62023TJ0535_RES
Byla T‑535/23
CEE Bankwatch Network z.s.irÖkobüro Allianz der Umweltbewegung
prieš
Europos Sąjungos Tarybą
2025 m. lapkričio 12 d. Bendrojo Teismo (devintoji išplėstinė kolegija) sprendimas
„Aplinka – Reglamentas (ES) 2022/2577, kuriuo nustatoma atsinaujinančiųjų išteklių energetikos sprendinių diegimo spartinimo sistema – Prašymas peržiūrėti vidaus tvarka – Reglamento (EB) Nr. 1367/2006 10 straipsnio 1 dalis – Prašymo atmetimas – Aktas, priimtas remiantis SESV 122 straipsnio 1 dalimi – Aktas, dėl kurio negalima pateikti prašymo peržiūrėti vidaus tvarka – Reglamento Nr. 1367/2006 2 straipsnio 1 dalies g punktas – Administracinio akto sąvoka – Orhuso konvencijos 9 straipsnio 3 dalis – Orhuso konvencijos 2 straipsnio 2 dalis – Aktas, priimtas „vykdant teisėkūros funkcijas“
Aplinka – Orhuso konvencija – Taikymas Sąjungos institucijoms – Nevyriausybinių organizacijų teisė prašyti vidaus tvarka peržiūrėti administracinius aktus aplinkosaugos srityje – Peržiūros dalykas – Administracinis aktas – Sąvoka – Ne teisėkūros procedūra priimtas aktas – Teisėkūros funkcijų sąvoka – Funkcinis aiškinimas – Kriterijai
(ESS 16 straipsnio 1 dalis; SESV 122 straipsnio 1 dalis ir 289 straipsnis; Orhuso konvencijos 2 straipsnio 2 dalis; Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 1367/2006 2 straipsnio 1 dalies c, f ir g punktai, 10 straipsnis ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas 2021/1767; Tarybos reglamentas Nr. 2022/2577)
(žr. 23–37, 43–91 punktus)
Europos Sąjungos teisė – Aiškinimas – Metodai – Aiškinimas atsižvelgiant į Sąjungos sudarytus tarptautinius susitarimus – Reglamento Nr. 1367/2006 aiškinimas atsižvelgiant į Konvenciją dėl teisės gauti informaciją, visuomenės dalyvavimo priimant sprendimus ir teisės kreiptis į teismus aplinkosaugos klausimais (Orhuso konvencija)
(ESS 3 straipsnio 5 dalis, Orhuso konvencijos 2 straipsnio 2 dalis ir 9 straipsnio 3 ir 4 dalys; Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 1367/2006 2 straipsnio 1 dalies g punktas)
(žr. 38–42 punktus)
Santrauka
Bendrasis Teismas patvirtino Europos Sąjungos Tarybos sprendimus atmesti prašymus vidaus tvarka peržiūrėti Reglamentą 2022/2577 (
1
), kuriuos pateikė kelios pelno nesiekiančios aplinkos apsaugos asociacijos. Jis pirmą kartą patikslino sąvoką „administracinis aktas“, kaip ji suprantama pagal Orhuso reglamentą (
2
), po to, kai šis reglamentas buvo iš dalies pakeistas Reglamentu 2021/1767 (
3
), kuriuo išplėsta aktų, peržiūrimų vidaus tvarka, materialinė taikymo sritis.
Dėl Rusijos agresijos karo prieš Ukrainą 2022 m. staiga ir smarkiai sutriko dujų tiekimas iš Rusijos. Šiomis aplinkybėmis 2022 m. gruodžio mėn. Taryba priėmė Reglamentą 2022/2577, kuriuo, be kita ko, nustatoma išimtis iš tam tikrų Sąjungos aplinkos apsaugos teisės aktuose numatytų vertinimo reikalavimų, siekiant per trumpą laikotarpį paspartinti atsinaujinančiosios energijos diegimą.
2023 m. vasario mėn. ieškovės, remdamosi Orhuso reglamentu, pateikė Tarybai du prašymus vidaus tvarka peržiūrėti Reglamentą 2022/2577. 2023 m. birželio 13 d. sprendimais Taryba atmetė šiuos prašymus kaip nepriimtinus ir subsidiariai – kaip nepagrįstus (toliau – ginčijami sprendimai). Bendrajame Teisme pareikštais ieškiniais ieškovės paprašė panaikinti šiuos sprendimus.
Bendrojo Teismo vertinimas
Bendrasis Teismas išnagrinėjo, ar Taryba klaidingai atmetė prašymus vidaus tvarka peržiūrėti Reglamentą 2022/2577 kaip nepriimtinus dėl to, kad jie nebuvo susiję su aktu, kurį galima peržiūrėti, t. y. „administraciniu aktu“, kaip jis suprantamas pagal Orhuso reglamento 2 straipsnio 1 dalies g punktą.
Šiuo aspektu Bendrasis Teismas priminė, kad aiškinant Sąjungos teisės nuostatą būtina atsižvelgti ne tik į jos formuluotę, bet ir į kontekstą bei aktu, kuriame ji įtvirtinta, siekiamus tikslus.
Kalbant apie pažodinį vertimą, Orhuso reglamente „administracinis aktas“ apibrėžtas kaip „Sąjungos institucijos ar organo ne teisėkūros procedūra priimtas aktas, kuris turi teisinį ir išorinį poveikį ir kurio nuostatos gali pažeisti aplinkos apsaugos teisę, apibrėžtą 2 straipsnio 1 dalies f punkte“. Taigi Sąjungos teisės aktų leidėjas apibrėžė šią sąvoką priešingai sąvokai „pagal teisėkūros procedūrą priimtas aktas“, tačiau nenurodė aktų, priimtų pagal įprastą ar specialią teisėkūros procedūrą, kaip tai suprantama pagal SESV 289 straipsnį, kategorijos.
Kalbant apie kontekstinį aiškinimą, Orhuso reglamentas netaikomas Sąjungos institucijoms ir organams, kai jie vykdo teismines ar teisėkūros funkcijas. Todėl aktai, priimti įgyvendinant tokius įgaliojimus, negali būti laikomi administraciniais aktais, kaip tai suprantama pagal Orhuso reglamentą.
Be to, nors priimdamas Reglamentą 2021/1767 Sąjungos teisės aktų leidėjas norėjo išplėsti peržiūros vidaus tvarka procedūros taikymo sritį, kad Sąjungos teisė atitiktų Orhuso konvencijos nuostatas, jis neketino įtraukti teisėkūros procedūra priimtų aktų į šios procedūros taikymo sritį.
Be to, tai, kad Orhuso reglamento 2 straipsnio 1 dalies f punkte pateiktoje sąvokos „aplinkos apsaugos teisė“ apibrėžtyje kai kuriose kalbinėse versijose vartojamos sąvokos „teisės aktai“ arba „teisės akto nuostata“, nereiškia, kad taikant šį reglamentą ši sąvoka apima tik teisėkūros procedūra priimtus aktus, kaip tai suprantama pagal SESV 289 straipsnio 3 dalį.
Šiomis aplinkybėmis, nors tiesa, kad pagal teisėkūros procedūrą priimtas aktas, kaip jis suprantamas pagal SESV 289 straipsnį, nėra administracinis aktas, kaip tai suprantama pagal Orhuso reglamentą ir jo taikymo tikslais, iš kontekstinio aiškinimo nematyti, kad Orhuso reglamente vartojama sąvoka „teisėkūros funkcijos“ visiškai sutampa su šioje nuostatoje apibrėžta teisėkūros procedūra priimtų aktų kategorija.
Kalbant apie teleologinį aiškinimą, pažymėtina, kad Orhuso reglamentu siekiama įgyvendinti Orhuso konvencijos 9 straipsnio 3 dalies nuostatas. Šioje nuostatoje numatyta, kad kiekviena susitariančioji šalis užtikrina, jog visuomenės nariai, atitinkantys nacionalinėje teisėje nustatytus kriterijus, jeigu tokių yra, galėtų pasinaudoti administracinėmis arba teisminėmis procedūromis privačių asmenų ir valstybės institucijų, pažeidžiančių su aplinka susijusias nacionalinės teisės nuostatas, veiksmams arba neveikimui užginčyti.
Iš Orhuso konvencijos matyti, kad jos 9 straipsnio 3 dalis netaikoma institucijų ar organų aktams, priimtiems jiems vykdant teismines ar teisėkūros funkcijas, išsamiau neapibrėžiant sąvokos „teisėkūros funkcijos“. Sąvokos „teisės aktai“ aiškinimas viešosios tarptautinės teisės dokumento prasme turi išlikti autonomiškas, palyginti su susitariančiųjų šalių vidaus teise.
Todėl reikia laikytis funkcinio požiūrio į sąvoką „teisėkūros funkcijos“, kuris susijęs ne tik su atitinkamos įstaigos pobūdžiu, bet ir su atitinkamos institucijos ar įstaigos faktiškai vykdomomis funkcijomis. Taigi, nors organinis kriterijus yra požymis, pagal kurį apibūdinamas pagal teisėkūros procedūrą priimtas aktas, kaip tai suprantama pagal Orhuso reglamentą, taip pat reikia atsižvelgti į pačią šios institucijos ar organo priimto akto esmę.
Darytina išvada, kad sąvoka „teisėkūros funkcijos“, kaip ji suprantama pagal Orhuso reglamentą, negali būti aiškinama kaip apimanti tik aktus, priimtus pagal įprastą arba specialią teisėkūros procedūrą pagal SESV 289 straipsnį. Taigi šio reglamento 2 straipsnio 1 dalies g punkte vartojama sąvoka „administracinis aktas“ reiškia bet kokį aktą, kurį Sąjungos institucija priėmė ne vykdydama teisėkūros funkcijas, o ne tik pagal teisėkūros procedūrą priimtus aktus, priimtus pagal įprastą arba specialią teisėkūros procedūrą pagal SESV 289 straipsnį.
Atsižvelgdamas į šiuos argumentus Bendrasis Teismas patikrino, ar Reglamentas 2022/2577 yra „administracinis aktas“, kaip tai suprantama pagal Orhuso reglamentą.
Dėl organinio kriterijaus jis konstatavo, kad šį reglamentą priėmė Taryba, t. y. institucija, kuriai Sutartimis kartu su Parlamentu patikėtos teisėkūros funkcijos.
Dėl Reglamento 2022/2577 esmės Bendrasis Teismas pažymėjo, pirma, kad jis buvo priimtas remiantis SESV 122 straipsnio 1 dalimi, pagal kurią Tarybai suteikiami įgaliojimai imtis tinkamų ekonominės politikos priemonių, kuriomis siekiama įveikti didelius energetikos produktų tiekimo sunkumus. Šia nuostata Tarybai suteikiama didelė diskrecija, būdinga teisėkūros funkcijai, priimti priemones, skirtas dideliems ekonominiams sunkumams, dėl kurių reikia politinių sprendimų, priskiriamų prie paties Sąjungos teisės aktų leidėjo atsakomybės, įveikti. Be to, ji suteikia Tarybai kompetenciją, kuri yra išskirtinė Sąjungos teisės aktų leidėjo kompetencija, suteikti Komisijai įgyvendinimo įgaliojimus.
Bendrasis Teismas pridūrė, kad pagal SESV 122 straipsnio 1 dalį priimtų aktų taikymo sritis skiriasi nuo deleguotųjų ir įgyvendinimo aktų, priimtų pagal SESV 290 ir 291 straipsnius, taikymo srities. Iš tiesų šiuo pagrindu Tarybai suteikti įgaliojimai nepriklauso nuo pagrindiniu teisės aktu suteikiamo išankstinio įgaliojimo. Be to, pagal SESV 122 straipsnio 1 dalį priimti aktai nėra neatsiejamai susiję su aktais, priimtais pagal SESV 289 straipsnio 1 ir 2 dalis, priešingai nei deleguotieji ir įgyvendinimo aktai, kurių teisėtumas priklauso nuo to, ką teisės aktų leidėjas numatė.
Antra, Bendrasis Teismas atsižvelgė į Reglamento 2022/577, priimto mažinant gamtinių dujų tiekimą iš Rusijos į valstybes nares, turinį. Atsižvelgiant į tai, šiame reglamente numatytos supaprastinimo priemonės, kuriomis skatinama atsinaujinančiųjų išteklių energijos gamyba, nustatant tam tikrų Sąjungos aplinkos teisės aktuose nustatytų vertinimo įpareigojimų išimtis.
Taigi kai kurios iš šių priemonių laikinai ir konkrečiais klausimais nukrypsta nuo kelių direktyvų antrinės teisės nuostatų, pagal kurias reikalaujama prieš išduodant leidimą vykdyti projektus, galinčius pakenkti aplinkai, suderinti teisinius interesus. Reglamente 2022/2577 reikalaujama, kad atliekant šį suderinimą būtų pripažintas atsinaujinančiųjų išteklių energijos gamybos prioritetas. Taigi šis reglamentas yra ypatingo pobūdžio aktas, nes jame įtvirtintas toks pripažinimas, sukuriant prielaidą, kad ši gamybos veikla yra didelio viešojo intereso.
Bendrasis Teismas padarė išvadą, kad yra tam tikrų aplinkybių, leidžiančių įrodyti, kad įgaliojimai, kuriuos Taryba įgyvendino priimdama Reglamentą 2022/2577 pagal SESV 122 straipsnio 1 dalį, susiję su teisėkūros veikla. Taigi šis reglamentas nėra administracinis aktas, kaip tai suprantama pagal Orhuso reglamentą, todėl Taryba teisingai atmetė kaip nepriimtinus ieškovių pateiktus prašymus peržiūrėti vidaus tvarka.
(
1
)	2022 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentas (ES) 2022/2577, kuriuo nustatoma atsinaujinančiųjų išteklių energetikos sprendinių diegimo spartinimo sistema (OL L 335, 2022, p. 36).
(
2
)	2006 m. rugsėjo 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1367/2006 dėl Orhuso konvencijos dėl teisės gauti informaciją, visuomenės dalyvavimo priimant sprendimus ir teisės kreiptis į teismus aplinkosaugos klausimais nuostatų taikymo Bendrijos institucijoms ir organams (OL L 264, 2006, p. 13), iš dalies pakeistas 2021 m. spalio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2021/1767 (OL L 356, 2021, p. 1) (toliau – Orhuso reglamentas).
(
3
)	2021 m. spalio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2021/1767, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 1367/2006 dėl Orhuso konvencijos dėl teisės gauti informaciją, visuomenės dalyvavimo priimant sprendimus ir teisės kreiptis į teismus aplinkosaugos klausimais nuostatų taikymo Bendrijos institucijoms ir organams (OL L 356, 2021, p. 1).