Pagaidu versija
VISPĀRĒJĀS TIESAS SPRIEDUMS (otrā palāta piecu tiesnešu sastāvā)
2026. gada 29. aprīlī (*)
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Nodokļi – Akcīzes nodoklis – Tabakas izstrādājumiem piemērojamais akcīzes nodoklis – Smēķējamā tabaka – Jēdziens “tabaka, kas ir smēķējama bez turpmākas rūpnieciskas apstrādes” – Direktīvas 2011/64/ES 5. panta 1. punkta a) apakšpunkts – Tādas nesagrieztas, bet izkultas jēltabakas fragmenti (scraps), kam izgriezta vidējā dzīsla un ko patērētājs mājās, veicot sarežģītu procesu, var pārveidot par ūdenspīpju tabaku
Lietā T‑194/25
par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši LESD 267. pantam, ko Bundesfinanzhof (Federālā finanšu tiesa, Vācija) iesniegusi ar 2024. gada 17. septembra lēmumu un kas Tiesā reģistrēts 2025. gada 5. martā, tiesvedībā
Hauptzollamt A
pret
Scrap‑Transporteur,
VISPĀRĒJĀ TIESA (otrā palāta piecu tiesnešu sastāvā)
šādā sastāvā: priekšsēdētāja N. Poltoraka [N. Półtorak], tiesneši G. Hese [G. Hesse] (referents), G. Šteinfate [G. Steinfatt], D. Petrlīks [D. Petrlík] un J. Dimitrakopuls [I. Dimitrakopoulos],
ģenerāladvokāte: M. Brkana [M. Brkan],
sekretārs: P. Kullens [P. Cullen], administrators,
ņemot vērā, ka 2025. gada 20. martā Tiesa atbilstoši Eiropas Savienības Tiesas statūtu 50.b panta trešajai daļai nodevusi Vispārējai tiesai lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu,
ņemot vērā Eiropas Savienības Tiesas statūtu 50.b panta pirmās daļas b) punktā paredzēto jomu un patstāvīga interpretācijas jautājuma neesību minēto statūtu 50.b panta otrās daļas izpratnē,
ņemot vērā tiesvedības rakstveida daļu,
pēc 2026. gada 15. janvāra tiesas sēdes,
ņemot vērā apsvērumus, ko snieguši:
–        Scrap‑Transporteur vārdā – L. Beernink, T. Krause un M. Nagel, Rechtsanwälte,
–        Vācijas valdības vārdā – J. Möller un N. Scheffel, pārstāvji,
–        Eiropas Komisijas vārdā – M. Björkland un B. Eggers, pārstāvji,
ņemot vērā lēmumu, kas pieņemts pēc ģenerāladvokātes uzklausīšanas, izskatīt lietu bez ģenerāladvokāta secinājumiem,
pasludina šo spriedumu.
Spriedums
1        Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par to, kā interpretēt Padomes Direktīvas 2011/64/ES (2011. gada 21. jūnijs) par tabakas izstrādājumiem piemērotā akcīzes nodokļa struktūru un likmēm (OV 2011, L 176, 24. lpp.) 5. panta 1. punkta a) apakšpunktu.
2        Šis lūgums iesniegts saistībā ar strīdu starp Hauptzollamt A (Galvenā muitas pārvalde A, Vācija; turpmāk tekstā – “muitas pārvalde”) un Scrap‑Transporteur par to preču konfiskāciju, kas Vācijā pārvadātas pēdējam minētajam piederošā transportlīdzeklī.
Atbilstošās tiesību normas
Savienības tiesības
3        Direktīvas 2011/64 2., 3., 8., 9. un 15. apsvērumā noteikts:
“(2)      Savienības tiesību aktiem nodokļu jomā[, kas piemērojami tabakas izstrādājumiem,] ir jānodrošina iekšējā tirgus pareiza darbība un arī augsts veselības aizsardzības līmenis [..].
(3)      Viens no Līguma par Eiropas Savienību mērķiem ir uzturēt ekonomikas savienību, kuras raksturīgās iezīmes ir līdzīgas valstu vietējā tirgus raksturīgajām iezīmēm, kur pastāv veselīga konkurence. Lai sasniegtu šo mērķi attiecībā uz tabakas izstrādājumiem, ir jāievēro priekšnoteikums, ka nodokļi, ko piemēro dalībvalstīs un kas ietekmē šīs nozares izstrādājumu patēriņu, netraucē konkurenci un nekavē šo izstrādājumu brīvu apriti Savienībā.
[..]
(8)      Lai nodrošinātu vienotu un taisnīgu nodokļu uzlikšanu, cigarešu, cigāru, cigarillu un citu smēķējamās tabakas izstrādājumu definīcija būtu jāparedz tā, lai [..] smēķējamo tabaku, kas daudzējādā ziņā ir līdzīga sasmalcinātajai tabakai, kura paredzēta cigarešu tīšanai, akcīzes nodokļa uzlikšanas nolūkā uzskatītu par sasmalcinātu tabaku [..].
(9)      Ciktāl tas attiecas uz akcīzes nodokļiem, struktūru saskaņošanas rezultātam ir jo īpaši jābūt tādam, ka nodokļa iekasēšanas sekas netraucē konkurenci starp dažādām tabakas izstrādājumu kategorijām, kas pieder pie tās pašas grupas, un ka tādējādi tiek atvērti dalībvalstu tirgi.
[..]
(15)      Attiecībā uz tabakas izstrādājumu cenu un akcīzes likmju izmaiņu, jo īpaši attiecībā uz cigaretēm, kas ir vissvarīgākā tabakas izstrādājumu kategorija, kā arī attiecībā uz sasmalcināto tabaku, kas paredzēta cigarešu tīšanai, starp dalībvalstīm joprojām pastāv ievērojamas atšķirības, kas var traucēt iekšējā tirgus darbību. Zināma konverģences pakāpe starp dalībvalstīs piemērotajām nodokļu likmēm palīdzētu Savienībā samazināt krāpšanu un kontrabandu.”
4        Direktīvas 2011/64 2. panta 1. punktā paredzēts:
“Šajā direktīvā tabakas izstrādājumi ir:
[..]
c)      smēķējamā tabaka:
i)      sasmalcināta tabaka, kas paredzēta cigarešu tīšanai;
ii)      cita smēķējamā tabaka.”
5        Direktīvas 2011/64 4. panta 1. punktā noteikts:
“Šajā direktīvā par cigāriem vai cigarillām uzskata šādus izstrādājumus, ja tos var un, ņemot vērā to īpašības un normālās patērētāju prasības, tos paredzēts smēķēt vienīgi tādus, kādi tie ir [..].”
6        Direktīvas 2011/64 5. panta 1. punktu paredzēts:
“Šajā direktīvā smēķējamā tabaka ir:
a)      tabaka, kas ir sagriezta vai citādi sasmalcināta, satīta vai sapresēta gabalos un kas ir smēķējama bez turpmākas rūpnieciskas apstrādes;
b)      tabakas atliekas [..].”
Vācijas tiesības
7        2009. gada 15. jūlija Tabaksteuergesetz (Tabakas nodokļa likums;
BGBl. 2009 I, 1870. lpp.), redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 2010. gada 21. decembra Fünftes Gesetz zur Änderung von
Verbrauchsteuergesetzen (Piektais likums par grozījumiem akcīzes nodokļa likumos;
BGBl. 2010 I, 2221. lpp.), 1. pantā noteikts:
“(1)      Tabakas izstrādājumiem piemēro tabakas nodokli fiskālajā teritorijā [..]. Tabakas nodoklis ir akcīzes nodoklis Nodokļu kodeksa izpratnē.
(2)      Tabakas izstrādājumi ir:
[..]
3.      smēķējamā tabaka (sasmalcināta tabaka vai pīpju tabaka): tabaka, kas ir sagriezta vai citādi sasmalcināta, satīta vai sapresēta gabalos un kas smēķējama bez turpmākas rūpnieciskas apstrādes;
[..].”
Pamatlieta un prejudiciālie jautājumi
8        Kādā dalībvalstī dibināta sabiedrība B sajauc neapstrādātas Flue CuredVirginia šķirnes tabakas lapas, izgriež tām dzīslu un iepako dažāda izmēra iepakojumos. Vācijā dibinātai sabiedrībai C tā piegādāja septiņas kastes; kopējais šo tabakas lapu svars bija 1225 kilogrami, ko Zollfahndungsamt (Muitas izmeklēšanas dienests, Vācija) 2017. gada 7. februārī konfiscēja. Šīs preces, kas paredzētas citai Vācijā dibinātai sabiedrībai D, lai tās izmantotu ūdenspīpju tabakas ražošanai, atradās kravas automašīnā, kuru vadīja C prokūrists Scrap‑Transporteur.
9        Muitas izmeklēšanas dienests attiecībā uz Scrap‑Transporteur sāka izmeklēšanas procedūru, jo tam bija aizdomas par krāpšanu nodokļu jomā. Iztaujāšanas laikā Scrap‑Transporteur precizēja, ka konfiscētās preces ir nevis smēķējamā tabaka, bet jēltabaka, ko Vācijā paredzēts pārstrādāt par ūdenspīpju tabaku.
10      Bildungs- und Wissenschaftszentrum der Bundesfinanzverwaltung (Federālās finanšu pārvaldes Izglītības un zinātnes centrs, Vācija) veica konfiscēto preču parauga analīzi un secināja, ka preces ir tabakas fragmenti (scraps), proti, jēltabakas lapu gabaliņi, kas nav nedz aromatizēti, nedz apstrādāti, bet iegūti, izkuļot tabakas lapas, un kas pielāgoti patēriņam, neizslēdzot izmantošanu pīpē vai kā tinamo cigarešu pildījumu. Šī tabaka, no kuras tikai neliela daļa bija jāsadala, izmantojot dārza smalcinātāju, bija smēķējama ūdenspīpē pēc termiskas apstrādes uz ūdens, glicerīna un cukura bāzes, pirms tā tiktu sajaukta ar aromātvielu pīpei. Saskaņā ar šiem pašiem secinājumiem apstrādes posmus varēja veikt gala patērētājs, izmantojot tiešsaistē pieejamos norādījumus. Visbeidzot – no muitas tarifa viedokļa šie fragmenti bija jāuzskata par tabakas atliekām, kas ietilpst Kombinētās nomenklatūras, kas ietverta Padomes Regulas (EEK) Nr. 2658/87 (1987. gada 23. jūlijs) par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu (OV 1987, L 256, p. 1) I pielikuma
pozīcijā 2401.
11      Tādējādi Muitas dienests noteica tabakas nodokļa summu, kas bija jāmaksā C un Scrap‑Transporteur, kuras ir solidāri atbildīgas. Scrap‑Transporteur par šo nodokļa uzlikšanu iesniedza sūdzību un iesniedza ekspertu ziņojumu, kas apstiprina, ka konfiscētās preces ir augstas kvalitātes jēltabaka, kuru var pārveidot par ūdenspīpju tabaku vai citiem tabakas veidiem.
12      Tā kā Scrap‑Transporteur sūdzība tika noraidīta, tā iesniedza prasību Finanzgericht (Finanšu tiesa, Vācija), kuras kompetencē bija izskatīt lietu un kura to apmierināja. Šīs tiesas izraudzīts eksperts konstatēja, ka vidējais 6,9 % ūdens saturs ir jēltabakas raksturiezīme un ka tā nav smēķējama bez turpmākas rūpnieciskas apstrādes. Tādējādi Finanzgericht (Finanšu tiesa) nosprieda, ka konfiscētā prece ir neapstrādāta jēltabaka, kam tāpēc nav piemērojams tabakas nodoklis.
13      Muitas pārvalde par Finanzgericht (Finanšu tiesa) spriedumu iesniedza revīzijas sūdzību Bundesfinanzhof (Federālā finanšu tiesa, Vācija), kas ir iesniedzējtiesa.
14      Ņemot vērā neskaidrības par izstrādājuma kā tādas tabakas kvalifikāciju, “kas ir smēķējama bez turpmākas rūpnieciskas apstrādes” Direktīvas 2011/64 5. panta 1. punkta a) apakšpunkta izpratnē, Bundesfinanzhof (Federālā finanšu tiesa) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:
“1.      Vai jēdziens “tabaka, [..] kas ir smēķējama” [Direktīvas 2011/64] 5. panta 1. punkta a) apakšpunktā jāinterpretē tādējādi, ka šāda piemērotība pastāv tikai izstrādājumiem, kas atbilstoši ierastajai praksei tiek smēķēti?
2.      Vai frāze “bez turpmākas rūpnieciskas apstrādes” [Direktīvas 2011/64] 5. panta 1. punkta a) apakšpunktā jāinterpretē tādējādi, ka tā ietver arī sarežģītākas metodes, kuras patērētāji var īstenot mājās?”
Par prejudiciālajiem jautājumiem
Par pirmo jautājumu
15      Ar pirmo jautājumu iesniedzējtiesa būtībā vaicā, vai Direktīvas 2011/64 5. panta 1. punkta a) apakšpunkts jāinterpretē tādējādi, ka, lai novērtētu, vai izstrādājums ir “smēķējams”, jābalstās uz sabiedrības uztveri.
16      Saskaņā ar Direktīvas 2011/64 5. panta 1. punkta a) apakšpunktu tabaka, kas ir sagriezta vai citādi sasmalcināta, satīta vai sapresēta gabalos un kas ir smēķējama bez turpmākas rūpnieciskas apstrādes”, ir “smēķējamā tabaka”.
17      Runājot par frāzi “ir smēķējama”, iesākumā jāatgādina, ka tādas Savienības tiesību normas noteikumi, kurā nav nevienas tiešas norādes uz dalībvalstu tiesībām, lai noteiktu tās saturu un tvērumu, visā Savienībā ir interpretējami autonomi un vienveidīgi, ņemot vērā ne vien šīs tiesību normas formulējumu, bet arī kontekstu un šo tiesību
normu ietverošā tiesiskā regulējuma mērķus (skat. spriedumu, 2024. gada 24. oktobris, Kwantum Nederland un Kwantum België, C‑227/23, EU:C:2024:914, 56. punkts un tajā minētā judikatūra).
18      Pirmām kārtām, jākonstatē, ka Direktīvas 2011/64 5. panta 1. punkta a) apakšpunkta formulējumā nav nevienas atsauces uz patērētāju uztveri, lai izstrādājumu klasificētu kā “smēķējamo tabaku”. Tādējādi no frāzes “ir smēķējama” izriet, ka tā nozīmē, ka izstrādājums ir smēķējams tādā nozīmē, ka šī izstrādājuma sildīšana un dedzināšana rada ieelpojamus dūmus (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2020. gada 16. septembris, Skonis ir kvapas, C‑674/19, EU:C:2020:710, 34. punkts). No tā izriet, ka frāze “ir smēķējama” neietver kritēriju, kas saistīts ar patērētāju uztveri.
19      Otrām kārtām, šo interpretāciju apstiprina konteksts, kādā iekļaujas Direktīvas 2011/64 5. panta 1. punkta a) apakšpunkts. Tādējādi šīs direktīvas 4. panta 1. punktā paredzēts, ka par “cigāriem vai cigarillām” uzskata tabakas izstrādājumus, ja tos “var un, ņemot vērā to īpašības un normālās patērētāju prasības, tos paredzēts smēķēt vienīgi tādus, kādi tie ir”. Turpretim, kā izriet no šī sprieduma 18. punkta, šāds nosacījums, kas attiecas uz normālām patērētāju prasībām, nav minēts attiecīgās direktīvas 5. panta 1. punkta a) apakšpunktā. Tā kā abas tiesību normas ietilpst vienā un tajā pašā direktīvas daļā, likumdevējs Direktīvas 2011/64 5. panta 1. punkta a) apakšpunktā būtu varējis pievienot kritēriju, kas attiecas uz normālām patērētāju prasībām vai sabiedrības uztveri, ja tas šai tiesību normai būtu vēlējies piešķirt šādu nozīmi.
20      Trešām kārtām, no Direktīvas 2011/64 3. apsvēruma izriet, ka tās mērķis ir nodrošināt, ka nodokļi, ko piemēro dalībvalstīs un kas ietekmē tabakas izstrādājumu nozares izstrādājumu patēriņu, netraucē konkurenci un nekavē šo izstrādājumu brīvu apriti Savienībā. Minētais apsvērums būtībā ir identisks šīs direktīvas 8. apsvērumam, kurā izstrādājumi, kas daudzējādā ziņā ir līdzīgi izstrādājumiem, uz kuriem attiecas minētā direktīva, būtu jāuzskata par šādiem izstrādājumiem, lai nodrošinātu vienotu un taisnīgu nodokļu uzlikšanu, savukārt šīs pašas direktīvas 9. apsvērumā noteikts, ka akcīzes nodokļa struktūru saskaņošanas rezultātam jābūt tādam, ka nodokļa iekasēšanas sekas netraucē konkurenci starp dažādām tabakas izstrādājumu kategorijām, kas pieder pie tās pašas grupas, un ka tādējādi tiek atvērti dalībvalstu tirgi (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2017. gada 6. aprīlis, Eko‑Tabak, C‑638/15, EU:C:2017:277, 18. punkts).
21      Turklāt no Direktīvas 2011/64 15. apsvēruma izriet, ka “zināma konverģences pakāpe starp dalībvalstīs piemērotajām nodokļu likmēm palīdzētu Savienībā samazināt krāpšanu un kontrabandu”. Visbeidzot – saskaņā ar Direktīvas 2011/64 2. apsvērumu tās mērķis it īpaši ir nodrošināt augstu veselības aizsardzības līmeni.
22      Iepriekš minēto mērķu sasniegšanai ir vajadzīga tāda Direktīvas 2011/64 5. panta 1. punkta a) apakšpunkta interpretācija, kas nav šaura (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2017. gada 6. aprīlis, Eko‑Tabak, C‑638/15, EU:C:2017:277, 24. punkts). Tāda šīs tiesību normas interpretācija, kurā būtu ņemta vērā patērētāju uztvere, varētu ierobežot to izstrādājumu daļu, kas tiktu klasificēti kategorijā “smēķējamā tabaka” Direktīvas 2011/64 izpratnē, un ietekmēt šajā direktīvā paredzētās veselības aizsardzības līmeni, ciktāl šie izstrādājumi attiecīgā gadījumā nebūtu apliekami ar nodokli tādā pašā veidā. Visbeidzot, runājot par tabakas kategoriju saskaņošanu, lai aizsargātu konkurenci, nodrošinātu preču brīvu apriti un novērstu krāpšanu, patērētāju uztvere ir kritērijs, kas var atšķirties atkarībā no attiecīgās dalībvalsts un kas var apdraudēt minēto saskaņošanu.
23      Tātad uz pirmo jautājumu jāatbild, ka Direktīvas 2011/64 5. panta 1. punkta a) apakšpunkts jāinterpretē tādējādi, ka, lai novērtētu, vai izstrādājums ir “smēķējams”, nevar balstīties uz sabiedrības uztveri.
Par otro jautājumu
24      Ar otro jautājumu iesniedzējtiesa būtībā vaicā, vai Direktīvas 2011/64 5. panta 1. punkta a) apakšpunkts jāinterpretē tādējādi, ka frāze “bez turpmākas rūpnieciskas apstrādes” ietver arī metodes, ko veido vairāki posmi, kurus patērētāji tomēr var īstenot mājās.
25      Runājot par Direktīvas 2011/64 5. panta 1. punkta a) apakšpunktā izmantoto jēdzienu “rūpnieciska apstrāde”, tas parasti apzīmē izejvielu pārstrādi materiālās precēs, parasti lielā apjomā, atbilstoši standarta procesam (spriedums, 2017. gada 6. aprīlis, Eko‑Tabak, C‑638/15, EU:C:2017:277, 30. punkts).
26      No Tiesas judikatūras izriet, ka jēdzienā “rūpnieciska apstrāde” Direktīvas 2011/64 5. panta 1. punkta a) apakšpunkta izpratnē neietilpst vieglas darbības, kuru mērķis ir nepabeigtu tabakas izstrādājumu padarīt smēķējamu (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2017. gada 6. aprīlis, Eko‑Tabak, C‑638/15, EU:C:2017:277, 31. punkts un tajā minētā judikatūra).
27      Šādos apstākļos par smēķējamu bez “turpmākas rūpnieciskas apstrādes” Direktīvas 2011/64 5. panta 1. punkta a) apakšpunkta izpratnē uzskatāms tabakas izstrādājums, kas ir gatavs vai var tikt viegli, neizmantojot rūpnieciskus paņēmienus, sagatavots smēķēšanai (spriedums, 2017. gada 6. aprīlis, Eko‑Tabak, C‑638/15, EU:C:2017:277, 32. punkts). Tomēr sagatavošanas procesa relatīvā sarežģītība pati par sevi nav pietiekama, lai tam piešķirtu rūpniecisku raksturu Direktīvas 2011/64 5. panta 1. punkta a) apakšpunkta izpratnē.
28      Pamatlietā manipulācijas, kas jāveic, lai tabaku padarītu gatavu smēķēšanai, neaprobežojas ar tabakas rullīša vienkāršu ievietošanu cigaretes čaulītē (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2017. gada 6. aprīlis,
Eko‑Tabak, C‑638/15, EU:C:2017:277, 31. punkts un tajā minētā judikatūra). Šajā ziņā iesniedzējtiesa precizē, ka attiecīgais izstrādājums ir smēķējams pēc apstrādes, ko patērētājs var veikt mājās. Attiecīgai tabakai ir veikta pirmā kaltēšana, un pēc tam tā jāglabā kontrolētas mitrināšanas apstākļos. Turklāt izstrādājums jāuzvāra ar ūdeni, glicerīnu un cukuru un jāsajauc ar parasto aromatizēto maisījumu, kas paredzēts ūdenspīpju tabakai. Iesniedzējtiesa uzskata, ka tiešsaistē ir pieejami video ar norādījumiem.
29      Šajā gadījumā, pirmkārt, dažādi iesniedzējtiesas aprakstītie izstrādājuma apstrādes posmi, proti, vārīšana ūdenī ar glicerīnu un cukuru, kā arī sajaukšana ar aromātvielām, neprasa nekādu standartizētu procesu. Otrkārt, tas, ka tiešsaistē patērētājiem ir brīvi pieejami sīki norādījumi šo posmu īstenošanai, apstiprina, ka šis process atšķiras no rūpnieciskas apstrādes šī sprieduma 25. punktā minētās judikatūras izpratnē.
30      Neskarot pārbaudi, kas jāveic iesniedzējtiesai, runa ir par metodēm, kuras patērētāji var pielietot mājās un kurām nav vajadzīga spēja apstrādāt lielus tabakas daudzumus standartizētos procesos.
31      Tātad uz otro jautājumu jāatbild, ka Direktīvas 2011/64 5. panta 1. punkta a) apakšpunkts jāinterpretē tādējādi, ka frāze “bez turpmākas rūpnieciskas apstrādes” ietver metodes, kuras veido vairāki posmi, ko patērētāji tomēr var īstenot mājās.
Par tiesāšanās izdevumiem
32      Attiecībā uz pamatlietas pusēm šī tiesvedība izriet no tiesvedības, kas notiek
iesniedzējtiesā, tāpēc tā lemj par tiesāšanās izdevumiem. Izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Vispārējai tiesai, un kas nav minēto pušu izdevumi, nav atlīdzināmi.
Ar šādu pamatojumu
VISPĀRĒJĀ TIESA (otrā palāta piecu tiesnešu sastāvā)
nospriež:
1)      Padomes Direktīvas 2011/64/ES (2011. gada 21. jūnijs) par tabakas izstrādājumiem piemērotā akcīzes nodokļa struktūru un likmēm 5. panta 1. punkta a) apakšpunkts jāinterpretē tādējādi, ka, lai novērtētu, vai izstrādājums ir “smēķējams”, nevar balstīties uz sabiedrības uztveri.
2)      Direktīvas 2011/64 5. panta 1. punkta a) apakšpunkts jāinterpretē tādējādi, ka frāze “bez turpmākas rūpnieciskas apstrādes” ietver metodes, kuras veido vairāki posmi, ko patērētāji tomēr var īstenot mājās.
Półtorak
Hesse
Steinfatt
Petrlík
Dimitrakopoulos
Pasludināts atklātā tiesas sēdē Luksemburgā 2026. gada 29. aprīlī.
[Paraksti]
*      Tiesvedības valoda – vācu.