62017TJ0222_RES
Lieta T‑222/17
Recylex SA u.c.
pret
Eiropas Komisiju
Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2019. gada 23. maija spriedums
Konkurence – Aizliegtas vienošanās – Automašīnu svina‑skābes akumulatoru pārstrādes tirgus – Lēmums, ar kuru konstatēts LESD 101. panta pārkāpums – Iepirkuma cenu saskaņošana – Naudas sodi – 2006. gada paziņojuma par sadarbību 26. punkts – Pamatnostādņu naudas soda aprēķināšanai 37. punkts – Neierobežota kompetence
Konkurence – Naudas sodi – Apmērs – Noteikšana – Komisijas paziņojums par atbrīvojumu no naudas soda un tā apmēra samazināšanu par apsūdzēto uzņēmumu sadarbību – Obligāts raksturs attiecībā uz Komisiju
(LESD 101. pants; Komisijas Paziņojuma 2006/C 298/11 38. punkts)
(skat. 142. punktu)
Konkurence – Naudas sodi – Apmērs – Noteikšana – Naudas soda samazināšana par apsūdzētā uzņēmuma sadarbību – Nosacījumi – Uzņēmums, kas pirmais iesniedzis nozīmīgus pierādījumus – Vērtēšanas kritēriji
(LESD 101. pants; Komisijas Paziņojuma 2006/C 298/11 12., 24. un 30. punkts)
(skat. 143. un 145.–151. punktu)
Konkurence – Naudas sodi – Apmērs – Noteikšana – Pārbaude tiesā – Savienības tiesas neierobežota kompetence – Piemērojamība – Pamatnostādņu naudas soda aprēķināšanai ņemšana vērā – Robežas
(LESD 261. pants; Padomes Regulas Nr. 1/2003 31. pants; Komisijas Paziņojumi 2006/C 210/02 un 2006/C 298/11)
(skat. 160.–162. punktu)
Konkurence – Naudas sodi – Apmērs – Noteikšana – Pamatsummas korekcija – Maksātspēja – Pienākums ņemt vērā attiecīgā uzņēmuma grūto finansiālo stāvokli – Neesamība
(LESD 101. pants; Komisijas Paziņojuma 2006/C 298/11 35. punkts)
(skat. 164.–166. punktu)
Rezumējums
Ar 2019. gada 23. maija spriedumu Recylex u.c./Komisija (T‑222/17) Vispārējā tiesa noraidīja Recylex SA, Fonderie un Manufacture de Métaux SA, un Harz-Metall GmbH (turpmāk tekstā – “Recylex”), proti, sabiedrību, kuras ražo pārstrādātu svinu un citus produktus, prasību, ar ko tika lūgts samazināt naudas soda apmēru, kuru uzlikusi Komisija savā lēmumā (
1
) saistībā ar LESD 101. panta pārkāpumu. Šis pārkāpums bija noticis nolīgumu vai saskaņotas rīcības formā starp četrām uzņēmumu grupām Beļģijas, Vācijas, Francijas un Nīderlandes teritorijā. To veidoja iepirkuma cenu saskaņošana saistībā ar automašīnu svina‑skābes akumulatoru atkritumiem, kuri tiek izmantoti pārstrādāta svina ražošanai.
Apstrīdētā lēmuma pamatā esošais administratīvais process bija ticis uzsākts, pamatojoties uz JCI, kas ir viena no attiecīgajām uzņēmumu grupām, iesniegto pieteikumu par atbrīvojumu no naudas soda. Savukārt Eco-Bat, cita uzņēmumu grupa, un pēc tam, visbeidzot, Recylex bija iesniegušas pieteikumu par atbrīvojumu no naudas soda vai, ja tas netiktu piešķirts, pieteikumu par naudas soda apmēra samazinājumu, pamatojoties uz Komisijas 2006. gada paziņojumu par sadarbību (
2
). Šajā saistībā JCI tika piešķirts atbrīvojums no naudas soda, savukārt Eco-Bat tika piemērots naudas soda samazinājums par 50 %, pamatojoties uz to, ka tā bija pirmais uzņēmums, kurš iesniedzis pierādījumus ar būtisku pievienoto vērtību. Savukārt Recylex, kas bija otrais uzņēmums, kurš iesniedzis šādus pierādījumus, ir tika piemērots samazinājums par 30 %.
Šajā kontekstā Vispārējai tiesai bija jālemj par to, vai gadījumā, ja divi uzņēmumi ir snieguši pierādījumus, kuriem ir būtiska pievienotā vērtība, uzņēmums, kurš tos ir iesniedzis kā otrais, var stāties tā vietā, ja izrādās, ka pirmā uzņēmuma sadarbība nav atbildusi 2006. gada paziņojuma par sadarbību 12. punktā paredzētajām prasībām.
Šajā ziņā Vispārējā tiesa konstatēja, ka konkrēti no 2006. gada paziņojuma par sadarbību pašas loģikas izriet, ka vēlamais efekts ir radīt nenoteiktības gaisotni aizliegto vienošanos iekšienē, veicinot ziņošanu par tām Komisijai. Šī nenoteiktība izriet tieši no tā, ka aizliegtās vienošanās dalībnieki zina, ka tikai viens no tiem, paziņojot par citiem pārkāpuma dalībniekiem, varēs iegūt pilnīgu atbrīvojumu no naudas soda, tādējādi pakļaujot tos naudas sodu piemērošanas riskam. Šīs sistēmas ietvaros un saskaņā ar to pašu loģiku ir uzskatāms, ka uzņēmumi, kuri visātrāk sniedz savu ieguldījumu sadarbībā, ir pelnījuši saņemt lielākus to naudas sodu samazinājumus, kas tiem pretējā gadījumā tiktu uzlikti, nekā tie uzņēmumi, kuri nav tik naski uz sadarbību. Tātad aizliegtās vienošanās dalībnieku piedāvātās sadarbības hronoloģiskā secība un ātrums ir ar 2006. gada paziņojumu par sadarbību ieviestās sistēmas pamatelementi.
(
1
)	Komisijas Lēmums C(2017) 900 final (2017. gada 8. februāris) par procedūru saskaņā ar LESD 101. pantu (Lieta AT.40018 – Automašīnu akumulatoru pārstrāde).
(
2
)	Komisijas paziņojums par atbrīvojumu no sodanaudas [naudas soda] un sodanaudas [naudas soda] samazināšanu karteļu gadījumos (OV 2006, C 298, 17. lpp.).