USNESENÍ SOUDU PRO VEŘEJNOU SLUŽBU (druhého senátu)
25. dubna 2007
Věc F-59/06
Petrus Kerstens
v.
Komise Evropských společenství
„Úředníci – Hodnocení – Posudek o vývoji služebního postupu – Lhůta k podání stížnosti – Zmeškání lhůty – Zjevná nepřípustnost“
Předmět: Žaloba, podaná na základě článků 236 ES a 152 EA, kterou se Kerstens domáhá zrušení svého posudku o vývoji služebního postupu
za rok 2004, který byl uzavřen revizním hodnotitelem dne 11. července 2005, jakož i rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování
ze dne 6. února 2006, kterým se zamítá jeho stížnost směřující proti posudku o vývoji služebního postupu za rok 2004.
Rozhodnutí: Žaloba se zamítá jako zjevně nepřípustná. Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.
Shrnutí
1.      Úředníci – Žaloba – Předcházející správní stížnost – Lhůty
(Služební řád úředníků, články 25, 43 a 90 odst. 2)
2.      Úředníci – Žaloba – Předcházející správní stížnost – Datum podání
(Služební řád úředníků, čl. 90 odst. 2)
1.      K tomu, aby bylo rozhodnutí řádně oznámeno ve smyslu čl. 90 odst. 2 služebního řádu musí být nejen oznámeno jeho adresátovi,
ale adresát musí mít i možnost se skutečně seznámit s jeho obsahem. Z toho vyplývá, že v případě, kdy úředník obdrží elektronickou
cestou informaci o tom, že bylo přijato rozhodnutí o jeho konečném posudku o vývoji služebního postupu a že je toto rozhodnutí
přístupné v interním informatizovaném systému orgánu, začínají lhůty pro podání stížnosti a podání žaloby běžet od okamžiku,
kdy dotyčný úředník vstoupí do tohoto systému, otevře elektronický soubor se svým posudkem a může se takto skutečně seznámit
s jeho obsahem.
V tomto ohledu spolehlivost údajů o datu a hodině konzultace, jak vyplývají z historie přístupů do vnitřního informačního
systému, nemůže být zpochybněna na základě pouhých tvrzení ohledně existence rizika manipulace s údaji, aniž by se tato závažná
obvinění zakládala na dostatečně přesných, shodujících se a relevantních nepřímých důkazech, které souvisejí s okolnostmi
projednávaného případu.
(viz body 34 až 36)
Odkazy:
Soudní dvůr: 15. června 1976, Jänsch v. Komise, 5/76, Recueil, s. 1027, bod 10
Soud prvního stupně: 23. listopadu 2005, Bravo-Villasante v. Komise, T‑507/04, Sb. VS s. I‑A‑361 a II‑1609, bod 29; 19. října
2006, Buendía Sierra v. Komise, T‑311/04, Sb. rozh. s. II‑4137, bod 121
2.      Článek 90 odst. 2 služebního řádu musí být vykládán tak, že stížnost je „podána“ nikoli jejím odesláním orgánu, ale jejím
doručením orgánu.
(viz bod 39)
Odkazy:
Soudní dvůr: 26. listopadu 1981, Michel v. Parlament, 195/80, Recueil, s. 2861, body 8 a 13
Soud prvního stupně: 25. září 1991, Lacroix v. Komise, T‑54/90, Recueil, s. II‑749, body 28 a 29
Soud pro veřejnou službu: 15. května 2006, Schmit v. Komise, F‑3/05, Sb. VS s. I‑A‑1‑9 a II‑A‑1‑33, bod 28