61996CJ0346_DA
Parter
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Parter
I sag C-346/96,
angaaende en anmodning, som Rechtbank van eerste aanleg, Bruxelles, i medfoer af EF-traktatens artikel 177 har indgivet til Domstolen for i den for naevnte ret verserende sag,
Belgisch Interventie- en Restitutiebureau
mod
Prolacto NV,
"at opnaa en praejudiciel afgoerelse vedroerende fortolkningen af artikel 25, stk. 1, i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 1354/83 af 17. maj 1983 om almindelige bestemmelser for tilvejebringelse og levering af skummetmaelkspulver, smoer og butteroil som foedevarehjaelp (EFT L 142, s. 1),
har
DOMSTOLEN
(Anden Afdeling)
sammensat af afdelingsformanden, R. Schintgen (refererende dommer), og dommerne G.F. Mancini og G. Hirsch,
generaladvokat: P. Léger
justitssekretaer: fuldmaegtig L. Hewlett,
efter at der er indgivet skriftlige indlaeg af:
- Belgisch Interventie- en Restitutiebureau ved advokaterne M. Fruy og B. De Moor, Bruxelles
- Prolacto NV, ved advokat F. Lebacq, Antwerpen
- Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber ved H. van Vliet, Kommissionens Juridiske Tjeneste, og B. Vilà Costa, der er udstationeret som national ekspert ved Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuldmaegtigede_$
paa grundlag af retsmoederapporten,
efter at der er afgivet mundtlige indlaeg i retsmoedet den 2. oktober 1997 af Belgisch Interventie- en Restitutiebureau ved B. de Moor, af Prolacto NV ved advokat M. Buyens, Antwerpen, og af Kommissionen ved H. van Vliet,
og efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgoerelse den 13. november 1997,
afsagt foelgende
Dom
Dommens præmisser
1 Ved dom af 11. oktober 1996, indgaaet til Domstolen den 21. oktober 1996, har Rechtbank van eerste aanleg, Bruxelles, i medfoer af EF-traktatens artikel 177 stillet et praejudicielt spoergsmaal om fortolkningen af artikel 25, stk. 1, i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 1354/83 af 17. maj 1983 om almindelige bestemmelser for tilvejebringelse og levering af skummetmaelkspulver, smoer og butteroil som foedevarehjaelp (EFT L 142, s. 1).
2 Dette spoergsmaal er blevet rejst under en tvist mellem Belgisch Interventie- en Restitutiebureau (herefter »Kontoret«) og det belgiske selskab Prolacto NV (herefter »Prolacto«) vedroerende et krav om betaling af en erstatning til daekning af samtlige de yderligere omkostninger som foelge af, at det med hensyn til forskellige partier skummetmaelkspulver, der skulle leveres som foedevarehjaelp fra Faellesskabet, var noedvendigt at afholde en ny licitation paa grund af den foerste tilslagsmodtagers manglende opfyldelse, hvorved den sikkerhed, som denne havde stillet, allerede var erklaeret for fortabt til fordel for Kontoret.
De relevante retsregler
3 Kommissionens forordning nr. 1354/83 fastsaetter de almindelige bestemmelser for tilvejebringelse og levering af skummetmaelkspulver, smoer og butteroil som foedevarehjaelp.
4 Det fremgaar af forordningens artikel 9, stk. 1, at der afholdes en licitation i overensstemmelse med artikel 10-14 for at fastlaegge leveringsomkostningerne, herunder eventuelt prisen i forbindelse med opkoeb eller fremstilling og emballering af skummetmaelkspulver, naar dette ikke blev stillet til raadighed for tilslagsmodtageren af et interventionsorgan, men maatte koebes paa markedet i Faellesskabet.
5 Artikel 11, stk. 6, litra b), bestemmer, at den bydendes bud kun er gyldigt, hvis det ledsages af bevis for, at den i artikel 12 omhandlede sikkerhed er stillet foer udloebet af den frist, som er fastsat for indgivelse af bud.
6 Ifoelge artikel 12, stk. 1, andet led, andrager sikkerhedsstillelsen ved licitation 3% af den interventionspris, der er gaeldende for den maengde skummetmaelkspulver, som buddet vedroerer, naar der er tale om produkter, der er opkoebt paa Faellesskabets marked.
7 Ifoelge artikel 11, stk. 7, kan et bud ikke traekkes tilbage.
8 I henhold til artikel 14, stk. 1, gives licitationstilslaget til den bydende, hvis bud er mest fordelagtigt.
9 Artikel 16 bestemmer i stk. 2, at tilslagsmodtageren ikke ensidigt kan beslutte at undlade at gennemfoere den aktion, for hvilken han har faaet tilslag, og i stk. 4, at tilslagsmodtageren hurtigst muligt meddeler alle relevante oplysninger til den beroerte myndighed, som straks videregiver dem til Kommissionen.
10 Artikel 25 i forordning nr. 1354/83 lyder saaledes:
»1. Tilslagsmodtageren baerer alle oekonomiske foelger af en fuldstaendig eller delvis manglende levering af varen paa de fastsatte betingelser, hvis modtageren har skabt mulighed for levering paa disse betingelser.
Saafremt tilslagsmodtageren baerer ansvaret for, at afskibningen ikke finder sted inden for en periode paa tre maaneder efter datoen for udloebet af den afskibningsperiode, som er fastsat i licitationsbekendtgoerelsen og eventuelt aendret i medfoer af artikel 17, nr. 5, loeser den myndighed, som betalingen paahviler, tilslagsmodtageren fra dennes forpligtelser. Kommissionen traeffer i saa fald de noedvendige foranstaltninger.
2.
Omkostninger ved manglende levering som foelge af force majeure daekkes af den myndighed, som betalingen paahviler.«
11 Ifoelge forordningens artikel 26, stk. 5, skal det beroerte interventionsorgan i forhold til de ikke afskibede maengder foretage en forholdsvis tilbageholdelse, der for hver dags forsinkelse udgoer 1% af licitationssikkerheden, hvis der paa grund af tilslagsmodtagerens forhold sker en overskridelse af den afskibningsperiode, der er fastsat i licitationsbekendtgoerelsen og eventuelt aendret i medfoer af artikel 17, nr. 5.
12 Artikel 26, stk. 6, i forordning nr. 1354/83 bestemmer foelgende:
»Alle sikkerhedsstillelser fortabes, saafremt tilslagsmodtageren loeses fra sine forpligtelser i henhold til artikel 25, stk. 1, andet afsnit.«
13 Ved afgoerelse 87/203/EOEF af 10. marts 1987 om fastsaettelse af de samlede maengder foedevarehjaelp og af listen over produkter, der kan leveres som foedevarehjaelp for 1987 (EFT L 80, s. 32), har Kommissionen fastsat et maksimum paa 94 100 tons for den maengde skummetmaelkspulver, der kunne leveres som foedevarehjaelp for 1987.
14 I overensstemmelse med forordning nr. 1354/83 bestemte Kommissionens forordning (EOEF) nr. 345/87 af 3. februar 1987 (EFT L 34, s. 8) og nr. 1358/87 af 15. maj 1987 (EFT L 131, s. 1), at interventionsorganerne (for Kongeriget Belgien drejede det sig om Kontoret) skulle levere en raekke partier skummetmaelkspulver som foedevarehjaelp paa de saerlige betingelser, der blev fastsat i bilaget til forordningerne.
Tvisten i hovedsagen
15 Den 23. februar 1987, altsaa paa den sidste rettidige dag, afgav Prolacto bud i henhold til forordning nr. 345/87 vedroerende to partier paa henholdsvis 232 tons til en pris af 82 070 BEF pr. ton og paa 270 tons til en pris af 82 360 BEF pr. ton. Det paagaeldende skummetmaelkspulver skulle koebes af Prolacto paa markedet i Faellesskabet.
16 Den 5. marts 1987 underrettede Kontoret Prolacto om, at selskabets bud var blevet accepteret, og henviste til, at leveringen af maelken skulle ske efter bestemmelserne i forordning nr. 1354/83. Den paagaeldende maelk skulle afskibes senest den 30. april 1987 paa skibe, som blev stillet til raadighed af modtageren af foedevarehjaelpen.
17 Den 17. juni 1987 underrettede modtageren af de partier, som Prolacto havde forpligtet sig til at levere, Kontoret om, at den paagaeldende maelk stadig ikke var leveret.
18 Den 30. juni 1987 henvendte Kontoret sig til Prolacto og fremhaevede den betydelige forsinkelse af afskibningen af maelken og opfordrede virksomheden til at meddele det, hvornaar leveringerne ville blive foretaget. Denne skrivelse indeholdt en henvisning til artikel 25, stk. 1, og artikel 26, stk. 6, i forordning nr. 1354/83.
19 Den 6. juli 1987 anmodede Prolacto om en forlaengelse af leveringsfristen indtil udgangen af august 1987, hvilket dog blev afslaaet med den begrundelse, at der ikke var hjemmel hertil i forordning nr. 1354/83.
20 Efter at der var forloebet tre maaneder efter den frist, der var fastsat for leveringen, anmodede Kontoret den 5. august 1987 Prolacto om at bekraefte over for det, at det ikke ville foretage disse leveringer.
21 Den 7. august 1987 underrettede Prolacto Kontoret om, at det ikke var i stand til at gennemfoere leveringerne.
22 Ved rekommanderet brev af 20. august 1987 underrettede Kontoret Prolacto om, at licitationssikkerhederne, som androg henholdsvis 573 330 BEF og 667 238 BEF for de paagaeldende to partier, ville blive erklaeret fortabt paa grund af manglende levering, medmindre Prolacto indbetalte de tilsvarende beloeb, hvilket selskabet gjorde. Denne skrivelse indeholdt den fulde ordlyd af artikel 25, stk. 1, foerste afsnit, i forordning nr. 1354/83.
23 Den 20. maj 1987, altsaa den sidste rettidige dag, afgav Prolacto paa ny bud i henhold til forordning nr. 1358/87 for fire partier paa henholdsvis 425 tons til en pris af 81 590 BEF pr. ton, 235 tons til en pris af 81 340 BEF pr. ton, 320 tons til en pris af 81 390 BEF pr. ton og 720 tons til en pris af 81 690 BEF pr. ton. Det paagaeldende skummetmaelkspulver skulle koebes af Prolacto paa Faellesskabets marked.
24 Den 22. maj 1987 underrettede Kontoret Prolacto om, at selskabets bud var blevet accepteret, og henviste samtidig til, at leveringen skulle ske efter bestemmelserne i forordning nr. 1354/83. Den paagaeldende maelk skulle afskibes senest den 30. juni 1987 paa skibe, der blev stillet til raadighed af modtageren af foedevarehjaelpen.
25 Prolacto foretog ikke den levering, som selskabet havde forpligtet sig til.
26 Da der var forloebet tre maaneder efter den fastsatte frist for leveringen, anmodede Kontoret den 5. oktober 1987 Prolacto om at bekraefte, om partierne var blevet leveret. Denne skrivelse indeholdt en henvisning til artikel 25, stk. 1, og artikel 26, stk. 6, i forordning nr. 1354/83.
27 Den 13. oktober 1987 underrettede Prolacto Kontoret om, at selskabet ikke var i stand til at foretage leveringen.
28 Ved skrivelse af 16. oktober 1987, som henviste til artikel 25, stk. 1, og artikel 26, stk. 6, i forordning nr. 1354/83 og citerede den fulde ordlyd af artikel 25, stk. 1, foerste afsnit, underrettede Kontoret Prolacto om, at det saa sig noedsaget til at erklaere sikkerhedsstillelserne for fortabt; disse androg henholdsvis 1 150 281 BEF, 580 744 BEF, 790 800 BEF og 1 779 300 BEF for de paagaeldende fire partier.
29 I henhold til artikel 25, stk. 1, andet afsnit, sidste punktum, i forordning nr. 1354/83 besluttede Kommissionen at afholde en ny licitation for de partier, som Prolacto ikke havde leveret.
30 Med hensyn til de to partier, som Prolacto skulle have leveret i henhold til forordning nr. 345/87, afholdt Kommissionen denne nye licitation ved forordning (EOEF) nr. 2966/87 af 30. september 1987 om levering af forskellige partier skummetmaelkspulver som foedevarehjaelp (EFT L 281, s. 20). Den nye licitation for de fire partier, som Prolacto skulle have leveret i henhold til forordning nr. 1358/87, fandt sted ved Kommissionens forordning (EOEF) nr. 3182/87 af 23. oktober 1987 om levering af forskellige partier skummetmaelkspulver som foedevarehjaelp (EFT L 305, s. 8). I henhold til disse to forordninger nr. 2966/87 og nr. 3182/87 var leveringen af de paagaeldende partier skummetmaelkspulver omfattet af bestemmelserne i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2200/87 af 8. juli 1987 om almindelige bestemmelser for tilvejebringelse i Faellesskabet af produkter, der skal leveres som led i Faellesskabets foedevarehjaelp (EFT L 204, s. 1).
31 Under denne nye licitation blev partierne tildelt den bydende, som havde afgivet det mest fordelagtige bud. Dette androg imidlertid henholdsvis 104 100 BEF pr. ton, 104 034 BEF pr. ton, 105 013 BEF pr. ton, 105 000 BEF pr. ton, 105 000 BEF pr. ton og 104 952 BEF pr. ton, saaledes at de yderligere omkostninger for Faellesskabets koeb af maelk som foedevarehjaelp for de seks partier, der oprindeligt blev tildelt Prolacto, i alt androg 50 781 099 BEF. Dette beloeb udgoer forskellen mellem de samlede omkostninger ved den nye licitation vedroerende de seks partier, der ikke blev leveret af Prolacto, og den pris, som Prolacto havde tilbudt for disse partier, som selskabet oprindelig havde faaet tilslag for.
32 Det fremgaar af en skrivelse, som Kommissionen den 17. juli 1991 tilsendte Kongeriget Belgien, at det naevnte beloeb paa 50 781 099 BEF ville blive afkraevet den belgiske stat, som blev opfordret til at kraeve det godtgjort hos Prolacto. Ved beslutning 92/235/EOEF af 31. marts 1992 om afslutning af de af visse medlemsstater fremlagte regnskaber over udgifter i regnskabsaarene 1984, 1985, 1986 og 1987 til foedevarehjaelp i form af landbrugsvarer (EFT L 121, s. 29) fradrog Kommissionen det naevnte beloeb i det beloeb, som den skulle betale til Kongeriget Belgien for udgifter, som denne medlemsstat havde afholdt til foedevarehjaelp.
33 Ved rekommanderet brev af 3. oktober 1991 fremsatte Kontoret paakrav over for Prolacto om betaling af beloebet paa 50 781 099 BEF i henhold til artikel 25 i forordning nr. 1354/83 og underrettede virksomheden om, at der ville blive beregnet morarenter fra den 1. november 1991.
34 Da Prolacto fortsat ikke betalte dette beloeb, anlagde Kontoret den 15. april 1992 sag mod virksomheden ved Rechtbank van eerste aanleg, Bruxelles, med paastand om betaling af et beloeb paa 50 781 099 BEF, med tillaeg af morarenter fra den 1. november 1991 indtil betaling af saldoen og omkostningerne.
35 Kontoret stoettede sit soegsmaal paa artikel 11, stk. 7, og artikel 25, stk. 1, i forordning nr. 1354/83. Ifoelge Kontoret er fortabelse af sikkerhedsstillelsen og betalingen af en erstatning i henhold til artikel 25, stk. 1, to forskellige og indbyrdes uafhaengige foranstaltninger, som skal anvendes samtidigt som en passende sanktion for den manglende opfyldelse af tilslagsmodtagerens forpligtelser.
36 Prolacto har heroverfor paaberaabt sig fem anbringender, hvoraf de fire foerste blev forkastet som ubegrundede af Rechtbank van eerste aanleg, Bruxelles, der bl.a. fandt, at tilslagsmodtageren i dette tilfaelde ikke havde befundet sig i en force majeure-situation, som umuliggjorde leveringen.
37 Som sit femte anbringende for den nationale ret anfoerte Prolacto, at artikel 25 i forordning nr. 1354/83 skulle sammenholdes med samme forordnings artikel 26, og at de oekonomiske foelger, som tilslagsmodtageren skal baere, hvis han ikke opfylder sine forpligtelser, ikke i henhold til forordning nr. 1354/83 kan overskride stoerrelsen af den sikkerhed, som han har stillet.
38 Rechtbank van eerste aanleg, Bruxelles, har herved udtrykt tvivl om omfanget af de forpligtelser, der paahviler den tilslagsmodtager, som ikke opfylder sin leveringspligt, og har naermere bestemt givet udtryk for tvivl om, hvorvidt forordning nr. 1354/83 skal fortolkes saaledes, at den, saafremt tilslagsmodtageren ikke foretager leveringen, tillader samtidig anvendelse af artikel 26, stk. 6, og artikel 25, stk. 1, foerste afsnit, i denne forordning, og om interventionsorganet saaledes baade kan erklaere de stillede licitationssikkerheder for fortabt og kraeve erstatning, som skal daekke de oekonomiske foelger af, at den paagaeldende vare ikke leveres.
39 Da Rechtbank van eerste aanleg, Bruxelles, fandt, at en fortolkning af forordning nr. 1354/83 var noedvendig, for at den kunne afsige dom, har den udsat sagen og har stillet Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal:
»Kan der over for en juridisk person, som i forbindelse med et indgivet bud paa levering af skummetmaelkspulver som foedevarehjaelp i henhold til Kommissionens forordninger (EOEF) nr. 345/87 og nr. 1358/87 af henholdsvis 3. februar 1987 og 15. maj 1987 har stillet den hertil knyttede licitationssikkerhed i henhold til artikel 12 i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 1354/83 af 17. maj 1983, men som derefter ikke har opfyldt sine forpligtelser og ikke har foretaget leveringen, fra det belgiske interventions- og restitutionsorgans side rejses krav om betaling af skadeserstatning i henhold til artikel 25, stk. 1, i den naevnte forordning (EOEF) nr. 1354/83, efter at alle licitationssikkerheder er erklaeret for fortabt til fordel for det naevnte organ?«
40 Det fremgaar af omstaendighederne i hovedsagen, at den forelaeggende ret med sit praejudicielle spoergsmaal naermere bestemt oensker at vide, om forordning nr. 1354/83 skal fortolkes saaledes, at en tilslagsmodtager, som ikke har leveret den paagaeldende vare inden for de fastsatte frister, uden at han har befundet sig i en force majeure-situation, i henhold til denne forordnings artikel 25, stk. 1, foerste afsnit, skal baere alle de oekonomiske foelger af sin manglende opfyldelse, selv hvis licitationssikkerhederne allerede er erklaeret for fortabt i henhold til forordningens artikel 26, stk. 6.
41 Prolacto har i denne forbindelse anfoert, at selv om den manglende opfyldelse af selskabets leveringsforpligtelse ifoelge forordning nr. 1354/83 skal medfoere tab af de beloeb, som det har stillet som sikkerhed, udelukker betaling af disse, at den tilslagsmodtager, der ikke har opfyldt sine forpligtelser, ydermere skal haefte for det tab, som foelger af, at den paagaeldende vare ikke leveres. Ifoelge Prolacto fremgaar det af artikel 25, stk. 1, sammenholdt med artikel 26, stk. 6, i denne forordning, at sanktionen for manglende overholdelse af selskabets forpligtelser er begraenset til betaling af sikkerheden, naar tilslagsmodtageren som her er blevet loest fra sine forpligtelser i henhold til artikel 25, stk. 1, andet afsnit. Det kompetente interventionsorgan har derfor ifoelge Prolacto ikke laengere ret til senere at afkraeve selskabet yderligere erstatning.
42 Denne opfattelse kan dog ikke laegges til grund.
43 For det foerste er der ingen stoette for den af Prolacto haevdede fortolkning i selve ordlyden af artikel 25 i forordning nr. 1354/83.
44 I denne bestemmelses stk. 1, foerste afsnit, bestemmes det nemlig i helt generelle vendinger, at »tilslagsmodtageren baerer alle oekonomiske foelger af en fuldstaendig eller delvis manglende levering af varen paa de fastsatte betingelser«.
45 Den forpligtelse, der saaledes paalaegges den tilslagsmodtager, som ikke opfylder sin leveringspligt, er alene betinget af, at modtageren af varen som foedevarehjaelp har skabt mulighed for levering paa de fastsatte betingelser.
46 I en situation som den, der foreligger i hovedsagen, er det ikke bestridt, at denne betingelse er opfyldt.
47 Ifoelge artikel 25, stk. 2, er det i oevrigt kun i det tilfaelde, at den manglende levering af varen skyldes et tilfaelde af force majeure, at de omkostninger, der foraarsages af denne manglende opfyldelse fra tilslagsmodtagerens side, daekkes af det paagaeldende interventionsorgan.
48 I sin forelaeggelsesdom har Rechtbank van eerste aanleg, Bruxelles, imidlertid udtrykkeligt fastslaaet, at Prolacto i det i hovedsagen foreliggende tilfaelde ikke befandt sig i en force majeure-situation.
49 Under disse omstaendigheder maa det noedvendigvis foerst fastslaas, at artikel 25 i forordning nr. 1354/83 klart opstiller det princip, at den tilslagsmodtager, der ikke opfylder sin leveringspligt, skal daekke alle de yderligere omkostninger, der foelger af den manglende opfyldelse af hans leveringspligt, naar den manglende levering af varen kan tilregnes ham. Navnlig indeholder denne bestemmelse ingen holdepunkter for, at betaling af sikkerheden skulle fritage tilslagsmodtageren for pligten til at yde fuld erstatning for de tab, der er foraarsaget af hans adfaerd.
50 Betingelserne for at anvende denne artikel er dernaest opfyldt i et tilfaelde som det i hovedsagen foreliggende, da den paagaeldende erhvervsdrivende ikke har opfyldt sin forpligtelse til at levere de forskellige partier skummetmaelkspulver, som han havde faaet tilslag for, uden at hans manglende opfyldelse kan tilregnes modtageren af den paagaeldende vare eller kan forklares ved, at der er indtruffet et haendeligt uheld.
51 For det andet er Prolacto's argumentation ikke i overensstemmelse med ordningen i forordning nr. 1354/83, saaledes som den bl.a. fremgaar af dens artikel 25, sammenholdt med dens artikel 26.
52 Ifoelge forordningens artikel 11, stk. 7, kan et bud ikke traekkes tilbage, og ifoelge artikel 16, stk. 2, kan tilslagsmodtageren ikke ensidigt beslutte at undlade at gennemfoere den aktion, for hvilken han har faaet tilslag.
53 Ifoelge forordning nr. 1354/83 kan tilslagsmodtageren kun fritages fra at opfylde paatagne forpligtelser efter en formel afgoerelse fra det paagaeldende interventionsorgan.
54 Herom bestemmer forordningens artikel 25, stk. 1, andet afsnit, at »saafremt tilslagsmodtageren baerer ansvaret for, at afskibningen ikke finder sted inden for en periode paa tre maaneder efter datoen for udloebet af den afskibningsperiode, som er fastsat i licitationsbekendtgoerelsen ... loeser den myndighed, som betalingen paahviler, tilslagsmodtageren fra dennes forpligtelser«.
55 Naar interventionsorganet saaledes konstaterer, at tilslagsmodtageren har undladt at opfylde sine forpligtelser i en periode paa tre maaneder, uden at han har befundet sig i en force majeure-situation, afstaar det fra at gennemfoere den paataenkte aktion med ham.
56 Denne afgoerelse bevirker i henhold til artikel 26, stk. 6, i forordning nr. 1354/83, at tilslagsmodtageren fortaber alle de licitationssikkerheder, som han har stillet, og i henhold til artikel 25, stk. 1, andet afsnit, sidste punktum, i samme forordning, at Kommissionen kan traeffe de noedvendige foranstaltninger ved at indlede en ny licitationsprocedure, som skal afhjaelpe den foerste tilslagsmodtagers misligholdelse.
57 De forpligtelser, som tilslagsmodtageren loeses fra i henhold til artikel 25, stk. 1, andet afsnit, er foelgelig dem, som han havde paataget sig for at sikre leveringen af den paagaeldende vare til modtageren af foedevarehjaelp, men ikke de forpligtelser, der paalaegges ham i henhold til artikel 25, stk. 1, foerste afsnit, nemlig at baere alle oekonomiske foelger af hans manglende opfyldelse inden for den fastsatte frist for afskibningen af varen.
58 Det skal i oevrigt tilfoejes, at de skrivelser, som Kontoret tilsendte Prolacto i hovedsagen, efter at fristen paa tre maaneder var udloebet, og de skrivelser, hvori sikkerhedsstillelserne i forbindelse med licitationen erklaeredes for fortabt, ud over omtalen af artikel 26, stk. 6, i forordning nr. 1354/83 indeholdt en udtrykkelig henvisning til denne forordnings artikel 25, stk. 1, og i nogle tilfaelde endog et fuldt citat af sidstnaevnte bestemmelses foerste afsnit. I det i hovedsagen foreliggende tilfaelde har den tilslagsmodtagende erhvervsdrivende herefter ikke kunnet misforstaa omfanget af de forpligtelser, der paahvilede ham som foelge af hans misligholdelse, og han kunne derfor ikke med rette haevde, at interventionsorganet efter afgoerelsen om, at sikkerhedsstillelserne blev erklaeret for fortabt, ikke laengere havde ret til senere at afkraeve ham erstatning for de tab, som hans adfaerd havde foraarsaget.
59 Det foelger af det foregaaende, at forordning nr. 1354/83 skal fortolkes saaledes, at betaling af sikkerhedsstillelser ved licitation ikke fritager den misligholdende tilslagsmodtager for pligten til at baere alle oekonomiske foelger af en manglende levering af varen, som kan tilregnes ham.
60 Subsidiaert har Prolacto gjort gaeldende, at licitationssikkerhederne ved licitationen, som er blevet erklaeret for fortabt til fordel for interventionsorganet, skal traekkes fra den erstatning, som dette kraever i henhold til artikel 25, stk. 1, foerste afsnit, i forordning nr. 1354/83.
61 Kommissionen har i denne forbindelse med rette fremhaevet, at sikkerheden har et andet formaal end tilslagsmodtagerens forpligtelse til at erstatte det tab, der er foraarsaget af en manglende levering, som kan tilregnes ham.
62 Sikkerhedsstillelsen har nemlig den funktion at garantere, at tilslagsmodtageren overholder sine forpligtelser, idet den tilskynder ham til at gennemfoere leveringen af den vare, der er bestemt til foedevarehjaelp, inden for den fastsatte frist, eller i hvert fald saa hurtigt som muligt efter udloebet af denne frist, ved truslen om, at der vil blive tilbageholdt en voksende procentdel af den stillede oekonomiske sikkerhed i forhold til omfanget af forsinkelsen af udfoerelsen, samt at straffe ham ved fuldstaendig fortabelse af denne sikkerhed, naar den manglende opfyldelse af hans leveringsforpligtelse ved udloebet af en frist, der anses for rimelig, er blevet aabenbar, og naar der derfor ikke laengere er grund til at fortsaette aktionen med denne tilslagsmodtager.
63 Ifoelge artikel 26, stk. 5, i forordning nr. 1354/83 tilbageholder interventionsorganet saaledes for hver dags forsinkelse af leveringen i forhold til de ikke afskibede maengder 1% af sikkerheden, hvis der paa grund af tilslagsmodtagerens forhold sker overskridelse af den afskibningsperiode, der er fastsat i licitationsbekendtgoerelsen.
64 Ifoelge artikel 26, stk. 6, i samme forordning fortabes sikkerhedsstillelsen til fordel for interventionsorganet, saafremt afskibningen paa grund af tilslagsmodtagerens forhold ikke er blevet foretaget inden for tre maaneder efter udloebet af den naevnte afskibningsperiode.
65 Tabet af den stillede sikkerhed har saaledes karakter af en sanktion, naar det staar fast, at tilslagsmodtageren ved udloebet af en frist, som forordning nr. 1354/83 fastsaetter til tre maaneder, paa trods af sanktionsbestemmelsen i artikel 26, stk. 5, endeligt har misligholdt sin forpligtelse til at levere den paagaeldende vare, uden at denne misligholdelse skyldes et tilfaelde af force majeure eller kan tilregnes modtageren af foedevarehjaelpen.
66 Derimod hviler artikel 25, stk. 1, foerste afsnit, i forordning nr. 1354/83 paa princippet om tilslagsmodtagerens kontraktansvar, hvorefter denne er forpligtet til at godtgoere interventionsorganet samtlige de yderligere omkostninger, som hans manglende opfyldelse af sin leveringsforpligtelse har medfoert.
67 Denne bestemmelse har foelgelig til formaal at holde tilslagsmodtagerens medkontrahent skadesloes for samtlige tab, som denne har lidt som foelge af tilslagsmodtagerens misligholdelse af sine forpligtelser.
68 Da den forudfastsatte fortabelse af sikkerheden i tilfaelde af, at fristen for levering af varen ikke overholdes, saaledes har en anden funktion end forpligtelsen til at erstatte det tab, der faktisk er foraarsaget af tilsidesaettelse af tilslagsmodtagerens kontraktlige forpligtelser, og da de to relevante bestemmelser i forordning nr. 1354/83 derfor er indbyrdes uafhaengige, skal den sikkerhed, der er erklaeret for fortabt i henhold til artikel 26, stk. 6, ikke traekkes fra den erstatning, der skal betales i henhold til artikel 25, stk. 1, foerste afsnit. Naar der ikke foreligger et haendeligt uheld eller en manglende opfyldelse, der kan tilregnes modtageren af foedevarehjaelpen, skal den misligholdende tilslagsmodtager saaledes baade fortabe sikkerheden og betale fuld erstatning til interventionsorganet.
69 Denne fortolkning er i oevrigt den eneste, der er i overensstemmelse med ordlyden af artikel 25, stk. 1, foerste afsnit, hvorefter tilslagsmodtageren baerer »alle« oekonomiske foelger af en manglende levering, som han er ansvarlig for. I henhold til forordning nr. 1354/83 er det nemlig kun i det tilfaelde, at den manglende levering af varen enten skyldes forhold hos modtageren af foedevarehjaelpen eller et tilfaelde af force majeure, at de yderligere omkostninger, som foelger heraf, ikke skal baeres af tilslagsmodtageren.
70 I modsaetning til hvad Prolacto har haevdet, maa denne fordeling af omkostningerne som foelge af manglende levering af varen anses for rimelig. Det ville nemlig vaere urimeligt at lade interventionsorganet baere selv blot en del af de yderligere omkostninger, der er foraarsaget af en ny licitation, som er noedvendiggjort af en manglende levering, der kan tilregnes den foerste tilslagsmodtager.
71 Paa grundlag af samtlige de foregaaende betragtninger maa det af Rechtbank van eerste aanleg, Bruxelles, stillede spoergsmaal besvares med, at forordning nr. 1354/83 skal fortolkes saaledes, at en tilslagsmodtager, som har undladt at levere den paagaeldende vare inden for de fastsatte frister, uden at han har befundet sig i en force majeure-situation, i henhold til forordningens artikel 25, stk. 1, foerste afsnit, skal baere alle oekonomiske foelger af sin manglende opfyldelse, selv hvis sikkerhedsstillelserne ved licitation allerede er erklaeret for fortabt i henhold til forordningens artikel 26, stk. 6, og uden at disse sidstnaevnte kan traekkes fra de beloeb, der i henhold til forordningens artikel 25, stk. 1, foerste afsnit, skal betales som erstatning for det tab, der er foraarsaget af den manglende levering.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
72 De udgifter, der er afholdt af Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke erstattes. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger.
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN
(Anden Afdeling)
vedroerende det spoergsmaal, der er forelagt af Rechtbank van eerste aanleg, Bruxelles, ved dom af 11. oktober 1996, for ret:
Kommissionens forordning (EOEF) nr. 1354/83 af 17. maj 1983 om almindelige bestemmelser for tilvejebringelse og levering af skummetmaelkspulver, smoer og butteroil som foedevarehjaelp skal fortolkes saaledes, at en tilslagsmodtager, som har undladt at levere den paagaeldende vare inden for de fastsatte frister, uden at han har befundet sig i en force majeure-situation, i henhold til forordningens artikel 25, stk. 1, foerste afsnit, skal baere alle oekonomiske foelger af sin manglende opfyldelse, selv hvis sikkerhedsstillelserne ved licitation allerede er erklaeret for fortabt i henhold til forordningens artikel 26, stk. 6, og uden at disse sidstnaevnte kan traekkes fra de beloeb, der i henhold til forordningens artikel 25, stk. 1, foerste afsnit, skal betales som erstatning for det tab, der er foraarsaget af den manglende levering.