TARNAUTOJŲ TEISMO (antroji kolegija) SPRENDIMAS
2009 m. balandžio 2 d.
Byla F‑129/07
Georges-Stravros Kremlis
prieš
Europos Bendrijų Komisiją
„Viešoji tarnyba – Pareigūnai – Įdarbinimas – Procedūros pasirinkimas – Atstovybės vadovas – Laisva darbo vieta – Delegavimas tarnybos interesais – Kompetencijos nebuvimas – Delegavimo procedūros taikymo sritis“
Dalykas: Ieškinys, pareikštas pagal EB 236 ir AE 152 straipsnius, kuriuo G.‑S. Kremlis prašo panaikinti 2006 m. gruodžio 21 d. sprendimą
atmesti jo kandidatūrą į laisvą Komisijos atstovybės Atėnuose (Graikija) vadovo darbo vietą ir paskirti eiti šias pareigas
P.
Sprendimas: Nereikia priimti sprendimo dėl 2006 m. gruodžio 21 d. Komisijos sprendimo panaikinimo tiek, kiek juo į laisvą Komisijos atstovybės
Atėnuose (Graikija) vadovo darbo vietą paskirtas P. Panaikinti 2006 m. gruodžio 21 d. Komisijos sprendimą tiek, kiek juo atmesta
ieškovo kandidatūra į laisvą Komisijos atstovybės Atėnuose (Graikija) vadovo darbo vietą. Priteisti iš Komisijos visas bylinėjimosi
išlaidas.
Santrauka
1.      Pareigūnai – Delegavimas tarnybos interesais
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 37 straipsnio pirmos pastraipos a punkto antra įtrauka)
2.      Pareigūnai – Ieškinys – Suinteresuotumas pareikšti ieškinį – Ieškinys dėl kandidatūros į laisvą Komisijos atstovybės vadovo
darbo vietą atmetimo – Kandidatūrą, atmesta dėl netinkamos procedūros – Priimtinumas
1.      To, kad Komisijos atstovybės vadovai eina „svarbias politinio pobūdžio“ pareigas, savaime neužtenka, kad būtų pateisintas
pareigūno delegavimas. Pagal tokį Pareigūnų tarnybos nuostatų 37 straipsnio pirmos pastraipos a punkto antros įtraukos aiškinimą
būtų leista pas atitinkamus Komisijos narius deleguoti visus „svarbias politinio pobūdžio“ pareigas institucijoje, kurioje
paprastai dirba aukštesniosios grandies vadovai, einančius pareigūnus ir taip būtų pažeista pati Europos viešosios tarnybos
struktūra, numatyta Pareigūnų tarnybos nuostatų 35 punkte, ypač iškeliant abejonių dėl skaidrių pavaldumo ryšių.
Be to, delegavimas tarnybos interesais tam, kad būtų „laikinai padedama Sutartyse numatytas pareigas einančiam asmeniui“,
reiškia, kad tarp šio asmens ir deleguoto pareigūno yra intuitu personae pasitikėjimo ryšys, o dėl to tarp suinteresuotųjų asmenų gali būti nuolat užmezgamas tiesioginis ir glaudus ryšys, atsižvelgiant
į atitinkamam nariui ir visam jo kabinetui būdingus darbo metodus. Tai, kad atstovybės vadovo parengtos ataskaitos tiesiogiai
skirtos atsakingam Komisijos nariui, kad atstovybės vadovas ir Komisijos narys ar jo kabineto atstovai bendrauja telefonu,
susirašinėja elektroniniais laiškais arba organizuoja susitikimus, ar tai, kad šių susirašinėjimų turinys yra konfidencialus,
savaime neleidžia įrodyti, kad už komunikaciją atsakingo Komisijos nario ir atstovybės vadovo darbo santykiai yra intuitu personae pobūdžio.
Pareigūnų tarnybos nuostatų 37 straipsnio pirmosios pastraipos a punkto antros įtraukos taikymas priklauso tik nuo šioje nuostatoje
nustatytų sąlygų, o ne nuo su šios nuostatos taikymu susijusių administracinių pasekmių. Bet koks kitoks aiškinimas lemtų,
kad būtų galima taikyti Pareigūnų tarnybos nuostatų 37 straipsnį kitu nei jį įtvirtinant siektu tikslu, todėl būtų įteisintas
piktnaudžiavimas procedūra.
(žr. 74, 77, 79 ir 81 punktus)
2.      Teisė paskirti į Komisijos atstovybės vadovo darbo vietą suteikiama Komisijos generaliniam direktoriui, atsakingam už komunikaciją,
tačiau kai atstovybės vadovas deleguojamas pas Komisijos narį, ši teisė paskirti į tas pačias darbo vietas suteikiama už personalą
ir administraciją atsakingam Komisijos nariui su Komisijos pirmininko pritarimu pagal Paskyrimų tarnybos sprendimą. Kadangi
šis skirtumas gali turėti įtakos kiekvienos paskyrimo procedūros baigčiai, ieškovas, kurio kandidatūra turėjo būti vertinama
remiantis viena iš šių procedūrų ir kuri buvo atmesta pagal kitą procedūrą, išsaugo suinteresuotumą pareikšti ieškinį siekdamas
išvengti, kad aptariamas neteisėtumas nepasikartotų vykstant analogiškai atrankos procedūrai.
(žr. 85 punktą)
Nuoroda:
Teisingumo Teismo praktika: 2007 m. birželio 7 d. Sprendimo Wunenburger prieš Komisiją, C‑362/05 P, Rink. p. I‑4333, 50 punktas.
Pirmosios instancijos teismo praktika: 2005 m. liepos 5 d. Sprendimo Wunenburger prieš Komisiją, T‑370/03, Rink. VT p. I‑A‑189 ir II‑853, 20 punktas.