62024CC0072
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA
RIMVYDAS NORKUS
prednesené 8. mája 2025 (
1
)
Spojené veci C‑72/24 [Keladis I] a C‑73/24 [Keladis II] (
i
)
HF (C‑72/24)
WI (C‑73/24)
proti
Anexartiti Archi Dimosion Esodon
[návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Dioikitiko Protodikeio Thessalonikis (Správny súd prvej inštancie Solún, Grécko)]
„Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Colná únia – Nariadenie (EHS) č. 2913/92 – Colný kódex Spoločenstva – Nariadenie (EÚ) č. 952/2013 – Colný kódex Únie – Dovoz tovaru – Podvody vyplývajúce z podhodnotených dovozov výrobkov – Náhradné metódy určovania colnej hodnoty – Správna prax používajúca ‚najnižšiu prijateľnú cenu na určenie colnej hodnoty‘“
I. Úvod
1.
Predmetom prejednávaných návrhov na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Dioikitiko Protodikeio Thessalonikis (Správny súd prvej inštancie Solún, Grécko) podľa článku 267 ZFEÚ, je výklad pravidiel Únie v colnej a obchodnej oblasti vrátane ustanovení, ktorými sa vykonáva Všeobecná dohoda o clách a obchode.
2.
Tieto návrhy boli predložené v rámci sporov medzi dvoma fyzickými osobami, konkrétne HF, vlastníkom obchodu s textilnými výrobkami v Grevene (Grécko), a WI, ktorá je zamestnaná v dovážajúcom podniku, a Anexartiti Archi Dimosion Esodon (Nezávislý orgán pre verejné príjmy, Grécko) vo veci dodatočných platobných výmerov týkajúcich sa zdanenia dovozov textilných výrobkov z Turecka daňou z pridanej hodnoty (DPH). Týmito výmermi boli HF a WI, ktorí majú byť zapojení do pašovania, vyrubené zvýšené dane za takto spáchané trestné činy. HF a WI sa svojou žalobou domáhajú zrušenia uvedených výmerov, pričom napádajú najmä metódu, ktorou colné orgány vypočítali colnú hodnotu predmetného tovaru, ktorá spočíva najmä v použití určitých štatistických údajov.
3.
Zlučiteľnosť použitia týchto štatistických údajov na určenie colnej hodnoty s právom Únie je základnou právnou otázkou, ktorá vzniká v spojených veciach. (
2
) Moje návrhy budú preto v súlade s požiadavkou Súdneho dvora zamerané na túto otázku. Aj keď už existujúca judikatúra poskytuje určité orientačné body, domnievam sa, že výklad Súdneho dvora je potrebný v záujme právnej istoty, a to tým skôr, že odpoveď, ktorá sa má poskytnúť vnútroštátnemu súdu, môže mať finančné dôsledky tak pre dotknuté osoby, ako aj pre rozpočet Únie. Takýto výklad by mal tiež zabezpečiť jednotné uplatňovanie metód určovania colnej hodnoty vnútroštátnymi orgánmi. (
3
)
II. Právny rámec
A. Medzinárodné právo
4.
V rámci prejednávaných vecí je relevantný článok 7 ods. 2 písm. f) Dohody o uplatňovaní článku VII Všeobecnej dohody o clách a obchode 1994 (
4
).
B. Právo Únie
5.
V rámci prejednávaných vecí sú relevantné článok 85 smernice 2006/112/ES (
5
), články 29 až 31 Colného kódexu Spoločenstva (
6
), články 152 a 181a, ako aj príloha 23 vykonávacieho nariadenia (EHS) č. 2454/93 (
7
), články 70, 71 a 74 Colného kódexu Únie (
8
) a články 140, 142 a 144 vykonávacieho nariadenia k (EÚ) 2015/2447 (
9
).
C. Grécke právo
6.
Ustanovenie § 29 ods. 1 a 6 Nomos 2960/2001 – Ethnikos Teloniakos Kodikas (zákon č. 2960/2001, národný colný zákonník) (FEK A’ 265, ďalej len „Colný zákonník“) stanovuje:
„1.   Colný dlh je povinnosť každej fyzickej alebo právnickej osoby voči colnému orgánu zaplatiť všetky clá, dane vrátane [DPH] a iné clá a poplatky uložené štátom, ktoré sú splatné za tovar a uplatňujú sa na tovar podľa príslušných ustanovení.
6.   Colný dlh je povinný uhradiť deklarant, osoba, v mene ktorej sa podáva vyhlásenie o spotrebných daniach a iných daniach, ako aj akákoľvek iná osoba, na ktorú sa vzťahuje povinnosť uhradiť dlh podľa ustanovení colných predpisov.. …“
7.
Ustanovenie § 33 ods. 1 Colného zákonníka stanovuje:
„Po predložení tovaru colnému orgánu musí vlastník tovaru alebo jeho právny zástupca podľa platných právnych predpisov podať colné vyhlásenie, aby sa tovar prepustil do akéhokoľvek colného režimu alebo aby bol pridelený na iné colne schválené určenie alebo použitie v súlade s osobitnými ustanoveniami právnych predpisov Spoločenstva.“
8.
Ustanovenie § 155 tohto zákonníka stanovuje:
„1.   Za pašovanie sa považuje:
…
b)
akékoľvek konanie, ktorého cieľom je ukrátiť grécky štát alebo Európsku úniu o colné poplatky, dane a iné finančné poplatky, ktoré im prináležia za dovoz alebo vývoz tovaru, a to aj v prípade, ak boli vyberané v inom čase a iným spôsobom, než stanovuje zákon. Porušenia práva uvedené v tomto odseku budú mať voči osobám, ktoré sa ich dopustili za následok zvýšenie cla v súlade s ustanoveniami tohto zákonníka, a to aj v prípade, ak príslušné orgány usúdia, že nebola naplnená skutková podstata trestného činu pašovania.
2.   Za pašovanie sa považujú:
…
g)
nákup, predaj a držba dovezeného tovaru alebo tovaru uvedeného do daňového voľného obehu spôsobom, ktorý predstavuje trestný čin pašovania;
…
i)
podhodnotenie alebo nadhodnotenie dovezeného alebo vyvezeného tovaru, ak má za následok stratu na cle, daniach a iných finančných poplatkoch [písm. i) nahradené § 1 ods. 60 zákona 3583/2007].
…“
9.
Ustanovenie § 35 ods. 3 Nomos 2859/2000 – Kyrosi Kodika Forou Prostithemenis Axias (zákon č. 2859/2000, ktorým sa vykonáva zákon o DPH) (FEK A’ 248/7.11.2000, ďalej len „zákon o DPH“) stanovuje:
„Pri dovoze tovaru je zdaniteľnou osobou na účely DPH osoba považovaná za vlastníka dovážaného tovaru podľa colných predpisov.“
III. Skutkové okolnosti sporov, konania vo veciach samých a prejudiciálne otázky
A. Vec C‑72/24 (Keladis I)
10.
V roku 2014 HF v rámci svojej obchodnej činnosti dovážal do Grécka textilné výrobky z Turecka.
11.
Colné vyhlásenia boli podané colným orgánom v súlade so zjednodušeným postupom pre colné vyhlásenia upraveným v článku 81 CKS, ktorý stanovuje, že tieto orgány môžu na žiadosť deklaranta súhlasiť s tým, že celá zásielka bude podliehať dovoznému clu zodpovedajúcemu sadzobnému zatriedeniu tovaru s najvyššou sadzbou dovozného cla.
12.
Podľa rozhodnutia Asociačnej rady ES – Turecko č. 1/95 z 22. decembra 1995 o implementácii záverečnej fázy colnej únie (96/142/ES) (Ú. v. ES L 35, 1996, s. 1) sa pritom clo na dovoz tovaru z Turecka nevyberá. V dôsledku toho tovar deklarovaný dovážajúcou spoločnosťou podliehal len DPH pri dovoze, pričom ako základ dane sa použila colná hodnota, ktorú táto spoločnosť uviedla vo svojich dovozných vyhláseniach.
13.
V roku 2016 colné orgány v nadväznosti na sťažnosť týkajúcu sa podhodnotenia dovezeného tovaru vykonali vyšetrovanie, na základe ktorého sa ukázalo, že existujú opodstatnené indície nasvedčujúce tomu, že colná hodnota uvedená vo viacerých colných vyhláseniach bola nesprávna a že príjemca tovaru uvedený v týchto vyhláseniach nebol skutočným vlastníkom tovaru.
14.
Colné orgány vykonali z dôvodu svojich pochybností 14. decembra 2016 kontrolu po prepustení zameranú na všetky colné vyhlásenia, na základe ktorej dospeli k záveru o existencii systému pašovania, ktorý mal za následok 289 nepravdivých dovozných vyhlásení. Colné orgány v tejto súvislosti konštatovali, že tento systém zahŕňal prostredníctvom komplexného mechanizmu podvodu deklarovanie colných hodnôt, ktoré boli výrazne nižšie ako minimálne komerčne udržateľné hodnoty.
15.
Colné orgány však uviedli, že vzhľadom na nemožnosť fyzickej kontroly tovaru po prepustení a jeho všeobecný opis v príslušných faktúrach nie sú schopné rekonštruovať skutočné ceny skutočne zaplatené za tento tovar tureckým dodávateľom.
16.
Za týchto podmienok colné orgány na účely určenia colnej hodnoty predmetného tovaru určili najnižšiu prijateľnú cenu („lowest acceptable price“, ďalej len „NPC“) použitím nástroja na hodnotenie rizika založeného na údajoch na úrovni Únie, ktorý vyvinul Európsky úrad pre boj proti podvodom (OLAF).
17.
Táto metóda spočíva v prvom rade vo výpočte „prepočítanej priemernej ceny“ („cleaned average price“) (ďalej len „PPC“), nazývanej tiež „primeraná cena“ („fair price“ alebo „fair value“). PPC sa vypočítajú na základe mesačných dovozných cien dotknutých výrobkov z Turecka získaných z databázy Comext, čo je referenčná databáza podrobných štatistík o medzinárodnom obchode, ktorú spravuje Eurostat. Ide o štatistické odhady cien výrobkov uvádzaných na trh, vypočítané na základe údajov, z ktorých sú vylúčené extrémne ceny.
18.
Napokon sa vypočíta hodnota zodpovedajúca 50 % PPC, ktorá predstavuje NPC. Táto NPC, vyjadrená aj ako cena za kilogram, sa používa ako rizikový profil alebo prahová hodnota umožňujúca colným orgánom členských štátov odhaliť obzvlášť nízke hodnoty deklarované pri dovoze, a teda dovozy predstavujúce významné riziko podhodnotenia.
19.
Colné orgány všetkých členských štátov majú totiž k dispozícii komunikačný systém – informačný systém pre boj proti podvodom (Anti‑Fraud Information System, ďalej len „AFIS“), na ktorom sa zúčastňuje aj OLAF. Prostredníctvom tohto systému a konkrétne pomocou automatizovaného monitorovacieho nástroja [Automated Monitoring Tool, ďalej len „AMT“] môžu odhaliť prípady podhodnotenia.
20.
V prejednávanej veci colné orgány na základe takto vypočítanej NPC stanovili „jednotkovú cenu“ v zmysle článku 30 ods. 2 písm. c) CKS. Tieto orgány odôvodnili svoje rozhodnutie nemožnosťou vychádzať jednak z fiktívnej prevodnej hodnoty predmetných výrobkov, ktoré boli úmyselne podhodnotené, a jednak z prevodnej hodnoty rovnakých alebo podobných výrobkov vzhľadom na neúplný opis výrobkov vo faktúrach pripojených k colným vyhláseniam. Okrem toho uvedené orgány neboli pri ich kontrole po prepustení schopné fyzicky skontrolovať predmetný tovar, keďže tento tovar sa vyhol zaisteniu.
21.
Colné orgány v tejto súvislosti uvádzajú, že žiaden z účastníkov údajnej pašeráckej siete neposkytol v rámci svojich vysvetlení informácie, na základe ktorých by bolo možné dospieť k záveru, že použité colné hodnoty boli oveľa vyššie ako skutočne zaplatené ceny.
22.
Colné orgány tak konštatovali, že suma podvodne nezaplatenej DPH predstavuje pre všetok tovar podvodne deklarovaný prostredníctvom predmetného systému pašovania 6211300,18 eura.
23.
Pokiaľ ide o zapojenie HF do tohto systému pašovania, ten mal v priebehu roka 2014 v držbe tovar, ktorý bol predmetom nepravdivého vyhlásenia o colnej hodnote, a preto je podľa vnútroštátneho práva osobou povinnou zaplatiť z tohto tovaru nezaplatenú DPH.
24.
HF podal proti predmetným dodatočným platobným výmerom žalobu na Dioikitiko Protodikeio Thessalonikis (Správny súd prvej inštancie Solún), vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania. Tvrdil, že určenie colnej hodnoty tovaru na základe NPC je nezákonné, lebo NPC ako štatistické údaje o dovozných cenách môžu byť použité len na spochybnenie deklarovanej hodnoty, nemôžu však predstavovať metódu určovania colnej hodnoty. Okrem toho sa domnieva, že rozsudkom Trimeles Plimmeleiodikeio Grevenon (Trestný súd Grevena rozhodujúci v trojčlennom zložení, Grécko) bol s konečnou platnosťou oslobodený spod obžaloby z trestného činu pašovania.
25.
Vnútroštátny súd na úvod zastáva názor, že je viazaný právoplatným oslobodzujúcim rozsudkom, ktorý vydal Trimeles Plimmeleiodikeio Grevenon (Trestný súd Grevena rozhodujúci v trojčlennom zložení), len v rozsahu, v akom bola HF platobnými výmermi uložená povinnosť zaplatiť zvýšené clo, ktorú treba zrušiť. Naproti tomu usudzuje, že HF je naďalej osobou povinnou zaplatiť nezaplatenú DPH pri dovoze.
26.
Dioikitiko Protodikeio Thessalonikis (Správny súd prvej inštancie Solún) vyjadruje pochybnosti o súlade použitia prahových cien na určenie colnej hodnoty s právom Únie. Preto rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
„1.
Spĺňajú štatistické hodnoty nazývané ‚prahové hodnoty‘ (‚threshold values‘) alebo ‚primerané ceny‘ (‚fair prices‘) – ktoré vychádzajú zo štatistickej databázy COMEXT Eurostatu a sú odvodené z informačného systému OLAF‑u pre boj proti podvodom [AFIS], ktorého aplikáciou je automatizovaný nástroj na sledovanie [AMT], a ktoré sú k dispozícii vnútroštátnym colným orgánom prostredníctvom ich príslušných elektronických systémov – požiadavku prístupnosti pre všetky hospodárske subjekty, ako je uvedená v rozsudku [Súdneho dvora] z 9. júna 2022, FAWKES (C‑187/21, EU:C:2022:458)? Sú údaje v nich obsiahnuté len súhrnnými údajmi v zmysle [nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 471/2009 zo 6. mája 2009 o štatistike Spoločenstva o zahraničnom obchode s nečlenskými krajinami a o zrušení nariadenia Rady (ES) č. 1172/95 (Ú. v. EÚ L 152, 2009, s. 23) a nariadenia Komisie (EÚ) č. 113/2010 z 9. februára 2010, ktorým sa vykonáva nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 471/2009 o štatistike Spoločenstva o zahraničnom obchode s nečlenskými krajinami, pokiaľ ide o pokrytie obchodu, vymedzenie údajov, zostavovanie štatistiky obchodu podľa podnikových ukazovateľov a podľa fakturačnej meny a o špecifické tovary alebo pohyby], ktoré boli platné v čase sporných skutkových okolností?
2.
V rámci následného overovania, ak nie je možné fyzicky skontrolovať dovážaný tovar, môžu vnútroštátne colné orgány použiť štatistické hodnoty z databázy COMEXT, ak sa považujú za všeobecne dostupné a neobsahujú len agregované údaje, len na odôvodnenie svojich dôvodných pochybností o tom, či hodnota uvedená v colných vyhláseniach predstavuje prevodnú hodnotu, t. j. sumu skutočne zaplatenú alebo splatnú za takýto tovar, alebo môžu sa tieto štatistické hodnoty použiť tiež tak, že sa na ich základe určí colná hodnota tovaru uplatnením alternatívnej metódy uvedenej v článku 30 ods. 2 písm. c) [CKS], alebo takzvanej ‚deduktívnej metódy‘ uvedenej v článku [74] ods. 2 písm. c) [CKÚ], alebo prípadne inej alternatívnej metódy? Aký vplyv má na odpoveď na túto otázku skutočnosť, že nie je možné zistiť, či sa tieto štatistické údaje týkajú rovnakého alebo podobného tovaru, ktorý bol predmetom predaja v takmer rovnakom čase v zmysle článku 152 ods. 1 [vykonávacieho nariadenia k CKS]?
3.
Je v každom prípade použitie týchto štatistických hodnôt na určenie colnej hodnoty konkrétneho dovážaného tovaru, ktoré je rovnocenné uplatneniu minimálnych cien, v súlade so záväzkami vyplývajúcimi z Medzinárodnej dohody Svetovej obchodnej organizácie (WTO) o určovaní colnej hodnoty (označovanej aj ako Dohoda o uplatňovaní článku VII Všeobecnej dohody o clách a obchode 1994), ktorej zmluvnou stranou je Európska únia, vzhľadom na skutočnosť, že táto dohoda výslovne zakazuje používanie minimálnych cien?
4.
V súvislosti s predchádzajúcou otázkou: uplatňuje sa výhrada v prospech všeobecných zásad a ustanovení uvedenej Medzinárodnej dohody o uplatňovaní článku VII Všeobecnej dohody o clách a obchode 1994, ustanovená v článku 31 ods. 1 [CKS] a týkajúca sa náhradnej metóde (‚fall back‘ metódy) určenia colnej hodnoty a v súvislosti s tým vylúčenie uplatňovania minimálnych hodnôt stanovené v článku 31 ods. 2 [CKS] (ktoré ale nie je uvedené v zodpovedajúcom ustanovení, ktorým je článok 74 ods. 3 [CKÚ]) len vtedy, ak sa používa táto metóda, alebo sa táto výhrada a toto vylúčenie vzťahujú na všetky alternatívne metódy určovania colnej hodnoty?
5.
V prípade, že sa zistí, že pri dovoze bolo použité zjednodušenie klasifikácie prostredníctvom zoskupenia colných položiek podľa článku 81 [CKS] (v súčasnosti článku 177 [CKÚ]), je možné použiť alternatívnu metódu uvedenú v článku 30 ods. 2 písm. c) [CKS] [alebo v článku 70 ods. 2 písm. c) [CKÚ])], bez ohľadu na rôznorodosť tovaru vykazovaného pod rovnakým kódom TARIC v tom istom colnom vyhlásení a z toho vyplývajúcu fiktívnu hodnotu na tovar, ktorý nepatrí do tohto kódu?
6.
Napokon, bez ohľadu na predchádzajúce otázky: sú ustanovenia gréckych právnych predpisov upravujúce určenie osôb povinných zaplatiť DPH pri dovoze dostatočne jasné z hľadiska požiadaviek európskeho práva, pokiaľ ide o označenie ‚tzv. vlastníka dovážaného tovaru‘ ako zdaniteľnej osoby?“
B. Vec C‑73/24 (Keladis II)
27.
S výnimkou toho, že jednak WI je zamestnankyňou podniku pôsobiaceho vo veľkoobchode s textilnými výrobkami z Turecka a predpokladá sa, že vedela o predmetnom systéme pašovania, keďže bola zodpovedná za väčšinu riadenia tohto podniku, a jednak, že predmetné colné vyhlásenia boli podané v období od marca 2014 do decembra 2016, skutkové okolnosti a odôvodnenia návrhu na začatie prejudiciálneho konania vo veci C‑73/24 (Keladis II) sú podobné skutkovým okolnostiam a odôvodneniu návrhu na začatie prejudiciálneho konania vo veci C‑72/24 (Keladis I).
28.
Za týchto podmienok Dioikitiko Protodikeio Thessalonikis (Správny súd prvej inštancie Solún) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky, ktoré majú podobné znenie ako otázky položené v návrhu na začatie prejudiciálneho konania vo veci C‑72/24 (Keladis I):
„1.
Ak existujú dôvodné pochybnosti o tom, či colne deklarovaná hodnota dovážaného tovaru je skutočnou prevodnou hodnotou tovaru, ale po následnom overení nie je možné určiť prevodnú hodnotu na základe metód uvedených v článku 30 ods. 2 písm. a) a b) [CKS] a článku 74 ods. 2 písm. a) a b) [Colného kódexu Únie] (prevodná hodnota rovnakých a podobných výrobkov), keďže na jednej strane tovar unikol zaisteniu, a preto nie je možné vykonať jeho fyzickú kontrolu, a na druhej strane je opis tovaru v sprievodných dokladoch k dovoznému vyhláseniu všeobecný a nepresný, je v súlade s ustanoveniami článku 30 ods. 2 písm. c) [Colného kódexu Spoločenstva] a článku 74 ods. 2 písm. c) [Colného kódexu Únie] správna prax, podľa ktorej sa ako základ na určenie prevodnej hodnoty používajú takzvané ‚prahové ceny‘, vymedzené v automatickom monitorovacom nástroji [AMT] informačného systému Európskej únie pre boj proti podvodom [AFIS] a stanovené pomocou štatistických metód, pričom sa uplatňuje ‚deduktívna metóda‘ stanovená v týchto ustanoveniach?
2.
V prípade zápornej odpovede na prvú otázku: je prípustné použiť ‚prahové ceny‘ uvedené vyššie použitím niektorej z iných metód uvedených v článkoch 30 a 31 [CKS] a v článku 74 ods. 1 až 3 [CKÚ]? Aká bude odpoveď na túto otázku osobitne vzhľadom na primeranú pružnosť, ktorou sa musí vyznačovať uplatňovanie náhradnej metódy (‚fall back‘ metódy) podľa článku 31 [Colného kódexu Spoločenstva] a článku 74 ods. 3 [Colného kódexu Únie], na jednej strane, a na výslovný zákaz určovania colnej hodnoty na základe minimálnych colných hodnôt, ustanovený, pokiaľ ide o túto istú náhradnú metódu (‚fall back‘ metódu), v článku 31 ods. 2 písm. f) [Colného kódexu Spoločenstva], a článku 144 ods. 2 písm. f) [vykonávacieho nariadenia k CKÚ]?
3.
V prípade záporných odpovedí na obe predchádzajúce otázky: umožňuje právo Únie, aby sa nezaplatená DPH nevyrubila dovozcovi, o ktorom sa následne zistí, že (navyše systematicky) dovážal tovar za nižšie ceny, ako sú ceny určené ako minimálne obchodne udržateľné ceny, ak colné orgány nie sú schopné pri následnej kontrole určiť colnú hodnotu dovážaného tovaru jednou z metód uvedených v článkoch 30 a 31 [CKS] a v článku 74 ods. 1 až 3 [CKÚ], alebo je v tomto prípade, ako krajná možnosť, povolené vyrubiť ju na základe pravdepodobných štatisticky určených [NPC], ako už bolo pripustené v prípade vyrubenia straty vlastných zdrojov členskému štátu, ktorý nevykonal príslušné colné kontroly, zo strany [Európskej] komisie [pozri rozsudok z 8. marca 2022, Komisia/Spojené kráľovstvo (Boj proti podvodom s podhodnotením), C‑213/19, EU:C:2022:167]?
4.
V prípade kladnej odpovede na druhú alebo tretiu otázku: musia štatisticky určené minimálne hodnoty predstavovať dovoz, ktorý sa uskutočnil v tom istom čase ako kontrolovaný dovoz alebo približne v tom istom čase? Ak áno, aký je maximálny prípustný časový interval medzi uskutočnením dovozu použitého na získanie štatistického výsledku a kontrolovaným dovozom (mohlo by sa napríklad analogicky uplatniť deväťdesiat dní ustanovených v článku 152 ods. 1 písm. b) [vykonávacieho nariadenia k CKS] a článku 142 ods. 2 [vykonávacieho nariadenia k CKÚ]?
5.
V prípade kladnej odpovede na niektorú z prvých troch otázok, pokiaľ ide o použitie ‚prahových cien‘ na určenie prevodných hodnôt dovážaného tovaru: ak sa počas dovozu uplatní postup uvedený v článku 81 [Colného kódexu Spoločenstva] a článku 177 [Colného kódexu Únie] na zjednodušenie postupu pri vypĺňaní colných vyhlásení zoskupením tovaru pod jeden kód TARIC, je v súlade so zásadou zákazu určovania svojvoľných alebo fiktívnych colných hodnôt správna prax, podľa ktorej sa colná hodnota všetkého tovaru dovážaného na základe každého dovozného vyhlásenia vypočítava na základe ‚prahovej ceny‘ určenej pre dotknutý výrobok, ktorého kód TARIC je uvedený v dovoznom vyhlásení, keďže colný orgán sa musí – najmä podľa článku 222 ods. 2 písm. b) [vykonávacieho nariadenia k CKÚ] – považovať za viazaný zoskupením uskutočneným dovozcom? Alebo sa naopak hodnota každého výrobku musí určiť na základe jeho položky colného sadzobníka, aj keď kód nie je uvedený v dovoznom vyhlásení, aby sa predišlo riziku vyrubovania svojvoľných ciel a daní?“
IV. Konania na Súdnom dvore
29.
Návrhy na začatie prejudiciálneho konania vo veciach C‑72/24 (Keladis I) a C‑73/24 (Keladis II) z 30. novembra 2023 boli doručené do kancelárie Súdneho dvora 30. januára 2024.
30.
Rozhodnutím predsedu Súdneho dvora z 25. marca 2024 boli veci C‑72/24 a C‑73/24 spojené na spoločné konanie na účely písomnej a ústnej časti konania, ako aj vyhlásenia rozsudku.
31.
Účastníci konania vo veci samej, grécka, česká, španielska a francúzska vláda, ako aj Európska komisia predložili písomné pripomienky v lehote stanovenej článkom 23 Štatútu Súdneho dvora Európskej únie.
32.
Na pojednávaní konanom 29. januára 2025 predniesli pripomienky splnomocnení zástupcovia účastníkov konania vo veci samej, gréckej, českej a španielskej vlády, ako aj Komisie.
V. Právna analýza
A. Úvodné poznámky
33.
Prejednávané spojené veci sa v podstate týkajú uplatniteľnosti rôznych metód určovania colnej hodnoty v prípadoch, keď existuje riziko podhodnotenia, ale fyzická kontrola predmetného tovaru už nie je možná, keďže tento tovar sa vyhol zaisteniu colnými orgánmi. Vzhľadom na nemožnosť určiť skutočnú colnú hodnotu mohlo byť vhodné použiť štatistické hodnoty s cieľom čo najviac sa priblížiť colnej hodnote. Vzniká teda otázka prípustnosti takéhoto prístupu, čo preskúmam v týchto návrhoch z hľadiska uplatniteľných colných právnych predpisov.
34.
Potreba objasnenia tejto otázky vyplýva najmä zo skutočnosti, že ako uviedol Súdny dvor, fungovanie colnej únie nutne vyžaduje, aby existovali jednotné kritériá na určovanie colnej hodnoty tovaru dovážaného z tretích krajín, lebo to je jediný spôsob, ako zabezpečiť spoločnú obchodnú politiku (
10
). Jednotnosť týchto kritérií zabraňuje skresleniam, ktoré by mohli byť necolnými prekážkami obchodu, čím v konečnom dôsledku zaručuje súlad s normami mnohostranného obchodného systému (
11
).
35.
Na úvod je potrebné poznamenať, že na základe článku 286 ods. 2 a článku 288 ods. 2 CKÚ, ktorý s účinnosťou od 1. mája 2016 nahradil CKS. Vzhľadom na to, že skutkové okolnosti vo veci samej vo veci C‑73/24 (Keladis II) nastali pred týmto dátumom aj po tomto dátume, je však na účely odpovede na položené otázky potrebné pristúpiť k výkladu ustanovení oboch týchto kódexov. V tejto súvislosti sú články 70 a 74 CKÚ, ktoré stanovujú pravidlá určovania colnej hodnoty tovaru, v podstate totožné s pravidlami stanovenými v článkoch 29 až 31 CKS. Judikatúra týkajúca sa CKS je preto v zásade uplatniteľná aj na CKÚ.
36.
V súlade s požiadavkou Súdneho dvora budú tieto návrhy zamerané na prvé štyri otázky vo veciach C‑72/24 (Keladis I) a C‑73/24 (Keladis II). Ako vyplýva z vyjadrení uvedených v návrhoch na začatie prejudiciálneho konania v oboch spojených veciach, jednotlivé prejudiciálne otázky položené Súdnemu dvoru sa vo viacerých bodoch prekrývajú, a preto ich možno zoskupiť do troch tematických okruhov. Tieto otázky sa týkajú po prvé možnosti použitia štatistických hodnôt, ak nebolo možné stanoviť colnú hodnotu podľa článku 29 CKS a článku 70 CKÚ (
12
), po druhé zlučiteľnosti prahových hodnôt stanovených na základe štatistických údajov so zákazom používania minimálnych colných hodnôt (
13
) a po tretie maximálneho prípustného časového intervalu medzi dovozmi použitými na získanie štatistického výsledku a dovozmi, ktorých hodnota sa určuje (
14
). Prejudiciálnymi otázkami, ktoré položil vnútroštátny súd, sa budem zaoberať v rámci rozboru týchto troch tematických okruhov.
B. O metódach výpočtu colnej hodnoty tovaru
37.
Pred preskúmaním týchto aspektov je však dôležité vysvetliť, prečo je colná hodnota tovaru relevantná a akým spôsobom ju colná správa vypočítava. Colná hodnota sa používa na určenie hodnoty tovaru pri jeho prepustení do rôznych colných režimov. Má zásadný význam pre určenie správnej výšky cla, ktoré sa má zaplatiť za tovar prepustený do voľného obehu. V Únii sa colná hodnota používa aj na výpočet DPH (
15
). Článok 85 smernice 2006/112 totiž stanovuje, že „základom dane pri dovoze tovaru je hodnota určená na colné účely v súlade s platnými ustanoveniami Spoločenstva.“ Je potrebné zohľadniť aj výklad týchto ustanovení prijatý v judikatúre.
38.
Ako pripomenul Súdny dvor vo svojej judikatúre (
16
), cieľom právnej úpravy Únie týkajúcej sa colného ohodnotenia je vytvorenie spravodlivého, jednotného a nestranného systému, ktorý by vylučoval uplatňovanie svojvoľných alebo fiktívnych colných hodnôt. Colná hodnota musí teda odrážať skutočnú hospodársku hodnotu dovezeného tovaru a zohľadňovať všetky zložky tohto tovaru, ktoré majú hospodársku hodnotu (
17
). V tejto súvislosti treba poznamenať, že v súlade s článkom 29 ods. 1 CKS (
18
) je základom na určenie colnej hodnoty v zásade „prevodná hodnota“ dovážaného tovaru, t. j. cena skutočne zaplatená alebo cena, ktorá sa má zaplatiť za tovar predávaný na vývoz na colné územie Únie, podľa potreby upravená podľa článkov 32 a 33 CKS. Na účely určenia colnej hodnoty by preto mala mať prioritu„prevodná hodnota“. Metóda výpočtu colnej hodnoty tovaru založená na „prevodnej hodnote“ sa považuje za najvhodnejšiu a najčastejšie používanú metódu (
19
).
39.
V niektorých prípadoch však nie je možné vypočítať colnú hodnotu na základe prevodnej hodnoty. Článok 181a vykonávacieho nariadenia k CKS stanovuje, že colné orgány nemusia určovať colnú hodnotu dovážaného tovaru na základe prevodnej hodnoty, ak majú dôvodné pochybnosti, že deklarovaná hodnota predstavuje celkovú zaplatenú cenu alebo cenu, ktorá sa má zaplatiť. V tomto prípade môžu zamietnuť akceptovať deklarovanú hodnotu, ak ich pochybnosti pretrvávajú aj po vyžiadaní doplňujúcich informácií alebo dokumentov a po tom, ako dotknutá osoba dostala primeranú príležitosť na vyjadrenie svojho stanoviska v súvislosti s dôvodmi, na ktorých sú založené tieto pochybnosti (
20
). Ak sa dovozcovi nepodarí rozptýliť dôvodné pochybnosti colných orgánov, alebo ak nereaguje alebo nepredloží nové dôkazy, colné orgány môžu zamietnuť deklarovanú prevodnú hodnotu a použiť inú metódu určenia colnej hodnoty. Ak nie je možné použiť metódu prevodnej hodnoty alebo ak colné orgány zamietnu deklarovanú prevodnú hodnotu, colná hodnota sa určí pomocou jednej z náhradných metód určovania colnej hodnoty. Podobné ustanovenie obsahuje článok 140 vykonávacieho nariadenia k CKÚ.
40.
Pokiaľ ide o oprávnenosť pochybností týkajúcich sa prevodnej hodnoty, Súdny dvor rozhodol, že colné orgány môžu konštatovať, že deklarovaná prevodná hodnota dovážaného tovaru je neobvykle nízka v porovnaní so štatisticky určenou priemernou hodnotou dovozu porovnateľného tovaru. Najmä ak je deklarovaná cena o viac než 50 % nižšia ako štatisticky určená priemerná cena, cenový rozdiel sa javí dostatočný na odôvodnenie pochybností colných orgánov a zamietnutie deklarovanej colnej hodnoty. Presne takáto situácia nastala v prejednávaných veciach (
21
).
41.
Ak colnú hodnotu nemožno určiť v zmysle článku 29 CKS podľa prevodnej hodnoty dovážaného tovaru, určenie colnej hodnoty sa uskutoční podľa ustanovení článku 30 CKS postupným uplatňovaním metód stanovených v článku 30 ods. 2 písm. a) až d) CKS (
22
). V prípade, ak nie je možné určiť colnú hodnotu dovážaného tovaru ani na základe článku 30 CKS, určenie colnej hodnoty sa uskutočňuje podľa ustanovení článku 31 CKS (
23
) pomocou núdzovej „fall back“ metódy (
24
).
42.
Ako konštatoval Súdny dvor, tak zo znenia článkov 29 až 31 CKS, ako aj z poradia, v akom sa majú uplatňovať kritériá určenia colnej hodnoty podľa týchto článkov, vyplýva, že medzi týmito ustanoveniami existuje vzťah subsidiarity (
25
). Totiž iba vtedy, ak uplatnením daného ustanovenia nemožno určiť colnú hodnotu, sa treba odvolať na ustanovenie, ktoré v stanovenom poradí nasleduje bezprostredne po ňom (
26
). Treba spresniť, že podľa bodu 2 vysvetľujúcich poznámok k colnej hodnote uvedených v prílohe 23 vykonávacieho nariadenia k CKS, ktoré sa týkajú článku 31 ods. 1 CKS, „primeraná pružnosť“ pri uplatňovaní uvedených metód je v súlade s ustanoveniami článku 31 ods. 1 tohto kódexu (
27
).
43.
Súdny dvor uviedol, že s ohľadom na túto subsidiárnu väzbu, ktorá existuje medzi rôznymi metódami určenia colnej hodnoty uvedenými v článku 30 ods. 2 písm. a) až d) CKS, colné orgány musia preukázať riadnu starostlivosť pri použití každej z metód, ktoré sú postupne uvedené v tomto ustanovení, predtým, než môžu prijať záver o jej neuplatniteľnosti (
28
). Pokiaľ teda colný orgán pristúpi k určeniu colnej hodnoty podľa článku 30 ods. 2 písm. a) CKS, musí svoje posúdenie založiť na údajoch týkajúcich sa rovnakého tovaru, ktorý sa vyviezol v rovnakej dobe alebo približne rovnakej dobe ako tovar, ktorý sa má ohodnotiť (
29
).
44.
Ak colný orgán po tom, ako konštatoval, že táto metóda je neuplatniteľná, pristúpi k určeniu colnej hodnoty podľa článku 30 ods. 2 písm. b) CKS, musí svoje posúdenie založiť na skutočnostiach týkajúcich sa podobného tovaru, ktorý sa vyviezol do Únie v rovnakej dobe alebo približne rovnakej dobe ako tovar, ktorý sa má ohodnotiť. Colné orgány sú vzhľadom na povinnosť náležitej starostlivosti, ktorú majú pri vykonávaní článku 30 ods. 2 písm. a) a b) CKS, povinné využiť všetky zdroje informácií a databázy, ktoré majú k dispozícii, aby čo najpresnejšie a čo najbližšie ku skutočnosti stanovili colnú hodnotu (
30
).
45.
Povinnosť odôvodnenia, ktorú majú colné orgány pri vykonávaní týchto ustanovení, musí v prvom rade umožniť jasne a jednoznačne uviesť dôvody, ktoré ich viedli k vylúčeniu jednej alebo viacerých metód určenia colnej hodnoty; v druhom rade táto povinnosť znamená, že tieto orgány sú povinné uviesť vo svojom rozhodnutí, ktorým sa stanovuje výška dlžného dovozného cla, údaje, na základe ktorých bola colná hodnota tovaru vypočítaná, jednak aby sa adresátovi rozhodnutia umožnilo brániť svoje práva za najlepších možných podmienok a pri plnej znalosti veci sa rozhodnúť, či je potrebné podať opravný prostriedok proti tomuto rozhodnutiu, a jednak aby sa súdom umožnilo vykonať preskúmanie zákonnosti tohto rozhodnutia (
31
).
46.
V prejednávaných veciach z návrhov na začatie prejudiciálneho konania vyplýva, že grécke colné orgány nepoužili metódy určenia colnej hodnoty založené na prevodnej hodnote rovnakého alebo podobného tovaru, ktoré sú uvedené v článku 30 ods. 2 písm. a) a b) CKS a v článku 74 ods. 2 písm. a) a b) CKÚ, lebo tieto metódy nebolo možné použiť z dôvodu, že tovar bol vyňatý zo zaistenia a jeho opis na faktúrach pripojených k dovozným vyhláseniam bol formulovaný všeobecne a nepresne.
47.
Práve z tohto hľadiska sa vnútroštátny súd pýta, či je možné použiť v jednej z náhradných metód určovania colnej hodnoty uvedených v článku 30 ods. 2 CKS a v článku 74 ods. 2 CKÚ štatisticky vypočítané hodnoty, ktoré sú uvedené v AMT. Táto otázka spadá do prvého tematického okruhu, ktorý zahŕňa prvé dve prejudiciálne otázky vo veci C‑72/24 (Keladis I), ako aj prvé tri prejudiciálne otázky vo veci C‑73/24 (Keladis II) a bude preskúmaný v ďalšej časti týchto návrhov.
C. O možnosti použitia štatistických údajov na účely určenia colnej hodnoty
1.
Povaha údajov obsiahnutých v AMT a obmedzenia použitia štatistických údajov podľa judikatúry
48.
V tejto súvislosti treba uviesť, že Súdny dvor pripustil použitie štatistických údajov v určitých oblastiach činnosti colných orgánov. Na účely prejednávanej veci považujem za vhodné pripomenúť prípady, v ktorých sa použitie štatistických údajov považovalo za zlučiteľné s požiadavkami práva Únie. To umožní zistiť obmedzenia, ktoré toto právo ukladá takémuto prístupu.
49.
V rozsudku zo 16. júna 2016, EURO 2004. Hungary (C‑291/15, EU:C:2016:455), Súdny dvor rozhodol, že colné orgány môžu použiť štatistické hodnoty dostupné v AMT na zamietnutie deklarovanej prevodnej hodnoty. Súdny dvor konkrétne rozhodol, že ak je deklarovaná cena o viac než 50 % nižšia než štatisticky určená priemerná cena, tento výrazný cenový rozdiel stačí na odôvodnenie pochybností colných orgánov a zamietnutie deklarovanej colnej hodnoty dotknutých výrobkov colnými orgánmi (
32
).
50.
AMT tak predstavuje nástroj navrhnutý na účely analýzy rizík, ktorý umožňuje colným orgánom odhaliť potenciálne podhodnotené colné vyhlásenia, ktoré si vyžadujú dodatočné colné kontroly. Ako som už uviedol, grécke colné orgány použili práve tento prístup a žiadna z dotknutých osôb nespochybňuje jeho zákonnosť. Grécke colné orgány sa však neobmedzili na použitie štatistických údajov na odhalenie podhodnotenia, ale tieto údaje použili na určenie colnej hodnoty. Podľa môjho názoru doterajšia judikatúra poskytuje len obmedzené informácie na účely posúdenia zákonnosti takéhoto použitia štatistických údajov.
51.
Súdny dvor vo svojom rozsudku vo veci FAWKES rozhodol, že colné orgány členského štátu musia pri určovaní colnej hodnoty pomocou náhradných metód založených na prevodnej hodnote rovnakého alebo podobného tovaru podľa článku 30 ods. 2 písm. a) a b) CKS zohľadniť také informácie, akými sú fyzické vlastnosti, kvalita, dobrá povesť, zameniteľnosť tovaru a obchodná úroveň predaja (
33
).
52.
Súdny dvor tiež poukázal na význam povinnosti odôvodnenia (
34
) uvedenej v bode 45 vyššie. Treba pripomenúť, že Súdny dvor v podstate rozhodol, že v záujme zaručenia práva hospodárskeho subjektu na informácie o údajoch použitých na určenie colnej hodnoty tovaru, ktorý doviezol, musí tento subjekt disponovať informáciami, ktoré mu umožnia spochybniť akúkoľvek nezrovnalosť medzi referenčnými údajmi použitými colným orgánom a jeho dovozmi s prihliadnutím na požiadavky obsiahnuté v článku 30 ods. 2 písm. a) a b) CKS (
35
). Inak povedané, hospodársky subjekt musí mať možnosť spochybniť porovnanie jeho vlastných dovozov s inými skutočnými dovozmi použitými na účely uplatnenia doplnkových metód určovania colnej hodnoty, čo v prípade štatistických hodnôt nie je zo samotnej ich povahy možné, keďže tieto hodnoty nezodpovedajú nijakému skutočnému dovozu.
53.
Treba však spresniť, že vec FAWKES (C‑187/21) sa týkala určenia colnej hodnoty výlučne na základe článku 30 ods. 2 písm. a) a b) CKS. Metódy upravené v týchto ustanoveniach skutočne vyžadujú porovnanie určitých informácií, akými sú informácie uvedené v bode 51 vyššie (
36
).
54.
Štatistické hodnoty obsiahnuté v AMT, hoci sú užitočné na identifikáciu rizík podvodov a podhodnotených dovozov, však nemôžu byť súčasťou odôvodnenia colného rozhodnutia, ktorým sa určuje colná hodnota na základe ustanovení použitých vo veci FAWKES (C‑187/21).
55.
Tieto štatistické hodnoty totiž neobsahujú dostatočne presné informácie o porovnateľných dovozoch, ktoré sú potrebné na uplatnenie doplnkových metód určovania colnej hodnoty podľa článku 30 CKS a článku 74 ods. 2 CKÚ. Potvrdila to aj Komisia, ktorá vo svojich pripomienkach spresnila, že štatistické hodnoty označované ako „primerané ceny“ a uvedené v AMT predstavujú len súhrnné údaje a nezohľadňujú špecifické vlastnosti dotknutých výrobkov, ako je napríklad ich kvalita. Okrem toho ide o všeobecnejšie a nepriamejšie hodnoty v porovnaní s prevodnými hodnotami.
56.
Pokiaľ ide o prístupnosť údajov obsiahnutých v AMT, Komisia vo svojich písomných pripomienkach vysvetľuje, že štatisticky vypočítané ceny, označované ako „primerané ceny“ a uvedené v AMT, môžu byť oznámené hospodárskym subjektom v rámci výkonu práva byť vypočutý. Tento aspekt potvrdila na pojednávaní a žiadna z dotknutých osôb prítomných na pojednávaní ho nespochybnila. Naproti tomu podľa Komisie by sa „prahové ceny“, ktoré členské štáty vypočítavajú na základe percentuálneho podielu štatistických hodnôt obsiahnutých v AMT a ktoré sú stanovené s cieľom pomôcť colným orgánom pri odhaľovaní vyhlásení, ktoré sa majú skontrolovať, mali považovať za informácie, ktoré sa nesmú sprístupniť hospodárskym subjektom „nekontrolovaným spôsobom“, aby sa zabránilo narušeniu účinnosti systému riadenia rizík (
37
).
57.
Z tohto hľadiska vzhľadom na charakteristiky štatistických hodnôt obsiahnutých v AMT, na ktoré som poukázal v predchádzajúcich bodoch, a na povinnosť colných orgánov „uviesť vo svojom rozhodnutí, ktorým sa stanovuje výška dlžného dovozného cla, údaje, na základe ktorých bola colná hodnota tovaru vypočítaná“ (
38
), vzniká otázka, či odôvodnenie založené na súhrnných štatistických údajoch mohlo spĺňať tieto požiadavky. Na zodpovedanie tejto otázky je hneď na úvod potrebné preskúmať, či môže byť použitie tohto typu údajov prípustné v rámci akejkoľvek náhradnej metódy určovania colnej hodnoty.
58.
V tejto súvislosti treba uviesť, že vo veci Komisia/Spojené kráľovstvo (Boj proti podvodom s podhodnotením) (C‑213/19), ktorá sa týkala určenia výšky strát spôsobených vlastným zdrojom Únie, Súdny dvor rozhodol, že vzhľadom na neexistenciu dostatočných údajov o kvalite tovaru, ktorý už bol prepustený do voľného obehu, keď v dôsledku nečinnosti colných orgánov spočívajúcej v neprijatí potrebných opatrení (akými sú fyzické kontroly, žiadosti o informácie a dokumenty alebo systematický odber vzoriek) už nie je možné určiť hodnotu tohto tovaru na základe jednej z metód ocenenia stanovených v článkoch 29 až 31 CKS, „na odhad hodnoty uvedeného tovaru možno použiť len štatistickú metódu“ (
39
). Inak povedané, Súdny dvor nevylúčil možnosť za určitých okolností použiť takýto prístup ako krajnú možnosť.
59.
Okrem toho netreba zabúdať, že správne určenie colného dlhu je nevyhnutnou úlohou na zabezpečenie efektívneho a úplného výberu tradičných vlastných zdrojov, ako sú clá (
40
). Súdny dvor konkrétne pripomenul, že vzhľadom na to, že existuje priama súvislosť medzi výberom príjmov pochádzajúcich z cla a sprístupnením zodpovedajúcich zdrojov Komisii, prináleží členským štátom, aby v súlade s povinnosťami, ktoré im ukladá článok 325 ods. 1 ZFEÚ, chránili finančné záujmy Únie pred podvodmi alebo inými protiprávnymi činnosťami poškodzujúcimi tieto záujmy, prijali potrebné opatrenia na zabezpečenie efektívneho a úplného výberu tohto cla, a teda aj týchto zdrojov (
41
). Práve v tomto kontexte Súdny dvor pripustil použitie štatistických hodnôt vo veci, ktorá bola výsledkom konania o porušení, ktoré Komisia začala proti Spojenému kráľovstvu Veľkej Británie a Severného Írska z dôvodu, že si nesplnilo svoju povinnosť správneho výberu tradičných vlastných zdrojov podľa článku 325 ZFEÚ.
60.
Zaiste treba uviesť, že Súdny dvor mal rozhodnúť o zákonnosti postupu Komisie, ktorá použila štatistické hodnoty určené na základe metódy, ktorú vypracoval OLAF (
42
), v rámci výpočtu strát týchto vlastných zdrojov, a že Súdny dvor tiež opakovane zdôraznil osobitosť okolností prejednávanej veci (
43
).
61.
Je však dôležité uviesť, že Súdny dvor súhlasil s použitím štatistických hodnôt na účely stanovenia straty vlastných zdrojov Únie v situácii, keď dotknutý tovar bol prepustený do voľného obehu, takže tento tovar už nebolo možné stiahnuť na účely overenia s cieľom stanoviť jeho skutočnú hodnotu (
44
), čo v podstate zodpovedá skutkovému rámcu stanovenému vnútroštátnym súdom v prejednávaných veciach. Hoci som si vedomý aspektov, ktoré odlišujú vec Komisia/Spojené kráľovstvo (Boj proti podvodom s podhodnotením) od prejednávaných vecí (
45
), zastávam názor, že použitie štatistických hodnôt v zásade nemožno vylúčiť ako vhodné opatrenie na ochranu finančných záujmov Únie, a to ako krajného nástroja, ak všetky ostatné metódy zlyhali. Keby totiž bolo prípustné používať štatistické údaje na určenie rozsahu zodpovednosti členského štátu za stratu vlastných zdrojov Únie, ale bolo by absolútne zakázané používať rovnaké hodnoty na účely určenia colnej hodnoty tovaru vo vzťahu k hospodárskemu subjektu, vzniklo by riziko prenesenia zodpovednosti za colný dlh z hospodárskeho subjektu na členský štát, čím by sa vytvorila medzera v colnom systéme.
62.
Akokoľvek dôležité sú ciele predchádzania podvodom a ochrany finančných záujmov Únie, z judikatúry uvedenej v predchádzajúcich bodoch tiež vyplýva, že sledovanie týchto cieľov nemôže byť na úkor práv hospodárskeho subjektu. Z tohto dôvodu by sa používanie štatistických hodnôt malo uskutočňovať tak, aby sa zaručila „rovnováh[a] medzi potrebou colných orgánov zabezpečiť správne uplatňovanie colných predpisov na jednej strane a právom hospodárskych subjektov na spravodlivé zaobchádzanie“, ako vyplýva z odôvodnenia 26 CKÚ. Predovšetkým je potrebné zabezpečiť, aby sa bez ohľadu na metódu použitú v prejednávanej veci colné hodnoty čo najviac približovali skutočnej hospodárskej hodnote dovážaného tovaru.
63.
Okrem toho treba pripomenúť, že Súdny dvor vo svojom rozsudku vo veci Baltic Master (C‑599/20) považoval použitie informácií dostupných vo vnútroštátnych databázach za prípustné. Súdny dvor konkrétne spresnil, že údaje obsiahnuté vo vnútroštátnej databáze týkajúcej sa tovaru, na ktorý sa vzťahuje ten istý kód TARIC a ktorý pochádza od toho istého predávajúceho ako dotknutý tovar, predstavujú „údaje dostupné v Únii“ v zmysle článku 31 ods. 1 CKS, ktoré možno použiť ako základ určenia colnej hodnoty dotknutého tovaru. Podľa Súdneho dvora odkaz na tieto údaje predstavuje taký spôsob určenia uvedenej hodnoty, ktorý je jednak „primeraný“ v zmysle uvedeného článku 31 ods. 1 CKS a jednak je v súlade so zásadami a všeobecnými pravidlami medzinárodných zmlúv, ako aj ustanovení, na ktoré tento článok odkazuje (
46
).
64.
Závery, ktoré možno vyvodiť z tohto rozsudku pre prejednávanú vec, sú však obmedzené najmä z dôvodu, že použitie údajov z vnútroštátnych databáz, ktoré Súdny dvor považoval za zákonné vo veci Baltic Master (rozsudok z 9. júna 2022, Baltic Master, C‑599/20, EU:C:2022:457), sa neobmedzovalo na súhrnné štatistické údaje, ale bolo cielenejšie (tovar, na ktorý sa vzťahuje rovnaký kód TARIC a ktorý pochádza od toho istého predávajúceho ako dotknutý tovar) ako v prejednávaných veciach. Napriek tomu zastávam názor, že tento rozsudok treba vnímať ako uznanie užitočnosti všetkých databáz pre colné orgány, a to vrátane databáz, ktoré spravujú samotné členské štáty. Tento rozsudok treba vykladať v spojení s už citovaným rozsudkom FAWKES, v ktorom Súdny dvor poukázal na možnosť členských štátov získať prostredníctvom príslušných žiadostí prístup k informáciám, ktoré majú k dispozícii colné orgány iných členských štátov a inštitúcie a útvary Únie (
47
).
2.
Súlad štatistického prístupu s colným regulačným rámcom
65.
V nasledujúcich úvahách preskúmam, v akom rozsahu sa môžu štatistické hodnoty použiť pri uplatnení náhradných metód určovania colnej hodnoty, aby tento prístup mohol spĺňať právne požiadavky uvedené v bode 63 vyššie. Poukážem najmä na ťažkosti spojené s každou z metód s cieľom navrhnúť prístup, ktorý je v súlade s právom Únie. Svoju analýzu usporiadam podľa poradia subsidiarity medzi jednotlivými metódami, ako som ho opísal v týchto návrhoch (
48
).
66.
Ako ukážem v tomto preskúmaní, len jedna z týchto metód môže byť podľa môjho názoru zohľadnená ako vhodná na použitie štatistických údajov, a to metóda nazývaná núdzová („fall back“). Z tohto dôvodu sa budem ostatnými metódami zaoberať len stručne. Na úvod treba uviesť, že uplatniteľnosti týchto metód bránia v podstate dva faktory, a to jednak nedostatok potrebných informácií o predmetnom tovare a jednak skutočnosť, že štatistické hodnoty, ktoré sú uvedené v AMT, sú len súhrnnými údajmi, ktoré nezohľadňujú špecifické vlastnosti dotknutého tovaru.
a)
Prevodná hodnota rovnakého alebo podobného tovaru
67.
S odkazom na skutočnosti, ktoré som uviedol vyššie (
49
), treba poznamenať, že samotná povaha štatistických hodnôt je dôvodom, prečo sa mi ich použitie zdá byť vylúčené v rámci prípadného uplatnenia metódy uvedenej v článku 30 ods. 2 písm. a) a b) CKS a v článku 74 ods. 2 písm. a) a b) CKÚ. V rozsahu, v akom táto metóda zahŕňa porovnanie medzi tovarom, ktorý sa považuje za rovnaký (alebo podobný), a tovarom, pre ktorý sa požaduje určenie colnej hodnoty, sú totiž niektoré informácie nevyhnutné na posúdenie súboru kritérií, ktoré Súdny dvor uviedol vo svojej judikatúre, ako sú fyzické vlastnosti, kvalita, dobrá povesť, zameniteľnosť tovaru a obchodná úroveň predaja (
50
). Údaje obsiahnuté v AMT však vzhľadom na svoju charakteristiku neposkytujú presné informácie na vykonanie takéhoto porovnania. V tomto kontexte je dôležité poznamenať, že grécke orgány tiež odmietli uplatnenie tejto metódy v prejednávanej veci.
b)
Metóda odvodzovania hodnoty
68.
Metóda odvodzovania hodnoty uvedená v článku 30 ods. 2 písm. c) CKS a v článku 74 ods. 2 písm. c) CKÚ je založená na jednotkovej cene, za ktorú sa dovážaný tovar alebo rovnaký či podobný dovážaný tovar predáva v Únii v rovnakom alebo približne rovnakom čase ako tovar, ktorého hodnota sa určuje. Colné orgány musia mať na uplatnenie tejto metódy určité informácie týkajúce sa výrobkov, ako zaplatené alebo dohodnuté provízie, ziskové marže a všeobecné náklady, aby ich mohli odpočítať od ceny použitej ako colná hodnota. V prejednávanej veci grécke colné orgány uplatnili metódu odvodzovania hodnoty vzhľadom na nemožnosť vychádzať z prevodnej hodnoty predmetných výrobkov, ktoré boli úmyselne podhodnotené, alebo z prevodnej hodnoty rovnakých alebo podobných výrobkov vzhľadom na neúplný opis výrobkov vo faktúrach pripojených k colným vyhláseniam.
69.
Ako uvádza Komisia vo svojich pripomienkach, existuje viacero dôvodov na vylúčenie uplatniteľnosti tejto metódy v prejednávanej veci. Predovšetkým je ťažko pochopiteľné, ako môže byť pri uplatnení metódy odvodzovania hodnoty založenej na predajných cenách užitočná priemerná cena vypočítaná na základe dovozných hodnôt akceptovaných v minulosti. Pri uplatnení tejto metódy sa totiž colné orgány musia odvolávať na konkrétne jednotkové ceny vypočítané v súlade s pravidlami uvedenými v článku 152 ods. 1 písm. a) vykonávacieho nariadenia k CKS a v článku 142 ods. 5 vykonávacieho nariadenia k CKÚ. Podľa týchto pravidiel je jednotková cena vždy určovaná na základe predajnej ceny rovnakého alebo podobného dovážaného tovaru v danom čase. Ako pritom uvádza Komisia, tieto predajné ceny nie sú v AMT dostupné.
c)
Metóda vypočítanej hodnoty
70.
Pokiaľ ide o metódu vypočítanej hodnoty, treba poznamenať, že predpokladom jej uplatnenia je, že colné orgány disponujú konkrétnymi informáciami o nákladoch alebo hodnote surovín a výrobných operácií použitých na výrobu výrobkov, ako aj o výške zisku a všeobecných nákladov, ktorá sa rovná zisku a všeobecným nákladom, ktoré sa bežne zohľadňujú pri predaji tovaru rovnakej kategórie alebo druhu ako tovar, ktorého hodnota sa určuje a ktorý vyrábajú výrobcovia v krajine vývozu do Únie.
71.
Ako však Komisia vysvetľuje vo svojich pripomienkach, štatistické hodnoty, ktoré sú označované ako „primerané ceny“ a sú dostupné v AMT, tieto informácie nezahŕňajú. Štatistické hodnoty dostupné v AMT sa preto nemôžu použiť na výpočet colnej hodnoty dovážaného tovaru. Okrem toho treba zohľadniť skutočnosť, že v takom prípade, o aký ide v prejednávanej veci, keď tovar unikol zaisteniu a nie je k dispozícii na fyzickú kontrolu, údaje dostupné v databázach členských štátov neumožňujú colným orgánom získať takéto informácie. Preto je potrebné zamietnuť aj uplatnenie metódy vypočítanej hodnoty.
d)
Použitie „prahových cien“ v núdzovej metóde
72.
Poslednou metódou stanovenou právnou úpravou na účely určenia colnej hodnoty je núdzová metóda uvedená v článku 31 ods. 2 CKS a v článku 74 ods. 3 CKÚ, pričom colné právo Únie stanovuje dve rôzne formy.
73.
Na jednej strane núdzová metóda umožňuje využiť „primeranú pružnosť“ v súlade s bodom 2 vysvetľujúcej poznámky k colnej hodnote týkajúcej sa článku 31 ods. 1 CKS (
51
). Pojem „primeraná pružnosť“ predovšetkým znamená, že náhradné metódy výpočtu colnej hodnoty sa môžu použiť s určitým uvoľnením kritérií ich uplatňovania (
52
).
74.
Na druhej strane z článku 31 ods. 1 CKS a z článku 74 ods. 3 CKÚ vyplýva, že colnú hodnotu možno určiť „primeranými prostriedkami“. Článok 74 ods. 3 CKÚ treba vykladať v spojení s článkom 144 ods. 2 vykonávacieho nariadenia k CKÚ, ktorý stanovuje, že na určenie colnej hodnoty sa môžu použiť „iné vhodné metódy“. Hoci v režime CKS neexistuje rovnocenné ustanovenie, zastávam názor, že takýto prístup je možný aj v rámci režimu tohto kódexu, keďže nijaké ustanovenie výslovne nebráni colným orgánom použiť takéto „vhodné metódy“. Článok 144 ods. 2 vykonávacieho nariadenia k CKÚ totiž len uvádza niekoľko spresnení týkajúcich sa rozsahu právomocí zverených správnemu orgánu.
75.
V zásade obe formy podľa môjho názoru poskytujú možnosť použiť štatistické údaje na účely určenia colnej hodnoty. Druhá forma sa však vďaka širokému zneniu uvedených ustanovení zdá byť najvhodnejšia na to, aby slúžila ako základ pre inovačné prístupy vyvinuté správnym orgánom. Navyše táto forma sa vzhľadom na svoju subsidiárnu povahu jednoznačne týka krajných nástrojov v situáciách, ktoré sa vyznačujú nedostatkom informácií o predmetnom tovare.
76.
Bez ohľadu na rozdiely, ktorými sa tieto dve formy vyznačujú, majú spoločné to, že ich uplatňovanie podlieha podmienke, že na použité metódy sa nevzťahuje nijaký zo zákazov uvedených v článku 31 ods. 2 písm. a) až g) CKS a v článku 74 ods. 3 CKÚ v spojení s článkom 144 ods. 2 písm. a) až g) vykonávacieho nariadenia k CKÚ. V súlade s týmito ustanoveniami sa žiadna colná hodnota neurčí okrem iného na základe minimálnych colných hodnôt a svojvoľných alebo fiktívnych hodnôt.
1) Zlučiteľnosť so zákazom minimálnych colných hodnôt
77.
Zákaz určovania colnej hodnoty na základe minimálnych colných hodnôt, ktorý je predmetom tretej a štvrtej prejudiciálnej otázky vo veci C‑72/24 (Keladis I), ako aj druhej a tretej prejudiciálnej otázky vo veci C‑73/24 (Keladis II), tvorí druhý tematický okruh, ktorý treba preskúmať v týchto návrhoch.
78.
Tento zákaz je osobitne uvedený v článku 31 ods. 2 písm. f) CKS a v článku 144 ods. 2 písm. f) vykonávacieho nariadenia k CKÚ. Okrem toho treba poznamenať, že článok 31 ods. 1 CKS a článok 74 ods. 3 CKÚ odkazujú na zásady a všeobecné ustanovenia článku VII Všeobecnej dohody o clách a obchode 1994, ako aj dohody o uplatňovaní článku VII tejto dohody a rovnako tak zahŕňajú zákaz určovania colnej hodnoty na základe minimálnych hodnôt. Právo Únie tak vykonáva ustanovenia mnohostranného obchodného systému, ktoré zakazujú zmluvným stranám jednostranne stanoviť colné hodnoty na účely ochrany svojho domáceho priemyslu (
53
).
79.
V tejto súvislosti súhlasím s Komisiou, že použitie „prahových cien“ založených na štatistických hodnotách colnými orgánmi na účely určenia colných hodnôt by za určitých podmienok mohlo porušovať tento zákaz. Bolo by to tak predovšetkým v prípade, ak by táto správna prax mala systematickú povahu a hospodársky subjekt by nemal možnosť odôvodniť nízke ceny uvedené vo svojom colnom vyhlásení. Takáto prax, ktorá by vylučovala akceptovanie prevodných hodnôt nižších ako „prahová hodnota“ a zahŕňala by úpravu deklarovaných colných hodnôt smerom nahor, t. j. do výšky predmetnej „prahovej hodnoty“, by totiž v skutočnosti predstavovala systém minimálnych hodnôt.
80.
Treba však uviesť, že ako vyplýva z pripomienok účastníkov konania na pojednávaní, takýto prístup nezodpovedá praxi colných orgánov. Vo veciach samých sa naopak zdá, že medzi gréckymi colnými orgánmi a žalobcami došlo k viacerým výmenám informácií s cieľom určiť tak povahu, ako aj hodnotu predmetného tovaru. Z tohto dôvodu nemožno tvrdiť, že žalobcovia vo veci samej nemali možnosť predložiť dodatočné informácie v rámci správneho konania pred colnými orgánmi. Scenár, pred ktorým Komisia varovala, teda nenastal.
81.
Okrem toho neprehliadam tvrdenie francúzskej vlády, že „prahové ceny“, keďže nevyplývajú zo štátnej právnej úpravy, nemožno považovať za minimálne colné hodnoty. Ako už bolo uvedené, cieľom predmetného zákazu je zabrániť členským štátom jednostranne zavádzať obchodné obmedzenia v podobe minimálnych hodnôt. „Prahové ceny“ by však mohli mať prípadne podobný účinok len vo veľmi vymedzenom prípade opísanom v týchto návrhoch, a to de facto.
82.
Z toho vyplýva, že použitie „prahových cien“ založených na PPC dostupných v AMT v zásade predstavuje možnosť určiť colnú hodnotu dovážaného tovaru, ktorá by bola v súlade s požiadavkami práva Únie. Tieto „prahové ceny“ by sa mohli považovať za „údaje dostupné [v Únii]“ v súlade s článkom 31 ods. 1 CKS a v článku 74 ods. 3 CKÚ. Použitie „prahových cien“ teda neporušuje zákaz minimálnych colných hodnôt.
83.
To dáva odpoveď na v podstate totožnú otázku, či je použitie „prahových cien“ na určenie colnej hodnoty tovaru v súlade s Dohodou o uplatňovaní článku VII Všeobecnej dohody o clách a obchode 1994, na ktorú odkazuje článok 31 ods. 1 CKS a článok 74 ods. 3 písm. a) CKÚ, na základe prístupu, podľa ktorého tieto ceny majú povahu „minimálnych cien“.
84.
Vzhľadom na to, že štatistické hodnoty je možné použiť len pri uplatnení núdzovej metódy stanovenej v článku 31 ods. 2 CKS a v článku 74 ods. 3 CKÚ, štvrtá prejudiciálna otázka vo veci C‑72/24 (Keladis I), ktorá sa týka vylúčenia minimálnych hodnôt a výhrady v prospech zásad a všeobecných ustanovení Dohody o uplatňovaní článku VII Všeobecnej dohody o clách a obchode pri uplatňovaní všetkých alternatívnych metód určovania colnej hodnoty, sa stáva irelevantnou a nie je viac potrebné na ňu odpovedať.
2) Nepriame a priame uplatňovanie štatisticky určených priemerných cien
85.
Komisia vo svojich pripomienkach zaujíma prístup, podľa ktorého by sa štatisticky určené priemerné ceny („primerané ceny“) dostupné v AMT mohli použiť len na identifikáciu vyhlásení týkajúcich sa podobného tovaru. Colné vyhlásenie, ktoré slúži ako referenčný bod, by sa mohlo neskôr použiť na určenie colnej hodnoty dovážaného tovaru. Ako vysvetľuje Komisia, štatisticky určené priemerné hodnoty by sa nepoužili priamo ako hodnoty nahrádzajúce deklarované colné hodnoty, ale len nepriamo na účely výberu colného vyhlásenia zaznamenávajúceho prevodnú hodnotu podobného tovaru, ktorá sa má použiť na určenie podhodnotenej colnej hodnoty. Komisia zastáva názor, že na tento prístup sa vzťahuje „primeraná pružnosť“ prípustná pri uplatňovaní metódy prevodných hodnôt podobných výrobkov.
86.
Výhoda tohto prístupu spočíva v tom, že vernejšie odráža skutočnú hodnotu. Uvedený prístup sa navyše zdá byť v súlade so zásadou, podľa ktorej by colné hodnoty určené podľa ustanovení článku 31 ods. 1 CKS mali v čo najväčšej možnej miere vychádzať z colných hodnôt určených predtým, ako to vyplýva z bodu 1 vysvetľujúcej poznámky k colnej hodnote týkajúcej sa tohto ustanovenia. Táto zásada vyplýva aj z článku 144 ods. 1 vykonávacieho nariadenia k CKÚ, ktorý stanovuje primeranú pružnosť pri uplatňovaní metód stanovených v článku 70 a v článku 74 ods. 2 CKÚ.
87.
Podľa môjho názoru však možnosť nepriameho použitia štatistických hodnôt na identifikáciu colných vyhlásení týkajúcich sa podobného tovaru úplne nezodpovedá hypotéze, ktorú uviedol vnútroštátny súd, pokiaľ ide o úplnú absenciu údajov týkajúcich sa vlastností dovážaného tovaru, čo by mohlo predstavovať prekážku identifikácie dovozu podobného tovaru. Nemožnosť určiť colnú hodnotu podľa článku 144 ods. 1 vykonávacieho nariadenia k CKÚ je tiež upravená v článku 144 ods. 2 tohto nariadenia, čo otvára cestu k použitiu „iných vhodných metód“. Rovnako ako španielska a francúzska vláda zastávam názor, že ak nie sú k dispozícii žiadne relevantnejšie údaje najmä z dôvodu nedostatku spolupráce dotknutého hospodárskeho subjektu, ktorý predložil colné vyhlásenie obsahujúce nesprávne alebo nedostatočné informácie, a z dôvodu nemožnosti vykonať fyzickú kontrolu tovaru, použitie súhrnných štatistických údajov zaznamenaných na úrovni Únie sa vzhľadom na neexistenciu alternatívneho prostriedku javí ako „primeraný“ prostriedok na určenie colnej hodnoty v zmysle článku 31 ods. 1 CKS a článku 74 ods. 3 CKÚ, a teda zodpovedá „iným vhodným metódam“ v zmysle článku 144 ods. 2 vykonávacieho nariadenia k CKÚ (
54
).
88.
Zostáva určiť, či by požiadavka odôvodnenia rozhodnutí colných orgánov stanovená v článku 6 ods. 3 CKS a v článku 22 ods. 2 CKÚ v spojení s judikatúrou uvedenou v bode 45 vyššie mohla brániť použitiu štatistických údajov na účely určenia colnej hodnoty. Francúzska vláda tvrdí, že colné orgány môžu použiť údaje založené na súhrnných štatistikách na účely určenia colnej hodnoty tovaru len pod podmienkou, že tieto údaje môžu byť oznámené dotknutému hospodárskemu subjektu, a teda byť súčasťou odôvodnenia vyžadovaného článkom 6 ods. 3 CKS. Súdny dvor totiž z odôvodnenia vyžadovaného článkom 6 ods. 3 CKS výslovne vylúčil „dôverné materiály pochádzajúce z databázy, ktorej cieľom je prostredníctvom štatistického prieskumu odhaliť obchodné modely, ktoré môžu predstavovať prípady podvodu“ (
55
).
89.
Požiadavka odôvodnenia však musí byť prispôsobená povahe každého colného rozhodnutia (
56
), ktoré by v danom prípade malo odrážať použitie núdzovej metódy na účely určenia colnej hodnoty. Ako pritom vysvetlila Komisia, štatisticky vypočítané ceny uvedené v AMT môžu byť oznámené hospodárskym subjektom (
57
). Okrem toho nie je vylúčené, že požiadavka odôvodnenia môže byť splnená, ak sa súhrnné údaje pochádzajúce z dôverných databáz použijú v spojení s inými údajmi, ako sú údaje z vnútroštátnych databáz, ktoré by mohli byť hospodárskemu subjekt sprístupnené. Je potrebné zohľadniť aj možnosť, ktorú má každý hospodársky subjekt, odôvodniť inú colnú hodnotu než je tá, ktorá vyplýva zo štatistických hodnôt. Ak colný orgán zamietne údaje poskytnuté hospodárskym subjektom, je povinný takéto zamietnutie odôvodniť. Nedostatok spolupráce zo strany hospodárskeho subjektu však nemôže mať za následok, že colný orgán nebude schopný plniť si povinnosti, ktoré mu ukladá právo Únie. Z tohto dôvodu považujem v prípade nedostatku spolupráce za odôvodnené povoliť colnému orgánu odôvodniť svoje rozhodnutia na základe štatistických hodnôt, ktoré má k dispozícii (
58
).
D. O maximálnom prípustnom časovom intervale medzi dovozmi použitými na získanie štatistického výsledku a dovozmi, ktorých hodnota sa určuje
90.
Tretí tematický okruh, ktorý je potrebné preskúmať v ďalšej časti týchto návrhov týkajúcej sa konkrétne štvrtej prejudiciálnej otázky vo veci C‑73/24 (Keladis II), sa týka maximálneho prípustného časového intervalu medzi dovozmi použitými na získanie štatistického výsledku a dovozmi, ktorých hodnota sa určuje, a osobitne otázky, či sa má na tento účel analogicky uplatniť lehota 90 dní stanovená v článku 152 ods. 1 písm. b) vykonávacieho nariadenia k CKS a v článku 142 ods. 2 vykonávacieho nariadenia k CKÚ. Logickým predpokladom preskúmania týchto otázok je možnosť použitia štatistických hodnôt na účely určenia colnej hodnoty dovážaného tovaru, čo bolo potvrdené v predchádzajúcich bodoch týchto návrhov.
91.
V tejto súvislosti treba hneď na úvod poznamenať, že vo všetkých náhradných metódach sa zohľadňuje časový prvok, keďže existencia významných časových rozdielov môže mať vplyv na hodnotu tovaru a viesť k použitiu hodnôt, ktoré nezodpovedajú realite transakcie, ktorej hodnota sa určuje. Túto skutočnosť je preto potrebné zohľadniť pri uplatnení núdzovej metódy uvedenej v článku 31 CKS a v článku 74 ods. 3 CKÚ, keďže na túto metódu sa vzťahujú rovnaké dôvody, aké odôvodňujú stanovenie časového rámca blízkeho transakcii v rámci ostatných metód. Uvedené treba chápať bez toho, aby bola dotknutá možnosť uplatniť kritérium „primeranej pružnosti“, ktorým sa budem zaoberať ďalej v týchto návrhoch.
92.
Analýza judikatúry podľa môjho názoru potvrdzuje relevantnosť časového prvku. Súdny dvor totiž v rozsudku vo veci FAWKES (C‑187/21) konštatoval, že obdobie 90 dní, z ktorých 45 dní pripadá na dobu pred colným odbavením a 45 dní na dobu po colnom odbavení tovaru, ktorého colná hodnota sa má určiť, sa zdá byť dostatočne blízke dátumu vývozu, aby sa zabránilo riziku podstatnej zmeny obchodných praktík a trhových podmienok, ktoré ovplyvňujú ceny tovaru, ktorého colná hodnota sa má určiť (
59
). Vzniká však otázka, či uplatnenie takejto lehoty v prejednávanej veci môže byť z právneho hľadiska odôvodnené.
93.
Podľa môjho názoru treba na túto otázku odpovedať kladne, najmä ak sa má vychádzať z toho, že uplatňovanie tejto lehoty odráža „primeranú pružnosť“. V tomto kontexte treba pripomenúť, že v rozsudku vo veci Oribalt Rīga Súdny dvor rozhodol, že lehota deväťdesiatich dní stanovená v článku 152 ods. 1 písm. b) vykonávacieho nariadenia k CKS teda predstavuje výnimku zo zásady stanovenej v článku 152 ods. 1 písm. a) tohto nariadenia a musí byť preto vykladaná reštriktívne (
60
).
94.
Príloha 23 vykonávacieho nariadenia k CKS, ktorá má názov „Vysvetľujúce poznámky k colnej hodnote“, v súvislosti s výkladom článku 31 ods. 1 CKS stanovuje, že metódy určovania hodnoty, ktoré sa majú použiť podľa tohto ustanovenia, by mali byť totožné s metódami definovanými v článku 29 a článku 30 ods. 1 a 2, ale „primeraná pružnosť“ pri uplatňovaní uvedených metód by mala byť v súlade s cieľmi a ustanoveniami článku 31 CKS (
61
). Táto príloha stanovuje určité príklady na účely ilustrovania toho, čo treba rozumieť pod „primeranou pružnosťou“. Napríklad pokiaľ ide o uplatňovanie metódy odvodzovania hodnoty stanovenej v článku 30 ods. 2 písm. c) CKS, uvádza sa v nej, že 90‑dňovú požiadavku je nutné uplatňovať pružne. To isté by malo platiť pre ustanovenia CKÚ.
95.
V dôsledku toho sa mi lehota 90 dní zdá byť primeraná na zohľadnenie požiadaviek medzinárodného obchodu, ako vyplývajú tak z právnych predpisov v oblasti medzinárodného obchodu, ako aj z uvedenej judikatúry. Ako uviedla Komisia na pojednávaní, takáto lehota sa zdá byť primeraná aj pri uplatňovaní druhej formy núdzovej metódy uvedenej v článku 144 ods. 2 vykonávacieho nariadenia k CKÚ. Poznamenávam, že naproti tomu viaceré dotknuté osoby sa vo svojich pripomienkach vyslovili proti uplatneniu lehoty štyroch rokov z dôvodu, že takáto lehota by bola neprimerane dlhá (
62
). Aj aj podporujem tento názor, keďže tak dlhá lehota by pravdepodobne mohla ohroziť cieľ určiť colnú hodnotu, ktorá je čo najpresnejšia a čo najviac sa približuje skutočnosti.
96.
Keďže colné orgány sú pri uplatňovaní práva Únie povinné dodržiavať požiadavky proporcionality, stanovenie dlhšej lehoty možno podľa môjho názoru odôvodniť len výnimočne a ako krajnú možnosť, najmä ak nie sú k dispozícii spoľahlivejšie informácie a všeobecný cieľ ochrany finančných záujmov Únie uznaný v článku 325 ZFEÚ nemožno dosiahnuť inak, najmä ak ide o zabezpečenie efektívneho a úplného výberu tradičných vlastných zdrojov, ako sú clá (
63
).
97.
Vzhľadom na uvedené skutočnosti zastávam názor, že článok 31 ods. 1 CKS a článok 74 ods. 3 CKÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia analogickému uplatneniu lehoty 90 dní, ktorá je stanovená v článku 152 ods. 1 písm. b) vykonávacieho nariadenia k CKS a v článku 142 ods. 2 vykonávacieho nariadenia k CKÚ, na určenie maximálneho prípustného časového intervalu medzi dovozmi použitými na získanie štatistického výsledku a dovozmi, ktorých hodnota sa určuje, pričom táto lehota sa môže predĺžiť, ale nesmie byť príliš dlhá na úkor cieľa sledovaného týmto časovým obmedzením.
E. Predbežné závery
98.
Z mnou vykonanej analýzy vyplynulo, že použitie štatistických hodnôt je v zásade vhodným opatrením na ochranu finančných záujmov Únie, keďže umožňuje správnemu orgánu stanoviť colné dlhy a predchádzať podvodom poškodzujúcim jej finančné záujmy.
99.
Použitie štatistických hodnôt na účely určenia colnej hodnoty je možné ako krajné opatrenie, ak tento cieľ nie je možné dosiahnuť inými metódami. Takýto prístup je obzvlášť relevantný za okolností, ktoré sa vyznačujú nedostatkom spolupráce zo strany dotknutého hospodárskeho subjektu, ktorý predložil colné vyhlásenie obsahujúce nesprávne alebo nedostatočné informácie, ako aj nemožnosťou colných orgánov vykonať fyzickú kontrolu tovaru. Ich použitie však podlieha dodržiavaniu určitých požiadaviek práva Únie.
100.
„Prahové hodnoty“, ktoré sú založené na štatisticky vypočítaných hodnotách dostupných v AMT, zo samotnej ich povahy nemožno použiť na určenie colnej hodnoty dovážaného tovaru pomocou jednej z náhradných metód uvedených v článku 30 ods. 2 CKS a v článku 74 ods. 2 CKÚ.
101.
Súhrnné štatistické údaje zaznamenané na úrovni Únie sa však ako krajná metóda stanovená v článku 31 CKS a v článku 74 ods. 3 CKÚ a v prípade, že nie sú k dispozícii žiadne iné konkrétnejšie údaje, môžu použiť na účely určenia colnej hodnoty za predpokladu, že rozhodnutie colného orgánu spĺňa požiadavky odôvodnenia stanovené v článku 6 ods. 3 CKS a v článku 22 ods. 6 CKÚ.
102.
Okrem toho z mojej analýzy vyplynulo, že použitie „prahových cien“ neporušuje zákaz určovania colnej hodnoty na základe minimálnych hodnôt, ak má hospodársky subjekt možnosť odôvodniť nízke ceny uvedené v colnom vyhlásení.
103.
Napokon bolo preukázané, že lehota 90 dní stanovená v článku 152 ods. 1 písm. b) vykonávacieho nariadenia k CKS a v článku 142 ods. 2 vykonávacieho nariadenia k CKÚ sa môže analogicky uplatniť na účely určenia maximálneho prípustného časového intervalu medzi dovozmi použitými na získanie štatistického výsledku a dovozmi, ktorých hodnota sa určuje, pričom táto lehota sa môže predĺžiť, ale nesmie byť príliš dlhá na úkor cieľa sledovaného týmto časovým obmedzením.
VI. Návrh
104.
Vzhľadom na predchádzajúce úvahy navrhujem, aby Súdny dvor odpovedal na otázky, ktoré mu položil Dioikitiko Protodikeio Thessalonikis (Správny súd prvej inštancie Solún, Grécko), takto:
1.
Článok 30 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, a článok 74 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 952/2013 z 9. októbra 2013, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Únie,
sa majú vykladať v tom zmysle, že:
bránia tomu, aby colné orgány používali súhrnné štatistické údaje zaznamenané na úrovni Únie na účely určenia colnej hodnoty tovaru uplatnením náhradných metód stanovených v týchto článkoch.
2.
Článok 31 nariadenia (EHS) č. 2913/92 a článok 74 ods. 3 nariadenia č. 952/2013
sa majú vykladať v tom zmysle, že:
nebránia tomu, aby colné orgány pri použití núdzovej metódy uvedenej v týchto článkoch na účely určenia colnej hodnoty tovaru používali súhrnné štatistické údaje zaznamenané na úrovni Únie a poskytovali ich hospodárskym subjektom s cieľom zaručiť im právo byť vypočutý, a to pod podmienkou, že použitie takýchto údajov je výnimočné a obmedzené na prípady, keď colný orgán po vyčerpaní všetkých postupov stanovených právnymi predpismi nie je schopný určiť colnú hodnotu podľa ostatných stanovených metód.
3.
Používanie súhrnných štatistických údajov zaznamenaných na úrovni Únie v rámci núdzovej metódy uvedenej v článku 31 nariadenia č. 2913/92 a v článku 74 ods. 3 nariadenia č. 952/2013 nemožno kvalifikovať ako uplatňovanie systému minimálnych cien pod podmienkou, že hospodársky subjekt má možnosť odôvodniť nízke ceny uvedené v colnom vyhlásení.
4.
Lehota 90 dní stanovená v článku 152 ods. 1 písm. b) nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie (EHS) č. 2913/92, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 46/1999 z 8. januára 1999, a v článku 142 ods. 2 vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2015/2447 z 24. novembra 2015, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá vykonávania určitých ustanovení nariadenia (EÚ) č. 952/2013, sa môže analogicky uplatniť na účely určenia maximálneho prípustného časového intervalu medzi dovozmi použitými na získanie štatistického výsledku a dovozmi, ktorých hodnota sa určuje, pričom táto lehota sa môže predĺžiť, ale nesmie byť príliš dlhá na úkor cieľa sledovaného týmto časovým obmedzením.
(
1
)	Jazyk prednesu: francúzština.
(
i
)	Názvy týchto vecí sú fiktívne. Nezodpovedajú skutočnému menu ani názvu žiadneho z účastníkov konania.
(
2
)	Ide o tému, o ktorej sa diskutuje v právnej doktríne. D’ANGELO, G.: Customs valuation adjustment in recent CJEU case law. In: Aspects of customs control in selected EU member States. Bologna: Bologna University Press, 2023, s. 172, uvádza, že Súdny dvor je za určitých okolností ochotný pripustiť použitie metódy štatistickej hodnoty, ktorá umožňuje Európskej komisii upraviť deklarované colné hodnoty s cieľom vybrať od členských štátov tradičné vlastné zdroje, ktoré sa odvádzajú do rozpočtu Únie. Nie je však jasné, či a za akých podmienok by vnútroštátne colné orgány mohli v rámci núdzovej metódy použiť metódu štatistickej hodnoty na úpravu colných hodnôt deklarovaných dovozcami.
(
3
)	LYONS, T.: EU Customs Law. 3. ed., Oxford: Oxford University Press, 2018, s. 160, uvádza, že samotným cieľom týchto metód je zabezpečiť jednotné uplatňovanie pravidiel určujúcich clá.
(
4
)	Ú. v. ES L 336, 1994, s. 119.
(
5
)	Smernica Rady z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1).
(
6
)	Nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 302, 1992, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307), ďalej len „CKS“.
(
7
)	Nariadenie Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 2913/92 (Ú. v. ES L 253, 1993, s. 1; Mim. vyd. 02/006, s. 3), zmenené a doplnené nariadením Komisie (ES) č. 46/1999 z 8. januára 1999 (Ú. v. ES L 10, 1999, s. 1; Mim. vyd. 02/009, s. 65) (ďalej len „vykonávacie nariadenie k CKS“.
(
8
)	Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 952/2013 z 9. októbra 2013, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Únie (Ú. v. EÚ L 269, 2013, s. 1), ďalej len „CKÚ“.
(
9
)	Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2015/2447 z 24. novembra 2015, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá vykonávania určitých ustanovení nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 952/2013, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Únie (Ú. v. EÚ L 343, 2015, s. 558), ďalej len „vykonávacie nariadenie k CKÚ“.
(
10
)	Pozri rozsudok z 12. júla 1973, Massey‑Ferguson (8/73, EU:C:1973:90, bod 3).
(
11
)	FABIO, M.: Customs Law of the European Union. 5. vydanie, Kluwer Law International, Alphen aan den Rijn 2020, s. 140.
(
12
)	Pozri bod 48 a nasl. nižšie.
(
13
)	Pozri bod 77 a nasl. nižšie.
(
14
)	Pozri bod 90 a nasl. nižšie.
(
15
)	ALBERT, J.‑L.: Le droit douanier de l’Union européenne, kapitola 3 („l’espèce, l’origine, la valeur“), Bruylant, Brusel, 2019, s. 304 a nasl.
(
16
)	Pozri rozsudok z 28. februára 2008, Carboni e derivati (C‑263/06, EU:C:2008:128, bod 60).
(
17
)	Pozri rozsudok z 9. júla 2020, Direktor na Teritorialna direkcia Jugozapadna Agencia Mitnici (C‑76/19, EU:C:2020:543, bod 34).
(
18
)	Pozri tiež zodpovedajúce ustanovenie článku 70 ods. 1 CKÚ.
(
19
)	Pozri rozsudok z 12. decembra 2013, Christodoulou a i. (C‑116/12, EU:C:2013:825, bod 44).
(
20
)	Pozri rozsudok z 28. februára 2008, Carboni e derivati (C‑263/06, EU:C:2008:128, bod 52).
(
21
)	Grécke colné orgány zastávali názor, že metóda založená na prevodnej hodnote upravená v článku 29 CKS sa musí vylúčiť z dôvodu, že deklarované colné hodnoty sú príliš nízke v porovnaní s „prahovými cenami“ vypočítanými ako percentuálny podiel „primeraných cien“. Táto okolnosť podľa týchto orgánov odôvodňovala ich dôvodné pochybnosti o deklarovaných hodnotách a v dôsledku toho aj zamietnutie týchto hodnôt.
(
22
)	Pozri tiež zodpovedajúce ustanovenie článku 74 ods. 1 CKÚ.
(
23
)	Pozri tiež zodpovedajúce ustanovenie článku 74 ods. 3 CKÚ.
(
24
)	Pozri rozsudok zo 16. júna 2016, EURO 2004. Hungary (C‑291/15, EU:C:2016:455, bod 28).
(
25
)	Generálny advokát Campos Sánchez‑Bordona v bode 36 svojich návrhov z 23. januára 2025, ktoré predniesol vo veci Tauritus, (C‑782/23, EU:C:2025:30) vysvetľuje, že existuje „hierarchia“ medzi po sebe nasledujúcimi metódami určenia hodnoty, ktorú výslovne stanovuje samotný CKÚ.
(
26
)	Pozri rozsudok zo 16. júna 2016, EURO 2004. Hungary (C‑291/15, EU:C:2016:455, bod 29).
(
27
)	Pozri rozsudky z 28. februára 2008, Carboni e derivati (C‑263/06, EU:C:2008:128, bod 60) a z 9. marca 2017, GE Healthcare (C‑173/15, EU:C:2017:195, bod 80).
(
28
)	Pozri rozsudok z 9. júna 2022, FAWKES (C‑187/21, EU:C:2022:458, bod 35).
(
29
)	Pozri rozsudok z 9. júna 2022, FAWKES (C‑187/21, EU:C:2022:458, bod 36).
(
30
)	Pozri rozsudky z 9. novembra 2017, LS Customs Services (C‑46/16, EU:C:2017:839, bod 56), a z 20. júna 2019, Oribalt Rīga (C‑1/18, EU:C:2019:519, bod 27).
(
31
)	Pozri rozsudky z 9. novembra 2017, LS Customs Services (C‑46/16, EU:C:2017:839_body 44 a 45) a z 9. júna 2022, FAWKES (C‑187/21, EU:C:2022:458, body 53 a 54).
(
32
)	Pozri rozsudok zo 16. júna 2016, EURO 2004. Hungary (C‑291/15, EU:C:2016:455, body 38 a 39).
(
33
)	Pozri rozsudok z 9. júna 2022, FAWKES (C‑187/21, EU:C:2022:458, bod 48).
(
34
)	Rozsudok z 9. júna 2022, FAWKES (C‑187/21, EU:C:2022:458, body 39, 51, 53 a 55).
(
35
)	Rozsudok z 9. júna 2022, FAWKES (C‑187/21, EU:C:2022:458, bod 54).
(
36
)	Rozsudok z 9. júna 2022, FAWKES (C‑187/21, EU:C:2022:458, bod 48).
(
37
)	Komisia však nespresňuje, čo myslí pod výrazom „nekontrolovaným spôsobom“ a či by podľa jej názoru prístup k prahovým cenám v rámci súdneho konania mohol tiež narušiť účinnosť systému riadenia rizík.
(
38
)	Rozsudok z 9. júna 2022, FAWKES (C‑187/21, EU:C:2022:458, bod 54).
(
39
)	Rozsudok z 8. marca 2022, Komisia/Spojené kráľovstvo (Boj proti podvodom s podhodnotením) (C‑213/19, EU:C:2022:167, bod 443). Kurzívou zvýraznil generálny advokát.
(
40
)	RIJO, J.: Customs Law in the European Union. Wolters Kluwer, Alphen aan den Rijn 2021.
(
41
)	Rozsudok z 8. marca 2022, Komisia/Spojené kráľovstvo (Boj proti podvodom s podhodnotením) (C‑213/19, EU:C:2022:167, bod 346).
(
42
)	Ide o metódu OLAF‑JRC (Joint Research Center) [pozri bod 53 rozsudku z 8. marca 2022, Komisia/Spojené kráľovstvo (Boj proti podvodom s podhodnotením) (C‑213/19, EU:C:2022:167, bod 53)].
(
43
)	Rozsudok z 8. marca 2022, Komisia/Spojené kráľovstvo (Boj proti podvodom s podhodnotením) (C‑213/19, EU:C:2022:167, body 444 a 447).
(
44
)	Pozri rozsudok z 8. marca 2022, Komisia/Spojené kráľovstvo (Boj proti podvodom s podhodnotením) (C‑213/19, EU:C:2022:167, bod 443).
(
45
)	Cieľom preskúmania použitia metódy OLAF‑JRC Súdnym dvorom v rámci konania o nesplnení povinnosti [Komisia/Spojené kráľovstvo (Boj proti podvodom s podhodnotením)] bolo v podstate overiť, či táto metóda bola odôvodnená vzhľadom na osobitné okolnosti prejednávanej veci a či bola dostatočne presná a spoľahlivá najmä v tom zmysle, že bola založená na kritériách, ktoré nie sú svojvoľné ani skreslené, a že spočívala na objektívnej a koherentnej analýze všetkých dostupných relevantných údajov, takže neviedla k zjavnému nadhodnoteniu výšky týchto strát [pozri rozsudok z 8. marca 2022, Komisia/Spojené kráľovstvo (Boj proti podvodom s podhodnotením) (C‑213/19, EU:C:2022:167, bod 452)], zatiaľ čo cieľom určenia colnej hodnoty je stanoviť tieto hodnoty čo najbližšie ku skutočnej hospodárskej hodnote dovážaného tovaru.
(
46
)	Pozri rozsudok z 9. júna 2022, Baltic Master (C‑599/20, EU:C:2022:457, body 54 až 56).
(
47
)	Pozri rozsudok z 9. júna 2022, FAWKES (C‑187/21, EU:C:2022:458, body 56 a 57).
(
48
)	Pozri body 38 a 41 vyššie.
(
49
)	Pozri body 51 až 58 týchto návrhov.
(
50
)	Pozri rozsudok z 9. júna 2022, FAWKES (C‑187/21, EU:C:2022:458, bod 48).
(
51
)	Pozri rozsudok z 9. júna 2022, Baltic Master (C‑599/20, EU:C:2022:457, bod 48).
(
52
)	NIESTEDT, M.: EU‑Außenwirthschaftsrecht und Zollrecht (Krenzler/Herrmann/Niestedt), Munich 2024) (pozri tiež článok 74 bod 7 CKÚ), vysvetľuje, že „pružné“ uplatňovanie iných metód môže zahŕňať veľkorysejšiu reakciu na individuálne požiadavky iných metód. Podľa tohto autora sa výsledky pozorovania trhu v celej Únii, obchodných štatistík a prieskumov cien môžu použiť ako „primerané prostriedky“. Určenie colnej hodnoty pomocou núdzovej metódy nevyžaduje stanovenie trhovej ceny. Ide v podstate o odhad jednotlivých prvkov colnej hodnoty, v rámci ktorého sa akceptujú nepresnosti.
(
53
)	ROSENOW, S./O’SHEA, B.: A Handbook on the WTO Customs Valuation Agreement. Cambridge University Press, Cambridge 2010, s. 127, vysvetľujú, že pred nadobudnutím účinnosti Dohody WTO dohoda WTO o vykonávaní článku VII Všeobecného dohovoru o clách a obchode z roku 1994 viaceré krajiny (najmä rozvojové krajiny) používali oficiálne alebo minimálne hodnoty okrem iných dôvodov aj na ochranu svojho domáceho priemyslu. Ďalšie používanie minimálnych hodnôt rozvojovými krajinami je podmienené výhradami a súhlasom ostatných členov WTO. V opačnom prípade sú tieto minimálne hodnoty zakázané.
(
54
)	Pozri bod 75 vyššie.
(
55
)	Pozri rozsudok z 9. júna 2022, FAWKES (C‑187/21, EU:C:2022:458, bod 55).
(
56
)	Pozri v tejto súvislosti judikatúru týkajúcu sa článku 296 ZFEÚ, podľa ktorej odôvodnenie vyžadované týmto ustanovením musí byť prispôsobené povahe sporného aktu. Požiadavka odôvodnenia musí byť hodnotená vzhľadom na okolnosti daného prípadu, najmä na obsah aktu, charakter uvádzaných dôvodov a záujem, ktorý môžu mať na získaní vysvetlení osoby, ktorým je akt určený, alebo ďalšie osoby priamo a osobne dotknuté takýmto aktom. Nevyžaduje sa, aby odôvodnenie uvádzalo všetky relevantné skutkové a právne okolnosti. Otázka, či odôvodnenie určitého aktu zodpovedá požiadavkám tohto ustanovenia, sa musí posudzovať s ohľadom na súhrn právnych noriem upravujúcich predmetnú oblasť (pozri rozsudok z 30. apríla 2009, Komisia/Taliansko a Wam, C‑494/06 P, EU:C:2009:272, bod 48). Z tohto hľadiska zastávam názor, že núdzová metóda poskytuje pružnosť požadovanú na povolenie odôvodnenia colného rozhodnutia založeného na štatistikách.
(
57
)	Pozri bod 56 vyššie.
(
58
)	Hospodársky subjekt, ktorý odmieta spolupracovať s colnými orgánmi tým, že poskytne nedostatočné informácie o tovare, ku ktorému predložil colné vyhlásenie, sa nemôže dovolávať nezákonnosti colného rozhodnutia len z toho dôvodu, že tieto orgány sú vzhľadom na nedostatočné informácie nútené vychádzať zo štatistík. Takéto správanie by sa malo kvalifikovať ako „venire contra factum proprium“.
(
59
)	Pozri rozsudok z 9. júna 2022, FAWKES (C‑187/21, EU:C:2022:458, bod 71).
(
60
)	Rozsudok z 20. júna 2019, Oribalt Rīga (C‑1/18, EU:C:2019:519, bod 33). Kurzívou zvýraznil generálny advokát.
(
61
)	Pozri rozsudok z 9. júna 2022, Baltic Master (C‑599/20, EU:C:2022:457, bod 48).
(
62
)	Komisia na pojednávaní spresnila, že štatistické údaje v databáze AMT v súčasnosti odkazujú na obdobie jedného mesiaca namiesto 48 mesiacov. Komisia tiež tvrdila, že je teda možné zohľadniť údaje, ktoré sú z časového hľadiska presnejšie. Zastávam však názor, že Súdny dvor nemá presné informácie o tomto spôsobe vyhľadávania, ktorý v každom prípade nemožno uplatniť na spor vo veci samej.
(
63
)	Pozri body 59 a 60 vyššie.