61991CJ0025_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved staevning indgivet til Domstolens Justitskontor den 25. januar 1991 har Pesqueras Echebastar SA (herefter benaevnt "Echebastar"), Bermeo (Spanien), nedlagt flere paastande; for det foerste, at det i medfoer af EOEF-traktatens artikel 175 fastslaas, at Kommissionen har udvist passivitet, idet den ° ved ikke at tage stilling til, om Echebastar skal tildeles faellesskabsstoette til bygning af et nyt fiskerfartoej ° har tilsidesat de forpligtelser, som paahviler den i henhold til Raadets forordning (EOEF) nr. 4028/86 af 18. december 1986 om faellesskabsforanstaltninger til forbedring og tilpasning af fiskeri- og akvakulturstrukturerne (EFT L 376, s. 7); for det andet, at det fastslaas, at Echebastar i henhold til den naevnte forordning havde ret til faellesskabsstoette til bygning af et fiskerfartoej; for det tredje, at Kommissionen i medfoer af traktatens artikel 178 og artikel 215, stk. 2, tilpligtes at erstatte Echebastar det tab, som selskabet har lidt som foelge af Kommissionens passivitet.
2 I oktober 1987 indgav Echebastar til Kommissionen via de spanske myndigheder en ansoegning om faellesskabsstoette til bygning af et tunfiskerfartoej med fryseanlaeg.
3 Den 22. november 1989 meddelte Kommissionen Echebastar, at det paagaeldende projekt ikke kunne tildeles faellesskabsstoette, fordi "de disponible bevillinger til finansiering af projekter i 1989 var utilstraekkelige".
4 I skrivelse af 30. november 1989 til Kommissionen anfoerte Echebastar bl.a., at selskabet i henhold til artikel 37, stk. 1, i forordning nr. 4028/86 havde ret til, i tilfaelde af afvisning af ansoegningen, at faa denne overfoert til den foerste uddeling i det foelgende budgetaar, der skulle finde sted foer den 30. april 1990.
5 Den 17. maj 1990 meddelte Kommissionen Echebastar, at projektet var under overvejelse, og at "der vil blive truffet en beslutning herom senest den 31. oktober 1990", og at selskabet ville blive underrettet om indholdet af denne beslutning saa hurtigt som muligt.
6 I skrivelse af 20. september 1990, som Kommissionen modtog den 2. oktober s.aa., opfordrede Echebastar i henhold til traktatens artikel 175 Kommissionen til at tage stilling til ansoegningen om faellesskabsstoette i overensstemmelse med reglerne i artikel 35, stk. 1, litra a), i forordning nr. 4028/86.
7 Da Kommissionen i slutningen af november 1990 havde modtaget alle oplysninger, bl.a. fra de spanske myndigheder, meddelte den de ansoegere, hvis projekter opfyldte betingelserne i forordning nr. 4028/86, at deres ansoegninger ikke var blevet imoedekommet paa grund af utilstraekkelige disponible bevillinger. Kommissionen meddelte saaledes i skrivelse af 18. december 1990, som Echebastar modtog den 21. januar 1991, under henvisning til sin skrivelse af 17. maj 1990, at "... Deres projekt er ikke blevet tildelt stoette under denne udlodning af foelgende grund: De disponible bevillinger for 1990 var utilstraekkelige".
8 Hvad naermere angaar sagens faktiske omstaendigheder, den relevante lovgivning, retsforhandlingernes forloeb samt parternes anbringender og argumenter henvises til retsmoederapporten. Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende i det omfang, det er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation.
9 Echebastar har anfoert, at selskabets skrivelse af 20. september 1990, modtaget af Kommissionen den 2. oktober s.aa., udgoer en opfordring til at handle som anfoert i traktatens artikel 175. Den i samme artikel fastsatte frist paa to maaneder udloeb saaledes den 2. december. Da Kommissionen ikke har reageret paa opfordringen inden denne frist, mener Echebastar, at sagen kan realitetsbehandles. Selskabet tilfoejer, at Kommissionens skrivelse af 18. december 1990 ikke udgoer en stillingtagen i artikel 175' s forstand. Skrivelsen indeholder nemlig intet, som goer det muligt at udlede paagaeldende institutions holdning til de handlinger, som den var blevet opfordret til at foretage.
10 Kommissionen har under henvisning til sin skrivelse af 18. december 1990, som adressaten modtog den 21. januar 1991, gjort gaeldende, at det passivitetssoegsmaal, som er anlagt den 25. januar s.aa., maa afvises, da betingelserne for at anlaegge soegsmaalet ikke var opfyldt.
11 For saa vidt angaar formaliteten vedroerende passivitetssoegsmaalet bemaerkes, at den sagsoegte institution har efterkommet opfordringen til at handle efter udloebet af fristen paa to maaneder, der fremgaar af traktatens artikel 175, stk. 2, men foer soegsmaalets anlaeg. Det foelger heraf, at Kommissionen ikke har undladt at tage stilling til Echebastar' s ansoegning, og at betingelserne i traktatens artikel 175 derfor ikke er opfyldt.
12 Den omstaendighed, at denne stillingtagen fra Kommissionens side ikke tilfredsstiller Echebastar, er for saa vidt uden betydning. Det foelger nemlig af retspraksis, at traktatens artikel 175 sigter til passivitet gennem undladelse af at traeffe afgoerelse eller tage stilling, og ikke til vedtagelsen af en anden retsakt end den, som de beroerte parter maatte oenske eller anse for noedvendig (jf. dom af 24.11.1992, forenede sager C-15/91 og C-108/91, Buckl m.fl., Sml. I, s. 6061, praemis 16 og 17).
13 Det foelger heraf, at sagen maa afvises for saa vidt angaar paastanden om, at Kommissionen har udvist passivitet.
14 For saa vidt angaar paastanden om, at det fastslaas, at Echebastar har ret til finansiel stoette, bemaerkes blot, at Domstolen ikke i forbindelse med en sag, anlagt i henhold til traktatens artikel 175, kan udstede et betalingspaabud til en faellesskabsinstitution. Sagen maa derfor afvises for saa vidt angaar denne paastand.
15 For saa vidt angaar kravet om erstatning for det paastaaede tab bemaerkes, at det i denne sag ikke over for Kommissionen kan goeres gaeldende, at den har udvist passivitet. Kommissionen maa derfor frifindes for saa vidt angaar denne paastand.
16 Kommissionen vil herefter vaere at frifinde i det hele.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
17 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk. 2, doemmes den part, der taber sagen, til at betale sagens omkostninger. Da sagsoegeren har tabt sagen, doemmes denne til at betale sagens omkostninger.
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN (Anden Afdeling)
1) Kommissionen frifindes.
2) Sagsoegeren betaler sagens omkostninger.