62012FJ0002_DA
Parter
Dommens præmisser
Afgørelse
Parter
I sag F-2/12,
angående et søgsmål anlagt i medfør af artikel 270 TEUF, der finder anvendelse på Euratomtraktaten i henhold til denne traktats artikel 106A,
Emil Hristov, Sofia (Bulgarien), ved advokaterne M. Ekimdjiev, K. Boncheva og G. Chernicherska,
sagsøger,
mod
Europa-Kommissionen,
først ved J. Currall og D. Stefanov, derefter ved J. Currall og N. Nikolova, som befuldmægtigede,
og
Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMA),
først ved V. Salvatore og T. Jablonski, derefter ved J. Currall og N. Nikolova, som befuldmægtigede,
sagsøgte,
har
PERSONALERETTEN (Anden Afdeling)
sammensat af afdelingsformanden, M.I. Rofes i Pujol (refererende dommer), og dommerne K. Bradley og J. Svenningsen,
justitssekretær: fuldmægtig J. Tomac,
på grundlag af den skriftlige forhandling og efter retsmødet den 17. oktober 2013,
afsagt følgende
Dommens præmisser
Dom
1. Ved stævning indgået til Personalerettens Justitskontor den 9. januar 2012 har Emil Hristov nedlagt påstand dels om annullation af en række afgørelser, som Europa-Kommissionen har truffet inden for rammerne af en procedure til udvælgelse af den administrerende direktør for Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMA) og af den af EMA’s bestyrelse trufne afgørelse af 6. oktober 2011 om udnævnelse af den nævnte administrerende direktør, dels om erstatning for den ikke-økonomiske skade, som sagsøgeren hævder at have lidt som følge af vedtagelsen af de nævnte afgørelser.
Retsforskrifter
2. Artikel 64, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 726/2004 af 31. marts 2004 om fastlæggelse af fællesskabsprocedurer for godkendelse og overvågning af human- og veterinærmedicinske lægemidler og om oprettelse af et europæisk lægemiddelagentur (EUT L 136, s. 1) bestemmer:
»Eksekutivdirektøren udpeges af bestyrelsen på forslag af Kommissionen for en femårig periode på grundlag af en liste over kandidater, der foreslås af Kommissionen, efter at der i Den Europæiske Unions Tidende
og andre steder har været offentliggjort en indkaldelse af interessetilkendegivelser. Inden udnævnelsen indbydes den kandidat, der er indstillet af bestyrelsen, straks til at afgive en redegørelse over for […] Parlamentet og besvare spørgsmål fra dets medlemmer. […]«
3. Artikel 65 i forordning nr. 726/2004 bestemmer:
»1. Bestyrelsen består af en repræsentant for hver medlemsstat, to repræsentanter for Kommissionen og to repræsentanter for […] Parlamentet […].
[…]
Bestyrelsesmedlemmerne udpeges således, at der sikres det maksimale faglige niveau, en bred vifte af relevant ekspertise og den størst mulige geografiske spredning inden for EU.
2. Bestyrelsens medlemmer udpeges på grundlag af deres relevante sagkundskab inden for ledelse, og i det omfang det er relevant, deres erfaring med hensyn til human- og veterinærmedicinske lægemidler.
3. Hver medlemsstat og Kommissionen udpeger deres medlemmer af bestyrelsen samt en suppleant, der erstatter det fraværende medlem og stemmer på dettes vegne.
[…]
7. Bestyrelsen vedtager selv sin forretningsorden.
[…]«
4. Artikel 66 i forordning nr. 726/2004 bestemmer, at EMA’s bestyrelse udnævner eksekutivdirektøren.
5. Artikel 75 i forordning 726/2004 har følgende ordlyd:
»[EMA’s] personale er underlagt de ordninger og forordninger, der gælder for tjenestemænd og øvrige ansatte i De Europæiske Fællesskaber. [EMA] udøver over for personalet de beføjelser, der er overdraget til ansættelsesmyndigheden.
Bestyrelsen vedtager de nødvendige gennemførelsesbestemmelser i samråd med Kommissionen.«
6. EMA’s bestyrelse vedtog i henhold til artikel 65, stk. 7, i forordning nr. 726/2004 den 13. december 2007 sin forretningsorden, som efterfølgende er ændret flere gange. Forretningsordenens artikel 11, stk. 3, i den affattelse af 10. december 2009, der finder anvendelse på tvisten, bestemmer:
»[Bestyrelsens] medlemmer gør på hvert møde opmærksom på enhver interesse, der kan anses for at berøre deres uafhængighed med hensyn til de punkter, der er på dagsordenen. Disse oplysninger offentliggøres.«
7. I Kommissionens retningslinjer SEK(2009) 27/2 af 12. januar 2009 for udvælgelse og udnævnelse af direktører for reguleringsagenturer, forvaltningsagenturer og fællesforetagender (herefter »retningslinjerne«) fastsættes de forskellige trin i proceduren for udvælgelse af direktører ved størstedelen af Unionens agenturer. Hvad angår reguleringsagenturer, herunder EMA, fremgår det af retningslinjerne, at den administrerende direktør udnævnes af bestyrelsen på grundlag af en liste over ansøgere, der foreslås af Kommissionen.
8. Retningslinjernes punkt 7 med overskriften »Forhåndsudvælgelse« bestemmer:
»I de hovedtilfælde, hvor Kommissionen har til opgave at udfærdige en [»]shortliste[«] over ansøgerne, gennemføres forhåndsudvælgelsesproceduren af et forhåndsudvælgelsesudvalg, der identificerer de bedst egnede ansøgere og fremsender et udkast til en liste til det rådgivende ansættelsesudvalg […].
Det ansvarlige [generaldirektorat] nedsætter et forhåndsudvælgelsesudvalg på forslag fra det ansvarlige [generaldirektorats] enhed for menneskelige ressourcer. Repræsentanter for Kommissionen udnævnes af generaldirektøren.
7.1 Forhåndsudvælgelsesudvalget
– Medlemmer
Forhåndsudvælgelsesudvalget sammensættes af tre tjenestemænd fra den øverste ledelse i Kommissionen, der skal have mindst den samme lønklasse og det samme stillingsniveau som agenturets direktør.
Forhåndsudvælgelsesudvalget består som hovedregel af følgende:
– generaldirektøren for det ansvarlige [generaldirektorat] eller vicegeneraldirektøren for dette [generaldirektorat], der er formand for udvalget
– en direktør fra det ansvarlige [generaldirektorat]
– en direktør fra et andet generaldirektorat, der fortrinsvis skal tilhøre det samme ressortområde, som det ansvarlige [generaldirektorat], og som så vidt muligt besidder specifikke kompetencer inden for agenturets aktivitetsområde
[…]
– Observatør
Når direktøren udnævnes af bestyrelsen eller Rådet [for Den Europæiske Union], kan disse udpege en observatør som repræsentant i forhåndsudvælgelsesudvalget.
[…]
7.2 Bedømmelse af ansøgninger
[…]
7.2.1 [Forhåndsudvælgelses]udvalgets gennemgang af antagelseskriterier og udfærdigelse af et bedømmelsesskema
Forhåndsudvælgelsesudvalget udfærdiger en tjekliste og foretager en gennemgang af udvælgelseskriterierne.
Forhåndsudvælgelsesudvalget udfærdiger endvidere et bedømmelsesskema på baggrund af de udvælgelseskriterier, der er fastsat i meddelelsen om den ledige stilling. Dette skema skal gøre det muligt at sammenligne ansøgernes profiler med de specifikke kompetencer, der kræves for at besætte den stilling, der er beskrevet i meddelelsen om den ledige stilling.
[…]
På grundlag af denne vurdering vedtager forhåndsudvælgelsesudvalget en liste over de forhåndsudvalgte ansøgere, der anses for bedst at svare til den ønskede profil, og som besidder de kvalifikationer, der er nævnt i meddelelsen om den ledige stilling.
[…]
7.2.4 Forhåndsudvælgelsesudvalgets rapport
Forhåndsudvælgelsesudvalget udfærdiger en fuldstændig rapport, der indeholder detaljerede oplysninger om hver enkelt samtale, en kvalitativ bedømmelse af samtlige ansøgere og et udkast til en liste over de ansøgere, der anses for bedst egnede.
Rapporten udfærdiges af forhåndsudvælgelsesudvalgets formand. […]
Udvalgets sekretariat fremsender rapporten til generalsekretariatet, der modtager den i egenskab af formand for [det rådgivende ansættelsesudvalg], til sekretariatet for [det rådgivende ansættelsesudvalg], til [Generaldirektoratet for Personale og Administration] og til [kommissionsmedlemmet] fra det ansvarlige [generaldirektorat].
[…]«
9. Retningslinjernes punkt 8 med overskriften »Forelæggelse for det rådgivende ansættelsesudvalg […] og samtale med [Kommissionens medlem(mer)]« har følgende ordlyd:
»Henset til den rolle, som Kommissionen indtager i forbindelse med procedurer for udnævnelse af direktører, har [det rådgivende ansættelsesudvalg] som garant for ansættelsen af kvalificerede personer til den øverste ledelse til opgave at forelægge Kommissionen en liste over de ansøgere, som anses for bedst egnede til at varetage stillingen som direktør for et agentur.
[…]
8.1 Sammensætning af [det rådgivende ansættelsesudvalg]
I forbindelse med udvælgelsen af direktører for agenturer […] sammensættes [det rådgivende ansættelsesudvalg] af følgende medlemmer:
– generaldirektøren for Personale og Administration, der er formand for udvalget
– kabinetchefen for det [kommissionsmedlem], der har ansvaret for personale og administration
– den faste referent for [det rådgivende ansættelsesudvalg]
– den udpegede referent for udvælgelsesproceduren
– vicegeneralsekretæren
– generaldirektøren for det ansvarlige [generaldirektorat] […]
[…]
8.2 [Det rådgivende ansættelsesudvalgs] udtalelse og evalueringscenter […]
8.2.1 [Første] trin i proceduren for [det rådgivende ansættelsesudvalg]: forudgående udtalelse
a) Procedure
Sekretariatet for [det rådgivende ansættelsesudvalg] fremsender rapporten og udkastet til den liste over ansøgere, der er udfærdiget af forhåndsudvælgelsesudvalget, til de relevante medlemmer af [det rådgivende ansættelsesudvalg], der fremsætter deres bemærkninger i en skriftlig procedure.
Følgende tre situationer kan opstå:
– [Det rådgivende ansættelsesudvalg] godkender rapportens konklusioner, herunder den liste over ansøgere, som forhåndsudvælgelsesudvalget har foreslået.
– [Det rådgivende ansættelsesudvalg] godkender rapportens konklusioner med ændringer til den liste over ansøgere, som forhåndsudvælgelsesudvalget har foreslået. Det [rådgivende ansættelsesudvalg] kan forbeholde sig retten til enten at tilføje ansøgere, der har deltaget i en samtale med udvalget, men uden at være blevet anset for egnede, på listen, eller til at fjerne ansøgere.
– Det [rådgivende ansættelsesudvalg] eller et af dets medlemmer kan gøre indsigelse mod forhåndsudvælgelsesrapportens konklusioner. Sekretariatet for det [rådgivende ansættelsesudvalg] kan i dette tilfælde anmode forhåndsudvælgelsesudvalgets formand om en skriftlig præcisering og/eller supplerende oplysninger. Opretholdes indsigelsen, kan det [rådgivende ansættelsesudvalg] tilføje et punkt på dagsordenen for et af dets ugentlige møder vedrørende listen over de forhåndsudvalgte ansøgere. Generaldirektøren for det ansvarlige [generaldirektorat] og referenten indkaldes til dette møde med henblik på at drøfte forhåndsudvælgelsesudvalgets rapport.
Når det [rådgivende ansættelsesudvalg] har godkendt rapporten og listen over de ansøgere, som f orhåndsudvælgelsesudvalget har udvalgt, afgiver det [rådgivende ansættelsesudvalg] en forudgående udtalelse.
b) Information til ansøgerne
Sekretariatet for det [rådgivende ansættelsesudvalg] indkalder de valgte ansøgere til en samtale med det [rådgivende ansættelsesudvalg] og til at deltage i prøver ved et evalueringscenter. […]
Sekretariatet for det [rådgivende ansættelsesudvalg] underretter samtidig den eller de ansøgere, som forhåndsudvælgelsesudvalget har ønsket at indkalde til en samtale, men som det [rådgivende ansættelsesudvalg] ikke har udvalgt, om det [rådgivende ansættelsesudvalgs] udtalelse.
8.2.2 Evalueringscenter
De ansøgere, der er udvalgt til en samtale med det [rådgivende ansættelsesudvalg] indkaldes til at aflægge en bedømmelsesprøve hos en ekstern ansættelseskonsulent […]
8.2.3 [Det andet] trin i proceduren for det [rådgivende ansættelsesudvalg]: endelig udtalelse
Det [rådgivende ansættelsesudvalg] foretager en høring af de ansøgere, der fremgår af den liste, som udvalget har udfærdiget i forbindelse med dets forudgående udtalelse.
Efter samtalerne afgiver det [rådgivende ansættelsesudvalg] en endelig udtalelse i form af et udkast til en liste over de ansøgere, der har den profil, som udvalget finder bedst egnede til stillingen som agenturets direktør, og som så vidt muligt indeholder navnene på flere ansøgere. Det [rådgivende ansættelsesudvalgs] udtalelse underskrives af formanden og fremsendes til kabinettet for det [kommissionsmedlem], der har ansvaret for personale og administration, og [kommissionsmedlemmet for det ansvarlige generaldirektorat], der anvender udtalelsen som baggrundsdokument i forbindelse med afholdelsen af samtalerne.
[…]
8.3 Høring ved [et eller flere kommissionsmedlemmer]
[Kommissionens medlem(mer)] fra det ansvarlige [generaldirektorat] foretager en høring af de ansøgere, som det [rådgivende ansættelsesudvalg] har udvalgt i den endelige udtalelse.
Det [kommissionsmedlem], der har ansvaret for personale og administration, kan endvidere, såfremt vedkommende måtte ønske det, høre de udvalgte ansøgere eller enhver anden ansøger, som vedkommende anser for at kunne udvælges til stillingen. Det pågældende medlem baserer sig i denne forbindelse på de offentliggjorte udvælgelseskriterier og de almindeligt anerkendte principper, der regulerer udnævnelsen af tjenestemænd til den øverste ledelse i Kommissionen.
[…]«
10. Retningslinjernes punkt 10 med overskriften »Vedtagelse af en shortliste over ansøgerne og ansættelsesmyndighedens udnævnelse« har følgende ordlyd:
»10.1 Vedtagelse af forslaget
Når [Kommissionens medlem(mer)] for det ansvarlige [generaldirektorat] har foretaget en høring af ansøgerne, anmoder det eller de pågældende medlemmer kabinettet for det [kommissionsmedlem], der har ansvaret for personale og administration, om at forelægge en liste over de udvalgte ansøgere for Kommissionen.
Kommissionen vedtager en liste over ansøgere som et led i håndteringen af de forskellige administrative og budgetmæssige spørgsmål […], som [kommissionsmedlemmet] for det ansvarlige [generaldirektorat] fremsender til ansættelsesmyndigheden […].
[…]
10.3 Samtalen mellem ansøgerne og ansættelsesmyndigheden
Ansættelsesmyndigheden, som udgøres af bestyrelsen i de fleste agenturer […], hører de ansøgere, der optræder på listen over udvalgte ansøgere. […]
10.4 Høring for Parlamentet
Når det fremgår af grundforordningen, kan den af bestyrelsen udvalgte ansøger inden udnævnelsen indkaldes for at afgive en redegørelse for det eller de kompetente Parlamentsudvalg […] og for at besvare spørgsmål fra disse udvalgs medlemmer.
For nuværende skal direktørerne for følgende syv agenturer høres af Parlamentet, inden de udnævnes: […] [EMA] […].
10.5 Ansættelsesmyndighedens udnævnelse af ansøgere
Efter samtalerne og den eventuelle høring for det eller de kompetente Parlamentsudvalg […] udnævner ansættelsesmyndigheden den ansøger, som [den] har udvalgt til stillingen som direktør for agenturet.
[…]«
11. Meddelelsen om den ledige stilling som administrerende direktør for Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMA) (lønklasse AD 15) KOM/2010/10286 (EUT C 296 A, s. 1, herefter »meddelelsen om den omtvistede ledige stilling«) har følgende ordlyd:
»[…]
Hvad kan vi tilbyde?
Den administrerende direktør er [EMA’s] retlige repræsentant og dets ansigt udadtil og står til ansvar over for bestyrelsen.
[…]
Udvælgelse og udnævnelse
Med henblik på udvælgelsen nedsættes der [et] udvælgelses[udvalg]. Udvælgelses[udvalget] indkalder de ansøgere, hvis profil bedst opfylder de særlige behov, til en samtale; udvælgelsen sker på grundlag af ansøgernes meritter med relevans for direktørstillingen og i overensstemmelse med ovennævnte kriterier. Når [udvælgelsesudvalget] har opstillet en liste over udvalgte ansøgere, vil disse blive indkaldt til en samtale med Kommissionens rådgivende ansættelsesudvalg, og de skal deltage i en evaluering på et [evaluerings]center, som ledes af eksterne ansættelseskonsulenter. Ansøgere, som af [ansættelsesudvalget] opføres på en liste over udvalgte ansøgere, vil efterfølgende blive indkaldt til en samtale med de ansvarlige [kommissionsmedlemmer].
Efter samtalerne opstiller Kommissionen en liste over de mest egnede ansøgere, som sendes til bestyrelsen for EMA. Bestyrelsen fører en samtale med de udvalgte ansøgere og udnævner en direktør blandt dem. At man står på listen over udvalgte ansøgere er ingen garanti for ansættelse.
Ansøgerne kan blive indkaldt til yderligere samtaler og/eller prøver ud over de allerede nævnte.
Inden udnævnelsen indbydes den indstillede ansøger til at afgive en redegørelse over for […] Parlamentet og besvare spørgsmål fra dets medlemmer.
[…]
Vigtige oplysninger til ansøgerne
Ansøgerne gøres opmærksom på, at [et] udvælgelses[udvalgs] arbejde er fortroligt. Ansøgerne og andre, der optræder på deres vegne, må ikke henvende sig direkte eller indirekte til udvælgelses[udvalgets] medlemmer.
[…]«
Sagens faktiske omstændigheder
12. Sagsøgeren var medlem af EMA’s bestyrelse fra januar 2007 til april 2009, hvor han repræsenterede den medlemsstat, hvori han er statsborger.
13. Den 10. december 2009 blev A, der var medlem af EMA’s bestyrelse, udpeget af bestyrelsen til at repræsentere bestyrelsen som observatør i forhåndsudvælgelsesudvalget i henhold til retningslinjernes punkt 7.1. Forhåndsudvælgelsesudvalget var i henhold til den nævnte bestemmelse sammensat af tre tjenestemænd fra den øverste ledelse i Kommissionen, der havde mindst den samme lønklasse og det samme stillingsniveau som EMA’s direktør.
14. Den 15. januar 2010 offentliggjorde Kommissionen i Den Europæiske Unions Tidende
en meddelelse om en ledig stilling som administrerende direktør (lønklasse AD 14) for Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMEA) (EUT C 9 A, s. 1). Den opslåede stilling var en stilling som midlertidigt ansat i lønklasse AD 14, og ansøgningsfristen var fastsat til den 17. februar 2010. Sagsøgeren indgav en ansøgning til stillingen den 16. februar 2010.
15. Den 31. marts 2010 gennemgik forhåndsudvælgelsesudvalget de modtagne ansøgninger i henhold til retningslinjernes punkt 7.2.1. Det nævnte udvalg fandt ved denne lejlighed, at der ikke var sket tilstrækkelig offentliggørelse af meddelelsen om den ledige stilling. Kommissionen besluttede efterfølgende at offentliggøre meddelelsen om den ledige stilling på ny.
16. Ved e-mail af 14. juni 2010 fra vicechefen for enheden for menneskelige ressourcer i Kommissionens Generaldirektorat (GD) for Sundhed og Forbrugere (herefter »GD for »Sundhed««) blev sagsøgeren underrettet om, at udvælgelsesproceduren ville blive genåbnet for at udbrede kendskab hertil, og at en ny meddelelse om den ledige stilling ville blive offentliggjort omkring den 25. juni 2010, hvorved der ville blive fastsat en ny ansøgningsfrist på fire uger. Det fremgik af den samme e-mail, at det ikke var nødvendigt, at sagsøgeren indgav en ny ansøgning, idet hans ansøgning fortsat var gyldig.
17. Den 12. september 2010 sendte sagsøgeren en e-mail til vicechefen for enheden for menneskelige ressourcer i GD for »Sundhed« for at forespørge til status på hans ansøgning. Den følgende dag meddelte vicechefen sagsøgeren, at han ville modtage information om forløbet af proceduren.
18. Den 7. oktober 2010 mødtes EMA’s bestyrelse. Under dette møde, hvori bl.a. B og C deltog som henholdsvis formand for og medlem af bestyrelsen og medlem af bestyrelsen, vedtog bestyrelsen en afgørelse om at indlede proceduren til udvælgelse af den administrerende direktør for EMA, som indeholdt en præcisering af de forskellige trin i denne procedure, og hvoraf det fremgik, at afgørelsen ville blive offentliggjort på EMA’s hjemmeside.
19. Den 30. oktober 2010 offentliggjorde Kommissionen meddelelsen om den omtvistede ledige stilling. Ansøgerne skulle opfylde de samme udvælgelses- og antagelighedskriterier som dem, der fremgik af den tidligere meddelelse om den ledige stilling, med undtagelse af et enkelt udvælgelseskriterium. Det fremgik således af den første meddelelse om den ledige stilling, at ansøgerne skulle have »dokumenteret ledelseserfaring på højt plan i en multikulturel sammenhæng«, mens det fremgik af meddelelsen om den omtvistede ledige stilling, at der stilledes krav om »dokumenteret erfaring med ledelse af store personalegrupper på højt plan[, og at e]rfaring fra multikulturelle arbejdsmiljøer vil blive anset som en fordel«.
20. Sagsøgeren modtog underretning om, at meddelelsen om den omtvistede ledige stilling var blevet offentliggjort, ved e-mail af 3. november 2010 fra vicechefen for enheden for menneskelige ressourcer i GD for »Sundhed«. Vicechefen foreslog i denne e-mail, at sagsøgeren skulle genfremsende den dokumentation, som han havde vedlagt den ansøgning, som han havde indgivet på grundlag af den første meddelelse om den ledige stilling, for at ajourføre sine personlige oplysninger, hvilket sagsøgeren gjorde ved skrivelse af 23. november 2010, som Kommissionen modtog den følgende dag.
21. Den 1. november 2010 indgav B en ansøgning til stillingen som administrerende direktør. Den 23. november 2010 indgav C ligeledes en ansøgning.
22. I det foreliggende tilfælde var forhåndsudvælgelsesudvalget sammensat af en formand og tre andre medlemmer. Opgaven som formand for forhåndsudvælgelsesudvalget blev varetaget af generaldirektøren for GD for »Sundhed«, der som det ansvarlig generaldirektorat for EMA havde til opgave at overvåge aktiviteterne. De tre andre medlemmer udgjordes af to tjenestemænd fra GD for »Sundhed« og en tjenestemand fra Generaldirektoratet for Forskning og Innovation. Formanden for forhåndsudvælgelsesudvalget, D, og en af de to tjenestemænd fra GD for »Sundhed« var endvidere medlemmer af EMA’s bestyrelse, hvor de repræsenterede Kommissionen i henhold til artikel 65, stk. 3, i forordning nr. 726/2004.
23. Den 12. januar 2011 gennemgik forhåndsudvælgelsesudvalget de 62 ansøgninger, der var modtaget til stillingen som administrerende direktør for EMA. Efter denne gennemgang besluttede forhåndsudvælgelsesudvalget at indkalde ni ansøgere, herunder sagsøgeren, til en samtale. Forhåndsudvælgelsesudvalget fravalgte imidlertid en af disse ni ansøgere, inden den havde afholdt en samtale med den pågældende.
24. Den 8. februar 2011 afholdt forhåndsudvælgelsesudvalget en samtale med sagsøgeren og de syv andre udvalgte ansøgere. Udvalget anvendte ved denne lejlighed det bedømmelsesskema, som det tidligere havde udfærdiget.
25. Efter samtalerne blev de otte ansøgere tildelt op til 100 point og indplaceret i stigende rækkefølge efter antallet af point. Sagsøgeren opnåede det laveste resultat, nemlig 61 point ud af 100 mulige. De syv andre ansøgere opnåede mellem 69 og 85 points ud af 100 mulige.
26. Den 7. marts 2011 udfærdigede forhåndsudvælgelsesudvalget en rapport, der indeholdt oplysninger om hver enkelt af de ansøgere, der havde været til samtale, og besluttede at indstille de fire ansøgere, der havde opnået de bedste resultater (fra 75 til 85 point ud af 100 mulige), herunder B og C.
27. Efter at have modtaget forhåndsudvælgelsesudvalgets rapport gennemgik Kommissionens rådgivende ansættelsesudvalg (herefter »det rådgivende ansættelsesudvalg«) de 62 ansøgninger, der var modtaget til stillingen som administrerende direktør for EMA. Efter denne gennemgang afgav det rådgivende ansættelsesudvalg den 14. marts 2011 en forudgående udtalelse i henhold til retningslinjernes punkt 8.2.1. Det fremgik af det rådgivende ansættelsesudvalgs forudgående udtalelse, at kun de fire ansøgere, som forhåndsudvælgelsesudvalget havde anbefalet, skulle indkaldes til at deltage i prøverne ved evalueringscenteret og til en samtale med det rådgivende ansættelsesudvalg. Ved skrivelse af samme dato oplyste den fungerende sekretær for det rådgivende ansættelsesudvalg sagsøgeren om, at det rådgivende ansættelsesudvalg havde besluttet ikke at fravige forhåndsudvælgelsesudvalgets udtalelse, hvoraf fremgik, at andre ansøgere i højere grad end sagsøgeren havde formået at forene kompetence og erfaring, som det krævedes ifølge meddelelsen om den omtvistede ledige stilling, hvorfor han ikke blev indkaldt til en samtale.
28. De fire andre ansøgere, som forhåndsudvælgelsesudvalget havde anbefalet, blev efter at have aflagt bedømmelsesprøverne indkaldt til en samtale med det rådgivende ansættelsesudvalg, der fandt sted den 7. april 2011. Det rådgivende ansættelsesudvalg afgav samme dato en udtalelse, hvorved det fandt, at de fire ansøgere, som forhåndsudvælgelsesudvalget havde anbefalet, alle opfyldte betingelserne for at varetage stillingen som administrerende direktør for EMA.
29. Det medlem af Kommissionen, der har ansvaret for sundhed og forbrugerbeskyttelse (herefter »den ansvarlige kommissær«) afholdt en samtale med de fire ansøgere, som forhåndsudvælgelsesudvalget og det rådgivende ansættelsesudvalg havde anbefalet. GD for »Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed« foreslog efterfølgende efter aftale med formanden for Kommissionen og den ansvarlige kommissær Kommissionens medlemmer at anbefale de nævnte fire ansøgere over for EMA’s bestyrelse.
30. Den 20. april 2011 traf Kommissionen formelt afgørelse om at forelægge EMA’s bestyrelse en liste, der indeholdt navnene på de fire ansøgere, som forhåndsudvælgelsesudvalget og det rådgivende ansættelsesudvalg havde anbefalet (herefter »Kommissionens afgørelse af 20. april 2011«).
31. Den 5. maj 2011 afholdt EMA’s bestyrelse et ekstraordinært møde med det formål at vælge den nye administrerende direktør for EMA. I forbindelse med dette møde blev den procedure til udvælgelse af den administrerende direktør, der blev indledt den 7. oktober 2010, ændret, og de fire ansøgere, som Kommissionen havde foreslået, blev hørt. Da man ikke kunne blive enig om, hvilken person der skulle vælges, blev det besluttet, at EMA’s bestyrelse skulle afholde et nyt møde i den efterfølgende måned for at drøfte valget mellem de fire ansøgere, som Kommissionen havde foreslået.
32. Ved skrivelse af 27. maj 2011, der blev registreret hos Kommissionen den 9. juni 2011, indgav sagsøgeren en klage »over den måde, hvorpå udvælgelsesprøven [havde] fundet sted [ved Kommissionen]«.
33. Den 8. juni 2011 valgte EMA’s bestyrelse C til stillingen som administrerende direktør for EMA.
34. Den 13. juli 2011 blev C hørt af Parlamentets udvalg for miljø, folkesundhed og fødevarer.
35. Ved skrivelse af 22. september 2011 oplyste Parlamentets formand over for EMA, at Parlamentet efter den samtale, som C havde haft med det ovenfor nævnte udvalg, kunne godkende udnævnelsen af C som ny administrerende direktør for EMA.
36. Kommissionen afslog ved afgørelse af 6. oktober 2011 den klage, som sagsøgeren havde indgivet ved skrivelsen af 27. maj 2011.
37. Ved afgørelse ligeledes truffet den 6. oktober 2011 udnævnte EMA’s bestyrelse C til administrerende direktør (herefter »bestyrelsens afgørelse af 6. oktober 2011«).
38. Ved skrivelse af 6. januar 2012, som samme dato blev fremsendt pr. telefax og med ordinær post, indgav sagsøgeren en klage over bestyrelsens afgørelse af 6. oktober 2011 til EMA’s ansættelsesmyndighed.
39. Ved stævning indgået til Personalerettens Justitskontor den 9. januar 2012 nedlagde sagsøgeren i en sag om foreløbige forholdsregler påstand om udsættelse af bestyrelsens afgørelse af 6. oktober 2011. Denne begæring om foreløbige forholdsregler blev ikke taget til følge ved kendelse af 20. marts 2012, Hristov mod Kommissionen og EMA (F-2/12 R, EU:F:2012:35).
40. EMA’s ansættelsesmyndighed afslog klagen af 6. januar 2012 ved afgørelse af 16. maj 2012.
Parternes påstande og retsforhandlingerne
41. Sagsøgeren har i stævningen i det væsentlige nedlagt følgende påstande:
– Forhåndsudvælgelsesudvalgets afgørelse om at opstille en liste med fire ansøgere, der ikke omfattede sagsøgeren, og som sagsøgeren fik meddelelse om ved en skrivelse af 14. marts 2011, annulleres.
– Det rådgivende ansættelsesudvalgs afgørelse af 14. marts 2011 om kun at indkalde de fire ansøgere, der var opført på forhåndsudvælgelsesudvalgets liste, til en samtale, annulleres.
– »Det rådgivende ansættelsesudvalgs afgørelse af 14. marts 2011« om at tilslutte sig forhåndsudvælgelsesudvalgets anbefalinger annulleres.
– Kommissionens afgørelse af 20. april 2011 annulleres.
– Kommissionens afgørelse af 6. oktober 2011, hvorved der blev givet afslag på sagsøgerens klage af 27. maj 2011, annulleres.
– Bestyrelsens afgørelse af 6. oktober 2011 annulleres.
– De sagsøgte tilpligtes at betale erstatning for den lidte ikke-økonomiske skade.
– Kommissionen og EMA tilpligtes at betale de omkostninger, der er afholdt i forbindelse med den administrative og retslige procedure.
– Kommissionen pålægges at afholde en ny »udvælgelsesprøve« under overholdelse af de lovbestemte procedurer.
42. Kommissionen har i sit svarskrift nedlagt følgende påstande:
– Frifindelse.
– Sagsøgeren tilpligtes at betale samtlige sagens omkostninger.
43. I svarskriftet har EMA nedlagt følgende påstande:
– Sagen afvises, da det er åbenbart, at den ikke kan antages til realitetsbehandling.
– Subsidiært frifindelse.
– Sagsøgeren tilpligtes at betale sagens omkostninger.
44. Der er afgivet replik og duplik i sagen, som udelukkende omhandler de af Kommissionen og EMA fremsatte formalitetsindsigelser. EMA har i duplikken frafaldet sin første påstand om, at sagen åbenbart bør afvises.
45. Ved skrivelser af 23. juli 2013 opfordrede Justitskontoret parterne til at besvare spørgsmål som led i foranstaltningerne med henblik på sagens tilrettelæggelse. Parterne efterkom denne opfordring inden for den fastsatte frist.
46. Sagsøgeren oplyste i sit svar på foranstaltningerne med henblik på sagens tilrettelæggelse, at han med den tredje annullationspåstand reelt nedlagde påstand om annullation af det rådgivende ansættelsesudvalgs afgørelse om at tilslutte sig forhåndsudvælgelsesudvalgets anbefalinger, der blev truffet den 7. april 2011, og ikke den 14. marts 2011, som det fejlagtigt var angivet i stævningen.
47. Kommissionen fremlagde som svar på foranstaltningerne med henblik på sagens tilrettelæggelse en række dokumenter, der var affattet på andre sprog end processproget, som sagsøgeren hidtil ikke havde modtaget. Da sagsøgeren ikke inden retsmødet havde haft mulighed for at gøre sig bekendt med en del af disse dokumenter, opfordrede Personaleretten som følge af en anmodning, som sagsøgeren fremsatte i retsmødet, Kommissionen om senest den 18. november 2013 at fremlægge oversættelser til bulgarsk eller eventuelt engelsk af visse af de dokumenter, som Kommissionen havde vedlagt duplikken som svar på foranstaltningerne med henblik på sagens tilrettelæggelse, herunder oversættelse af visse passager i retningslinjerne.
48. Sagsøgeren fremlagde endvidere i retsmødet supplerende beviser, som Personaleretten har besluttet at lade tilgå sagsakterne. Ved retsmødets afslutning traf Personaleretten bestemmelse om ikke at afslutte den mundtlige forhandling.
49. Ved processkrift af 18. november 2013 efterkom Kommissionen Personalerettens opfordring om at fremlægge visse oversættelser.
50. Ved processkrift af 16. december 2013 har sagsøgeren fremsat bemærkninger til Kommissionens processkrift af 18. november 2013.
51. Ved skrivelse af 30. januar 2014 opfordrede Justitskontoret Kommissionen og EMA til at fremsætte bemærkninger til sagsøgerens processkrift af 16. december 2013, hvilket Kommissionen efterkom ved processkrift af 13. februar 2014.
52. Den 5. marts 2014 afsluttede Personaleretten den mundtlige forhandling.
Retlige bemærkninger
1. Om påstanden om påbud
53. Hvad angår det niende anbringende om, at Personaleretten skal træffe bestemmelse om, at der skal organiseres en ny procedure til besættelse af stillingen som administrerende direktør for EMA, skal det erindres om, at det fremgår af fast retspraksis, at det ikke tilkommer Unionens retsinstanser at give en institution påbud, uafhængigt af den almindelige forpligtelse, der er opstillet i artikel 266 TEUF, for den institution, der har udstedt en annulleret akt, til at træffe de foranstaltninger, som er nødvendige for at gennemføre annullationsdommen (dom Pleijte mod Kommissionen, F-91/08, EU:F:2010:13, præmis 29 og den deri nævnte retspraksis).
54. Da den nævnte påstand, som fremsat af sagsøgeren, udgør en påstand om påbud, må den afvises.
2. Om påstandene om annullation
Om formaliteten
Parternes argumenter
55. Kommissionen er af den opfattelse, at de tre første påstande ikke kan antages til realitetsbehandling, idet de tre anfægtede afgørelser udgør forberedende interne retsakter til Kommissionens afgørelse af 20. april 2011 og derfor ikke udgør bebyrdende retsakter, der kan gøres til genstand for et søgsmål. Hvad angår den femte påstand har Kommissionen anført, at den ikke udgør en selvstændig retsakt, der kan anfægtes. Hvad angår den sjette påstand, der er rettet mod bestyrelsens afgørelse af 6. oktober 2011, kan denne påstand ikke antages til realitetsbehandling, for så vidt som den er rettet mod Kommissionen, idet den nævnte afgørelse er vedtaget af EMA og ikke af Kommissionen.
56. Sagsøgeren har heroverfor anført, at Kommissionen i henhold til meddelelsen om den omtvistede ledige stilling har pligt til at følge forhåndsudvælgelsesudvalgets og det rådgivende ansættelsesudvalgs anbefalinger. De afgørelser, som forhåndsudvælgelsesudvalget og det rådgivende ansættelsesudvalg har truffet, og som sagsøgeren med de tre første påstande påstår annulleret, er derfor bindende for Kommissionen og udgør ikke forberedende retsakter til Kommissionens afgørelse af 20. april 2011. Sagsøgeren har tilføjet, at selv om det er korrekt, at Kommissionen kunne have valgt ikke at følge forhåndsudvælgelsesudvalgets og det rådgivende ansættelsesudvalgs afgørelser, såfremt den havde konstateret, at der var anlagt et åbenbart urigtigt skøn, og udfærdiget en begrundet udtalelse herom, forholder det sig ikke desto mindre således, at Kommissionen i det foreliggende tilfælde ikke har udfærdiget en sådan begrundet udtalelse, selv om der blev anlagt et åbenbart urigtigt skøn. Under omstændighederne i den foreliggende sag bør de tre første annullationspåstande derfor antages til realitetsbehandling.
57. Hvad angår den femte påstand om annullation af Kommissionens afgørelse af 6. oktober 2011, hvorved der blev givet afslag på sagsøgerens klage af 27. maj 2011, har sagsøgeren anført, at denne afgørelse indeholder begrundelsen for forhåndsudvælgelsesudvalgets afgørelse om ikke at opføre ham på listen over de forhåndsudvalgte ansøgere. Denne afgørelse fra Kommissionen nævner endvidere faktiske omstændigheder, som han ikke havde kendskab til, før han modtog skrivelsen af 14. marts 2011 fra den fungerende sekretær for det rådgivende ansættelsesudvalg, og supplerer derfor det rådgivende ansættelsesudvalgs afgørelse af 14. marts 2011 om ikke at fravige forhåndsudvælgelsesudvalgets udtalelse og at tilslutte sig det nævnte udvalgs anbefalinger. Sagsøgeren er derfor af den opfattelse, at Kommissionens afgørelse af 6. oktober 2011 om afslag på klagen har selvstændig karakter og skal undergives den legalitetsprøvelse, som det tilkommer Personaleretten at udøve.
Personalerettens bemærkninger
58. Hvad for det første angår de tre første påstande skal det erindres om, at det følger af fast retspraksis, at når der er tale om retsakter eller afgørelser, hvis tilblivelse omfatter flere stadier, navnlig sådanne, som afslutter en intern procedure, er det i princippet kun foranstaltninger, som definitivt fastlægger institutionens standpunkt i forhold til sagsøgeren, der kan anfægtes, i modsætning til foreløbige foranstaltninger, der har til formål at forberede den endelige afgørelse. Selv om disse sidstnævnte foranstaltninger kan påvirke indholdet af den retsakt, der endeligt fastlægger institutionens standpunkt, kan de ikke være genstand for et selvstændigt søgsmål, men skal anfægtes til støtte for et søgsmål til prøvelse af denne retsakt (jf. domme N mod Parlamentet, F-71/08, EU:F:2009:150, præmis 28, og Pleijte mod Kommissionen, EU:F:2010:13, præmis 27, samt kendelse Possanzini mod Frontex, F-61/11, EU:F:2012:146, præmis 42 og 43).
59. Personaleretten erindrer i det foreliggende tilfælde om, at det fremgår af artikel 64 i forordning nr. 726/2004, at EMA’s eksekutivdirektør udpeges af EMA’s bestyrelse på grundlag af en liste over ansøgere, der foreslås af Kommissionen. Personaleretten bemærker endvidere, at det fremgår af retningslinjerne, at proceduren for udvælgelse af EMA’s administrerende direktør forløber i to faser. Den første fase forløber inden for Kommissionen og består af en række trin. Der nedsættes først et forhåndsudvælgelsesudvalg, som udfærdiger et udkast til en liste over de ansøgere, der anses for bedst egnet. Dette udkast til en liste fremsendes derefter til udtalelse hos det rådgivende ansættelsesudvalg. Det rådgivende ansættelsesudvalg afgiver en forudgående udtalelse om de ansøgere, som forhåndsudvælgelsesudvalget har forhåndsudvalgt, og udfærdiger derefter selv en liste over ansøgere, der kan adskille sig fra den liste, som forhåndsudvælgelsesudvalget har opstillet. Når de af det rådgivende ansættelsesudvalg udvalgte ansøgere har aflagt en bedømmelsesprøve hos en ekstern ansættelseskonsulent, foretager det rådgivende ansættelsesudvalg en høring af dem. Efter samtalerne afgiver det rådgivende ansættelsesudvalg en endelig udtalelse med en liste over de ansøger, som det anser for bedst egnet. Det rådgivende ansættelsesudvalgs endelige udtalelse tjener som basisdokument for de samtaler, som den ansvarlige kommissær og i givet fald det kommissionsmedlem, der har ansvaret for personale og administration, skal afholde. Endelig foretager den ansvarlige kommissær og i givet fald det kommissionsmedlem, der har ansvaret for personale og administration, en høring af de ansøgere, som det rådgivende ansættelsesudvalg har udvalgt i sin endelige udtalelse, eller for så vidt angår kommissionsmedlemmet enhver anden ansøger, som dette medlem anser for at kunne udvælges til stillingen. Den ansvarlige kommissær fremsender derefter en liste over de valgte ansøgere til Kommissionen, og det påhviler derefter Kommissionen at vedtage en liste over de ansøgere, som Kommissionen anbefaler, som den ansvarlige kommissær efterfølgende videresender til ansættelsesmyndigheden, som i det foreliggende tilfælde er EMA’s bestyrelse.
60. Den anden fase forløber hovedsageligt for EMA’s bestyrelse. Efter at have hørt de ansøgere, der er opstillet på den af Kommissionen fremsendte liste, udvælger EMA’s bestyrelse en af de nævnte ansøgere. Den valgte ansøger indkaldes derefter til at afgive en redegørelse for det kompetente udvalg ved Parlamentet. Når Parlamentet har tilkendegivet, at det er enig i valget af den af EMA’s bestyrelse udvalgte ansøger, udnævner EMA denne ansøger til administrerende direktør.
61. Det følger således af artikel 64 i forordning nr. 726/2004, der er nærmere præciseret i retningslinjerne, at EMA’s bestyrelse kun kan vælge den administrerende direktør blandt de ansøgere, som Kommissionen har foreslået. Kommissionens standpunkt blev derfor fastlagt ved Kommissionens afgørelse af 20. april 2011 om vedtagelse af en liste med de fire ansøgere, der blev anbefalet over for EMA’s bestyrelse, og denne afgørelse satte således rammerne for, i hvilket omfang EMA’s bestyrelse frit kunne vælge, idet sagsøgeren derved blev endeligt udelukket fra at deltage i udvælgelsesprocedurens senere trin. Kommissionens afgørelse af 20. april 2011 udgør derfor en retsakt, der indeholder et klagepunkt imod sagsøgeren (jf. analogt dom Pleijte mod Kommissionen, EU:F:2010:13, præmis 28).
62. Det følger imidlertid endvidere af retningslinjerne, at det rådgivende ansættelsesudvalg ikke er bundet af den liste over ansøgere, som forhåndsudvælgelsesudvalget har forhåndsudvalgt, når den skal opstille sin egen liste over ansøgere, der skal indkaldes til høring, og at dette udvalg kan undlade at høre de forhåndsudvalgte ansøgere eller omvendt høre ansøgere, der ikke er nævnt på den liste, som forhåndsudvælgelsesudvalget har opstillet. De kommissionsmedlemmer, der har ansvaret for at udfærdige en liste over ansøgere på forslag af Kommissionen, er ligeledes fortsat ifølge retningslinjerne heller ikke bundet af den liste over ansøgere, som det rådgivende ansættelsesudvalg har opstillet, idet det kommissionsmedlem, der har ansvaret for personale og administration, kan foretage en høring af enhver ansøger, som dette medlem anser for at kunne udvælges til stillingen.
63. Det følger heraf, at forhåndsudvælgelsesudvalgets afgørelse om at opstille en liste med de fire ansøgere, der kunne anbefales, det rådgivende ansættelsesudvalgs afgørelse af 14. marts 2011 om kun at indkalde de fire ansøgere, som forhåndsudvælgelsesudvalget havde anbefalet, til samtale, og det rådgivende ansættelsesudvalgs afgørelse af 7. april 2011 om at tilslutte sig forhåndsudvælgelsesudvalgets anbefalinger, ikke på nogen måde fastlagde Kommissionens standpunkt og derfor udgjorde forberedende retsakter til Kommissionens afgørelse af 20. april 2011. I henhold til den retspraksis, der er nævnt i denne doms præmis 58, skal de tre første påstande om annullation af disse afgørelser derfor afvises fra realitetsbehandling.
64. Hvad for det andet angår den femte påstand om annullation af Kommissionens afgørelse af 6. oktober 2011, hvorved der blev givet afslag på klagen af 27. maj 2011, følger det af fast retspraksis, at en administrativ klage og administrationens udtrykkelige eller stiltiende afslag herpå udgør en integrerende del af en sammensat procedure og kun er en forudgående betingelse for at anlægge sag ved Unionens retsinstanser. Under disse omstændigheder har det indbragte søgsmål, selv om det formelt vedrører afslaget på klagen, til følge, at Unionens retsinstanser skal prøve den akt, der indeholder det klagepunkt, som klagen omhandlede, undtagen i det tilfælde, hvor afslaget på klagen har en anden rækkevidde end den akt, som har været genstand for klagen. Det er ved flere lejligheder blevet fastslået, at en udtrykkelig afgørelse om afslag på en klage, henset til dens indhold, kan være sådan, at den ikke bekræfter den af sagsøgeren anfægtede retsakt. Dette er tilfældet, når afgørelsen om afslag på klagen indeholder en fornyet vurdering af sagsøgerens forhold på grundlag af nye faktiske eller retlige omstændigheder, eller når den ændrer eller supplerer den oprindelige afgørelse. I disse tilfælde udgør afslaget på klagen en retsakt, der er underlagt domstolskontrol, og retsinstansen tager hensyn til den ved vurderingen af lovligheden af den anfægtede retsakt eller anser den ligefrem for en retsakt, der går adressaten imod, og som erstatter den anfægtede retsakt (domme Adjemian m.fl. mod Kommissionen, T-325/09 P, EU:T:2011:506, præmis 32, og Arguelles Arias mod Rådet, F-122/12, EU:F:2013:185, præmis 38).
65. Eftersom den berørte efter vedtægtens opbygning skal indgive klage over den afgørelse, som anfægtes, og anlægge søgsmål rettet mod den afgørelse, hvorved klagen afslås, har Den Europæiske Unions Domstol fastslået, at søgsmålet kan antages til realitetsbehandling, uanset om det alene vedrører den afgørelse, der er genstand for klagen, om den vedrører afslaget på klagen, eller om den vedrører begge disse afgørelser i forening, under forudsætning af, at klagen indgives, eller søgsmålet anlægges inden for fristerne i artikel 90 og 91 i vedtægten for Den Europæiske Unions tjenestemænd (herefter »vedtægten«). I overensstemmelse med princippet om procesøkonomi kan Unionens retsinstanser imidlertid fastslå, at der ikke er grundlag for at tage særskilt stilling til de påstande, der er rettet mod afgørelsen om at afslå klagen, når det kan konstateres, at disse påstande ikke har et selvstændigt indhold, og de reelt er sammenfaldende med de påstande, der er rettet mod den afgørelse, der har været genstand for klagen (jf. i denne retning dom Vainker mod Parlamentet, 293/87, EU:C:1989:8, præmis 7 og 8). Dette kan bl.a. være tilfældet i de situationer, hvor det fastslås, at afgørelsen om at afslå klagen, eventuelt fordi den har stiltiende karakter, blot bekræfter den afgørelse, der er genstand for klagen, hvilket indebærer, at annullation af den ene afgørelse ikke vil medføre andre virkninger for den berørte persons retlige situation end de virkninger, der følger af annullationen af den anden afgørelse (domme Adjemian m.fl. mod Kommissionen, EU:T:2011:506, præmis 33, og Arguelles Arias mod Rådet, EU:F:2013:185, præmis 39).
66. I det foreliggende tilfælde konstaterer Personaleretten, at sagsøgeren ikke i sin klage af 27. maj 2011 har identificeret de akter, som han anfægter. Det fremgår imidlertid af sagsakterne, at sagsøgeren efter at have modtaget skrivelsen af 14. marts 2011 fra den fungerende sekretær for det rådgivende ansættelsesudvalg, hvorved han blev informeret om, at han ikke ville blive indkaldt til en samtale, ikke modtog en kopi af det rådgivende ansættelsesudvalgs afgørelse af 7. april 2011, hvorved det rådgivende ansættelsesudvalg bekræftede det udkast til listen med de fire ansøgere, som forhåndsudvælgelsesudvalget havde foreslået, og heller ikke en kopi af Kommissionens afgørelse af 20. april 2011. Den 27. maj 2011 var sagsøgeren således som følge af skrivelsen af 14. marts 2011 udelukkende vidende om, at han ikke var blevet udvalgt af forhåndsudvælgelsesudvalget, at det rådgivende ansættelsesudvalg ikke ville indkalde ham til en samtale, og at hans ansøgning ifølge det rådgivende ansættelsesudvalg ikke var blevet imødekommet.
67. Sagsøgerens klage af 27. maj 2011 skal derfor anses for en anfægtelse af den afgørelse, hvorved han blev udelukket fra den første fase af udvælgelsesproceduren, dvs. den fase, som forløb for Kommissionen. Når der henses til, at forhåndsudvælgelsesudvalgets afgørelse om at opstille en liste med de fire ansøgere, der var forhåndsudvalgt, det rådgivende ansættelsesudvalgs afgørelse af 14. marts 2011 om kun at indkalde de fire ansøgere, der var opført på forhåndsudvælgelsesudvalgets udkast til en liste, til samtale, og det rådgivende ansættelsesudvalgs afgørelse af 7. april 2011 om ikke at fravige forhåndsudvælgelsesudvalgets udtalelse og om at tilslutte sig dets anbefalinger, udgør forberedende retsakter til Kommissionens afgørelse af 20. april 2011 (jf. denne doms præmis 63), må sagsøgeren anses for i sin klage at anfægte Kommissionens afgørelse af 20. april 2011, hvilket Kommissionen i øvrigt også har medgivet i sit processkrift af 2. september 2013, der er indgivet som svar på foranstaltningerne med henblik på sagens tilrettelæggelse.
68. Personaleretten bemærker i denne henseende, at Kommissionens afgørelse af 6. oktober 2011 om afslag på klagen af 27. maj 2011 indeholder præciseringer især om faktiske forhold vedrørende de forberedende retsakter til Kommissionens afgørelse af 20. april 2011 samt den begrundelse, der ligger til grund for, at Kommissionen vedtog den nævnte afgørelse. Det må derfor fastslås, at det tilkommer Personaleretten at undersøge påstandene om annullation af Kommissionens afgørelse af 20. april 2011, som præciseret ved afgørelsen af 6. oktober 2011 om afslag på klagen af 27. maj 2011 (jf. i denne retning dom Eveillard mod Kommissionen, T-258/01, EU:T:2004:177, præmis 31 og 32).
69. Hvad for det tredje angår den sjette påstand om annullation af bestyrelsens afgørelse af 6. oktober 2011 skal denne påstand faktisk afvises, for så vidt som den er rettet mod Kommissionen, idet Kommissionen ikke er ophavsmand til denne afgørelse.
Om r ealiteten
70. Der skal først foretages en undersøgelse af den fjerde påstand om annullation af Kommissionens afgørelse af 20. april 2011 og derefter af den sjette påstand, der er rettet mod bestyrelsens afgørelse af 6. oktober 2011.
Den fjerde påstand om annullation af Kommissionens afgørelse af 20. april 2011
71. Sagsøgeren har til støtte for sine annullationspåstande fremsat fire anbringender, der formelt vedrører henholdsvis:
»[–] tilsidesættelse af vedtægtens artikel 30, tilsidesættelse af artikel 3 i bilag III til vedtægten, magtfordrejning, procedurefordrejning og tilsidesættelse af principperne om gennemsigtighed, upartiskhed, undgåelse af interessekonflikter, god forvaltningsskik, lighed og fordeling af kompetencer
[–] tilsidesættelse af [vedtægtens] artikel 27, manglende overholdelse af udvælgelsesproceduren, tilsidesættelse af de retlige rammer, der følger af offentliggørelsen af meddelelsen om den [omtvistede] ledige stilling, tilsidesættelse af princippet om fordeling af kompetencer [...], tilsidesættelse af principperne om upartiskhed, god forvaltningsskik, den objektive bedømmelse, undgåelse af interessekonflikter, [...] lighed og om, at der ikke må foreligge magtfordrejning
[–] tilsidesættelse af principperne om fordeling af kompetencer, lighed og om, at der ikke må foreligge magtfordrejning, samt procedurefordrejning
[–] anlæggelse af et åbenbart urigtigt skøn«.
72. Personaleretten konstaterer efter en gennemgang af argumentationen i forbindelse med det første anbringende, at sagsøgeren under dække af dette anbringende har påberåbt sig, at de bestemmelser, der gælder for sammensætningen af udvælgelsesudvalget, er blevet tilsidesat. Dette anbringende indeholder to led. Det første vedrører udnævnelsen af et lige antal medlemmer af forhåndsudvælgelsesudvalget, og det andet vedrører kumulation af funktionerne som medlem af EMA’s bestyrelse og som medlem af forhåndsudvælgelsesudvalget.
73. Personaleretten konstaterer endvidere, at sagsøgeren under dække af det andet anbringende har påberåbt sig dels en retlig fejl, for så vidt som forhåndsudvælgelsesudvalget ikke uden videre udelukkede de to ansøgere, der var medlemmer af EMA’s bestyrelse, dels tilsidesættelse af meddelelsen om den omtvistede ledige stilling, for så vidt som forhåndsudvælgelsesudvalget begik uregelmæssigheder i forbindelse med fastsættelsen af bedømmelseskriterierne, ved vurderingen af ansøgningerne og i forbindelse med samtalen med sagsøgeren.
74. Det fremgår endvidere af sagsøgerens skriftlige indlæg, at han med det tredje anbringende har anfægtet Kommissionens argument om, at den kunne have valgt ikke at godkende det udkast til en liste, som forhåndsudvælgelsesudvalget havde opstillet, og at kræve denne liste ændret. Dette anbringende skal derfor forstås således, at det vedrører en retlig fejl, for så vidt som Kommissionen med urette var af den antagelse, at den frit kunne vælge ikke at følge forhåndsudvælgelsesudvalgets afgørelse om at udfærdige et udkast til listen over de ansøgere, der skulle anbefales.
75. Sagsøgeren har med det fjerde anbringende anført, at der blev anlagt et åbenbart urigtigt skøn af hans kompetencer, hvilket indebar, at andre ansøgere blev udvalgt i stedet for ham.
76. Personaleretten vil først undersøge det første anbringendes andet led, der vedrører kumulation af funktioner som medlem af EMA’s bestyrelse og medlem af forhåndsudvælgelsesudvalget.
– Parternes argumenter
77. Sagsøgeren har anført, at den omstændighed, at forhåndsudvælgelsesudvalgets formand, D, og et andet medlem af forhåndsudvælgelsesudvalget, E, også var medlemmer af EMA’s bestyrelse, har skabt en interessekonflikt hos disse to personer og medført en tilsidesættelse af princippet om upartiskhed, som forhåndsudvælgelsesudvalget skal overholde. Dette gælder så meget desto mere, som to andre medlemmer af EMA’s bestyrelse, nemlig B og C, havde indgivet en ansøgning til stillingen. Ved at vælge medlemmer af EMA’s bestyrelse til medlemmer af forhåndsudvælgelsesudvalget, har Kommissionen i strid med princippet om god forvaltningsskik tilladt, at B’s og C’s ansøgninger blev stillet gunstigere.
78. Sagsøgeren har tilføjet, at det som følge af udnævnelsen af de to medlemmer af EMA’s bestyrelse til medlemmer af forhåndsudvælgelsesudvalget var medlemmerne af EMA’s bestyrelse, der foretog »en grundig gennemgang« af de forskellige ansøgninger, og som udspurgte ansøgerne i udvælgelsesfasen, uden at have fået tilladelse hertil, idet denne fase i proceduren fandt sted for Kommissionen og ikke for bestyrelsen. Ved at sætte EMA’s bestyrelses vurdering i stedet for forhåndsudvælgelsesudvalgets vurdering, begik Kommissionen magt- og procedurefordrejning og tilsidesatte principperne om ligebehandling, god forvaltningsskik og fordelingen af kompetencer mellem EMA’s bestyrelse og forhåndsudvælgelsesudvalget.
79. Kommissionen har heroverfor anført, at der ikke findes nogen bestemmelser, der forbyder, at et medlem af EMA’s bestyrelse kan udnævnes til medlem af forhåndsudvælgelsesudvalget. Der findes heller ikke nogen bestemmelser, der forbyder, at et medlem af EMA’s bestyrelse kan indgive en ansøgning til stillingen som administrerende direktør for EMA. Den omstændighed, at to medlemmer af EMA’s bestyrelse blev udnævnt til medlemmer af forhåndsudvælgelsesudvalget, og at de behandlede og udvalgte ansøgere, heriblandt B og C, der også var medlemmer af EMA’s bestyrelse, indebærer ikke en tilsidesættelse af nogen lovbestemmelse.
80. Kommissionen har endvidere anført, at når der er tale om at udnævne den administrerende direktør for et agentur inden for et stærkt specialiseret område, skal forhåndsudvælgelsesudvalget være sammensat af eksperter inden for det relevante område, der beklæder høje stillinger. I det foreliggende tilfælde udgjorde forhåndsudvælgelsesudvalgets medlemmer således en del af den øverste ledelse i GD for »Sundhed« og i et andet af Kommissionens generaldirektorater, der har et videnskabeligt mål, nemlig Generaldirektorat for Forskning og Innovation, og det var netop som følge af, at de udgjorde en del af Kommissionens øverste ledelse og besad de nødvendige kvalifikationer og den nødvendige erfaring, at visse medlemmer af forhåndsudvælgelsesudvalget også var medlemmer af EMA’s bestyrelse. De eksperter, der kan udnævnes til medlemmer af forhåndsudvælgelsesudvalget, tilhører en begrænset gruppe, og det er derfor ikke overraskende, at de kendte den ene eller den anden ansøger personligt eller havde kendskab til vedkommendes omdømme. I det foreliggende tilfælde var det således objektivt begrundet, om ikke nødvendigt, at udnævne D og E, der var henholdsvis generaldirektør og tjenestemand i GD for »Sundhed« og også medlemmer af EMA’s bestyrelse og eksperter på området, til medlemmer af forhåndsudvælgelsesudvalget. Efter Kommissionens opfattelse er denne omstændighed imidlertid ikke i sig selv tilstrækkelig til at fastslå, at der ikke blev udvist upartiskhed, at der bestod en interessekonflikt, eller at der blev begået uregelmæssigheder. En sådan påstand kan alene fremsættes på grundlag af præcise beviser for, at der er begået uregelmæssigheder, som har påvirket udvælgelsesproceduren, hvilket sagsøgeren imidlertid ikke har fremlagt.
– Personalerettens bemærkninger
81. Hvad angår udvælgelsesprøver er det allerede blevet fastslået, at den vide skønsbeføjelse, som tilkommer en udvælgelseskomité med hensyn til at fastlægge den nærmere fremgangsmåde og det detaljerede indhold af de mundtlige prøver, som ansøgerne skal gennemgå, skal opvejes af en nøje overholdelse af reglerne for afholdelsen af disse prøver (domme Girardot mod Kommissionen, T-92/01, EU:T:2002:220, præmis 24, og Christensen mod Kommissionen, T-336/02, EU:T:2005:115, præmis 38).
82. Det følger af fast retspraksis, at en udvælgelseskomité har pligt til at sikre, at dens vurdering af samtlige de ansøgere, der har deltaget i de mundtlige prøver, foretages under overholdelse af betingelserne om lighed og objektivitet (dom Pantoulis mod Kommissionen, T-290/03, EU:T:2005:316, præmis 90).
83. Selv om det er korrekt, at forhåndsudvælgelsesudvalget i det foreliggende tilfælde ikke udgør en udvælgelseskomité, og at dets udtalelse ikke er bindende for hverken det rådgivende ansættelsesudvalg eller Kommissionen, forholder det sig ikke desto mindre således, at denne retspraksis kan anvendes i den foreliggende sag, idet forhåndsudvælgelsesudvalget i lighed med en udvælgelseskomité har til opgave at udvælge de bedst egnede ansøgere blandt de ansøgere, der har indgivet en ansøgning efter offentliggørelsen af meddelelse om den omtvistede ledige stilling, og har et betydeligt råderum i forbindelse med afholdelsen af udvælgelsesprøverne (jf. om et udvælgelsespanel i forbindelse med en intern ansættelse dom CG mod EIB, F-115/11, EU:F:2014:187, præmis 60).
84. Det påhvilede følgelig Kommissionen som følge af princippet om god forvaltningsskik og ligebehandlingsprincippet at påse, at det første trin i udvælgelsesproceduren, der skulle afholdes for forhåndsudvælgelsesudvalget, blev tilrettelagt på en hensigtsmæssig måde. Det fulgte heraf, at samtlige de medlemmer af forhåndsudvælgelsesudvalget, som Kommissionen udpegede, skulle besidde den nødvendige uafhængighed, således at vedkommendes objektivitet ikke kunne betvivles (jf. dom CG mod EIB, EU:F:2014:187, præmis 61).
85. Det bemærkes i øvrigt, at princippet om god forvaltningsskik, i henhold til hvilket den kompetente institution omhyggeligt og upartisk skal undersøge alle relevante forhold i den enkelte sag, er sikret ved Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, der efter Lissabontraktatens ikrafttræden den 1. december 2009 har samme juridiske værdi som traktaterne, og hvis artikel 41 med overskriften »Ret til god forvaltning« bestemmer, at enhver har ret til at få sin sag behandlet uvildigt af Unionens organer, kontorer og agenturer«.
86. Det tilkommer således Personaleretten at efterprøve, om forhåndsudvælgelsesudvalget er oprettet og har fungeret efter forskrifterne under overholdelse af bl.a. pligten til at udvise upartiskhed, idet denne pligt til at udvise upartiskhed udgør en af de regler, der gælder for udvælgelseskomitéens arbejde og analogt også for forhåndsudvælgelsesudvalgets arbejde, og som er underlagt Unionens retsinstansers prøvelse (jf. hvad angår udvælgelseskomitéer kendelse Meierhofer mod Kommissionen, F-74/07 RENV, EU:F:2011:63, præmis 62).
87. I det foreliggende tilfælde fremgår det, for det første, af retningslinjernes punkt 7.2, at forhåndsudvælgelsesudvalget indleder proceduren ved på grundlag af en tjekliste at undersøge, om ansøgerne opfylder antagelseskriterierne, hvorefter den ud fra de udvælgelseskriterier, der er indeholdt i meddelelsen om den ledige stilling, udfærdiger et bedømmelsesskema, der sætter udvalget i stand til at sammenligne ansøgernes profiler med den ønskede profil og de specifikke kompetencer, der stilles krav om i den nævnte meddelelse. Efter denne bedømmelse vedtager forhåndsudvælgelsesudvalget en første liste over de forhåndsudvalgte ansøgere, som det finder bedst svarer til den ønskede profil, og indkalder disse til en samtale. Efter samtalerne fremsender udvalget en fuldstændig rapport til det rådgivende ansættelsesudvalg, der indeholder oplysninger om hver enkelt samtale, en kvalitativ bedømmelse af samtlige ansøgere, uanset om de har været til samtale eller ej, samt et udkast til en liste over de ansøgere, som anses for bedst egnede. Det følger endvidere af artikel 64 i forordning nr. 726/2004 og af retningslinjernes punkt 10.3, at EMA’s bestyrelse har pligt til at vælge den administrerende direktør blandt de ansøgere, som Kommissionen foreslår.
88. Forhåndsudvælgelsesudvalget har således beføjelse til at anbefale flere ansøgere over for det rådgivende ansættelsesudvalg, mens afgørelsen om at udnævne den administrerende direktør for EMA tilkommer EMA’s bestyrelse. Det spørgsmål, der opstår, er derfor, om D og E, der både var medlemmer af det forslagsstillende organ, forhåndsudvælgelsesudvalget, og af det besluttende organ, EMA’s bestyrelse, har overholdt deres pligt til at udvise upartiskhed, når der henses til de helt særskilte beføjelser, som tilkommer henholdsvis forhåndsudvælgelsesudvalget og EMA’s bestyrelse.
89. Personaleretten bemærker i denne henseende, at selv om det er korrekt, at det udkast til en liste over de ansøgere, som forhåndsudvælgelsesudvalget har anbefalet, ikke er bindende for hverken det rådgivende ansættelsesudvalg eller for Kommissionen, forholder det sig ikke desto mindre således, at dette udkast til en liste samt de kvalitative bedømmelser af samtlige ansøgere, som forhåndsudvælgelsesudvalget har ladet indgå i sin rapport, har en vis betydning for udvælgelsesprocedurens videre forløb, idet det rådgivende ansættelsesudvalg er forpligtet til at tage hensyn hertil, og idet den ansvarlige kommissær i henhold til retningslinjernes punkt 8.3 kun hører de ansøgere, som det rådgivende ansættelsesudvalg har udvalgt i sin endelige udtalelse. Det kan derfor ikke afvises, at forhåndsudvælgelsesudvalget udøver en afgørende indflydelse på den endelige liste over de ansøgere, som Kommissionen foreslår over for EMA’s bestyrelse.
90. Personaleretten konstaterer endvidere dels, at forhåndsudvælgelsesudvalgets medlemmer, der i øvrigt også er medlemmer af EMA’s bestyrelse, har mulighed for på bestyrelsens møder enten personligt eller via deres suppleant at stemme for udnævnelsen af en af de ansøgere, som Kommissionen har udvalgt, dels, at medlemmerne af EMA’s bestyrelse kan spille en væsentlig rolle i forbindelse med bestyrelsens drøftelser, uanset om de udøver deres stemmeret, og at de under alle omstændigheder er i direkte kontakt med bestyrelsens øvrige medlemmer.
91. På baggrund af ovenstående betragtninger må det fastslås, at den omstændighed, at der foreligger kumulation af funktionerne som medlem af forhåndsudvælgelsesudvalget og medlem af EMA’s bestyrelse, kan rejse tvivl om, hvorvidt de personer, som er berørt af denne kumulation, er uafhængige og objektive.
92. Uden at tage stilling til indholdet af de drøftelser, der fandt sted mellem forhåndsudvælgelsesudvalgets medlemmer, og til det standpunkt, som dette udvalgs forskellige medlemmer, herunder D og E, indtog, må det følgelig fastslås, at D og E alene som følge af, at de var medlemmer af forhåndsudvælgelsesudvalget, har tilsidesat deres pligt til at udvise upartiskhed. For så vidt som hvert medlem af forhåndsudvælgelsesudvalget skal have den uafhængighed, der er nødvendig for, at forhåndsudvælgelsesudvalgets objektivitet samlet set ikke lider skade, må det følgelig fastslås, at forhåndsudvælgelsesudvalgets pligt til at udvise upartiskhed samlet set er blevet tilsidesat.
93. Denne konklusion afkræftes ikke af Kommissionens argumenter.
94. Hvad for det første angår argumentet om, at de medlemmer af EMA’s bestyrelse, der var udnævnt til medlemmer af forhåndsudvælgelsesudvalget, ikke på nogen måde repræsenterede EMA’s bestyrelse i forhold til forhåndsudvælgelsesudvalget og ikke handlede på dette udvalgs vegne, idet EMA’s bestyrelse faktisk var repræsenteret i forhåndsudvælgelsesudvalget ved en observatør, nemlig i det foreliggende tilfælde A, er det tilstrækkeligt at bemærke, at sagsøgeren ikke har anfægtet A’s deltagelse i forhåndsudvælgelsesudvalgets arbejde. Som det er fastslået i denne doms præmis 92, indebærer den blotte omstændighed, at D og E, der begge var medlemmer af EMA’s bestyrelse, også var medlemmer af forhåndsudvælgelsesudvalget, at de har tilsidesat deres pligt til at udvise upartiskhed. Det fremgår endvidere af sagsakterne, at D deltog i de møder, som EMA’s bestyrelse afholdt den 5. maj og den 8. juni 2011, og som havde til formål at udnævne den nye administrerende direktør for EMA, og at hun deltog i høringen af de fire ansøgere, som var foreslået i Kommissionens afgørelse af 20. april 2011, samt i de drøftelser, der førte til udnævnelsen af C. Denne omstændighed viser, at det var med rette, at sagsøgeren har anfægtet, at D udførte opgaven som formand for forhåndsudvælgelsesudvalgets arbejde med upartiskhed.
95. Kommissionens argument, hvorefter den omstændighed, at kun 2 ud af de 35 medlemmer af EMA’s bestyrelse også var medlemmer af forhåndsudvælgelsesudvalget, ikke gør det muligt at hævde, at medlemmerne af EMA’s bestyrelse satte deres vurdering i stedet for forhåndsudvælgelsesudvalgets vurdering, kan endvidere ikke tages til følge. Selv om det antages, at hverken D eller E deltog i de møder, som EMA’s bestyrelse afholdt den 5. maj og den 8. juni 2011, forholder det sig nemlig således, at de deltog i forhåndsudvælgelsesudvalgets møder og derfor som medlemmer af dette udvalg kunne påvirke den bedømmelse, som de andre medlemmer af forhåndsudvælgelsesudvalget foretog af hver enkelt ansøger.
96. Kommissionens argument om, at udnævnelsen af D og E til medlemmer af forhåndsudvælgelsesudvalget var objektivt begrundet og endda nødvendig, fordi de begge var eksperter på området, kan heller ikke tages til følge. Som Kommissionen har medgivet under retsmødet, var det nemlig ikke umuligt at udnævne eksperter, som ikke var medlemmer af EMA’s bestyrelse, til at deltage i forhåndsudvælgelsesudvalget. Personaleretten bemærker i øvrigt, at det ifølge retningslinjerne er muligt at undgå, at forhåndsudvælgelsesudvalgets medlemmer også er medlemmer af EMA’s bestyrelse. Det fremgår nemlig af retningslinjernes punkt 7.1, at det ansvarlige generaldirektorat kan udvælge forhåndsudvælgelsesudvalgets medlemmer blandt flere tjenestemænd i den øverste ledelse, idet det foreskrives, at forhåndsudvælgelsesudvalget skal sammensættes af generaldirektøren eller vicegeneraldirektøren for det ansvarlige generaldirektorat, en direktør for det ansvarlige generaldirektorat og en direktør for et andet generaldirektorat. Det fremgår endvidere af den nævnte bestemmelse, at forhåndsudvælgelsesudvalgets medlemmer »som hovedregel« udnævnes blandt de nævnte tjenestemænd. Hvis det således som i det foreliggende tilfælde måtte vise sig, at de personer, der er nævnt i retningslinjernes punkt 7.1, dvs. generaldirektøren, vicegeneraldirektøren eller en direktør for det ansvarlige generaldirektorat, allerede er medlemmer af det berørte agenturs bestyrelse, kan andre personer således udnævnes til forhåndsudvælgelsesudvalget.
97. Kommissionens argument om, at der ikke findes nogen regler, der forbyder, at medlemmerne af EMA’s bestyrelse kan udnævnes til medlemmer af forhåndsudvælgelsesudvalget, kan endvidere ikke tages til følge. Såfremt der sker kumulation, således at de to funktioner udøves af den samme person, udgør dette nemlig, som Personaleretten netop har fastslået, en tilsidesættelse af forhåndsudvælgelsesudvalgets pligt til at udvise upartiskhed og er derfor i strid med chartrets artikel 41.
98. Endelig kan Kommissionens argument om, at vedtægtens artikel 11a udgør en garanti for, at medlemmerne af forhåndsudvælgelsesudvalget er upartiske, ikke tages til følge. Selv om det er korrekt, at det fremgår af vedtægtens artikel 11a, at en tjenestemand ikke må behandle spørgsmål, hvori han har en personlig interesse, som kan bringe hans uafhængighed i fare, og selv om det også er korrekt, at det fremgår af sagsakterne, at A og et medlem af forhåndsudvælgelsesudvalget ikke deltog i samtaler med en ansøger, forholder det sig nemlig ikke desto mindre således, at D og E til trods for vedtægtens artikel 11a ikke afslog at blive udnævnt til medlemmer af forhåndsudvælgelsesudvalget, at de deltog i samtlige samtaler med ansøgerne, og at D ikke i henhold til bestyrelsens forretningsordens artikel 11, stk. 3, på de møder, som EMA’s bestyrelse afholdt den 5. maj og den 8. juni 2008, gjorde opmærksom på en mulig interesse, der kunne berøre hendes uafhængighed.
99. På baggrund af ovenstående betragtninger må det første anbringendes andet led om kumulation af funktioner som medlem af EMA’s bestyrelse og medlem af forhåndsudvælgelsesudvalget tages til følge.
100. Følgelig må der gives medhold i påstanden om annullation af Kommissionens afgørelse af 20. april 2011, uden at det er fornødent at undersøge hverken det første anbringendes første led eller de andre fremsatte anbringender.
Den sjette påstand om annullation af bestyrelsens afgørelse af 6. oktober 2011
101. Det følger af artikel 64 i forordning nr. 726/2004, der er nærmere præciseret i retningslinjerne, at EMA’s bestyrelse kun som administrerende direktør for EMA kunne udnævne en af de ansøgere, der var forhåndsudvalgt og opført på den liste, som Kommissionen vedtog ved afgørelsen af 20. april 2011. Dette er tilfældet i den foreliggende sag, idet bestyrelsens afgørelse af 6. oktober 2011 gik forud for udnævnelsen af C, der var opført på den liste, som Kommissionen vedtog ved afgørelsen af 20. april 2011. Da Personaleretten i den foregående præmis har fastslået, at Kommissionens afgørelse af 20. april 2011 skal annulleres, må det fastslås, at bestyrelsens afgørelse af 6. oktober 2011 også skal annulleres.
102. Følgelig må der endvidere gives medhold i påstanden om annullation af bestyrelsens afgørelse af 6. oktober 2011.
3. Om påstanden om erstatning
Parternes argumenter
103. Sagsøgeren har i det væsentlige anført, at Kommissionens afgørelse af 20. april 2011 og bestyrelsens afgørelse af 6. oktober 2011 har forvoldt ham en ikke-økonomisk skade, som han imidlertid ikke har opgjort.
104. Kommissionen og EMA har nedlagt påstand om, at erstatningspåstanden forkastes som ugrundet.
Personalerettens bemærkninger
105. Det er blevet fastslået, at annullation af en ulovlig retsakt i sig selv kan udgøre en passende og principielt tilstrækkelig erstatning for den ikke-økonomiske skade, som retsakten kan have forvoldt. Dette er imidlertid ikke tilfældet, når sagsøgeren godtgør at have lidt en ikke-økonomisk skade, som kan adskilles fra den ulovlighed, der danner grundlag for annullationen, og som ikke kan erstattes fuldt ud ved denne annullation (dom Michail mod Kommissionen, T-49/08 P, EU:T:2009:456, præmis 88).
106. Da Kommissionens afgørelse af 20. april 2011 og bestyrelsens afgørelse af 6. oktober 2011 er blevet annulleret, tilkommer det Personaleretten at foretage en undersøgelse på dette punkt.
107. I det foreliggende tilfælde har sagsøgeren ikke på nogen måde uddybet sin erstatningspåstand. Det fremgår endvidere ikke af sagsøgerens skriftlige indlæg, at der foreligger en ikke-økonomisk skade, som kan adskilles fra den ulovlighed, der danner grundlag for annullationen af Kommissionens afgørelse af 20. april 2011 og bestyrelsens afgørelse af 6. oktober 2011, og som ikke kan erstattes fuldt ud ved annullationen af disse to afgørelser. Personaleretten finder derfor, at annullationen af de nævnte afgørelser, der er behæftet med en ulovlighed, udgør en passende og tilstrækkelig erstatning for den ikke-økonomiske skade, som sagsøgeren har lidt som følge af de nævnte afgørelser.
108. Det fremgår af det ovenstående, at erstatningspåstanden ikke kan tiltrædes.
Sagens omkostninger
109. I henhold til procesreglementets artikel 101 bærer den tabende part sine egne omkostninger og pålægges at betale modpartens omkostninger, hvis der er nedlagt påstand herom, medmindre andet gælder i henhold til bestemmelserne i reglementets andet afsnit, ottende kapitel. I henhold til procesreglementets artikel 102 kan Personaleretten, såfremt dette findes rimeligt, træffe bestemmelse om, at den tabende part bærer sine egne omkostninger, men kun pålægges at betale en del af modpartens omkostninger eller slet ikke pålægges at betale omkostninger afholdt af modparten.
110. Det følger af denne doms præmisser, at Kommissionen og EMA har tabt sagen, idet sagsøgeren i det væsentlige har fået medhold. Sagsøgeren har endvidere udtrykkeligt nedlagt påstand om, at Kommissionen og EMA tilpligtes at betale sagens omkostninger. De foreliggende omstændigheder kan ikke begrunde anvendelsen af procesreglementets artikel 102, hvorfor Kommissionen og EMA pålægges at bære deres egne omkostninger, herunder de omkostninger, som de har afholdt i forbindelse med sagen om foreløbige forholdsregler, og pålægges at betale, med halvdelen hver, sagsøgerens omkostninger, herunder de omkostninger, som denne har afholdt i forbindelse med sagen om foreløbige forholdsregler.
Afgørelse
På grundlag af disse præmisser
udtaler og bestemmer
PERSONALERETTEN (Anden Afdeling):
1) Europa-Kommissionens afgørelse af 20. april 2011, hvorved den foreslår bestyrelsen for Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMA) en liste med fire ansøgere, som er anbefalet af forhåndsudvælgelsesudvalget og bekræftet af det rådgivende ansættelsesudvalg, annulleres.
2) Den af EMA’s bestyrelse trufne afgørelse af 6. oktober 2011 om udnævnelse af den administrerende direktør annulleres.
3) I øvrigt frifindes Kommissionen og EMA.
4) Kommissionen og EMA bærer deres egne omkostninger og betaler, med halvdelen hver, de af Emil Hristov afholdte omkostninger.