v odseku 1, a rumunský zákonodarca sa rozhodol nezahrnúť túto možnosť do vnútroštátneho práva, uplatnenie uvedeného ustanovenia nemôže ovplyvniť výsledok sporu vo veci samej a príjemca pomoci je teda povinný uhradiť pomoc podľa článku 44 ods. 1 tohto nariadenia.
36.
V tomto smere pripomínam, že v rámci spolupráce medzi vnútroštátnymi súdmi a Súdnym dvorom stanovenej v článku 267 ZFEÚ na jednej strane prislúcha výlučne vnútroštátnemu súdu, ktorý vec prejednáva a ktorý musí prevziať zodpovednosť za rozhodnutie sporu, aby s prihliadnutím na osobitosti konkrétneho prípadu posúdil potrebu prejudiciálneho rozhodnutia na vydanie svojho rozhodnutia, ako aj relevantnosť otázok položených Súdnemu dvoru. Ak sa teda položené otázky týkajú výkladu práva Únie, Súdny dvor je v zásade povinný rozhodnúť. Súdny dvor však môže odmietnuť rozhodnúť o prejudiciálnej otázke položenej vnútroštátnym súdom, ale len vtedy, ak je zjavné, že požadovaný výklad práva EÚ nemá nijakú súvislosť s existenciou alebo predmetom sporu vo veci samej, pokiaľ ide o hypotetický problém alebo ak Súdny dvor nedisponuje skutkovými a právnymi podkladmi potrebnými na užitočnú odpoveď na otázky, ktoré sú mu položené. (
23
) Na druhej strane je v rámci tej istej spolupráce úlohou Súdneho dvora poskytnúť vnútroštátnemu súdu odpoveď potrebnú na rozhodnutie vo veci, ktorú začal súd prejednávať. Z tohto hľadiska Súdnemu dvoru prináleží v prípade potreby preformulovať otázky, ktoré sú mu položené. Navyše Súdny dvor môže vziať do úvahy aj ustanovenia práva Únie, na ktoré sa vnútroštátny súd v znení svojej otázky neodvolával. (
24
)
37.
V prejednávanej veci síce druhá prejudiciálna otázka, tak ako bola formulovaná, výslovne odkazuje len na článok 44 ods. 2 nariadenia č. 1974/2006, ktorý je pre členské štáty fakultatívnym ustanovením a nebol prevzatý do rumunského práva, konštatujem však, že po prvé vnútroštátny súd vo svojej otázke odkazuje aj na zásadu proporcionality, ktorá je všeobecnou zásadou práva Únie (
25
); po druhé z odôvodnenia jeho návrhu na začatie prejudiciálneho konania implicitne vyplýva, že sa tento súd pýta aj na vyjadrenie vzťahu medzi týmto ustanovením a odsekom 1 uvedeného článku, a po tretie Tribunalul Bucureşti (Vyšší súd Bukurešť) vylúčil uplatnenie odseku 2 uvedeného článku 44 nie z dôvodu neexistencie „transpozičného opatrenia“, ale z dôvodu nesplnenia vecných podmienok. (
26
)
38.
Vzhľadom na všetky uvedené úvahy a na judikatúru uvedenú v bode 36 vyššie navrhujem, aby sa druhá položená otázka považovala za prípustnú, pričom ju možno preformulovať tak, že sa v podstate týka spojeného výkladu článku 44 ods. 1 a článku 44 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1974/2006.
2. O veci samej
39.
Podľa vnútroštátneho súdu je výklad týchto ustanovení z hľadiska zásady proporcionality nevyhnutný vzhľadom na dve okolnosti:
–
jednak preto, že APIA uložila spoločnosti Groenland Poultry povinnosť uhradiť celú sumu prijatej pomoci vrátane pomoci zodpovedajúcej prvému a druhému roku záväzku, ktorá nebola vyplatená spoločnosti Groenland Poultry, ale predchádzajúcim prevádzkovateľom (teda spoločnostiam Avicola Crevedia a Abator Avicola Crevedia), pričom Groenland Poultry v skutočnosti dostala iba sumy za tretí a štvrtý rok záväzku, ktoré predstavujú menej než 20 % celkovej pomoci, ktorá sa má uhradiť, (
27
) a
–
jednak preto, že záväzok bol plnený počas štyroch z piatich rokov trvania záväzku, ako aj preto, že ukončenie činnosti, teda nepokračovanie v činnosti v piatom roku trvania záväzku, bolo – pravdepodobne – spôsobené príčinou nezávislou od vôle spoločnosti Groenland Poultry, konkrétne ukončením zmluvy o prenájme priestorov, ktoré nespôsobila.
40.
Vzniká preto otázka, či sa ustanovenia článku 44 nariadenia č. 1974/2006 majú v súlade so zásadou proporcionality vykladať tak, že APIA mala požadovať, ako tvrdí Groenland Poultry, len čiastočné vrátenie súm získaných v rámci záväzku, a najmä len súm získaných touto spoločnosťou.
41.
V tejto súvislosti treba v prvom rade, s ohľadom na znenie článku 44 ods. 1 nariadenia č. 1974/2006, pripomenúť, že podľa tohto ustanovenia „ak sa… podnik príjemcu… prevádza na inú osobu v období, počas ktorého trvá daný záväzok ako podmienka pre poskytnutie sérií pomoci, táto iná osoba môže prevziať záväzok na zvyšok obdobia. Ak sa záväzok neprevezme, príjemca uhradí poskytnutú pomoc“ (
28
).
42.
Týmto ustanovením sa teda stanovuje všeobecné pravidlo, že osoba, ktorá preberá podnik od príjemcu pomoci a ktorá sa rozhodne prevziať aj jeho záväzok, nahrádza príjemcu pomoci vo všetkých záväzkoch a povinnostiach počas zostávajúceho obdobia. Na rozdiel od tvrdenia spoločnosti Groenland Poultry sa teda týmto ustanovením podľa môjho názoru jasne a presne upravujú právne účinky týkajúce sa povinnosti vrátenia pomoci vyplývajúcej z prevodu podniku tým, že sa stanovuje zásada, podľa ktorej nadobúdateľ v rámci takéhoto prevodu, ktorý dobrovoľne preberá aj viacročný záväzok, je ako „príjemca“ (
29
) povinný vrátiť prijatú pomoc v prípade nového prevodu podniku na inú osobu počas obdobia trvania záväzku, pokiaľ táto osoba sama neprevezme tento záväzok na zostávajúce obdobie.
43.
Ako poznamenáva Komisia, v súlade s logikou článku 44 ods. 1 nariadenia č. 1974/2006 má postupca v prípade prevodu podniku na výber možnosť previesť aj svoje viacročné záväzky. Ak sa teda postupca rozhodne to neurobiť alebo ak sa ukáže, že „nie je možné“ nájsť nadobúdateľa [v zmysle článku 44 ods. 2 písm. a) tohto nariadenia (
30
)], je povinný vrátiť poskytnutú pomoc v plnej výške, čím sa svojich povinností zbaví. Podobne je postupca od povinností oslobodený, ak postupník sám viacročné záväzky prevezme, pričom v takom prípade sa nadobúdateľ stáva príjemcom pomoci až do skončenia trvania týchto záväzkov, so všetkými výhodami a povinnosťami, ktoré z toho vyplývajú. (
31
)
44.
V druhom rade, pokiaľ ide o kontext článku 44 ods. 1 nariadenia č. 1974/2006, treba uviesť, že hoci v tomto ustanovení sa stanovuje zásada, že v rámci prevodu podniku sa za príjemcu považuje osoba, ktorej záväzok zostáva, a tá je preto povinná prijatú pomoc vrátiť, v odsekoch 2 a 3 tohto článku sa stanovujú výnimky z tejto zásady a dávajú členským štátom možnosť vrátenie nevyžadovať. Konkrétnejšie povedané, odsek 2 písm. a), čo je v prejednávanej veci relevantná situácia, vytvára výnimku z povinnosti úhrady, ak „príjemca, ktorý už splnil značnú časť príslušného záväzku, definitívne končí svoju poľnohospodársku činnosť a nie je možné, aby nástupca prevzal záväzok“. Keďže ide o výnimku zo všeobecnej povinnosti príjemcu pomoci uhradiť pomoc zavedenej odsekom 1, situácie uvedené v odsekoch 2 a 3 sa majú vykladať reštriktívne. (
32
)
45.
V tomto prípade je však zrejmé, že táto možnosť stanovená v uvedenom článku 44 ods. 2 tohto nariadenia nebola prevzatá do rumunského práva, takže vo všetkých prípadoch, keď nedôjde k prevzatiu záväzku pri prevode podniku počas viacročného záväzku, je príjemca stále povinný, podľa článku 44 ods. 1 toho istého nariadenia, vrátiť prijatú pomoc v plnej výške, a preto sú rumunské orgány v súlade so zásadou praktického účinku povinné vymáhať príslušnú pomoc, keďže neexistuje žiadny právny základ odôvodňujúci jej nevymáhanie. Vzhľadom na skutkový stav vo veci samej, ako je opísaný v návrhu na začatie prejudiciálneho konania, sa preto domnievam, že Groenland Poultry sa nemôže odvolávať na túto výnimku s cieľom vyhnúť sa vráteniu celej prijatej pomoci vrátane pomoci vyplatenej predchádzajúcim príjemcom.
46.
V treťom rade, pokiaľ ide o účel článku 44 ods. 1 nariadenia č. 1974/2006, je dôležité zdôrazniť, že aj doslovný výklad tohto ustanovenia, ako je uvedený vyššie, umožňuje dosiahnuť pôvodný cieľ, na ktorý bola pomoc poskytnutá, teda podporu dobrých životných podmienok zvierat. Po prvé, ako uvádza Komisia, na účely tohto cieľa je nevyhnutné, aby sa viacročný záväzok zachoval celý, pretože len dlhé obdobie zabezpečuje dosiahnutie cieľa tejto pomoci. (
33
) Preto je dôležité, aby v prípade prevodu záväzku na iného príjemcu boli všetky záväzky a dlhy pripísané príjemcovi, ktorý záväzok prevzal. Záväzok sa musí dodržiavať počas celého obdobia, inak sa odchýli od svojho účelu a stratí svoj priaznivý účinok na zvieratá.
47.
Po druhé by sa v tejto súvislosti mala zohľadniť aj skutočnosť, že je záväzok spojený s chovom zvierat a dobrými životnými podmienkami zvierat. Postupník, ktorý preberá záväzok aj jeho aktívne a pasívne prvky, teda preberá aj celý záväzok z predchádzajúcich rokov. Keďže postupca už prijatú pomoc za dobré životné podmienky zvierat a v ich prospech vo svojom podniku investoval, čím zlepšil stav podniku, ktorý sa prevádza na postupníka, ten ako príjemca nepriamo profituje z predchádzajúcich investícií a dostáva zvyšok platby. Ak však tento druhý príjemca nie je schopný dodržať záväzok až do jeho uplynutia, musí znášať aj všetky nevýhody spojené s takýmto záväzkom a je tak povinný vrátiť prijatú pomoc na životné podmienky zvierat vrátane tej jej časti, ktorú dostal prvý príjemca. Táto povinnosť vrátiť všetku prijatú pomoc v prípade ukončenia záväzku preto príjemcu motivuje, aby vyvinul maximálne úsilie o dodržanie tohto záväzku.
48.
Napokon z hľadiska efektívnej ochrany finančných záujmov Únie, ktorú musia zabezpečiť členské štáty, (
34
) je dôležité dbať o to, aby bolo možné účinne vymáhať finančné prostriedky Únie, ak boli vyplatené v rozpore s právom Únie. V prípade, ako je tento, by inak bolo ľahké obísť pravidlo stanovené v článku 44 ods. 1 nariadenia č. 1974/2006, ak by prvý príjemca pomoci previedol svoj záväzok na iného príjemcu a ten by viacročný záväzok okamžite prestal plniť pred jeho ukončením, a to bez akýchkoľvek finančných dôsledkov pre oboch. Z tohto hľadiska sa povinnosť vymáhať plnú výšku pomoci prijatej z titulu záväzku opiera aj o ustanovenia nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 (
35
), v ktorého článku 58 ods. 1 písm. e) sa vyžaduje, aby členské štáty prijali potrebné opatrenia na zabezpečenie účinnej ochrany finančných záujmov Únie, a najmä na vymáhanie neoprávnených platieb.
49.
Tento záver by nespochybnili ani prípadné tvrdenia založené na porušení zásady právnej istoty alebo zásady proporcionality.
50.
Na jednej strane, pokiaľ ide o zásadu právnej istoty, sa mi zdá, že ustanovenia článku 44 ods. 1 nariadenia č. 1974/2006 sú s touto zásadou v úplnom súlade, pretože z týchto ustanovení jednoznačne vyplýva, že osoba, ktorá je v okamihu ukončenia plnenia záväzku „príjemcom pomoci“ v zmysle tohto nariadenia, je povinná uhradiť celú pomoc bez ohľadu na to, či je táto osoba postupcom alebo postupníkom záväzku. Inými slovami, pri prevzatí záväzku si je postupník vedomý, že keď sa stane „príjemcom“, musí uhradiť všetky prijaté sumy, ak sa záväzok prestane plniť. V takejto situácii môže nový príjemca, ktorý si je plne vedomý rizika a finančnej záťaže spojenej s prevzatím záväzku a ktorý tento záväzok „speňažil“ počas rokovaní o zmluve o prevode, buď záväzok odmietnuť, alebo urobiť všetko, čo je v jeho silách, aby ho dodržal, alebo sa pokúsiť previesť podnik a záväzok na nového postupníka, ak sa domnieva, že nebude schopný zabezpečiť plnenie tohto záväzku.
51.
Na druhej strane, pokiaľ ide o zásadu proporcionality, domnievam sa, že povinnosť druhého príjemcu uhradiť všetky prijaté platby za dobré životné podmienky zvierat je primeraná, keďže z dôvodov vysvetlených vyššie sú článok 44 ods. 1, nariadenia 1974/2006 a logická úvaha, z ktorej tento článok vychádza, dostatočne jasné a bezpodmienečné na to, aby postupník v čase uzavretia zmluvy vedel, že ak sa rozhodne záväzky prevziať a po prevzatí podniku viacročný záväzok nedodrží, môže byť povinný vrátiť celú pomoc vrátane tej, ktorú predtým dostal postupca. Proporcionálny charakter tohto pravidla vyplýva zo skutočnosti, že podľa tohto článku 44 ods. 1 sa postupník podniku môže slobodne rozhodnúť, že neprevezme viacročné záväzky [čo vyplýva zo znenia tohto ustanovenia: „táto iná osoba môže prevziať záväzok na zvyšok obdobia“ (kurzívou zvýraznil generálny advokát)]. Okrem toho, a v každom prípade, uvedený článok 44 nebráni tomu, aby sa strany v zmluve o prevode dohodli na svojich povinnostiach v prípade, že sa posledný príjemca vzdá záväzku v oblasti dobrých životných podmienok zvierat, čo postupníkovi umožní žalovať postupcu na základe vnútroštátneho práva pred vnútroštátnymi súdmi. Aby sa však zabezpečil praktický účinok článku 44 ods. 1 nariadenia č. 1974/2006, takéto zmluvné doložky sa môžu použiť len ako regresné opatrenia po uhradení celej prijatej pomoci. Napokon, keďže povinnosť náhrady vyplýva z príslušných ustanovení práva Únie bez toho, aby sa členským štátom ponechal priestor na voľnú úvahu, s výnimkou tohto článku 44 ods. 2 a 3, domnievam sa, že zásadu proporcionality nemožno spochybniť.
52.
Vzhľadom na uvedené navrhujem odpovedať na druhú prejudiciálnu otázku tak, že článok 44 ods. 1 a článok 44 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1974/2006 sa má vykladať v tom zmysle, že v situácii, keď počas obdobia plnenia záväzku prijatého na účely splnenia podmienky poskytnutia podpory dôjde k úplnému alebo čiastočnému prevodu podniku príjemcu na inú osobu, ktorá dobrovoľne tento záväzok prevezme a ktorá následne definitívne ukončí svoje poľnohospodárske činnosti, musí tento druhý príjemca pomoci v zásade vrátiť pomoc prijatú na základe celého záväzku vrátane súm, ktoré dostali predchádzajúci príjemcovia tejto pomoci, bez ohľadu na to, že už značnú časť svojho záväzku splnil, pokiaľ sa príslušný členský štát nerozhodol nevyžadovať takéto vrátenie na základe výnimiek uvedených najmä v článku 44 ods. 2 písm. a) tohto nariadenia.
C.
O tretej otázke
53.
Svojou treťou prejudiciálnou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, aké sú relevantné faktory, ktoré je nutné zohľadniť na účely posúdenia, či v zmysle tretej podmienky stanovenej v článku 44 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1974/2006 „nie je možné, aby nástupca prevzal záväzok“.
1. O prípustnosti
54.
Z dôvodov uvedených v bodoch 35 až 38 vyššie navrhujem, aby sa tretia položená otázka považovala za prípustnú.
2. O veci samej
55.
Ako sa pripomína v bodoch 41 až 43 vyššie, v článku 44 nariadenia 1974/2006 sa v odseku 1 stanovuje všeobecné pravidlo uplatniteľné na situáciu, keď príjemca svoju poľnohospodársku činnosť ukončí, podľa ktorého „ak sa záväzok neprevezme, príjemca uhradí poskytnutú pomoc“, a v odseku 2 písm. a) jedna z výnimiek z tohto všeobecného pravidla, ktorú možno uplatniť na osobitné situácie, v ktorých poľnohospodár „definitívne končí svoju poľnohospodársku činnosť“ z dôvodov iných než vyššia moc a výnimočné okolnosti uvedené v článku 47 tohto nariadenia (a ktoré budú analyzované v rámci prvej prejudiciálnej otázky).
56.
Táto výnimka sa uplatňuje, ak sú splnené dve podmienky, a to jednak, že končiaci príjemca splnil značnú časť svojho záväzku, a jednak, že nie je možné, aby nástupca záväzok prevzal. Práve na výklad tejto druhej podmienky uvedenej v článku 44 ods. 2 písm. a) uvedeného nariadenia sa vnútroštátny súd Súdneho dvora pýta.
57.
Konkrétne vnútroštátny súd konštatuje, že toto ustanovenie si zrejme vyžaduje predloženie dôkazov v tomto smere príjemcami, ktoré potvrdzujú, že sa v takejto situácii nachádzajú, a nie abstraktného dôkazu o neexistencii akéhokoľvek nástupcu, ktorý by mal záujem záväzok prevziať, ktorý by nemuselo byť možné predložiť. V tejto súvislosti Súdny dvor uvádza, že Groenland Poultry predložila dôkazy o tom, že Vitali mala záujem jej záväzok prevziať, ale nezískala potrebné veterinárne a hygienické povolenia na prevzatie poľnohospodárskej činnosti, a to napriek dohode veriteľského výboru spoločnosti Agroli Group o prenájme priestorov.
58.
V tejto súvislosti treba najprv poznamenať, že v znení článku 44 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1974/2006 sa odkazuje na možnosť, aby „nástupca prevzal záväzok“, teda aby ho prevzal „akýkoľvek nástupca“, a neodkazuje na jediného konkrétneho nástupcu (kurzívou zvýraznil generálny advokát). Ak by teda normotvorca Únie chcel zdôrazniť nemožnosť prevzatia záväzku daným nástupcom podniku, jednoducho by uviedol, že nie je možné, aby daný nástupca prevzal záväzok. Preto sa mi zdá, že na to, aby bolo možné túto výnimku uplatniť, nestačí, že prevzatie záväzku nástupcom môže byť nemožné z dôvodu ťažkostí špecifických pre tohto konkrétneho nástupcu; je potrebné, aby príjemcovi zabránili „zachrániť“ záväzok objektívne okolnosti, teda aby previesť záväzok nebolo objektívne možné.
59.
Zdá sa mi, že tento výklad potvrdzuje aj kontextuálna analýza uvedená v bode 44 vyššie, podľa ktorej pravidlo uvedené v článku 44 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1974/2006 predstavuje výnimku z pravidla stanoveného v odseku 1 tohto článku 44, a preto sa má vykladať reštriktívne.
60.
Napokon v prejednávanej veci konštatujem, že hoci je posúdenie toho, či objektívne okolnosti mohli zabrániť prevodu záväzku spoločnosti Groenland Poultry na Vitali, úlohou vnútroštátneho súdu, na základe údajov poskytnutých týmto súdom sa zdá, že prevzatie záväzku bolo „možné“, keďže nástupca mal v úmysle záväzok prevziať, ale tomuto prevzatiu bránila len nemožnosť získať administratívne povolenie, teda osobitná situácia špecifická pre tohto konkrétneho nástupcu.
61.
Vzhľadom na vyššie uvedené navrhujem odpovedať na tretiu prejudiciálnu otázku tak, že článok 44 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1974/2006, v ktorom sa uvádza, že „nie je možné, aby nástupca prevzal záväzok“, sa má vykladať v tom zmysle, že odkazuje na situáciu, keď prevzatie záväzku nástupcom nie je možné z dôvodu objektívnych okolností, ktoré neumožňujú pokračovanie záväzku a ktoré nie sú spojené s konkrétnou alebo špecifickou situáciou tohto konkrétneho potenciálneho nástupcu.
V. Návrh
62.
Vzhľadom na vyššie uvedené navrhujem, aby Súdny dvor odpovedal na prejudiciálne otázky, ktoré položil Curtea de Apel Bucureşti (Odvolací súd Bukurešť, Rumunsko), takto:
1.
Článok 44 ods. 1 a článok 44 ods. 2 písm. a) nariadenia Komisie (ES) č. 1974/2006 z 15. decembra 2006, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1698/2005 o podpore rozvoja vidieka prostredníctvom Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV), zmeneného vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) č. 679/2011 zo 14. júla 2011,
sa má vykladať v tom zmysle, že:
v situácii, keď sa počas obdobia plnenia záväzku prijatého na splnenie podmienky poskytnutia podpory podnik príjemcu pomoci úplne alebo čiastočne prevedie na inú osobu, ktorá tento záväzok dobrovoľne prevezme a ktorá následne definitívne ukončí svoje poľnohospodárske činnosti, je tento druhý príjemca pomoci v zásade povinný vrátiť pomoc prijatú na základe celého záväzku vrátane súm, ktoré prijali predchádzajúci príjemcovia tejto pomoci, bez ohľadu na to, že už splnil značnú časť svojho záväzku, pokiaľ sa príslušný členský štát nerozhodol nevyžadovať takéto vrátenie na základe výnimiek uvedených najmä v článku 44 ods. 2 písm. a) tohto nariadenia.
2.
Článok 44 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1974/2006, zmeneného vykonávacím nariadením č. 679/2011, kde sa uvádza, že „nie je možné, aby nástupca prevzal záväzok“,
sa má vykladať v tom zmysle, že:
odkazuje na situáciu, keď prevzatie záväzku nástupcom nie je možné v dôsledku objektívnych okolností, ktoré neumožňujú pokračovanie plnenia záväzku a ktoré nesúvisia s konkrétnymi alebo špecifickými okolnosťami tohto konkrétneho potenciálneho nástupcu.
(
1
)	Jazyk prednesu: francúzština.
(
2
)	Nariadenie Komisie z 15. decembra 2006 (Ú. v. EÚ L 368, 2006, s. 15), zmenené vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) č. 679/2011 zo 14. júla 2011 (Ú. v. EÚ L 185, 2011, s. 57) (ďalej len „nariadenie č. 1974/2006“).
(
3
)	Nariadenie Rady z 20. septembra 2005 o podpore rozvoja vidieka prostredníctvom Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 277, 2005, s. 1). Pozri rozsudky z 12. septembra 2013, Slănčeva sila (C‑434/12, EU:C:2013:546), a zo 7. júla 2016, Občina Gorje (C‑111/15, EU:C:2016:532).
(
4
)	Pozri však rozsudok zo 16. februára 2023, Zamestnik izpalnitelen direktor na Dăržaven fond Zemedelie (C‑343/21, EU:C:2023:111) a návrhy, ktoré predniesla generálna advokátka Medina v tej istej veci (EU:C:2022:696) k výkladu článku 45 ods. 3 nariadenia č. 1974/2006.
(
5
)	Zmenené nariadením Rady (ES) č. 74/2009 z 19. januára 2009 (Ú. v. EÚ L 30, 2009, s. 100) (ďalej len „nariadenie č. 1698/2005“).
(
6
)	Nariadenie o podpore rozvoja vidieka prostredníctvom Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) a o zrušení nariadenia Rady (ES) č. 1698/2005 (Ú. v. EÚ L 347, 2013, s. 487).
(
7
)	Ú. v. EÚ L 227, 2014, s. 1.
(
8
)	Monitorul Oficial al României, časť I, č. 461 z 30. júna 2011, v znení uplatniteľnom na konanie vo veci samej.
(
9
)	Monitorul Oficial al României, časť I, č. 191 z 23. marca 2015, v znení uplatniteľnom na konanie vo veci samej.
(
10
)	Na základe referenčného výmenného kurzu Európskej centrálnej banky zo 4. decembra 2015 (1 RON = 0,2237 EUR).
(
11
)	Na základe referenčného výmenného kurzu Európskej centrálnej banky z 5. októbra 2016 (1 RON = 0,2241 EUR).
(
12
)	Na základe referenčného výmenného kurzu Európskej centrálnej banky z 29. marca 2017 (1 RON = 0,2195 EUR).
(
13
)	Vykonávacie nariadenie Komisie zo 17. júla 2014, ktorým sa stanovujú pravidlá uplatňovania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 v súvislosti s integrovaným administratívnym a kontrolným systémom, opatreniami na rozvoj vidieka a krížovým plnením (Ú. v. EÚ L 227, 2014, s. 69).
(
14
)	Na základe referenčného výmenného kurzu Európskej centrálnej banky z 21. apríla 2017 (1 RON = 0,2201 EUR).
(
15
)	V prípade všetkých týchto súm predstavoval príspevok EÚ‑EPFRV 95 % a príspevok zo štátneho rozpočtu 5 %.
(
16
)	Na základe referenčného výmenného kurzu Európskej centrálnej banky z 21. apríla 2017 (1 RON = 0,2201 EUR).
(
17
)	Pokiaľ sa neuzavrie nová nájomná zmluva na obdobie maximálne troch mesiacov, pričom takéto obdobie by v každom prípade nepostačovalo na splnenie záväzku na rok 2017.
(
18
)	Prepočty na základe referenčného výmenného kurzu Európskej centrálnej banky z 21. apríla 2017 (1 RON = 0,2201 EUR).
(
19
)	Konštatujem, že v bode 14 návrhu na začatie prejudiciálneho konania sa uvádza, že žalobkyňa v skutočnosti nedostala zo sumy, ktorá jej bola vyúčtovaná, sumu 2658185,04 RON. Súčet troch súm uvedených v tom istom bode tejto žiadosti, teda 1506915,86 RON, 850673,62 RON, 375941,35 RON, však predstavuje celkovú sumu 2733530,83 RON.
(
20
)	Hoci bolo nariadenie 1698/2005 zrušené a nahradené nariadením 1305/2013, naďalej sa uplatňuje na operácie vykonávané v rámci programov schválených podľa neho pred 1. januárom 2014 (pozri článok 88 nariadenia č. 1305/2013).
(
21
)	Pozri oddiel 2 nariadenia č. 1698/2005.
(
22
)	Kurzívou zvýraznil generálny advokát.
(
23
)	Pozri v tomto zmysle rozsudok z 20. septembra 2022, VD a SR (C‑339/20 a C‑397/20, EU:C:2022:703, body 56 a 57 a citovaná judikatúra).
(
24
)	Pozri rozsudok z 15. júla 2021, Ministrstvo za obrambo (C‑742/19, EU:C:2021:597, bod 31 a citovaná judikatúra).
(
25
)	Pozri rozsudok z 18. decembra 2007, Cementbouw Handel & Industrie/Komisia (C‑202/06 P, EU:C:2007:814, bod 52 a citovaná judikatúra).
(
26
)	Pozri bod 24 vyššie.
(
27
)	Pozri bod 22 vyššie.
(
28
)	Kurzívou zvýraznil generálny advokát.
(
29
)	Podľa článku 2 písm. h) nariadenia 1698/2005 sa pod pojmom „príjemca“ rozumie „hospodársky subjekt, orgán alebo podnik, verejný alebo súkromný, ktorý zodpovedá za vykonávanie operácií alebo prijímanie podpory“.
(
30
)	Pozri analýzu v rámci tretej prejudiciálnej otázky.
(
31
)	Podľa článku 8 ods. 4 písm. a) a b) vykonávacieho nariadenia č. 809/2014 totiž keď nadobúdateľ informuje príslušný orgán a požiada o vyplatenie pomoci a/alebo podporu v súlade s odsekom 3 písm. a), „všetky práva a povinnosti prevádzajúceho vyplývajúce z právneho vzťahu medzi prevádzajúcim a príslušným orgánom, ktoré vznikli podaním žiadosti o pomoc, žiadosti o podporu alebo žiadosti o platbu sa prenesú na nadobúdateľa“ a podľa písmena b) „všetky opatrenia potrebné na poskytnutie pomoci a/alebo podpory a všetky vyhlásenia prevádzajúceho pred prevodom sa prisudzujú nadobúdateľovi na účely uplatňovania príslušných pravidiel Únie“.
(
32
)	Pozri analogicky rozsudok zo 4. septembra 2018, ClientEarth/Komisia (C‑57/16 P, EU:C:2018:660, bod 80 a citovaná judikatúra).
(
33
)	Konštatujem, že v článku 40 ods. 2 druhom pododseku nariadenia č. 1698/2005 sa uvádza, že „v súlade s postupom uvedeným v článku 90 ods. 2 sa v odôvodnených a potrebných prípadoch pre osobitné druhy záväzkov stanoví dlhšie obdobie“ (kurzívou zvýraznil generálny advokát).
(
34
)	Pozri v tomto zmysle článok 74 ods. 1 nariadenia č. 1698/2005.
(
35
)	Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 zo 17. decembra 2013 o financovaní, riadení a monitorovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (Ú. v. EÚ L 347, 2013, s. 549).