61975J0037
I sag 37/75
angående en anmodning, som i medfør af EØF-traktatens artikel 177 af Finanzgericht Berlin er indgivet til Domstolen for i den sag, der verserer for nævnte ret mellem
BAGUSAT KG
og
HAUPTZOLLAMT BERLIN PACKHOF,
at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af Kommissionens forordning (EØF) nr. 1709/74 af 2. juli 1974 (EFT L 180, s. 15) og fortolkningen af position 08.11 og 20.06-B-I i den fælles toldtarif, afsiger
DOMSTOLEN
sammensat af: præsidenten R. Lecourt, afdelingsformændene R. Monaco og H. Kutscher, dommerne A. M. Donner, J. Mertens de Wilmars, P. Pescatore, M. Sørensen, Mackenzie Stuart og A. O'Keeffe,
generaladvokat: H. Mayras
justitssekretær: A. Van Houtte
følgende
DOM
Sagsfremstilling
Sagens faktiske omstændigheder, retsforhandlingernes forløb og de skriftlige indlæg indgivet i henhold til artikel 20 i protokollen vedrørende statutten for EØF-Domstolen kan sammenfattes således:
I — De faktiske omstændigheder og retsforhandlingernes forløb
Selskabet Bagusat KG importerer fra Jugoslavien kirsebær, der er bestemt for chokoladeindustrien. For at sikre en foreløbig konservering af kirsebærrene under transporten nedlægges de i Jugoslavien i en blanding af vand og aromatiseret alkohol. Denne blanding, som i branchen kaldes »genanvendelses-lage« lader man dryppe af kirsebærrene, og, hvor det er muligt, anvendes den på ny af Bagusat KG til import af nye sendinger kirsebær.
Hovedsagen drejer sig om, hvorvidt disse kirsebær skal henføres til toldposition 08.11 eller til toldposition 20.06 i den fælles toldtarif.
Disse positioner lyder således:
08.11
Frugter, foreløbigt konserverede (f.eks. med svovldioxidgas eller i saltlage, svovlsyrlingvand eller andre konserverende opløsninger), men i den foreliggende stand uegnede til umiddelbar fortæring:
D.
andre varer
20
Varer af frugter
20.06
Frugter, tilberedt eller konserveret på anden måde, også tilsat sukker eller alkohol
B.
i andre tilfælde
1.
tilsat alkohol
e)
andre frugter
2.
i andre tilfælde
I sin kendelse af 16. januar 1973 tariferede Bundesfinanzhor i München de pågældende produkter under toldposition 08.11.
Ved Rådets forordning nr. 97/69 om de nødvendige foranstaltninger for anvendelse af den fælles toldtarif (EFT-specialudgave 1969 (I), s. 10; org. ref. JO L 14, 1969, s. 1) — hvori det udtales, at det er absolut nødvendigt, at den fælles toldtarifs nomenklatur anvendes ensartet i alle medlemsstater, og at der må kunne vedtages bestemmelser herom på fællesskabsplan — blev der indført et nomenklaturudvalg, som består af repræsentanter for medlemsstaterne og har en repræsentant for Kommissionen som formand.
Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de bestemmelser, der skal vedtages. Anden betragtning lyder således: »Disse bestemmelser skal nærmere angive indholdet af positioner og underpositioner i den fælles toldtarif, uden at ordlyden ændres«. Kommissionen vedtager de påtænkte bestemmelser, når de er i overensstemmelse med udvalgets udtalelse (artikel 3).
Som et led i gennemførelsen af Rådets forordning nr. 97/69 udstedte Kommissionen den 2. juli 1974 forordning nr. 1709/74 om tarifering af varer under position 20.06 B I den fælles toldtarif (EFT L 180, 1974, s. 15). Forordningens tredje betragtning har følgende ordlyd:
»Ifølge forklarende bemærkninger til Bruxelles-nomenklaturen omfatter position 08.11 frugter, der er behandlet udelukkende med henblik på deres foreløbige konservering under transport og oplagring inden den endelige anvendelse, forudsat at de i den foreliggende stand er uegnede til umiddelbar fortæring; denne position omhandler altså ikke frugter, der ar gennemgået en behandling, som ikke gør dem uegnede til umiddelbar fortæring«.
Artikel 1 lyder således:
»Kirsebær, der er nedlagt i en blanding af vand og alkohol, og som er egnede til umiddelbar fortæring, henhører i den fælles toldtarif under position
20.06
Frugter, tilberedt eller konserveret på anden måde, også tilsat sukker eller alkohol:
B.
i andre tilfælde:
1.
tilsat alkohol«.
Forordning nr. 1709/74 er i overensstemmelse med en udtalelse fra nomenklaturudvalget for den fælles toldtarif.
Ved en foreløbig afgørelse af 11. september 1974 tariferede toldkontoret i Berlin Packhof, der mente at være bundet af forordning nr. 1709/74, de af Bagusat KG importerede kirsebær under position 20.06-B-e-1 i den fælles toldtarif.
Under det umiddelbare søgsmål har det sagsøgende firma i hovedsagen (herefter kaldet sagsøgerne gjort gældende, at toldkontoret ikke kunne lægge forordning nr. 1709/74 til grund. Denne forordning er retsstridig, da Kommissionen her har overskredet grænserne for sin kompetence til at udstede retsnormer, idet den har truffet en afgørelse, som krænker strukturen og meningen i den fælles toldtarif.
Heroverfor har toldkontoret anført, at forordning nr. 1709/74, som er bindende i alle enkeltheder og gælder i hver medlemsstat, hverken har ændret ånd eller bogstav i den fælles toldtarif, men kun givet en bindende, præciserende udtalelse herom.
Ved kendelse af 25. marts 1975 udsatte Finanzgericht, Berlin, sagen og forelagde i henhold til EØF-traktatens artikel 177 Domstolen følgende to spørgsmål:
»Skal kirsebær, der er nedlagt i en blanding af vand og æthylalkohol, og som den 9. september 1974 er blevet indført på vestberlinsk område, tariferes under position 08.11 i den fælles toldtarif (FTT) eller under position 20.06-B-1 i FTT?
Er særlig Kommissionens forordning (EØF) nr. 1709/74 af 2. juli 1974 - EFT L 180 af 3. juli 1974, s. 15 -gyldig, for så vidt som den tariferer varer under position 20.06-B-1 i FTT?«
Forelæggelseskendelsen blev registreret på Domstolens justitskontor den 15. april 1975.
På grundlag af den refererende dommers rapport og efter at have hørt generaladvokaten har Domstolen besluttet at anmode Kommissionen og sagsøgerne om at fremlægge forskellige dokumenter.
II — Resumé af de skriftlige indlæg
A —
Selskabet Bagusat KG mener, at der ikke kan være forskel mellem en tariferingsafgørelse og en forordning fra Kommissionen om tarifering, idet de to nævnte retsakter kun er hjælpemidler til fortolkningen af tariffens positioner, når de er uklare. De kan imidlertid hverken ændre tariffens ånd eller bogstav.
Afgrænsningen af de pågældende to toldpositioner sker efter tre kriterier:
—
konserveringsmetoden
—
egnetheden til umiddelbar fortæring
—
det økonomiske og handelsmæssige formål med at anvende forskellige toldsatser.
Vedrørende konserveringsmåden.
Sammenligner man de to positioner og deres formulering, ses det, at position 08.11 er den eneste anvendelige. Alle frugter, der ikke er foreløbigt konserveret, henhører nemlig under position 20.06. Konserveringsmidlet har ikke afgørende betydning, det har derimod konserveringens formål. De af sagsøgerne importerede kirsebær var imidlertid kun foreløbigt konserveret, idet
—
de var blevet tilsat en blanding af vand og alkohol,
—
blandingens styrke kun var tilstrækkelig til at konservere produktet under transporten og en kort oplagringsperiode, og
—
alkoholindholdet lå under den grænse, der er nødvendig for at sikre foreløbig konservering.
Selskabet Bagusat citerer de forklarende bemærkninger til Bruxelles-nomenklaturen vedrørende position 08.11 og mener, at dets produkt omfattes af dem.
Når der i forordning nr. 1709/74 kun tillægges kriteriet foreløbig konservering sekundær betydning, må den siges at være udstedt på et forkert grundlag. Begrebet »foreløbig konserveret« er det afgørende kriterium for afgrænsningen mellem position 08.11 og 20.06.
Vedrørende kriteriet »uegnet til umiddelbar fortæring«.
Det er ugrundet, når det i Kommissionens forordning nr. 1709/74 udtales, at kirsebær af den omtvistede type »derved ikke (er) gjort uegnede til umiddelbar fortæring«. Udtalelsen er desuden forkert, da egnetheden til fortæring forudsætter en ubegrænset konservering.
Endvidere begrænser udtrykket »umiddelbar« begrebet egnethed til fortæring. Kirsebær, der er nedlagt i alkohol og afsendt i fade, spises ikke i den tilstand.
Den afgørende faktor ligger i deres anvendelse til forbrug under normale omstændigheder. I så henseende har selskabet Bagusat fremlagt en ekspertudtalelse fra direktøren for »Bund für Lebensmittelrecht und Lebensmittelkunde«.
Vedrørende den toldsats, der skal anvendes.
Toldposition 08.11 omfatter de råvarer, som kun foreløbigt er konserveret med henblik på transporten for derefter endeligt at blive forarbejdet af den indenlandske industri. Toldposition 20.06 dækker derimod de frugter, der er endelig tilberedt og konserveret, som allerede har gennemløbet hele forarbejdningsprocessen, og som i deres egenskab af produkter der kan fortæres og i almindelighed er klar til at blive solgt, kan viderebringes direkte til forbrugeren. Dette forklarer, hvorfor de i kaptitel 20 fastsatte toldsatser er væsentligt højere.
B —
Kommissionen anfører, at forordning nr. 1709/74, som forordning i den i artikel 189 angivne betydning, indeholder en forpligtelse for medlemsstaternes retter til at tarifere varerne i overensstemmelse med dens angivelser. Domstolen har selv ikke kompetence til at foretage en anden tarifering end den foreskrevne.
Det er en betingelse for på ny at drøfte kirsebærrenes nøjagtige tarifering, at Domstolen statuerer, at e er ugyldig.
Da formålet med forordninger om toldtarifering, såsom forordning (EØF) nr. 1709/74, ikke er formelt at ændre tariffens nomenklatur, men udelukkende er at udtale sig om tariferingen under en bestemt toldposition af de varer, som de beskriver, kan en ændring af tariffens ordlyd ved disse forordninger kun være ulovlig, dersom en vare blev tariferet under en toldposition, som den åbenbart ikke henhører under, når henses til den fælles toldtarifs system og definitionen af den pågældende position.
Det er ikke tilstrækkeligt, at man efter ordlyden af tariffen kan forestille sig eller anse en anden tarifering end den fastsatte for mulig, for at man straks kan mene, at der foreligger en ulovlig ændring af tariffen og en overskridelse af bemyndigelsen i forordning (EØF) nr. 97/69, der må medføre nullitet.
De pågældende forordninger, herunder også forordning (EØF) nr. 1709/74, ville miste deres egentlige berettigelse, dersom den blotte omstændighed, at en anden tarifering end den foreskrevne var tænkelig, kunne medføre annullation.
De kan kun antages at være ugyldige, dersom den afgørelse, der herved er truffet, åbenbart strider mod ordlyden af systemet og reglerne for tarifering, og dersom afgørelsen er åbenbart fejlagtig og vilkårlig, og der ikke længere er nogen materiel begrundelse for den.
Det kan umuligt udledes, at en forordning om tarifering er ugyldig på grund af den blotte kendsgerning, at forordningen ikke svarer til den fortolkning af tariffen, som visse medlemsstater foretager, eller at den er blevet udstedt som reaktion på afgørelser, der er truffet af de nationale myndigheder og anset for fejlagtige af Kommissionen. I dette tilfælde er det ikke forordningen, der skal annulleres, derimod skal den tarifering, som er blevet anvendt i den pågældende medlemsstat, ændres.
De forordninger om tarifering, der har hjemmel i forordning (EØF) nr. 97/69, har ingen anden retskilde end fællesskabsretten. Deres gyldighed kan derfor kun vurderes på grundlag af kriterier, der er fastsat af EØF-traktaten og ved en selvstændig analyse af ånd og bogstav i den fælles toldtarif, som foretages ved hjælp af de bindende fortolkningsregler, som den indeholder.
Toldposition 20.06 beskriver de i alkohol nedlagte kirsebær ved hjælp af tre af deres objektive karakteristika: der skal være tale om
—
frugter
—
der er konserverede
—
med tilsætning af alkohol.
Kirsebærrene omfattes imidlertid kun af position 20.06, hvis de er konserveret eller tilberedt »pa anden måde« end ved en af de fremgangsmåder, der er fastsat i kapitel 8. Under disse omstændigheder kan man kun anfægte gyldigheden af forordning nr. 1709/74, dersom kirsebær, der er nedlagt i alkohol, klart og ganske utvivlsomt burde være henført under position 08.11.
Position 08.11 omfatter »foreløbigt konserverede« kirsebær. Alkohol er et traditionelt konserveringsmiddel, som anvendes til bevarelse af fødevarer, herunder frugter. Ved en alkoholkoncentration på ca. 14-16 % kan mikroorganismerne ikke længere fordærve frugterne, og gæringsprocessen ændres. Den heraf følgende konservering er permanent, især hvis det tages i betragtning, at frugterne i almindelighed ikke konserveres for evigt, men blot for den tid, som går, inden de før eller siden konsumeres. De prøver, der blev udtaget af kirsebær konserveret i alkohol, og som blev lagt til grund i Bundesfinanzhofs dom, befandt sig efter 4 års forløb stadig i en upåklagelig konserveringstilstand. Under drøftelserne før vedtagelsen af forordning nr. 1709/74 forelå der for det kompetente udvalg endnu ældre prøver, der var fortrinligt konserveret.
De kirsebær, som forarbejdes til »bonboner«, kan ikke inden forarbejdningen frigøres for al den alkohol, hvori de var konserveret, således at denne på afgørende vis bidrager til deres senere konservering, indtil de fortæres.
Efter ordlyden af toldposition 08.11 omhandler denne kun konserveringsmetoder, hvis anvendelse gør kirsebærrene »uegnede til fortæring«. Foreligger denne egenskab ikke, dvs. hvis de kirsebær, som oprindelig er egnede til umiddelbar fortæring, ikke ved konservering gøres uegnede til umiddelbar fortæring, falder de ikke ind under toldposition 08.11, men under toldposition 20.06.
Et kirsebær, der er »uegnet« til fortæring, er et kirsebær, som ikke kan spises, uden at det fører til vanskeligheder med eller skader for helbredet. Kun gennem en sådan objektiv beskrivelse kan dette begreb anvendes i en nomenklatur, der som Bruxelles-nomenklaturen har global betydning.
Kommissionen gennemgår de eksempler på konserveringsmidler, som nævnes i toldposition 08.11. Den konkluderer ud fra disse eksempler, at konserveringsmidlet, inden varen bringes i omsætning, enten skal være fjernet eller reduceret til uskadelige mængder for ikke at være farligt for helbredet.
Den formulering, der er anvendt i toldposition 08.11, sammenholdt med almindelig praksis, viser, at produktet i den stand, som det foreligger i som følge af dets konserverings- eller tilberedningsmåde, ikke er spiseligt, og at det, inden det fortæres, skal underkastes en tilberedning, således at det kan spises uden ubehag for organismen.
Kirsebærrene er som sådanne spiselige frugter, konserveringsmidlet — spiritus med et alkoholindhold på 14-16 % — er ligeledes egnet til konsum.
Hvad Bundesfinanzhof gjorde var at erstatte begrebet »egnet til umiddelbar fortæring« med »bestemt til umiddelbar fortæring«.
Man kalder et produkt »bestemt for umiddelbar fortæring«, når det skal fortæres i den foreliggende stand. Modsat kaldes det »egnet til umiddelbar fortæring«, når det kan spises uden risiko, hvad enten dette er usædvanligt eller ej.
Kommissionen citerer adskillige eksempler fra den fælles toldtarif på brugen af det ene eller det andet begreb for at karakterisere en toldposition.
Endvidere nævner Kommissionens forklarende bemærkninger til toldtariffen med henblik på toldposition 20.06 en hel række produkter, der ganske vist kan spises i den foreliggende stand, men som i deres egenskab af overgangsprodukter og halvfabrikata ikke tjener til eller er bestemt for umiddelbar fortæring, men til fremstilling af færdige fødevarer.
Såfremt toldposition 08.11 ikke fuldstændig klart og utvetydigt omfatter de omtvistede kirsebær, således at tarifering under toldposition 20.06 a priori ville være åbenbart uholdbar, har Kommissionen ikke ved udstedelsen af forordning (EØF) nr. 1709/74 overskredet grænserne for den skønsbeføjelse, der var blevet den tildelt ved forordning (EØF) nr. 97/69.
Kommissionen har sluttet sit indlæg ved at foreslå følgende svar på de præjudicielle spørgsmål:
»Dersom kirsebær nedlagt i alkohol importeres til Fællesskabet efter ikrafttrædelsen af forordning nr. 1709/74, skal de henføres under position 20.06-B-1 i den fælles toldtarif«.
Selskabet Bagusat, repræsenteret af advokat Ehle, Köln, og Kommissionen for De europæiske Fællesskaber, repræsenteret af sin juridiske rådgiver Peter Kalbe som befuldmægtiget, har afgivet mundtlige indlæg i retsmødet den 6. oktober 1975.
Generaladvokaten har fremsat sit forslag til afgørelse i retsmødet den 22. oktober 1975.
Præmisser
1
Ved kendelse af 25. marts 1975, indgået til Domstolen den 15. april 1975, har Finanzgericht Berlin i medfør af EØF-traktatens artikel 177 anmodet om en præjudiciel afgørelse vedrørende gyldigheden af Kommissionens forordning (EØF) nr. 1709/74 af 2. juli 1974 (EFT L 180, s. 15) og fortolkningen af position 08.11 og position 20.06-B-1 i den fælles toldtarif.
2
Tvisten i hovedsagen drejer sig om, hvorvidt kirsebær, der er nedlagt i en blanding af vand og alkohol for foreløbigt at konservere dem i den tid, det tager at transportere dem til Fællesskabet og indtil det tidspunkt, hvor de efter afdrypning anvendes i Fællesskabets chokoladeindustri, skal henføres under position 20.06-B-1.
3
Domstolen spørges, om kirsebær, der er nedlagt i en blanding af vand og æthylalkohol, skal henføres under position 08.11 eller under position 20.06-B-1 i den fælles toldtarif, og særlig, om forordning (EØF) nr. 1709/74 er gyldig, for så vidt som den henfører visse varer under position 20.06-B-1.
4
Artikel 1 i forordning nr. 1709/74 har følgende ordlyd: »kirsebær, der er nedlagt i en blanding af vand og alkohol, og som er egnede til umiddelbar fortæring, henhører i den fælles toldtarif under position 20.06 — frugter, tilberedt eller konserveret på anden måde, også tilsat sukker eller alkohol:
B.
I andre tilfælde
1.
Tilsat alkohol«.
5
Det forklares i anden betragtning til Rådets forordning nr. 97/69 om de nødvendige foranstaltninger for anvendelse af den fælles toldtarif (EFT-special-udgave 1969 (I), s. 10; org. ref. JO 1969, L 14, s. 1), at de bestemmelser, som skal sikre, at nomenklaturen anvendes ensartet i alle medlemsstater, nærmere skal angive indholdet af positioner og underpositioner i den fælles toldtarif, med det ene forbehold, at de af Kommissionen vedtagne bestemmelser ikke ændrer tariffens ordlyd.
6
Ved forordningen er der indført et nomenklaturudvalg for den fælles toldtarif, og det præciseres i tredje betragtning, at de bestemmelser, som vedrører foranstaltninger, der måtte være nødvendige for tariferingen af visse varer i tariffen, angår et meget teknisk område, og at deres udarbejdelse kræver et nært samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen.
7
På dette område har Rådet givet Kommissionen, der handler i samarbejde med medlemsstaternes toldeksperter, et vidt skøn ved valget mellem to eller flere positioner, der kommer i betragtning vedrørende tarifering af en bestemt vare.
8
Det må undersøges, om forordning nr. 1709/74 har ændret tariffens ordlyd.
9
Selv om de omtvistede varer kan dækkes af ordlyden af position 20.06-B-1 i den fælles toldtarif, udtales det i kapitlets bestemmelser — som i henhold til de almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende nomenklaturen i den fælles toldtarif sammen med positionsteksterne er bindende for tariferingen af et produkt — at kapitel 20 ikke omfatter frugter tilberedt eller konserveret på de i kapitel 8 omhandlede måder;
i henhold til position 08.11, den eneste position i det nævnte kapitel, der kunne komme i betragtning ved tariferingen af den omtvistede vare, omfatter denne position »frugter, foreløbig konserverede (f.eks. med svovldioxidgas eller i saltlage, svovlsyrlingvand eller andre konserverende opløsninger), men i den foreliggende stand uegnede til umiddelbar fortæring«;
det er netop i et tilfælde som det foreliggende, hvor tariffen ikke indeholder en udtømmende opregning af de konserveringsmåder, som falder ind under position 08.11, men hvor den kun giver eksempler, at Kommissionen i samarbejde med de nationale eksperter er bemyndigede til at udstede en forordning, som fastlægger de heri omtalte fremgangsmåder.
10
Den af sagsøgeren i hovedsagen fremlagte eksperterklæring tilsigter alene at godtgøre, at kirsebær, der er nedlagt i en blanding af vand og æthylalkohol, i mangel af anden tilsætning, som kan forbedre smagen, ikke efter almindelig opfattelse bør betragtes som egnede til umiddelbar fortæring
11
Kommissionen, der fulgte udtalelsen fra nomenklaturudvalget for den fælles toldtarif, var derimod af den opfattelse, at sådanne kirsebær ikke er gjort uegnede til fortæring;
intet af det af sagsøgeren anførte kan tjene som bevis for, at Kommissionen har overskredet grænserne for den skønsbeføjelse, den har fået tildelt.
12
Spørgsmålet fra den nationale ret må derfor besvares således, at prøvelsen af det forelagte spørgsmål intet har frembragt, som kan anfægte gyldigheden af Kommissionens forordning (EØF) nr. 1709/74;
i henhold til Kommissionens forordning (EØF) nr. 1709/74 skal kirsebær, der er nedlagt i en blanding af vand og æthylalkohol, henføres under position 20.06-B-1 i den fælles toldtarif.
Vedrørende sagsomkostningerne
13
De udgifter, der er afholdt af Kommissionen for De europæiske Fællesskaber, som har afgivet indlæg for Domstolen, kan ikke godtgøres;
da retsforhandlingerne i forhold til hovedsagens parter udgør et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at træffe afgørelse om sagsomkostningerne.
På grundlag af disse præmisser,
kender
DOMSTOLEN
vedrørende de spørgsmål, der er forelagt den af Fihanzgericht Berlin ved kendelse af 25. marts 1975 for ret:
1.
Prøvelsen af de forelagte spørgsmål har intet frembragt, som kan anfægte gyldigheden af Kommissionens forordning (EØF) nr. 1709/74.
2.
I henhold til Kommissionens forordning (EØF) nr. 1709/74 skal kirsebær, der er nedlagt i en blanding af vand og æthylalkohol, henføres under position 20.06-B-1 i den fælles toldtarif.
Lecourt
Monaco
Kutscher
Donner
Mertens de Wilmars
Pescatore
Sørensen
Mackenzie Stuart
O'Keeffe
Afsagt i offentligt retsmøde i Luxembourg den 11. november 1975.
A. Van Houtte
Justitssekretær
R. Lecourt
Præsident