61994CJ0091_SV
Parter
Domskäl
Beslut om rättegångskostnader
Domslut
Parter
I mål C-91/94,
angående en begäran enligt artikel 177 i EG-fördraget från Tribunal de grande instance de Paris att domstolen skall meddela ett förhandsavgörande i det vid den nationella domstolen anhängiggjorda brottmålet mot
Thierry Tranchant
och
Téléphone Store SARL (civilrättsligt ansvarigt),
angående tolkningen av kommissionens direktiv 88/301/EEG av den 16 maj 1988 om konkurrens på marknaderna för teleterminalutrustning (EGT nr L 131, s. 73),
meddelar
DOMSTOLEN
sammansatt av G.C. Rodríguez Iglesias, ordförande, D.A.O. Edward, J.-P. Puissochet och G. Hirsch (referent), avdelningsordförande, F.A. Schockweiler, J.C. Moitinho de Almeida, P.J.G. Kapteyn, C. Gulmann, J.L. Murray, P. Jann och H. Ragnemalm, domare,
generaladvokat: G. Tesauro,
justitiesekreterare: D. Louterman-Hubeau, avdelningsdirektör,
med beaktande av de skriftliga yttranden som har inkommit från:
- Syndicat des industries de télécommunication (SIT) och Syndicat des industries du matériel professionnel électronique et radioélectrique (SPER), målsägande i målet inför den nationella domstolen, genom Jeanne Champigneulle Mihailov, advokat i Paris,
- T. Tranchant, den tilltalade inför den nationella domstolen och företaget Téléphone Store, civilrättsligt ansvarigt, genom Charly Bensard, advokat i Paris,
- den franska regeringen, genom Jean-Marc Belorgey, chef de mission och Catherine de Salins, sous-directeur, vid utrikesministeriets rättsavdelning, båda i egenskap av ombud,
- Europeiska gemenskapernas kommission genom Francisco Enrique González Díaz, vid rättstjänsten, och Jean-Francis Pasquier, nationell expert som stått till rättstjänstens förfogande, båda i egenskap av ombud,
med hänsyn till förhandlingsrapporten,
efter att den tilltalade i målet inför den nationella domstolen och den civilrättsligt ansvariga parten, företrädda av Laurent Salem, advokat i Paris, målsägandena i målet inför den nationella domstolen, företrädda av advokat Jeanne Champigneulle Mihailov, den franska regeringen, företrädd av Jean-Marc Belorgey, biträdd av Jean-Marc Chaduc, sous-directeur med ansvar för tekniska frågor vid DGPT vid ministeriet för post och telekommunikation samt kommissionen, företrädd av Francisco Enrique González Díaz och Jean-Francis Pasquier, har avgivit muntliga yttranden vid sammanträdet den 29 mars 1995,
och efter att den 6 juni 1995 ha hört generaladvokatens förslag till avgörande,
följande
Dom
Domskäl
1 Tribunal de grande instance de Paris har genom beslut av den 28 februari 1994, inkommet till domstolen den 16 mars samma år, enligt artikel 177 i EG-fördraget begärt ett förhandsavgörande angående en fråga om tolkningen av kommissionens direktiv 88/301/EEG om konkurrens på marknaderna för teleterminalutrustning (EGT nr L 131, s. 73), för att kunna bedöma om de franska föreskrifterna om typgodkännandeprocedur för teleterminalutrustning är förenliga med detta.
2 Denna fråga har uppkommit inom ramen för ett brottmål väckt mot T. Tranchant, som har åtalats för att under perioden november 1992 till februari 1993 ha gjort reklam för trådlösa telefoner, telefonsvarare och telefaxapparater som inte var typgodkända av ministern för telekommunikation, vilket föreskrivs och beivras i artiklarna L. 34-9 och L. 39-3 i den franska code des postes et télécommunications i deras lydelse enligt lag nr 90-1170 av den 29 december 1990 om föreskrifter för telekommunikation (JORF, s. 16439, nedan kallad den "franska lagen").
3 I enlighet med artikel L. 34-9 i ovannämnda code får terminalutrustning avsedd att anslutas till ett allmänt tillgängligt nät inte tillverkas för den inre marknaden, importeras från länder utanför Europeiska gemenskaperna för saluförande, lagras i avvaktan på försäljning, saluföras, distribueras gratis eller mot betalning, anslutas till ett allmänt tillgängligt nät eller omfattas av reklamåtgärder om den inte först har typgodkänts av ministern för telekommunikation. Syftet med typgodkännande är att i det allmännas intresse säkerställa att vissa väsentliga krav uppfylls. Dessa definieras i artikel L. 32, punkt 12 i ovannämnda code och avser närmare bestämt användarsäkerheten och säkerheten för personalen vid det företag som driver telenät, skyddet mot skada på telenätet och i förekommande fall ett effektivt utnyttjande av radiofrekvensspektrumet samt i berättigade fall samverkan mellan tjänster och terminalutrustning och dataskydd. I artikel L. 39-3 preciseras den påföljd som kan komma i fråga för den som vidtar reklamåtgärder som är förbjudna enligt artikel L. 34-9.
4 I förordning nr 92-116 av den 4 februari 1992 relatif à l'agrément des équipments terminaux de télécommunications, à leurs conditions de raccordement et à l'admission des installateurs (om typgodkännande av teleterminalutrustning, om villkoren för deras anslutning och om godkännande av installatörer, JORF 1992, s. 1915), fastställs formerna för typgodkännandeproceduren.
5 Det framgår av denna förordning att det finns två typer av typgodkännandeprocedurer nämligen, "typkontroll" och "certifieringsprocedur". Det är emellertid endast enligt den förstnämnda proceduren som det krävs medverkan av ett provningslaboratorium och det är den som har ifrågasatts i målet vid den nationella domstolen.
6 Inom ramen för denna procedur skall sökanden, enligt förordningens ordalydelse, inlämna en sammanställning innehållande ett antal uppgifter och handlingar rörande produkten som skall typgodkännas till direction de la réglementation générale (nedan kallad "avdelningen för allmänna föreskrifter"). Denna sammanställning kan i förekommande fall innehålla resultaten av prov utförda av ett laboratorium som utsetts av den behöriga myndigheten i Frankrike eller i en annan medlemsstat.
7 För det fall sådana resultat saknas, anmodas sökanden att uppvisa ett representativt exemplar av produkten vid ett av de utsedda laboratorierna för att genom provning kontrollera överensstämmelsen med de väsentliga kraven. Är resultatet positivt utfärdar avdelningen för allmänna föreskrifter ett intyg om provning och efter det att sökanden förbundit sig att endast tillverka eller saluföra produkter som överensstämmer med detta intyg, beviljas typgodkännande. I händelse av negativt resultat avslås ansökan genom ett motiverat beslut som meddelas sökanden.
8 Det framgår av beslutet om begäran om förhandsavgörande att det endast finns ett laboratorium, Laboratoire d'essai d'agrément (nedan kallat "LEA") i Frankrike som är behörigt att utföra provningar avseende de väsentliga kraven utöver säkerhetskraven när det gäller terminalutrustning (de franska förordningarna av den 2 april 1990, av den 3 juni och av den 27 oktober 1992). LEA ingår i Centre national d'études des télécommunications (CNET, centret för studier av telekommunikation), ett forskningsorgan som i sin tur är knutet till det statliga företaget France Télécom, vilket ansvarar för driften av det allmänna telenätet samt saluförandet av terminalutrustning.
9 Vidare kan nämnas att LEA har utsetts av den franska regeringen för att utföra provningar som hänför sig till det förfarande som avses i artikel 9 i rådets direktiv 91/263/EEG av den 29 april 1991 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om teleterminalutrustning och ömsesidigt erkännande av utrustningens överensstämmelse (EGT nr L 128, s. 1). I enlighet med artikel 10.2 i samma direktiv anmäldes utnämningen till kommissionen.
10 Inför den nationella domstolen har T. Tranchant gjort gällande att LEA:s beroendeställning i förhållande till France Télécom, som saluför telefoner, står i strid med artikel 6 i direktiv 88/301, vilket medför att påföljdsbestämmelserna i den franska lagen inte får tillämpas.
11 Artikel 6 i direktiv 88/301 lyder som följer:
"Medlemsstaterna skall säkerställa att, från den 1 juli 1989, ansvaret för upprättande av de specifikationer, som anges i artikel 5, övervakningen av deras tillämpning och beviljande av typgodkännande anförtros ett organ som är oberoende av offentliga eller privata företag, som erbjuder varor och/eller tjänster inom telekommunikationssektorn".
12 Det är mot bakgrund av dessa omständigheter som Tribunal de grande instance de Paris har beslutat att förklara målet vilande och att ställa följande fråga för förhandsavgörande till domstolen:
"Innebär artikel 6 i direktiv 88/301 av den 16 maj 1988 ett hinder mot tillämpningen av nationella föreskrifter enligt vilka ekonomiska aktörer vid äventyr av påföljd förbjuds att tillverka, importera, lagra i avvaktan på försäljning, saluföra eller distribuera terminalutrustning eller låta dessa omfattas av reklamåtgärder utan att först styrka, i form av ett typgodkännande eller annan likvärdig handling, att utrustningen överensstämmer med vissa väsentliga krav, särskilt med avseende på användarsäkerheten och en effektiv nätdrift, trots att det inte kan garanteras att det provningslaboratorium som ansvarar för den tekniska kontrollen av utrustningens överensstämmelse inom ramen för typgodkännandeproceduren är oberoende av andra aktörer som erbjuder varor och tjänster inom telekommunikationsområdet?"
13 Den franska regeringen har påpekat att inom ramen för "övervakningen av tillämpningen av specifikationerna", vilken i Frankrike utförs av avdelningen för allmänna föreskrifter inom ministère des Postes et Télécommunications (ministeriet för post och telekommunikation) tillämpar LEA endast kända observations- och mätprocedurer samt sammanställer de obearbetade resultaten i en rapport. En sådan provningsrapport utgör endast en av de omständigheter, i detta fall ett tekniskt underlag, som den statliga myndigheten grundar sig på för att utfärda det intyg som föregår typgodkännandet.
14 Målsägandena i målet inför den nationella domstolen har förklarat att provningen är en verifikation, det vill säga ett tekniskt förfarande utfört i enlighet med en fastställd metod, medan utvärderingen är en kontroll, det vill säga ett administrativt förfarande som utförs genom att provningsresultaten och de väsentliga kraven jämförs.
15 Kommissionen har påpekat att kontrollen av de tekniska specifikationerna består i att genom laboratorietester och laboratorieprovningar undersöka om terminalutrustningen, för vilken typgodkännandet har begärts, motsvarar dessa specifikationer. Typgodkännandet är därför i hög grad beroende av resultatet av denna kontroll. I vart fall kan laboratoriets roll inte anses som underordnad.
16 Kommissionen har i detta avseende gjort gällande att LEA kan försena introduceringen på marknaden av utrustning som konkurrerar med den som saluförs av det statliga företaget genom att förlänga provningstiden och i händelse av negativt resultat skulle det vara svårt att ifrågasätta de metoder som använts eller resultatens trovärdighet, eftersom det saknas andra behöriga laboratorier i Frankrike där man skulle kunna begära ett kompletterande expertutlåtande.
17 Enligt det nionde övervägandet i direktiv 88/301 bör regler om tekniska specifikationer och typgodkännandeprocedurer utformas av organ som är oberoende av konkurrenter på marknaden i fråga, för att säkerställa en öppen, objektiv och icke diskriminerande tillämpning av dessa specifikationer och procedurer.
18 I sin dom av den 19 mars 1991, Frankrike mot kommissionen (C-202/88, Rec. s. I-1223, punkt 51) framförde domstolen bland annat att ett väl fungerande konkurrenssystem, som det som avses i fördraget, inte kan säkerställas om inte de olika ekonomiska aktörerna kan tillförsäkras lika möjligheter. Domstolen drog härav slutsatsen (punkt 52) att för att vidmakthålla en effektiv konkurrens och för att säkerställa insyn krävs att utformningen av tekniska specifikationer, övervakningen av deras tillämpning och typgodkännanden skall utföras av organ som är oberoende av offentliga eller privata företag, som erbjuder konkurrerande varor och/eller tjänster inom området för telekommunikation (se även dom av den 13 december 1991, GB-Inno-BM, C-18/88, Rec. s. I-5941, punkt 26).
19 Kravet på oberoende som föreskrivs i artikel 6 i direktiv 88/301 avser därför att utesluta alla risker för intressekonflikter mellan dels den myndighet som ansvarar för utformningen av de tekniska specifikationerna, övervakningen av deras tillämpning och beviljandet av typgodkännande, dels de företag som erbjuder varor eller tjänster inom området för telekommunikation.
20 Det är ostridigt att den statliga myndighetens övervakning av tillämpningen av de tekniska specifikationerna enligt de franska föreskrifterna huvudsakligen grundar sig på provningsresultaten. Dessa ingår som en viktig del i förfarandet för att utvärdera terminalutrustningens överensstämmelse med de tekniska specifikationerna.
21 Det är likaledes ostridigt att provningarna utförs av ett laboratorium som är knutet till en ekonomisk aktör, i detta fallet France Télécom, som själv saluför terminalutrustning. Chefen för LEA är för övrigt anställd av France Télécom, vilket den franska regeringen även har medgett under sammanträdet.
22 Under dessa omständigheter kan ett laboratorium som LEA inte anses vara oberoende på det sätt som avses i artikel 6 i direktiv 88/301. Dess medverkan i typgodkännandeproceduren är följaktligen inte förenlig med denna bestämmelse.
23 Denna slutsats vederläggs inte av det argument som har framförts av den franska regeringen och målsägandena om att villkoren för tillämpning av den princip om oberoende som definieras i artikel 6 i direktiv 88/301 anges närmare i direktiv 91/263 såvitt gäller provningslaboratorier. LEA skulle således uppfylla kraven på opartiskhet, oberoende och integritet, såsom dessa begrepp har definierats i Europastandard EN-45001, antagen av det Gemensamma europeiska standardiseringsorganet (CEN/Cenelec), i vilken närmare anges de allmänna kriterierna avseende provningslaboratoriernas verksamhet samt vilken skall iakttas enligt direktiv 91/263.
24 Som kommissionen påpekat är syftet med rådets direktiv 91/263 ett annat än syftet med kommissionens direktiv 88/301. Syftet med rådets direktiv är att undvika att procedurer upprepas när ett typgodkännande beviljats i en medlemsstat, genom att ett ömsesidigt erkännande av typgodkännanden underlättas på grund av att gemensamma tekniska specifikationer har definierats. Syftet med kommissionens direktiv är däremot att förebygga den skadliga återverkan på konkurrensen som skulle kunna bli följden om organet som ansvarade för utförandet av överensstämmelseprovningar i syfte att erhålla typgodkännande var partiskt. Vidare kan ett senare antaget direktiv med ett annat syfte inte beaktas vid tolkningen av artikel 6 i kommissionens direktiv 88/301.
25 Mot denna bakgrund bör frågan besvaras på så sätt att artikel 6 i direktiv 88/301 skall tolkas så att den utgör hinder mot nationella föreskrifter som vid äventyr av påföljd förbjuder ekonomiska aktörer att tillverka, importera, lagra i avvaktan på försäljning, saluföra, distribuera terminalutrustning eller låta denna omfattas av reklamåtgärder utan att först styrka, i form av ett typgodkännande eller annan likvärdig handling, att utrustningen överensstämmer med vissa väsentliga krav, särskilt med avseende på användarsäkerheten och en effektiv nätdrift, trots att det inte kan garanteras att ett provningslaboratorium, som ansvarar för den tekniska kontrollen av utrustningens överensstämmelse inom ramen för typgodkännandeproceduren, är oberoende av andra aktörer som erbjuder varor och tjänster inom telekommunikationsområdet.
Beslut om rättegångskostnader
Rättegångskostnader
26 De kostnader som har förorsakats den franska regeringen och Europeiska gemenskapernas kommission, som har inkommit med yttranden till domstolen, är inte ersättningsgilla. Eftersom förfarandet i förhållande till parterna i målet inför den nationella domstolen utgör ett led i beredningen av samma mål, ankommer det på den nationella domstolen att besluta om rättegångskostnaderna.
Domslut
På dessa grunder beslutar
DOMSTOLEN
- angående den fråga som genom beslut av den 28 februari 1994 förts vidare av Tribunal de grande instance de Paris - följande dom:
Artikel 6 i kommissionens direktiv 88/301/EEG av den 16 maj 1988 om konkurrens på marknaderna för teleterminalutrustning skall tolkas så, att den utgör ett hinder mot nationella föreskrifter som vid äventyr av påföljd förbjuder ekonomiska aktörer att tillverka, importera, lagra i avvaktan på försäljning, saluföra, distribuera terminalutrustning eller låta denna omfattas av reklamåtgärder utan att först styrka, i form av ett typgodkännande eller annan likvärdig handling, att utrustningen överensstämmer med vissa väsentliga krav, särskilt med avseende på användarsäkerheten och en effektiv nätdrift, trots att det inte kan garanteras att ett provningslaboratorium som ansvarar för den tekniska kontrollen av utrustningens överensstämmelse inom ramen för typgodkännandeproceduren är oberoende av andra aktörer som erbjuder varor och tjänster inom telekommunikationsområdet.