EUR-Lex - 61996B0201 - SV
Avis juridique important
|
61996B0201
Förstainstansrättens beslut (andra avdelningen) den 3 juli 1997.
-
Smanor SA, Hubert Ségaud och Monique Ségaud mot Europeiska kommissionen.
-
Underlåtenhet att inleda ett förfarande för fördragsbrott - Passivitetstalan - Talan om utomobligatoriskt skadestånd - Avvisning.
-
Mål T-201/96.
Rättsfallssamling 1997 s. II-01081
Sammanfattning
Nyckelord
1 Passivitetstalan - Fysiska eller juridiska personer - Underlåtelser mot vilka talan kan föras - Underlåtenhet att inleda ett förfarande för fördragsbrott - Avvisning(EG-fördraget, artiklarna 169, 173 fjärde stycket och 175) 2 Utomobligatoriskt ansvar - Villkor - Rättsstridighet - Den omständigheten att kommissionen inte har inlett ett förfarande för fördragsbrott - Omständighet som inte är rättsstridig - Skadeståndsyrkanden - Avvisning (EG-fördraget, artiklarna 169 och 215 andra stycket)
Sammanfattning
3 En passivitetstalan som har väckts av en fysisk eller juridisk person skall avvisas när den syftar till att det skall fastställas att kommissionen har underlåtit att ta ställning i strid med fördraget, genom att underlåta att inleda ett förfarande för fördragsbrott mot en medlemsstat, oberoende av vilken överträdelse av gemenskapsrätten som den berörda medlemsstaten påstås ha gjort sig skyldig till.Dels följer det nämligen av systematiken i artikel 169 att kommissionen inte är skyldig att inleda ett sådant förfarande som denna artikel avser, utan att den i detta avseende förfogar över ett utrymme för egna bedömningar som innebär att enskilda saknar rätt att kräva att kommissionen skall ta ställning på ett visst sätt i en viss fråga. Dels begär en fysisk eller juridisk person som anhåller om att kommissionen skall inleda ett förfarande i enlighet med artikel 169 i fördraget i själva verket att kommissionen skall anta en rättsakt som inte berör denne direkt och personligen på sätt som avses i artikel 173 fjärde stycket i fördraget och som de i alla händelser inte kan väcka talan om ogiltigförklaring mot. 4 Eftersom kommissionen inte är skyldig att inleda ett förfarande för fastställelse av ett fördragsbrott enligt artikel 169 i fördraget, är dess beslut att inte inleda ett sådant förfarande inte rättsstridigt, vilket innebär att gemenskapens utomobligatoriska ansvar inte uppkommer och att det enda handlande som eventuellt kan ifrågasättas för att ha orsakat skada är den berörda medlemsstatens handlande. Yrkanden om ersättning, som i själva verket avser kommissionens underlåtenhet att inleda ett förfarande för fördragsbrott mot en medlemsstat, kan följaktligen inte tas upp till prövning.