62020CC0395
MIŠLJENJE NEZAVISNOG ODVJETNIKA
PRIITA PIKAMÄEA
od 23. rujna 2021. (
1
)
Predmet C‑395/20
EP,
GM
protiv
Corendon Airlines Turistik Hava Tasimacilik A. S.
(zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Düsseldorf (Zemaljski sud u Düsseldorfu, Njemačka))
„Zahtjev za prethodnu odluku – Zračni prijevoz – Uredba (EZ) br. 261/2004 – Opća pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta – Promjena vremena polaska leta – Polazak koji je odgođen za gotovo tri sata – Obavještavanje putnika devet dana prije polaska – Pojmovi ‚otkazivanje’ i ‚ponuda za preusmjeravanje’”
I. Uvod
1.
U ovom predmetu koji se odnosi na zahtjev za prethodnu odluku na temelju članka 267. UFEU‑a, Landgericht Düsseldorf (Zemaljski sud u Düsseldorfu, Njemačka) upućuje Sudu dva prethodna pitanja koja se odnose na tumačenje članka 2. točke (l), članka 5. stavka 1. i članka 8. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (
2
).
2.
Predmetni zahtjev upućen je u okviru spora između osoba EP i GM (u daljnjem tekstu: dotični putnici), dvaju putnika u zračnom prometu, i društva Corendon Airlines Turistik Hava Taşımacılık A. Ș. (u daljnjem tekstu: Corendon Airlines) u pogledu odbijanja potonjeg društva da tim putnicima isplati odštetu zbog prebacivanja vremena polaska koje je prvotno predviđeno za njihov let. U ovom se predmetu postavljaju nova i složena pravna pitanja o kojima će Sud imati priliku odlučiti. Ta se pitanja odnose, s jedne strane, na pravnu kvalifikaciju takvog prebacivanja leta i, s druge strane, na značenje obavijesti dostavljene putniku u tom pogledu, pri čemu se ta obavijest eventualno može smatrati „ponudom za preusmjeravanje” u smislu članka 5. stavka 1. točke (c) podtočke ii. Uredbe br. 261/2004.
3.
U skladu sa zahtjevom Suda, u ovom će se mišljenju samo analizirati prvo prethodno pitanje koje se odnosi na to je li prebacivanje leta „otkazivanje” u smislu članka 2. točke (l) i članka 5. stavka 1. Uredbe br. 261/2004.
II. Pravni okvir
A.
Uredba br. 261/2004
4.
Člankom 2. Uredbe br. 261/2004, naslovljenim „Definicije”, predviđa se:
„Za potrebe ove Uredbe:
[…]
(l) ‚otkazivanje’ znači otkazivanje leta koji je prethodno bio zakazan i na kojem je najmanje jedno mjesto bilo rezervirano.”
5.
Člankom 5. te uredbe, naslovljenim „Otkazivanje leta”, u njegovu stavku 1., određuje se:
„U slučaju otkazivanja leta, dotični putnici:
(a)
imaju pravo na pomoć od strane stvarnog zračnog prijevoznika u skladu s člankom 8.; i
(b)
imaju pravo na pomoć od strane stvarnog zračnog prijevoznika u skladu s člankom 9. stavkom 1. točkom (a) i člankom 9. stavkom 2., kao i, u slučaju preusmjeravanja kada je predviđeno vrijeme polaska novog leta najmanje jedan dan nakon vremena polaska koje je bilo planirano za otkazani let, na pomoć navedenu u članku 9. stavku 1. točki (b) i članku 9. stavku 1. točki (c); i
(c)
imaju pravo na odštetu od strane stvarnog zračnog prijevoznika u skladu s člankom 7., osim ako:
i.
su obaviješteni o otkazivanju leta najmanje dva tjedna prije vremena polaska predviđenog redom letenja; ili
ii.
su obaviješteni o otkazivanju leta u roku od dva tjedna do sedam dana prije vremena polaska predviđenog redom letenja i ponuđeno im je preusmjeravanje koje im omogućuje da otputuju ne više od dva sata prije vremena polaska predviđenog redom letenja i da stignu na konačno odredište unutar četiri sata od planiranog vremena dolaska; ili
iii.
su obaviješteni o otkazivanju leta u roku od sedam dana prije vremena polaska predviđenog redom letenja i ponuđeno im je preusmjeravanje, čime im je omogućeno da otputuju ne više od sat vremena ranije od predviđenog vremena polaska i da stignu na konačno odredište unutar dva sata od planiranog vremena dolaska.”
6.
Članak 6. navedene uredbe, naslovljen „Kašnjenje leta”, glasi kako slijedi:
„1.   Kada stvarni zračni prijevoznik razumno očekuje kašnjenje leta u polasku izvan vremena predviđenog redom letenja:
(a)
za dva sata i više za letove od 1500 km ili kraće; ili
(b)
za tri sata ili više za sve letove unutar Zajednice duže od 1500 km i za sve ostale letove između 1500 km i 3500 km; ili
(c)
za četiri sata ili više, u slučaju svih letova koji ne spadaju pod točke (a) ili (b),
[stvarni] zračni prijevoznik dužan je putnicima pružiti:
i.
pomoć propisanu u članku 9. stavku 1. točki (a) i članku 9. stavku 2.; i
ii.
kada je razumno očekivano vrijeme polaska najmanje dan nakon prethodno najavljenog vremena polaska, pomoć propisanu u članku 9. stavku 1. točki (b) i članku 9. stavku 1. točki (c); i
iii.
kada je kašnjenje leta najmanje pet sati, pomoć propisanu člankom 8. stavkom 1. točkom (a).
2.   U svakom slučaju, pomoć će se pružiti unutar gore propisanih vremenskih rokova, a s obzirom na svaku pojedinu kategoriju udaljenosti.”
7.
Člankom 7. te uredbe, naslovljenim „Pravo na odštetu”, predviđa se:
„1.   Pozivanjem na ovaj članak, putnici ostvaruju pravo na odštetu u iznosu od:
[…]
(b)
400 EUR za sve letove unutar Zajednice, duže od 1500 km i za sve druge letove dužine između 1500 km i 3500 km;
[…]
2.   Kada je putnicima ponuđeno preusmjeravanje do njihova konačnog odredišta zamjenskim letom, sukladno članku 8., i kad na taj način ostvareno vrijeme dolaska ne premašuje prvotno vrijeme dolaska leta
[…]
(b)
za 3 sata, u vezi sa svim letovima unutar Zajednice, dužim od 1500 km i u vezi sa svim ostalim letovima između 1500 km i 3500 km; ili
[…]
zračni prijevoznik može smanjiti visinu odštete predviđenu stavkom 1. za 50 %.
[…]”
8.
Člankom 8. Uredbe br. 261/2004, naslovljenim „Pravo na vraćanje prevoznine ili preusmjeravanje”, određuje se:
„1.   Upućivanjem na ovaj članak, putnicima se nudi izbor između:
(a)
–
nadoknade u roku od 7 dana, u skladu s člankom 7. stavkom 3., cjelokupnog iznosa vrijednosti karte po cijeni po kojoj je kupljena, za dio ili dijelove putovanja koji nisu realizirani i za dio, ili dijelove putovanja koji su već ostvareni, ako let više služi svrsi prvotnog plana putovanja putnika, zajedno sa, kada je to primjereno,
–
povratnim letom u prvu točku polazišta, kada je to najranije moguće;
(b)
preusmjeravanje, po sukladnim uvjetima prijevoza do njihovog konačnog odredišta prvom mogućom prilikom; ili
(c)
preusmjeravanje po sukladnim uvjetima prijevoza, do njihovog konačnog odredišta kasnijeg dana kako je putniku prihvatljivo, ovisno o dostupnosti slobodnih mjesta.
2.   Stavak 1. točka (a) se također primjenjuje na putnike čiji letovi čine dio paketa, isključujući pravo na nadoknadu tamo gdje takvo pravo proizlazi iz [Direktive Vijeća 90/314/EEZ od 13. lipnja 1990. o putovanjima, odmorima i kružnim putovanjima u paket aranžmanima (SL 1990., L 158, str. 59.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 60., str. 27.)].
[…]”
B.
Uredba (EZ) br. 1033/2006
9.
Člankom 2. stavkom 2. Uredbe Komisije (EZ) br. 1033/2006 od 4. srpnja 2006. o utvrđivanju zahtjeva o postupcima za planove leta u fazi prije polijetanja za jedinstveno europsko nebo (
3
) predviđa se:
„Osim definicija iz stavka 1. primjenjuju se sljedeće definicije:
[…]
10.
‚ključni elementi plana leta’ znači sljedeći elementi plana leta:
[…]
(d) predviđeno vrijeme polaska;
[…]”
III. Činjenice iz kojih proizlazi spor, glavni postupak i prethodna pitanja
10.
Dotični putnici su na posredničkom internetskom portalu „Check24” rezervirali paket putovanje u Antalyju u Turskoj. Njihovu je rezervaciju potvrdio Corendon Airlines za let 18. svibnja 2019. iz Düsseldorfa u Njemačkoj u Antalyju s vremenom polaska predviđenim redom letenja u 13.20 i vremenom dolaska predviđenim redom letenja u 17.50.
11.
Corendon Airlines je zatim prebacio taj let i utvrdio novo vrijeme polaska na 16.10 sati 18. svibnja 2019., o čemu je obavijestio dotične putnike u rokovima predviđenim člankom 5. stavkom 1. točkom (c) podtočkom ii. Uredbe br. 261/2004. Budući da je let kasnio, 18. svibnja 2019. polijetanje je uslijedilo u 17.02, a slijetanje u 21.30.
12.
Dotični su putnici od Corendon Airlinesa zahtijevali da svakomu od njih isplati odštetu u iznosu od 400 eura na temelju članka 5. stavka 1. točke (c) i članka 7. stavka 1. točke (b) te uredbe. Corendon Airlines odbio je navedenim putnicima isplatiti odštetu.
13.
Amtsgericht Düsseldorf (Općinski sud u Düsseldorfu, Njemačka) odbio je tužbu dotičnih putnika. Taj je sud utvrdio, s jedne strane, da se nije odustalo od prvotnog plana tog leta, iako je izmijenjeno vrijeme polaska leta. S druge strane, ti su putnici u svakom slučaju obaviješteni o izmjeni vremena polaska u roku predviđenom člankom 5. stavkom 1. točkom (c) podtočkom ii. navedene uredbe, odnosno u roku od dva tjedna do sedam dana prije vremena polaska predviđenog redom letenja. Usto, navedeni je sud istaknuo da nije potrebno ispitati je li Corendon Airlines ispunio svoju obvezu obavješćivanja u pogledu prava putnika o kojima je riječ u glavnom postupku na temelju članka 8. iste uredbe s obzirom na to da na temelju eventualne povrede obveze obavješćivanja ne nastaje pravo na odštetu u skladu s člankom 7. stavkom 1. Uredbe br. 261/2004.
14.
Budući da su dotični putnici protiv presude Amtsgerichta Düsseldorf (Općinski sud u Düsseldorfu) podnijeli žalbu Landgerichtu Düsseldorf (Zemaljski sud u Düsseldorfu), potonji sud ističe da navedenu presudu nije moguće potvrditi ako prebacivanje leta od gotovo tri sata znači da je let otkazan u smislu članka 2. točke (l) te uredbe i ako obavijest o prebacivanju nije ponuda za preusmjeravanje pod uvjetima predviđenima navedenom uredbom.
15.
U tim je okolnostima Landgericht Düsseldorf (Zemaljski sud u Düsseldorfu) odlučio prekinuti postupak i uputiti Sudu sljedeća prethodna pitanja:
„1.
Je li riječ o otkazivanju leta u smislu članka 2. točke (l) i članka 5. stavka 1. [Uredbe br. 261/2004] ako stvarni zračni prijevoznik let rezerviran u okviru paket‑aranžmana s planiranim vremenom polaska u 13.20 sati (lokalno vrijeme) prebaci na 16.10 sati (lokalno vrijeme) istog dana?
2.
Je li obavijest devet dana prije početka putovanja o prebacivanju leta s 13.20 sati (lokalno vrijeme) na 16.10 sati (lokalno vrijeme) istog dana ponuda za preusmjeravanje u smislu članka 5. stavka 1. točke (c) podtočke ii. [Uredbe br. 261/2004], i ako jest, mora li ona ispunjavati zahtjeve iz članka 5. stavka 1. točke (a) i članka 8. stavka 1. [Uredbe br. 261/2004]?”
IV. Postupak pred Sudom
16.
Odluku kojom se upućuje zahtjev za prethodnu odluku od 3. kolovoza 2020. tajništvo Suda zaprimilo je 19. kolovoza 2020.
17.
Tužitelji iz glavnog postupka, njemačka vlada i Europska komisija podnijeli su pisana očitovanja u roku određenom u članku 23. Statuta Suda Europske unije.
18.
Sud je na općoj sjednici od 27. travnja 2021. odlučio da neće održati raspravu.
V. Pravna analiza
A.
Prvo prethodno pitanje
19.
Svojim prvim prethodnim pitanjem sud koji je uputio zahtjev želi znati je li riječ o „otkazivanju” leta u smislu članka 2. točke (l) i članka 5. stavka 1. Uredbe br. 261/2004 ako stvarni zračni prijevoznik let rezerviran u okviru paket‑aranžmana s planiranim vremenom polaska u 13.20 (lokalno vrijeme) prebaci na 16.10 (lokalno vrijeme) istog dana.
20.
„Otkazivanje” se definira u članku 2. točki (l) te uredbe kao „otkazivanje leta koji je prethodno bio zakazan i na kojem je najmanje jedno mjesto bilo rezervirano”.
21.
Budući da se ta definicija temelji na okolnosti koja se odnosi na „otkazivanje” leta, u tom pogledu valja ispitati pojam „let” koji je Sud tumačio zbog toga što u toj uredbi za njega ne postoji definicija. Prema toj sudskoj praksi, „let” je u biti operacija zračnog prijevoza, te je tako na određeni način riječ o „jedinici” tog prijevoza, koju provodi zračni prijevoznik koji utvrđuje svoj plan puta (
4
). Usto, Sud je pojasnio da je plan puta bitan element leta s obzirom na to da se taj let izvršava u skladu s planom leta koji je zračni prijevoznik unaprijed utvrdio (
5
).
22.
Iz sudske prakse Suda također proizlazi da otkazani letovi i letovi koji kasne čine dvije vrlo različite kategorije letova. Naime, za razliku od „kašnjenja leta”, „otkazivanje”, u smislu članka 2. točke (l) Uredbe br. 261/2004, posljedica je činjenice da je prethodno zakazan let otkazan. Stoga se iz Uredbe br. 261/2004 ne može zaključiti da se let koji kasni može kvalificirati kao „otkazani let” samo zato što je trajanje kašnjenja produljeno, iako je bila riječ o dužem kašnjenju. Sud je iz toga zaključio da se let koji kasni ne može smatrati otkazanim ako polazak nastupi u skladu s prvotnim planom leta, neovisno o trajanju kašnjenja (
6
).
23.
Poput njemačke vlade i Komisije, čini mi se da se u ovom slučaju nije odustalo od prvotnog plana leta. Iako je plan puta bitan element leta, ipak je točno da je zračni prijevoznik tužitelje stvarno prevezao i to u okviru leta koji su rezervirali, premda je to bilo malo kasnije. Nisu izmijenjeni ni zračna luka polaska ili dolaska ni broj leta kojim su putnici prevezeni. Ništa ne upućuje ni na to da je zračni prijevoznik želio u potpunosti odustati od prvotnog plana leta niti da je od njega odustao. Suprotno tomu, u ovom slučaju treba smatrati da je samo prebačeno vrijeme polaska istog leta.
24.
Slažem se s Komisijinim argumentom, prema kojem „otkazivanje” leta obilježava izravna i dobrovoljna intervencija zračnog prijevoznika u plan leta, dok u slučaju leta „koji kasni” zračni prijevoznik ne predviđa vrijeme polaska niti uvijek utječe na njega. Naime, događaji na koje on ne može utjecati često mogu imati učinak na zračni prijevoz zbog čega „izmjena” plana leta postaje nužna, a da to pritom ne podrazumijeva potpuno „odustajanje” od njega. Zračni prijevoznik na tu vrstu događaja može reagirati tako da najavi kasnije vrijeme polaska od onog koje je prvotno predviđeno. Čini mi se da se upravo to uobičajeno podrazumijeva pod izrazom „prebacivanje vremena polaska” zrakoplova, kao što je ono do kojeg je došlo u ovom slučaju.
25.
Smatram da je prebacivanje vremena leta uz zadržavanje istog zrakoplova i plana puta, prema uobičajenom smislu riječi, „kašnjenje”, a ne „otkazivanje”. Prema mojem mišljenju, bilo bi protivno općem iskustvu, uobičajenom shvaćanju izraza i strukturi Uredbe br. 261/2004 smatrati da prebacivanje leta od otprilike tri sata, koji je inače ostao neizmijenjen, predstavlja „otkazivanje” uz ponudu nove mogućnosti prijevoza. Time bi se u potpunosti zanemario pojam „kašnjenje”, na koji se već prethodno uputilo, u prilog umjetnom tumačenju pojma „otkazivanje”. U nedostatku konkretnih indicija na temelju kojih bi se moglo pretpostaviti da je zračni prijevoznik stvarno odustao od plana leta, valja zaključiti da je taj plan samo privremeno obustavljen s obzirom na to da ga se zatim nastavilo poštovati čim je to bilo moguće s obzirom na okolnosti (
7
).
26.
Osim toga, činjenica da je prebacivanje unaprijed najavljeno (u ovom slučaju devet dana ranije) ne može sama po sebi imati ulogu za potrebe kvalifikacije prebacivanja kao „otkazivanja” ili „kašnjenja”. Pravodobna prethodna najava utječe na opseg poteškoća ili neugodnosti za putnike, ali ne nužno na prirodu prebacivanja u užem smislu.
27.
Točno je da se ne može isključiti da „duže” kašnjenje u polasku i posebne okolnosti povezane s tim mogu eventualno utjecati na kvalifikaciju tog prebacivanja kao „otkazivanja” ili „kašnjenja”. Ovisno o situaciji, ti bi se elementi eventualno mogli tumačiti kao indicije nekog slučaja koji nadilazi puko privremeno obustavljanje plana leta.
28.
Međutim, to u ovom predmetu zasigurno nije slučaj s obzirom na to da je vrijeme polaska prebačeno za samo otprilike tri sata i stoga prije treba smatrati da je riječ o „neznatnom” prebacivanju. Stoga mi se čini da nije potrebno da Sud u ovom slučaju odlučuje o mogućnosti da se dogodi takva isključivo hipotetska situacija.
B.
Odgovor na prvo prethodno pitanje
29.
Iz prethodno navedenih razloga predlažem da se na prvo prethodno pitanje odgovori da nije riječ o „otkazivanju” leta u smislu članka 2. točke (l) i članka 5. stavka 1. Uredbe br. 261/2004 ako stvarni zračni prijevoznik samo let rezerviran u okviru paket‑aranžmana s planiranim vremenom polaska u 13.20 (lokalno vrijeme) prebaci na 16.10 (lokalno vrijeme) istog dana i ako uostalom let nije izmijenjen ni na koji drugi način.
VI. Zaključak
30.
S obzirom na prethodna razmatranja, predlažem Sudu da na prvo prethodno pitanje koje je uputio Landgericht Düsseldorf (Zemaljski sud u Düsseldorfu, Njemačka) odgovori na sljedeći način:
Nije riječ o otkazivanju leta u smislu članka 2. točke (l) i članka 5. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 ako stvarni zračni prijevoznik samo let rezerviran u okviru paket‑aranžmana s planiranim vremenom polaska u 13.20 (lokalno vrijeme) prebaci na 16.10 (lokalno vrijeme) istog dana i ako uostalom let nije izmijenjen ni na koji drugi način.
(
1
)	Izvorni jezik: francuski
(
2
)	(SL 2004., L 46, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21. i ispravak SL 2019., L 119, str. 202.)
(
3
)	(SL 2006., L 186, str. 46.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 10., str. 49.)
(
4
)	Presuda od 10. srpnja 2008., Emirates Airlines (C‑173/07, EU:C:2008:400, t. 40.)
(
5
)	Vidjeti presude od 19. studenoga 2009., Sturgeon i dr. (C‑402/07 i C‑432/07, EU:C:2009:716, t. 30.) i od 13. listopada 2011., Sousa Rodríguez i dr. (C‑83/10, EU:C:2011:652, t. 27.).
(
6
)	Vidjeti presudu od 19. studenoga 2009., Sturgeon i dr. (C‑402/07 i C‑432/07, EU:C:2009:716, t. 33. i 34).
(
7
)	Vidjeti u tom pogledu presudu od 19. studenoga 2009., Sturgeon i dr. (C‑402/07 i C‑432/07, EU:C:2009:716, t. 37.), iz koje jasno proizlazi da je Sud sklon uskom tumačenju pojma „otkazivanje”. Naime, Sud navodi nekoliko okolnosti iz područja zračnog prijevoza putnika koje ne opravdavaju takvu pravnu kvalifikaciju, iako se čini da bi mogle (na primjer, vrijeme čekanja i potreba dotičnih putnika da prenoće u hotelu).