61986CC0064_DA
Generaladvokatens forslag til afgørelse
Generaladvokatens forslag til afgørelse
++++
Hoeje Domstol .
A - Faktiske omstaendigheder
1 . Genstanden for de sager, som jeg i dag skal tage stilling til, er en intern udvaelgelsesproeve ( KOM/A/8/84 ), som Kommissionen afholdt i perioden fra sommeren 1984 til sommeren 1986 . Den havde til formaal at oprette en reserveliste ( som oprindelig var gyldig til 31 . december 1986 ) for besaettelse af A 7/A 6-stillinger og var forbeholdt ansoegere, som var indplaceret i loenklasserne B 3-B 1 .
2 . I meddelelsen om udvaelgelsesproeven hed det blandt andet, at udvaelgelseskomitéen blandt de ansoegere, der fik adgang, efter gennemgang af akterne vedroerende de enkelte ansoegere og deres ansoegninger samt paa grundlag af resultatet af en skriftlig opgave ville udvaelge de bedste for at give dem adgang til et supplerende uddannelseskursus . Antallet af ansoegere, der fik adgang til proeven, maatte herved ikke overstige antallet af de stillinger, som antagelig skulle besaettes ( tallet fyrre naevntes ), med 50 %. Det blev endvidere anfoert, at der derefter skulle afholdes en mundtlig proeve, og at de ansoegere, som herved mindst opnaaede 30 af 50 mulige points, ville blive opfoert paa egnethedslisten .
3 . Til denne udvaelgelsesproeve meldte der sig 300 ansoegere ( blandt andet sagsoegerne i de sager, der nu skal behandles ). 270 af disse fik adgang til den skriftlige opgave; 252 deltog faktisk i denne i juni 1985 . Ved den derefter foretagne samlede bedoemmelse ( ingen af de naevnte momenter skulle alene i sig selv foere til udelukkelse fra udvaelgelsesproceduren ) kom udvaelgelseskomitéen til det resultat, at 87 af ansoegerne kunne faa adgang til det i meddelelsen om udvaelgelsesproeven naevnte supplerende uddannelseskursus . ( Herved maa det bemaerkes, at man paa dette tidspunkt gik ud fra, at der skulle besaettes 48 stillinger, og at udvaelgelseskomitéen mente at maatte saette sig ud over den i meddelelsen om udvaelgelsesproeven naevnte overgraense under henvisning til artikel 5 i tjenestemandsvedtaegtens bilag III, hvor der er tale om, at antallet af de paa egnethedslisten opfoerte ansoegere saa vidt muligt skal vaere mindst dobbelt saa stort som antallet af de stillinger, der skal besaettes ).
4 . Sagsoegerne i sagerne 64, 71-73, 78 og 149/86 ( som danner et foerste sagskompleks ) fik ikke adgang til uddannelseskurset . De fik underretning herom i en skrivelse fra chefen for afdelingen "Ansaettelser" af 12 . december 1985 . Efter at de - henholdsvis efter at have indgivet klage ( sagerne 64, 78 og 149/86 ), henholdsvis efter blot en anmodning om naermere begrundelse og navnlig om meddelelse af de for vurderingen af ansoegningerne afgoerende kriterier - i skrivelser af 14 . februar 1986 yderligere havde faaet visse naermere oplysninger, blev disse sager indbragt for Domstolen i marts og i juni 1986 .
5 . Alle sagsoegerne har nedlagt paastand om annullation af udvaelgelseskomitéens afgoerelse, efter at de ikke havde faaet adgang til uddannelseskurset . Sagsoegeren i sag 64/86 taler ogsaa om annullation af den forudgaaende udvaelgelse i den interne udvaelgelsesproeve og om, at det skal statueres, at han skal have adgang til uddannelsesforloebet af 17 . marts 1986 . Noget lignende maa konstateres i staevningen i sag 78/86, hvori der endvidere tales om annullation af den interne udvaelgelsesproeve . I sagerne 71-73/86 tales der ogsaa om, at den udvaelgelse, som udvaelgelseskomitéen har foretaget med henblik paa adgang til uddannelseskurset, i noedvendigt omfang skal annulleres sammen med alle foranstaltninger og handlinger, som er foretaget som foelge heraf, henholdsvis vil blive foretaget, inklusive udnaevnelserne paa grundlag af resultatet af denne udvaelgelsesproeve .
6 . Til et andet sagskompleks hoerer sagsoegerne i sag 228/86 . De fik adgang til den i meddelelsen om udvaelgelsesproeven naevnte videreuddannelse, som fandt sted i marts og i april 1986 i Bruxelles og i Luxembourg . Derefter blev den mundtlige proeve afholdt for 84 deltagere . Da sagsoegerne i sag 228/86 under denne ikke opnaaede det i meddelelsen om udvaelgelsesproeven naevnte mindste antal points, blev det ved en skrivelse fra chefen for afdelingen "Ansaettelser" af 17 . juni 1986 meddelt dem, at de ikke var blevet opfoert paa reservelisten ( paa hvilken der til syvende og sidst kun blev opfoert 38 ansoegere ).
7 . De har derfor anlagt sag i august 1986 med paastand om, at afvisningen af deres ansoegninger annulleres, og at de i tilslutning til den naevnte udvaelgelsesproeve foretagne udnaevnelser - i noedvendigt omfang - annulleres .
B - Stillingtagen
8 . Min stillingtagen til disse sager er foelgende :
I - Det foerste sagskompleks ( sagerne 64, 71 til 73, 78 og 149/86 )
1 . Formaliteten i sag 149/86
9 . Kommissionen har rejst tvivl om, hvorvidt denne sag kan admitteres, med den begrundelse, at sagsoegeren ikke har interesse i at forfoelge de i staevningen naevnte forhold . Kommissionen gaar ud herfra under henvisning til, at der er gennemfoert en procedure til konstatering af sagsoegerens invaliditet, og at der - efter at invaliditetsudvalget i januar 1987 havde fastslaaet vedvarende og fuldstaendig invaliditet - ved afgoerelse af 24 . februar 1987 er tildelt ham invalidepension med virkning fra 1 . marts 1987 i henhold til tjenestemandsvedtaegtens artikel 78, stk . 3 .
10 . Det maa dog tages i betragtning, at sagsoegeren i sag 149/86 ogsaa har anlagt sag til proevelse af den afgoerelse, som Kommissionen har truffet ( i oktober 1986 ) om at forelaegge sagsoegerens tilfaelde for invaliditetsudvalget, samt af dennes foelger, dvs . afgoerelsen af 24 . februar 1987 ( det drejer sig om sag 78/87 ). Denne sag har kun naaet det stadium, hvor Kommissionen har fremsat formalitetsindsigelse, som sagsoegeren har udtalt sig om . En afgoerelse herom er endnu ikke truffet, og derfor kan det paa nuvaerende tidspunkt ikke siges, at afgoerelsen om sagsoegerens udtraeden af aktiv tjeneste er blevet endelig . Dermed er det vel imidlertid ogsaa udelukket at benaegte en interesse i at gennemfoere en retssag til proevelse af den her omhandlede udvaelgelsesproeves udformning og gennemfoerelse med det formaal selv at kunne nyde godt af resultaterne af denne udvaelgelsesproeve .
11 . Der er herefter ikke grundlag for at afvise sag 149/86 . Det kunne hoejst overvejes at udsaette sag 149/86 og afvente en afgoerelse i sag 78/87 . Om Afdelingen vil foelge denne fremgangsmaade, overlader jeg til Domstolens skoen . Jeg vil i hvert fald ogsaa tage stilling til realiteten i sag 149/86 .
2 . Sagernes realitet
12 . Hvad angaar de anbringender, som de forskellige sagsoegere har fremfoert til stoette for deres paastande, vil jeg ikke ved behandlingen heraf holde mig til den af sagsoegerne valgte raekkefoelge, men foerst behandle det efter min mening vigtigste .
a ) Den skriftlige proeve
aa ) "Generelle kundskaber"
13 . Det er i foerste raekke blevet gjort gaeldende, at den i meddelelsen om udvaelgelsesproeven indeholdte henvisning til, at de "generelle kundskaber" skulle proeves, er blevet tilsidesat, fordi specialkundskaber paa bestemte omraader faktisk har vaeret noedvendige efter de givne emner ( sagerne 71-73/86; i sagerne 64 og 78/86 blev dette klagepunkt foerst fremfoert i replikken og ogsaa naevnt under den mundtlige forhandling ).
14 . Vi har i denne forbindelse hoert, at udvaelgelseskomitéen paa tre omraader ( institutionelle anliggender og administrative anliggender; oekonomiske, budgetmaessige og finansielle anliggender; faellesskabspolitikker og almene politiske aktuelle emner ) har stillet fire opgaver paa hvert omraade . Paa hvert omraade blev to opgaver valgt ved lodtraekning . Hver ansoeger skulle vaelge et omraade og inden for dette besvare én af de to udtrukne opgaver ( jfr . udvaelgelseskomitéens moedereferat af januar 1985 ). Ansoegeren fik herved ( saaledes maa de ubestridte erklaeringer paa s . 6 i staevningerne i sagerne 71 til 73/86 og s . 15 ff . i replikken i disse sager forstaas ) foerst kendskab til opgavens noejagtige ordlyd og det dertil hoerende sagsmateriale efter at have foretaget et valg paa grundlag af en generel betegnelse af opgaverne .
15 . Vi har endvidere erfaret ( af udvaelgelseskomitéens moedereferat fra juni-juli 1985 ), at de opgaver, der kom i betragtning, paa det foerste omraade vedroerte valget til Europa-Parlamentet og "management by abjectives"; paa det andet omraade Faellesskabets landbrugsmaessige og budgetmaessige problemer, samt paa det tredje omraade problemer vedroerende udviklingsbistand og Den Europaeiske Fond for Regionaludvikling ( vedroerende den noejagtige, temmelig omfangsrige ordlyd henviser jeg til de fremlagte dokumenter ). Disse opgaver skulle - efter en halv times gennemlaesning af det dertil hoerende sagsmateriale - besvares paa to timer ( se udvaelgelseskomitéens moedereferat af januar 1985 ), og resultatet blev bedoemt med indtil 60 points .
16 . Tre af sagsoegerne ( i sagerne 71, 73 og 78/86 ) besluttede sig for emnet "Udviklingsbistand"; to af dem ( i sagerne 72 og 149/86 ) behandlede emnet "Regionaludviklingsfonden", og sagsoegeren i sag 64/86 beskaeftigede sig med emnet vedroerende valget til Europa-Parlamentet . De opnaaede herfor i bedoemmelser, hvorved ansoegernes navne ikke var bekendt, mellem 10 og 27 points . Fordi resultatet af disse opgaver havde stoerre vaegt ved den samlede bedoemmelse end de momenter, der fremgik af akterne vedroerende de enkelte ansoegere og bilagene til ansoegningerne ( jfr . udvaelgelseskomitéens moedereferat af juni-juli 1985 ), og fordi sagsoegerne ikke kunne udligne bedoemmelsen af den skriftlige opgave ved en hoej bedoemmelse af deres kvalifikationsbevis ( det ville have vaeret noedvendigt, at de blev placeret i de to oeverste af fem trin : 7, 18 -, 18, 18 + og 28 ), kom udvaelgelseskomitéen til det resultat, at de ikke kunne faa adgang til uddannelseskurset .
17 . I meddelelsen om udvaelgelsesproeven er helt entydigt fastsat en skriftlig opgave, ved hvilken ansoegeren kan vise sine "generelle kundskaber og doemmekraft ". Hvis man antager, at sidstnaevnte ogsaa kan konstateres ved at stille en meget speciel opgave, saa kan det dog vanskeligt anerkendes, at der ved hjaelp af de stillede og foerst og fremmest ved hjaelp af de da faktisk udvalgte emner kunne fastslaas, om ansoegerne havde "generelle kundskaber" ( hvorved man dog vel snarere taenker paa principielle spoergsmaal vedroerende Faellesskabernes organisation og formaal samt deres institutioners funktion ). Efter min opfattelse maa der gives sagsoegerne ret, naar de erklaerer, at ret noeje og specielle kundskaber paa bestemte omraader var noedvendige for en tilfredsstillende behandling af de udvalgte emner .
18 . Herved kan man heller ikke laegge Kommissionens argument til grund, hvorefter valget af et generelt emne kunne have forekommet betaenkeligt, fordi ansoegere med en universitetsuddannelse paa denne maade ville blive begunstiget, og ansoegerne jo skulle kunne vaelge fra en emnekreds, som vedroerte Kommissionens samlede virksomhed . Sidstnaevnte er afgjort ikke rigtigt, fordi de emner, der kommer i betragtning, klart kun vedroerte et lille udsnit af faellesskabsinstitutionernes virksomhed . Det kan heller ikke taenkes, at valget af et eller flere generelle emner skulle kunne berede saerlige vanskeligheder, og hvis Kommissionen frygtede, at dette kunne have foert til en begunstigelse af ansoegere med universitetsuddannelse, saa er det heroverfor med rette blevet gjort gaeldende, at udvaelgelsesproeven for stillinger i kategori A i grunden forudsaetter kundskaber paa universitetsniveau hos alle ansoegere .
19 . Herefter maa det blot konstateres, at udformningen af den skriftlige proeve faktisk ikke var i overensstemmelse med oplysningerne i meddelelsen om udvaelgelsesproeven, hvis klare formulering utvetydigt indsnaevrede det skoen, som udvaelgelseskomitéen afgjort havde . Det staar dermed ogsaa fast, fordi det kan taenkes, at enkelte ansoegere har erhvervet deres noedvendige saerlige kundskaber i deres hidtidige arbejde, at der saaledes skete en tilsidesaettelse af det i retspraksis fastslaaede princip om, at proeverne skal vaere helt identiske ( 1 ). I overensstemmelse hermed er ogsaa det af sagsoegerne anfoerte under den mundtlige forhandling - som ikke skal behandles videre nu ( men som Kommissionen ikke har bestridt ) - om at de ni bedste ansoegere var saadanne, som havde kunnet skrive en opgave fra deres arbejdsomraade .
20 . Som mellemresultat kan det herefter konstateres, at der maa gives sagsoegerne medhold i paastandene om annullation af afgoerelserne af 12 . december 1985, i hvert fald for saa vidt angaar sagerne 71 til 73/86, i hvilke det netop behandlede anbringende udtrykkeligt er fremsat . Jeg ville imidlertid ogsaa anse det for rigtigt at gaa endnu videre og i betragtning af grovheden af den paaviste formfejl, som boer paatales ex officio, ikke at anse den omstaendighed for afgoerende, at det naevnte klagepunkt i sagerne 64 og 78/86 foerst er taget op i replikken ( for derefter ogsaa at blive naevnt under den mundtlige forhandling ). Ogsaa i disse tilfaelde boer afgoerelsen af 12 . december 1985 altsaa annulleres af de anfoerte grunde .
21 . Derimod er der efter min opfattelse ingen anledning til at goere det samme i sag 149/86 . Her har sagsoegeren paa intet tidspunkt fremsat kritik af udformningen af den skriftlige proeve af den lige behandlede art . Derfor kan man vel gaa ud fra, at denne sagsoeger ikke er blevet stillet specielt ugunstigt ved den skildrede fremgangsmaade ( hvad der i oevrigt forekommer forstaaeligt i betragtning af den af ham kraftigt fremhaevede universitetsuddannelse, som han har ).
bb ) "Opgave paa grundlag af et sagsmateriale"
22 . Naar sagsoegerne som et led i deres kritik vedroerende overholdelsen af betingelserne i meddelelsen om udvaelgelsesproeven ogsaa har henvist til, at der skulle udarbejdes "en sammenfattende fremstilling paa grundlag af et sagsmateriale", og naar de mener, at det ikke kan siges, at de har faaet udleveret et egentligt sagsmateriale, kan jeg ikke vaere enig med dem paa dette punkt .
23 . Det er ganske vist rigtigt, at der til opgaverne 9 og 10 kun blev udleveret nogle ark ( mens der til opgave 1 var et temmeligt omfangsrigt materiale ). Jeg mener imidlertid, at "sagsmateriale" ikke ubetinget betyder en omfangsrig pakke dokumenter, og et resumé paa grundlag af faa ark ( statistikker; forordningsbestemmelser ) - som er afgoerende paa dette punkt ifoelge meddelelsen om udvaelgelsesproeve - kan afgjort heller ikke udelukkes .
24 . Derimod er det ikke noedvendigt at gaa naermere ind paa det andet spoergsmaal, som kan taenkes i denne forbindelse, nemlig om der i betragtning af det ret forskellige omfang af "sagsmaterialet" og den begraensede tid til laesning deraf ( 1/2 time ) kan rejses betaenkeligheder ud fra synspunktet ligebehandling af ansoegerne . Denne omstaendighed har sagsoegerne ikke saerligt paatalt, saaledes at det kan antages, at de ikke - aabenbart i overensstemmelse med det af dem foretagne emnevalg - er blevet stillet ringere deraf .
cc ) Maksimumgraense
25 . Desuden er det blevet gjort gaeldende, at den i meddelelsen om udvaelgelsesproeven under punkt III, stk . 1 fastsatte maksimumgraense for adgang til videreuddannelse er blevet korrigeret for sent af udvaelgelseskomitéen, saaledes at den stadig har kunnet have virkning for bedoemmelsen af opgaverne .
26 . Denne betragtning forekommer mig ikke rigtig overbevisende . Det blev nemlig paa trovaerdig maade forsikret Domstolen, at der ved rettelsen af de skriftlige opgaver ( som blev foretaget af flere personer ) kun blev tilsigtet den mest muligt objektive vurdering af disse, og at udvaelgelsen af ansoegerne til videreuddannelsen foerst er sket, efter at der senere er foretaget en samlet bedoemmelse, hvorved akterne vedroerende de enkelte ansoegere ogsaa har spillet en rolle .
dd ) Andre argumenter
27 . Herefter er det egentlig ikke noedvendigt at gaa yderligere ind paa argumenterne vedroerende den skriftlige opgave . Lad mig endnu kun sige om den i sag 149/86 fremfoerte kritik - nemlig at udvaelgelseskomitéen har tillagt den skriftlige opgave stoerre vaegt end oplysningerne i akterne vedroerende den enkelte ansoeger, saaledes at den ( i strid med meddelelsen om udvaelgelsesproeven ) alene kunne foere til udelukkelse fra udvaelgelsesproeven - at den ikke forekommer begrundet .
28 . Faktisk fremgaar det af de tabeller, der er forelagt Domstolen, og paa grundlag af hvilke udvaelgelsen skete, at et daarligere resultat af den skriftlige proeve ( ogsaa et resultat med en ringere bedoemmelse end 30 points ) kunne udlignes ved en hoejere bedoemmelse paa grundlag af oplysningerne i akterne vedroerende den enkelte ansoeger og bilagene til ansoegningen . I overensstemmelse hermed fik ogsaa fem ansoegere adgang til videreuddannelsen, skoent de ved den skriftlige proeve kun havde opnaaet 20 points og derunder .
b ) Bedoemmelsen af akterne vedroerende de enkelte ansoegere og bilagene til ansoegningerne
29 . Det er ogsaa blevet gjort gaeldende, at der foreligger aabenbar vildfarelse ved bedoemmelsen af spoergsmaalet, om sagsoegerne opfyldte betingelserne for at faa adgang til udvaelgelsesproevens naeste fase, paa grundlag af indholdet af akterne vedroerende de enkelte ansoegere og det af dem udfoerte arbejde ( dette er - med nuancer - gjort gaeldende i alle sager ).
30 . Hertil maa desuden anfoeres, at der i sag 73/86 med henblik paa de A-funktioner, som sagsoegeren angiveligt har udoevet i fem aar, ogsaa tales om forskelsbehandling over for tjenestemaend med samme arbejdsopgaver og A-indplacering, og at det i sag 64/86 ( hvori der er tale om, at der skulle have vaeret taget hensyn til, at sagsoegeren tidligere fik adgang til en A-udvaelgelsesproeve ) goeres gaeldende, at udvaelgelseskomitéen for den udvaelgelsesproeve, der nu skal tages stilling til, ikke har givet nogen begrundelse for sin afvigende bedoemmelse .
31 . I denne sammenhaeng maa det foerst og fremmest paapeges, at udvaelgelseskomitéen ifoelge retspraksis ( 2 ) har et vidt skoen, og at dens vaerdidomme principielt ikke kan efterproeves retsligt . Inden for rammerne af udvaelgelsesproeve KOM/A/8/84 skulle der tages stilling til mangfoldige faktorer ( som det allerede fremgaar af meddelelsen om udvaelgelsesproeven og navnlig ogsaa foelger af det af udvaelgelseskomitéen forfattede dokument (" Critères de cotation des titres "). Resultatet heraf var dog for alle sagsoegere, at deres akter blev henfoert til den mellemste af fem grupper ( 18 points ), og kun akterne for sagsoegeren i sag 149/86 blev bedoemt ringere ( med 7 points ).
32 . Naar sagsoegerne under henvisning til akterne vedroerende de enkelte ansoegere og til ansoegningerne ( hvorefter nogle elementer, som f.eks . universitetseksamensbeviser, burde give grundlag for en bedre bedoemmelse ) og under henvisning til deres uddannelse, deres tidligere faglige erfaring paa hoejt niveau, deres nuvaerende arbejdes art i tjenesten ( og endog delvis uden for tjenesten ), den omstaendighed, at de har faaet adgang til andre udvaelgelsesproever, som blev afholdt for at besaette stillinger i kategori A, og endelig til udtalelserne i henhold til tjenestemandsvedtaegtens artikel 43 ( vedroerende detaljerne henviser jeg til sagens akter ), mener, at vurderingen af dem paa grundlag heraf skulle have vaeret bedre end god, ser de herved bort fra, at udvaelgelseskomitéen skulle danne sig en samlet vurdering, og at nogle positive elementer herved meget vel kunne udlignes eller vurderes ringere ved andre, negative elementer udledt af akterne vedroerende de enkelte ansoegere ( dette var faktisk udtrykkeligt forudset i dokumentet "critères de cotation des titres "). Da vi imidlertid for saa vidt ikke raader over et paalideligt samlet billede, kan man ikke, alene under henvisning til de af sagsoegerne ( paa forskellig maade ) anfoerte positive elementer tale om en aabenbar fejlvurdering af de fremlagte bilag .
c ) Kritikken af meddelelsen om udvaelgelsesproeven
33 . Ogsaa meddelelsen om udvaelgelsesproeven er blevet kritiseret, navnlig med den begrundelse, at der er foreskrevet en samlet vurdering, men ingen karaktergivning for den skriftlige opgave ( de forenede sager 64, 71 til 73 og 78/86 ).
34 . Her kan jeg ganske vist ikke foelge Kommissionen, naar den mener, at det efter udloebet af den for anfaegtelse af meddelelsen om udvaelgelsesproeven gaeldende klagefrist ikke mere er muligt at rejse dette klagepunkt . I denne forbindelse henviser jeg nu - uden at uddybe dette - til mit forslag til afgoerelse i sag 307/85 ( 3 ), hvori jeg har fremhaevet, at den i dommen i sag 294/84 ( 4 ) skete bedoemmelse var urigtig, og hvori jeg har tilskyndet Domstolen til at foelge den fremherskende retspraksis, hvorefter der i sager vedroerende afgoerelser om udnaevnelser ogsaa kan inddrages forudgaaende akter som forberedende akter ( en opfattelse, som Fjerde Afdeling ogsaa har tilsluttet sig, idet den ikke har afvist, at det spoergsmaal blev rejst, om beslutningen om at afholde den davaerende udvaelgelsesproeve blev gyldigt truffet ).
35 . Jeg fandt heller ikke Kommissionens opfattelse saerlig overbevisende, hvorefter den skriftlige opgave ikke var en proeve, men et kvalifikationsbevis (" titre ") i den i tjenestemandsvedtaegtens bilag III forudsatte betydning .
36 . Det maa imidlertid erkendes, at den her omhandlede meddelelse om udvaelgelsesproeve er af ganske saerlig art ( fordi en samlet bedoemmelse af kvalifikationsbeviser og skriftlig opgave ifoelge denne var noedvendig ), og det maa navnlig erkendes, at den kritiserede omstaendighed ( manglende karakterskala i meddelelsen om udvaelgelsesproeven selv for en enkelt skriftlig opgave ) var uden negative foelger for gennemfoerelsen af udvaelgelsesproeven, netop fordi det ikke i sig selv foerte til udelukkelse fra udvaelgelsesproeven, at man ikke opnaaede et bestemt minimalt pointtal i den skriftlige opgave . Under disse omstaendigheder mener jeg ikke, at den manglende overholdelse af bestemmelserne i tjenestemandsvedtaegtens bilag III er en vaesentlig formmangel, og jeg ville anse det for upassende af denne grund at anse udvaelgelsesproeven for mangelfuld .
d ) Udvaelgelseskomitéens sammensaetning og fremgangsmaade
aa ) Formanden ikke tjenestemand
37 . I sag 64/86 blev det - under henvisning til den omstaendighed, at formanden for udvaelgelseskomitéen var tidligere tjenestemand - ogsaa gjort gaeldende, at udvaelgelseskomitéens sammensaetning ikke opfyldte betingelserne i artikel 3 i tjenestemandsvedtaegtens bilag III . Dette er ikke rigtigt, som Kommissionen med rette har anfoert ( 5 ).
bb ) Hoering af overordnede
38 . Endvidere blev det i den naevnte sag kritiseret, at der ikke blev gjort brug af den i meddelelsen om udvaelgelsesproeven naevnte mulighed for at hoere ansoegernes overordnede ( f.eks . med det formaal at kontrollere sprogkundskaber og vurdere kvalifikationsbeviser ).
39 . For saa vidt er det vigtigt, at hoeringen i meddelelsen om udvaelgelsesproeven kun var fastsat for det tilfaelde, at det var noedvendigt (" en cas de besoin "), dvs ., at udvaelgelseskomitéen havde et skoen . Intet taler derimod for, at dette skoen blev udoevet fejlagtigt, fordi udvaelgelseskomitéen kom til det resultat, at de foreliggende bilag var tilstraekkelige, og at den ikke behoevede yderligere oplysninger paa den naevnte maade ( f.eks . hvad angaar sprogkundskaber eller hensyntagen til nationale kvalifikationsbeviser ).
e ) Manglende begrundelse
40 . Endelig bliver det ogsaa gjort gaeldende, at udvaelgelseskomitéens afgoerelse om ikke at give sagsoegerne adgang til de naeste faser i udvaelgelsesproeven ikke er tilstraekkeligt begrundet, og at der heller ikke i de efterfoelgende skrivelser af februar 1986 fandtes oplysninger om bedoemmelseskriterierne, om vurderingen af de skriftlige opgaver og om vurderingen af de forskellige kvalifikationsbeviser, som sagsoegerne har ( de foenede sager 64, 71 til 73 og 78/86 ).
41 . I denne forbindelse faar man i betragtning af den relevante retspraksis uden videre det indtryk, at sagsoegernes kritik forekommer berettiget . Jeg skal blot minde om dommene i sagerne 31/75 ( 6 ), 4/78 ( 7 ) og 89/79 ( 8 ) samt navnlig dommene i sagerne 195/80 ( 9 ), 225/82 ( 10 ) og 108/84 ( 11 ), hvorefter udvaelgelseskomitéen er forpligtet til at give udelukkede ansoegere individuelle begrundelser ( som afgjort mangler i vort tilfaelde ). Efter alt, hvad der under sagen hidtil er blevet kendt, bestaar der imidlertid nu afgjort et tilstraekkeligt klart billede vedroerende alle vaesentlige detaljer i udvaelgelsesproeven, navnlig paa grundlag af udvaelgelseskomitéens moedereferater og deres bilag, som er fremlagt for Domstolen . Det maa saaledes vaere naerliggende ikke ogsaa at annullere de anfaegtede afgoerelser paa grund af manglende begrundelse, men vedroerende dette anbringende at indtage samme holdning som i sag 12/84 ( 12 ) ( hvor den noedvendige klarhed ogsaa foerst blev tilvejebragt, efter at der var anlagt sag ), altsaa at fastholde, at anbringendet om manglende begrundelse er blevet genstandsloest .
f ) Konklusion
42 . Jeg finder altsaa ikke yderligere annullationsgrunde ( med videreraekkende konsekvenser for gentagelsen af udvaelgelsesproeven ), hvad angaar de forenede sager 64, 71 til 73 og 78/86 ( jeg kommer straks til anbringenderne i sag 149/86 ).
43 . Saadanne grunde kan heller ikke findes i den i sag 78/86 fremfoerte kritik ( én ansoeger - der er tale om en af sagsoegerne i sag 228/86 - skulle efter det anfoerte have faaet adgang til slutfasen i udvaelgelsesproeven, skoent han ikke raader over tilstraekkelige kendskaber til et af Faellesskabernes sprog ) eller i det yderligere argument i den faelles replik i de forenede sager 64, 71 til 73 og 78/86 ( hvor der er tale om, at kendskaberne til et andet sprog - som kraevet i meddelelsen om udvaelgelsesproeven - ikke var blevet proevet, og at der kunne fastslaas en forskelsbehandling af ansoegere af italiensk nationalitet ).
44 . Uden at yderligere redegoerelser herom er noedvendige, kan det altsaa fastholdes, at udelukkelsen af sagsoegerne fra videreuddannelseskurset kun kan kritiseres paa grund af en ukorrekt udformning af den skriftlige proeve .
3 . Anbringenderne i sag 149/86
Jeg kommer dernaest - som naevnt - til gennemgangen af de saerlige anbringender, som er fremfoert i sag 149/86 .
a ) Anvendelse af udtalelserne
45 . Som bekendt har denne sagsoeger ( paa en ikke helt forstaaelig og overskuelig maade ) for det foerste anfoert, at der med urette er blevet lagt vaegt paa de udtalelser, der er udfaerdiget vedroerende ham i henhold til tjenestemandsvedtaegtens artikel 43 ( fordi de nemlig i aarevis har vedroert en for sagsoegeren ikke passende beskaeftigelse ).
46 . Der kan dog intet indvendes mod anvendelsen af de om sagsoegeren afgivne udtalelser . De hoerer til de i meddelelsen om udvaelgelsesproeven udtrykkeligt naevnte akter vedroerende den enkelte ansoeger, og de er ogsaa noedvendige for bedoemmelsen af vaerdien af de af hver enkelt ansoeger erhvervede erfaringer, som ligeledes omtales i meddelelsen om udvaelgelsesproeven .
b ) Ufuldstaendige akter
47 . Endvidere har denne sagsoeger anfoert, at de fuldstaendige akter vedroerende sagsoegeren ikke har foreligget for udvaelgelseskomitéen . Ved en rigtig bedoemmelse af alle oplysninger i disse akter ( ifoelge sagsoegerens opfattelse har der manglet oplysninger om deltagelse i tidligere udvaelgelsesproever og en af ham indgivet klage mod beskrivelsen af hans arbejdsomraader ) skulle udvaelgelseskomitéen - efter hans opfattelse - vaere kommet til en hoejere vurdering .
48 . Naar sagsoegeren for saa vidt har rejst tvivl ( mere er der ikke tale om ), hvad angaar hans deltagelse i tidligere udvaelgelsesproever, saa kunne Kommissionen heroverfor henvise til de af sagsoegeren selv fremlagte bilag til ansoegningen, som indeholdt alle noedvendige oplysninger . I det omfang han desuden talte om, at en klage vedroerende beskrivelsen af hans arbejdsomraader ikke forelaa, kan jeg ikke indse, hvordan der derudaf skulle kunne udledes noget afgoerende eller blot vaesentligt for den her omhandlede udvaelgelsesproeve .
49 . Det kan heller ikke f.eks . af den omstaendighed, at Kommissionen - for at bevise udtalelsernes middelmaadighed - i processkrifterne kun har citeret afsnit derfra, sluttes, at udvaelgelseskomitéen - som sagsoegeren formoder - ikke skulle have raadet over fuldstaendige udtalelser .
50 . Heller ikke i dette tilfaelde kan det altsaa efter alt, hvad vi er blevet bekendt med, antages, at den af udvaelgelseskomitéen foretagne vurdering er aabenbart urigtig, og at akterne vedroerende sagsoegeren snarere skulle have vaeret bedoemt som "gode ".
c ) "Subjektiv afgoerelse"
51 . Endvidere har han gjort gaeldende, at der skal vaere truffet en subjektiv afgoerelse over for ham .
52 . Heroverfor kunne Kommissionen foerst og fremmest henvise til, at ansoegernes anonymitet var garanteret saavel ved rettelsen af de skriftlige opgaver som ved vurderingen af akterne vedroerende de enkelte ansoegere ( som kun formanden for udvaelgelseskomitéen umiddelbart skaffede sig indblik i, og ved hvis oplaesning det - i betragtning af det store antal ansoegere - naeppe har vaeret muligt af bestemte oplysninger - anciennitet og deltagelse i tidligere udvaelgelsesproever - at udlede, hvilken ansoeger det drejede sig om ).
d ) Videreuddannelse ikke lettet
53 . Sagsoegeren mener ogsaa, at Kommissionen har tilsidesat tjenestemandsvedtaegtens artikel 24, fordi den ved sin holdning under udvaelgelsesproeven ikke har lettet sagsoegerens adgang til videreuddannelse .
54 . Hertil er det vel tilstraekkeligt at henvise til, at udvaelgelseskomitéen inden for rammerne af den her omhandlede udvaelgelsesproeve skulle traeffe afgoerelse om videreuddannelsen paa grundlag af en samlet vurdering . Det ses imidlertid ikke, at der herved skulle vaere sket fejl til skade for sagsoegeren .
e ) Hoering af overordnede
55 . Endelig har sagsoegeren gjort gaeldende, at det med urette i meddelelsen om udvaelgelsesproeven var bestemt, at der skulle ske hoering af ansoegernes overordnede .
56 . Det er ikke noedvendigt at gaa naermere ind paa dette, fordi der under udvaelgelsesproevens forloeb faktisk ikke er blevet gjort brug heraf .
4 . De forskellige krav
57 . Inden for rammerne af det foerste sagskompleks skal det herefter kun undersoeges, om der i de forenede sager 64, 71 til 73 og 78/86 ud over annullation af den principalt anfaegtede afgoerelse ( udelukkelse af sagsoegerne fra udvaelgelsesproevens naeste fase ) ogsaa er grundlag for at give sagsoegerne medhold i de oevrige krav, som jeg indledningsvis har naevnt ( 13 ).
a ) Adgang til videreuddannelseskurset
58 . Dette spoergsmaal maa afgjort besvares benaegtende med hensyn til kravet om, at sagsoegerne ( det drejer sig om sagsoegerne i sagerne 64 og 78/86 ) gives adgang til videreuddannelseskurset .
59 . Ud over, at det allerede principielt ikke er muligt for Domstolen at give administrationen ( og dermed ogsaa en udvaelgelseskomité ) konkrete anvisninger, saa kommer dertil i det foreliggende tilfaelde, at det foerst efter afholdelse af en ny skriftlig proeve og bedoemmelse af dennes resultat kan siges, om sagsoegerne har kvalificeret sig til en videreuddannelse . Saa laenge de naevnte skridt ikke tages, er der i intet tilfaelde grundlag for at traeffe en afgoerelse som den, de naevnte sagsoegere kraever .
b ) Annullation af udnaevnelser
60 . Hvad angaar den paastand, der gaar ud paa annullation af de paa grundlag af udvaelgelsesproeven skete udnaevnelser, har Kommissionen allerede ret i den indsigelse, at det afgoerende er, at disse udnaevnelser ikke anfaegtes direkte af sagsoegerne . Desuden kan det ogsaa paapeges, at sagsoegerne ikke har nogen interesse i annullation af disse udnaevnelser . Det afgoerende for dem er at gennemfoere en forskriftsmaessig udvaelgelsesproeve med held og derefter selv blive udnaevnt til en A-stilling . Sidstnaevnte burde imidlertid - saafremt det lykkes sagsoegerne at overvinde alle forhindringer - ogsaa vaere muligt uden annullation af de allerede skete udnaevnelser, for af de 48 stillinger, der skulle besaettes ved den anfaegtede udvaelgelsesproeve, blev der hoejst besat 38 med bestaaede ansoegere, og det kan desuden antages, at der i mellemtiden ogsaa igen bliver andre ledige A-stillinger i loenklasserne A 7 og A 6, som i givet fald kunne tildeles de sagsoegere, der maatte vinde deres sag .
c ) Annullation af den forudgaaende udvaelgelse
61 . For saa vidt sagsoegerne ogsaa har kraevet annullation af den forudgaaende udvaelgelse ( altsaa af den akt, hvorved der blev truffet afgoerelse om adgangen til videreuddannelsen ) samt annullation af alle foranstaltninger efter den forudgaaende udvaelgelse henholdsvis annullation af hele udvaelgelsesproeven, ville det vel vaere forkert at antage, at man skal drage alle konsekvenser af en konstatering af, at udvaelgelsesproevens foerste fase var ugyldig, altsaa simpelt hen erklaere denne og de herpaa baserede videre faser for ugyldige . Det ville snarere vaere rigtigere at holde sig til dommen i sag 144/82 ( her var der tale om annullation af en afgoerelse, hvorved optagelse paa en reserveliste efter deltagelse i en udvaelgelsesproeve blev afslaaet ), dvs ., der skal soeges en rimelig loesning, uden at hele resultatet af udvaelgelsesproeven drages i tvivl . En saadan loesning burde i dette tilfaelde se saaledes ud, at den anfaegtede akt proeves, og at der dernaest efter omstaendighederne gives sagsoegerne mulighed for at fortsaette udvaelgelsesproeven . Derimod er der, i betragtning af deres legitime interesser, afgjort ingen anledning til videregaaende foranstaltninger .
d ) Konklusion
62 . Det maa saaledes fastholdes, at der ikke kan gives sagsoegerne medhold i krav, som gaar ud over annullation af skrivelsen af 12 . december 1985 .
II - Det andet sagskompleks ( sag 228/86 )
1 . Supplerende oplysninger om de faktiske omstaendigheder
63 . Her drejer det sig om, at sagsoegerne, som havde gennemfoert hele udvaelgelsesproeven, efter den mundtlige proeve ikke blev opfoert paa egnethedslisten, og her skal der tages stilling til, om denne udelukkelse skete forskriftsmaessigt .
64 . Herom er det for det foerste blevet gjort gaeldende, at der mangler en tilstraekkelig begrundelse ( fordi der nemlig intet praecist er blevet sagt om de i meddelelsen om udvaelgelsesproeven naevnte elementer "niveau de qualification" og "aptitude à exercer des fonctions de catégorie A", og fordi de relevante bedoemmelseskriterier heller ikke er blevet angivet ).
65 . For det andet har sagsoegerne paatalt den mundtlige proeves art . De spoergsmaal, der skulle besvares, var nemlig ifoelge sagsoegerne rent tilfaeldige og udvalgt uden hensyntagen til ansoegernes karriereprofil; de var for specielle og paa et for hoejt niveau, og det maa kritiseres, at ansoegerne ikke var forberedt herpaa ( f.eks . paa grundlag af videreuddannelseskurset og den i forbindelse dermed udleverede bibliografi ).
66 . I replikken blev desuden det kritiske spoergsmaal rejst, om medlemmerne af udvaelgelseskomitéen beherskede de af ansoegerne anvendte sprog, og der blev spurgt, om medlemmerne af udvaelgelseskomitéen, som er assistenter for generaldirektoerer, har taget del i bedoemmelsen af ansoegere, som stammer fra de paagaeldende generaldirektorater .
67 . Vi har under sagen hoert, hvorledes den mundtlige proeve er forloebet i enkeltheder .
68 . Hver ansoeger skulle foerst efter ti minutters forberedelsestid i ti minutter behandle et spoergsmaal udtrukket blandt 76 generelle spoergsmaal . Han skulle derefter kort udtale sig om sin uddannelse og sin nuvaerende og tidligere beskaeftigelse, og han skulle besvare spoergsmaal fra udvaelgelseskomitéen, som vedroerte "insertion de son activité présente dans une des politiques communautaires ". Han skulle desuden besvare et af to spoergsmaal vedroerende de oevrige faellesskabspolitikker, som blev udvalgt af et medlem af udvaelgelseskomitéen af en liste med 75 spoergsmaal ( medlemmerne gjorde dette efter tur ), og det var herved bestemt, at spoergsmaalene ikke skulle vedroere ansoegerens nuvaerende beskaeftigelse ( 14 ).
69 . Hvert medlem af udvaelgelseskomitéen bedoemte de givne svar ( som alt efter emne blev tillagt forskellig vaegt ), og derudaf blev der saa udregnet et gennemsnit . Vi har ogsaa hoert - jeg naevner dette med henblik paa de i replikken fremsatte kritiske spoergsmaal - at for det tilfaelde, at en ansoeger udtrykte sig paa et andet sprog end fransk, var der organiseret simultantolkning . Desuden var der - er vi blevet forsikret - altid soerget for, at naar ansoegere fra generaldirektorater stod for tur, hvis assistenter var medlemmer af udvaelgelseskomitéen, deltog disse assistenter for at undgaa interessekonflikter ikke i bedoemmelsen eller holdt sig endog vaek fra proeven .
2 . Stillingtagen
70 . Naar man derefter og foerst og fremmest efter en grundig gennemgang af listen over spoergsmaal overvejer, om kritikken af den mundtlige proeves forloeb forekommer berettiget, saa kommer man vel ikke uden om at besvare dette spoergsmaal bekraeftende .
a ) "Generelle spoergsmaal"
71 . Dette fremgaar allerede paa grundlag af de "generelle spoergsmaal ".
72 . Naar man laeser dem, maa man uden videre tilstaa, at de ikke alle kan behandles med samme lethed . Man behoever blot at taenke paa - og her vil vel enhver komme til et andet modsaetningspar - paa den ene side f.eks . spoergsmaal nr . 8 (" L' influence de la télévision ") eller nr . 36 (" Quels sont les progrès technologiques qui ont le plus transformé la société du vingtième siècle et pourquoi ?") og paa den anden side paa spoergsmaal nr . 23 (" L' influence du port d' uniforme sur le comportement ") eller nr . 79 (" La gestion du temps "). Da bestemmelsen af, hvilke spoergsmaal der skulle besvares, imidlertid skete ved lodtraekning og uden hensyntagen til personlige tilboejeligheder, kan det vel siges, at proevebetingelsernes ensartethed saaledes ikke var garanteret .
b ) "Insertion"
73 . Der opstaar ogsaa betaenkeligheder vedroerende punktet "l' insertion de l' activité présente dans une des politiques communautaires ". Dette skyldes, at meningen med opgaven ikke er saerlig klar for ansoegere f.eks . fra Publikationskontoret eller fra Generaldirektoratet for Administration, som faktisk intet har at goere med Faellesskabets politik . Man kan ogsaa forestille sig, at der paa denne maade kunne ske en vis uberettiget forfordeling af saadanne ansoegere i forhold til ansoegere, som gennem deres nuvaerende arbejde kommer i naermere beroering med Faellesskabets politik .
c ) "Questions communautaires"
74 . Denne kritik er imidlertid afgjort berettiget, for saa vidt den angaar bedoemmelsen af ansoegerne paa grundlag af "questions communautaires ".
75 . Ogsaa i denne forbindelse maa det erkendes, at spoergsmaalene, selv for den, der har et omfattende overblik over Faellesskabets virksomhed ( hvilket ikke uden videre kan forventes af B-tjenestemaend ), er af forskellig svaerhedsgrad, og at chancerne for en tilfredsstillende besvarelse alt efter valg af spoergsmaal er stoerre eller mindre . Man kan f.eks . blot paa den ene side taenke paa spoergsmaal nr . 46 (" Qu' entend-t-on par la libre circulation des biens ?") eller nr . 75 (" Qu' est-ce que l' on entend par l' expression 'respect de la voie hiérarchique' ?") og paa den anden side f.eks . paa spoergsmaal nr . 34 (" Pourquoi harmoniser le droit des sociétés au niveau de la Communauté ?") eller nr . 76 (" La politique commune de la pêche ").
76 . Herudover er det foerst og fremmest af betydning, at der paa listen over de for en del meget generelle, for en del meget specielle spoergsmaal fandtes en hel raekke emner, som - i modsaetning til andre - var blevet behandlet paa videreuddannelseskurserne ( hvis program er blevet fremlagt for Domstolen ), og dette til trods for, at det i udvaelgelseskomitéens moedereferat fra april-maj-juni 1985 var blevet fastholdt, "que l' épreuve orale ne portera pas sur l' acquis de la formation ". Jeg erindrer f.eks . om spoergsmaalene nr . 4 (" Le SME : son rôle et son mécanisme ") eller nr . 5 (" Rôle de la Commission en cas d' infraction d' un Etat membre au droit communautaire "), for hvilke der var en grundig forberedelse i videreuddannelseskurset, hvorimod der ved andre emner ( jfr . f.eks . spoergsmaal nr . 3 : "Importance de la politique régionale dans la Communauté" eller spoergsmaal nr . 25 : "La Communauté et la protection de l' environnement ") naeppe eller slet ikke kan ses nogen sammenhaeng med videreuddannelseskurset .
77 . Ogsaa hvis man ikke gaar saa vidt som til at sige, at der er sket en tilsidesaettelse af den berettigede forventning hos ansoegere, som ikke er blevet stillet de i videreuddannelseskurset behandlede spoergsmaal, saa maa det dog sluttes af det foregaaende, at ansoegere var begunstigede, naar de skulle behandle spoergsmaal med tilknytning til videreuddannelseskurset, og at der saaledes over for andre ansoegere, som ikke fik lejlighed til en tilsvarende intensiv forberedelse af det emne, der skulle behandles, er sket en tilsidesaettelse af forbudet mod forskelsbehandling . Det kunne have vaeret undgaaet, hvis der uden undtagelse - hvilket sagsoegerne med rette betegnede som naerliggende - var blevet stillet spoergsmaal vedroerende emnerne fra videreuddannelseskurset .
78 . Til sidst har sagsoegerne med en vis berettigelse ogsaa rejst det spoergsmaal, om alle udvaelgelseskomitéens medlemmer i samme omfang forstod at vurdere alle besvarelserne korrekt, eller om det ikke snarere var tilfaeldigheder, der paavirkede den samlede karaktergivning, som udgjorde et gennemsnit . Det forekommer mig heller ikke, at dette blot kan imoedegaas med en forsikring om, at det vaesentlige ved proeven har vaeret en vurdering af evnen til at forstaa problemer, til at argumentere logisk og til at udtrykke sig klart og overbevisende, og at det i det vaesentlige har drejet sig om at fastslaa det kulturelle niveau samt en videbegaerlighed med hensyn til Faellesskabets virksomhed . Naar der stilles meget konkrete spoergsmaal, er det dog klart, at ogsaa svarets konkrete indhold har betydelig vaegt .
d ) Konklusion
79 . Ved en objektiv betragtning vejer alt dette efter min opfattelse saa tungt, at det kun kan konstateres, at den mundtlige proeve, hvis resultat var afgoerende for optagelsen paa egnethedslisten, ikke er blevet gennemfoert paa forskriftsmaessig maade, og at afgoerelsen om at udelukke sagsoegerne fra reservelisten, som muligvis var paavirket af de paaviste mangler, maa annulleres .
e ) De oevrige paastande og anbringender
80 . Herefter behoever jeg med hensyn til det andet sagskompleks heller ikke at gaa ind paa staevningens oevrige argumenter .
81 . Desuden er det efter, hvad der allerede er blevet sagt, ogsaa her klart, at man kan lade det forblive ved annullation af de til sagsoegerne rettede afgoerelser af 17 . juni 1986, hvoraf administrationen skal drage de noedvendige konsekvenser . Der er altsaa ingen anledning til at annullere alle de udnaevnelser, der er foretaget paa grundlag af den af udvaelgelseskomitéen opstillede reserveliste . Sagsoegerne har ingen interesse heri, fordi de ikke specielt har anfaegtet den, og fordi deres anliggende ( korrekt gennemfoerelse af en mundtlig proeve med erhvervelse af en mulighed for at opnaa en A-stilling ) desuden kan tilfredsstilles, uden at andre stillingsbesaettelser annulleres .
C - Sammenfatning
III . Mit forslag til afgoerelse lyder herefter saaledes :
82 . I de forenede sager 64, 71 til 73 og 78/86 annulleres udvaelgelseskomitéens afgoerelse om ikke at give sagsoegerne adgang til udvaelgelsesproevens naeste fase . I oevrigt frifindes sagsoegte .
83 . I sag 228/86 boer udvaelgelseskomitéens anfaegtede afgoerelse om ikke at opfoere sagsoegerne paa egnethedslisten ogsaa annulleres, og sagsoegte boer ligeledes frifindes i oevrigt .
84 . I alle disse sager boer Kommissionen tilpligtes at afholde sagernes omkostninger . Dette gaelder ganske vist ikke for de omkostninger, der i sagerne 64 og 78/86 er foraarsaget af - forgaeves - begaeringer om foreloebige forholdsregler; her boer grundreglen i procesreglementets artikel 70 anvendes .
85 . I sag 149/86 boer sagsoegte endelig frifindes med den foelge, at der ligeledes maa traeffes afgoerelse om sagens omkostninger i denne sag efter procesreglementets artikel 70 .
(*) Oversat fra tysk .
( 1 ) Se dom af 14 . juli 1983 i sag 144/82, Armelle Detti mod De Europaeiske Faellesskabers Domstol, Sml . s . 2421, 2436 .
( 2 ) Jfr . dommen i sag 144/82 .
( 3 ) Jfr . forslag til afgoerelse af 21 . januar 1987 i sag 307/85, Gavanas mod OESU, dom af 10 . juni 1987, Sml . s . 2435, 2444 .
( 4 ) Jfr . dom af 11 . marts 1986 i sag 294/84, Adams m.fl . mod Kommissionen, Sml . s . 977 .
( 5 ) Jfr . dommen af 16 . oktober 1975 i sag 90/74, Deboeck mod Kommissionen, Sml . s . 1123 .
( 6 ) Jfr . dom af 4 . december 1975 i sag 31/75, Costacurta mod Kommissionen, Sml . s . 1563 .
( 7 ) Jfr . kendelse af 30 . november 1978 i sag 4/78, M . Salerno mod Kommissionen, Sml . s . 2403 .
( 8 ) Jfr . dom af 28 . februar 1980 i sag 89/79, Bonu mod Raadet, Sml . s . 553 .
( 9 ) Jfr . dom af 26 . november 1981 i sag 195/80, Michel mod Europa-Parlamentet, Sml . s . 2861 .
( 10 ) Jfr . dom af 9 . juni 1983 i sag 225/82, Verzyck mod Kommissionen, Sml . s . 1991 .
( 11 ) Jfr . dom af 21 . marts 1985 i sag 108/84, De Santis mod Revisionsretten, Sml . s . 954 .
( 12 ) Jfr . dom af 27 . marts 1985 i sag 12/84, Kyprios mod Raadet, Sml . s . 1005 .
( 13 ) Jfr . ovenfor punkt 5 .
( 14 ) Jfr . udvaelgelseskomitéens moedereferat fra marts/april 1986 med dets bilag IV og de svar, der er givet paa Domstolens spoergsmaal .