Byla T‑403/21
(Ištraukų skelbimas)
Norddeutsche Landesbank – Girozentrale
prieš
Bendrą pertvarkymo valdybą
2024 m. liepos 17 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji išplėstinė kolegija) sprendimas
„Ekonominė ir pinigų sąjunga – Bankų sąjunga – Kredito įstaigų ir tam tikrų investicinių įmonių bendras pertvarkymo mechanizmas (BPeM) – Bendras pertvarkymo fondas (BPF) – BPV sprendimas dėl ex ante įnašų už 2021 m. apskaičiavimo – Pareiga motyvuoti – Vienodas požiūris – Proporcingumas – BPV diskrecija – Akivaizdi vertinimo klaida – Neteisėtumu grindžiamas prieštaravimas – Komisijos diskrecija – Teismo sprendimo poveikio apribojimas laiko atžvilgiu“
1.      Europos Sąjungos institucijos – Įgaliojimų įgyvendinimas – Komisijai suteikti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus – Apimtis – Sudėtingi vertinimai – Didelė diskrecija – „Ex ante“ įnašų į Bendrą pertvarkymo fondą (BPF) apskaičiavimo metodo nustatymas – Minėtų įnašų koregavimo kriterijų nustatymas – Teisminė kontrolė – Ribos
(SESV 290 straipsnis; Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 806/2014 41 konstatuojamoji dalis; Komisijos reglamentas 2015/63; Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/59)
(žr. 46–48 punktus)
2.      Ekonominė ir pinigų politika – Ekonominė politika – Kredito įstaigų ir tam tikrų investicinių įmonių bendras pertvarkymo mechanizmas – „Ex ante“ įnašai į Bendrą pertvarkymo fondą – Koregavimo daugiklio apskaičiavimas atsižvelgiant į įstaigų rizikos profilį – Minėtų įstaigų klasifikavimas remiantis priskyrimo prie intervalo metodu siekiant apskaičiuoti šį daugiklį
(Komisijos reglamento 2015/63 6 straipsnis, 9 straipsnio 3 dalis ir I priedas; Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/59 103 straipsnio 7 dalis)
(žr. 106–113, 115–120 punktus)
3.      Institucijų aktai – Motyvavimas – Pareiga – Apimtis – Rengėjo per procesą Sąjungos teisme pateikiami akto motyvų paaiškinimai – Sąlygos – Prieštaravimų nebuvimas ir pareiga suderinti paaiškinimus su minėtais motyvais
(žr. 156, 157 punktus)
4.      Institucijų aktai – Motyvavimas – Pareiga – Apimtis – Bendros pertvarkymo valdybos (BPV) sprendimas, kuriuo nustatyti „ex ante“ įnašai į Bendrą pertvarkymo fondą (BPF) – BPV pareiga pranešti atitinkamoms įstaigoms apie šių įnašų apskaičiavimo metodą ir metinio tikslinio lygio sumos nustatymo metodą
(Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas Nr. 806/2014; Tarybos reglamento 2015/81 4 straipsnis; Komisijos reglamento 2015/63 4 straipsnio 2 dalis ir I priedas)
(žr. 159, 160 punktus)
5.      Institucijų aktai – Motyvavimas – Pareiga – Apimtis – Bendros pertvarkymo valdybos (BPV) sprendimas, kuriuo nustatyti „ex ante“ įnašai į Bendrą pertvarkymo fondą (BPF) – Būtinybės šiame sprendime nurodyti visą informaciją, leidžiančią patikrinti įnašų apskaičiavimo tikslumą, nebuvimas – Pareigos motyvuoti derinimas su bendruoju atitinkamų įstaigų komercinės paslapties apsaugos principu – Nuostatų, kuriose numatytas „ex ante“ įnašų į BPF apskaičiavimo metodas, teisėtumas – Komercinės paslapties apsaugos principas – BPV pareiga paskelbti ir perduoti atitinkamoms įstaigoms agreguotą ir nuasmenintą informaciją, susijusią su įstaigomis, naudotą apskaičiuojant „ex ante“ įnašą
(SESV 296 straipsnio antra pastraipa; Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas Nr. 806/2014; Komisijos reglamento 2015/63 4–7, 9 straipsniai ir I priedas; Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/59)
(žr. 173–183 punktus)
6.      Europos Sąjungos institucijos – Įgaliojimų įgyvendinimas – Komisijai suteikti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus – Apimtis – Sudėtingi vertinimai – Didelė diskrecija – „Ex ante“ įnašų į Bendrą pertvarkymo fondą (BPF) apskaičiavimo metodo nustatymas – Institucinės užtikrinimo sistemos (IUS) rizikos rodiklio taikymas ir svoris – Teisminė kontrolė – Ribos
(Komisijos reglamento 2015/63 7 straipsnio 4 dalis)
(žr. 296, 297 punktus)
7.      Ekonominė ir pinigų politika – Ekonominė politika – Kredito įstaigų ir tam tikrų investicinių įmonių bendras pertvarkymo mechanizmas – „Ex ante“ įnašai į Bendrą pertvarkymo fondą – Koregavimo daugiklio apskaičiavimas atsižvelgiant į įstaigų rizikos profilį – Laisvės užsiimti verslu pažeidimas – Nebuvimas
(Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 16 straipsnis; Komisijos reglamentas 2015/63)
(žr. 417–420, 423 punktus)
Santrauka
Bendrasis Teismas patenkino gautą ieškinį dėl panaikinimo ir panaikino Bendros pertvarkymo valdybos (toliau – BPV) sprendimą dėl ex ante įnašų į Bendrą pertvarkymo fondą (toliau – BPF) už 2021 m. nustatymo, kiek jis susijęs su ieškove Norddeutsche Landesbank – Girozentrale, nes BPV pažeidė pareigą motyvuoti metinio tikslinio lygio nustatymą.
Savo sprendime Bendrasis Teismas pateikė paaiškinimų dėl priskyrimo prie intervalų metodo, taikomo koreguojant bazinius metinius įnašus atsižvelgiant į realų įnašus mokančių įstaigų rizikos profilį, atitikties viršesnei teisei.
Ieškovė yra Vokietijoje įsteigta kredito įstaiga. 2021 m. balandžio 14 d. BPV priėmė sprendimą, kuriame nustatė(1) kredito įstaigų ir tam tikrų investicinių įmonių, įskaitant ieškovę, ex ante įnašus į BPF už 2021 m.(2)
Bendrojo Teismo vertinimas
Dėl Deleguotojo reglamento 2015/63(3) I priedo skyriaus „2 žingsnis“ (toliau – ginčijama nuostata) neteisėtumo ieškovė teigia, kad Komisija padarė vertinimo klaidą, kai numatė skirstymo į intervalus metodą, nes dėl šio metodo BPV negalėjo tinkamai pritaikyti bazinių metinių įnašų prie faktinio įstaigų rizikos profilio.
Šiuo klausimu Bendrasis Teismas, pirma, nustatė tris šio metodo etapus.
BPV pirmiausia turi apskaičiuoti intervalų skaičių, kad palygintų įstaigas, atsižvelgdama į įvairius rizikos rodiklius ir subrodiklius, vėliau BPV iš esmės turi paskirti vienodą įstaigų skaičių kiekvienam intervalui, pirmiausia prie pirmojo intervalo priskirdama įstaigas, kurių nekoreguoto rodiklio vertės yra mažiausios, ir, galiausiai, ji turi visoms į tam tikrą intervalą patenkančioms įstaigoms skirti tą patį balą, vadinamą „diskretizuotu rodikliu“, į kurį ji turi atsižvelgti atlikdama likusią jų koregavimo daugiklio apskaičiavimo dalį.
Antra, Bendrasis Teismas pabrėžė, kad dėl šio metodo kyla du specifiniai reiškiniai.
Viena vertus, neatmestina, kad taikant šį metodą faktiškai gali susiklostyti situacijų, kai įstaigos, kurių konkretaus rizikos rodiklio vertės rodo, kad jų rizikos profilis šiam rodikliui yra mažesnis nei vidutinė atitinkamų įstaigų vertė, dėl nagrinėjamo rodiklio vis dėlto priskiriamos prie vieno iš intervalų, sudarytų iš palyginti labiau rizikingų įstaigų. Šią išvadą lemia, be kita ko, tai, kad kai kurių įstaigų vertės yra „kraštutinės“, t. y. vertės, kurios labai skiriasi nuo vidurkio. Kita vertus, dėl šių kraštutinių verčių negalima atmesti galimybės, kad taikant skirstymo į intervalus metodą gali susiklostyti situacijų, kai įstaigos, kurių konkretaus rizikos rodiklio vertės yra artimos įstaigų, priskirtų prie pirmesnio intervalo, vertėms, vis dėlto yra priskiriamos tolesniam intervalui, kuriame yra įstaigų, kurių to paties rizikos rodiklio vertės kartais gali būti daug didesnės.
Vis dėlto tai nereiškia, kad taikant skirstymo į intervalus metodą padaryta akivaizdi vertinimo klaida.
Šiuo klausimu Bendrasis Teismas primena, pirma, kad Deleguotajame reglamente 2015/63 numatytas(4)ex ante įnašų į įstaigų rizikos profilį koregavimo metodas, grindžiamas jų rizikos profilio palyginimu. Kaip matyti iš empirinio tyrimo, kuris atliktas prieš priimant Deleguotąjį reglamentą 2015/63 ir kurio rezultatai apibendrinti Komisijos Joint Research Centre (Jungtinis tyrimų centras, toliau – JTC) techninėje studijoje, skirstymo į intervalus metodas yra vienas iš metodų, kuriais remiantis galima atlikti tokį palyginimą, ir net laikomas šiuo tikslu tinkamiausiu metodu. Iš tiesų skirstymo į intervalus metodas yra pripažintas statistinis metodas, kuriuo siekiama įvertinti kraštutines vertes, nes juo kiek įmanoma išvengiama, kad šių verčių buvimas lemtų palyginimo iškraipymus. Nagrinėjamu atveju, kaip matyti iš JTC techninės studijos, minėtas metodas leidžia išvengti to, kad įstaigos, kurių atveju tam tikrų rizikos rodiklių vertės yra didelės, vis dėlto gautų balą, rodantį mažos rizikos profilį dėl šio rodiklio, nes yra įstaigų, turinčių kraštutinių verčių.
Antra, Bendrasis Teismas pažymėjo, kad skirstymo į intervalus metodas leidžia lengvai palyginti daug duomenų iš įstaigų, kurių ex ante įnašas koreguojamas atsižvelgiant į jų rizikos profilį. Šiuo klausimu jis pažymėjo, kad skundžiamoje nuostatoje numatyta taisyklė, pagal kurią intervalų skaičius apskaičiuojamas pagal jame nurodytą formulę ir pagal kurią BPV iš principo kiekvienam intervalui priskiria tą patį skaičių įstaigų, pirmam intervalui priskirdama įstaigas, kurių nekoreguoto rodiklio vertės yra mažiausios. Bendrasis Teismas padarė išvadą, kad skirstymo į intervalus metodas apima objektyvias taisykles, kurias BPV gali lengvai taikyti, o tai, beje, yra tikslas, kurio galima teisėtai siekti Sąjungos teisės aktais.
Trečia, Bendrasis Teismas konstatavo, kad pirma aprašytų reiškinių pasekmes lemia keturios toliau nurodomos aplinkybės. Pirma, ex ante įnašai gali būti koreguojami tik taikant koeficientą skalėje nuo 0,8 iki 1,5(5). Taigi bazinis metinis įnašas tebėra lemiamas veiksnys nustatant ex ante įnašą pagal įstaigų rizikos profilį.
Antra, Bendrasis Teismas pažymėjo, kad iš JTC techninės studijos iš esmės matyti, jog šie reiškiniai apibūdinami kaip galintys susidaryti visų pirma paskutiniuose intervaluose, o ne didžiojoje daugumoje jų.
Trečia, Bendrasis Teismas konstatavo, kad šiuose paskutiniuose intervaluose esančių įstaigų atitinkamo rizikos rodiklio vertės yra didesnės nei įstaigų, kurios priskirtos prie žemesnių intervalų.
Ketvirta, taikant ex ante įnašų koregavimo atsižvelgiant į rizikos profilį metodą atsižvelgiama į daugybę rizikos rodiklių(6). Taigi galiausiai įstaiga priskiriama prie daugelio intervalų, atsižvelgiant į jos ir kitų įstaigų vertes, atitinkančias kiekvieną rizikos rodiklį. Vis dėlto, kaip matyti iš JTC techninės studijos, dėl įvairių rizikos rodiklių įstaigos dažnai patenka į skirtingus intervalus, ir tai leidžia atlikti bendrą atitinkamų įstaigų palyginimą.
Šiomis aplinkybėmis Bendrasis Teismas atmetė argumentą, kad Deleguotajame reglamente 2015/63 nustatant skirstymo į intervalus metodą padaryta akivaizdi vertinimo klaida.
1      Remdamasi 2014 m. liepos 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 806/2014, kuriuo nustatomos kredito įstaigų ir tam tikrų investicinių įmonių pertvarkymo vienodos taisyklės ir vienoda procedūra, kiek tai susiję su bendru pertvarkymo mechanizmu ir Bendru pertvarkymo fondu, ir iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 1093/2010 (OL L 225, 2014, p. 1), 70 straipsnio 2 dalimi.
2      2021 m. balandžio 14 d. Bendros pertvarkymo valdybos sprendimas SRB/ES/2021/22 dėl ex ante įnašų į Bendrą pertvarkymo fondą už 2021 m. apskaičiavimo.
3      2014 m. spalio 21 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) 2015/63, kuriuo papildomos Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/59/ES nuostatos dėl ex ante įnašų, skirtų pertvarkymo finansavimo struktūroms (OL L 11, 2015, p. 44).
4      Pagal 2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/59/ES, kuria nustatoma kredito įstaigų ir investicinių įmonių gaivinimo ir pertvarkymo sistema ir iš dalies keičiamos Tarybos direktyva 82/891/EEB, Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/24/EB, 2002/47/EB, 2004/25/EB, 2005/56/EB, 2007/36/EB, 2011/35/ES, 2012/30/ES bei 2013/36/ES ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentai (ES) Nr. 1093/2010 bei (ES) Nr. 648/2012 (OL L 173, 2014, p. 190), 103 straipsnio 7 dalį.
5      Kaip nurodyta Deleguotojo reglamento 2015/63 9 straipsnio 3 dalyje.
6      Kaip tai matyti iš Deleguotojo reglamento 2015/63 6 straipsnio.