61994TO0066_DA
Parter
Dommens præmisser
Afgørelse
Parter
I sag T-66/94,
Auditel Srl, Milano (Italien), ved advokat Giuseppe Sena og advokat Paola Tarchini, Milano, advokat Mario Siragusa, Rom, advokat Giuseppe Scasselati-Sforzolini og advokat Francesca Maria Moretti, Bologna, og med valgt adresse i Luxembourg hos advokaterne Elvinger, Hoss & Prussen, 15, côte d' Eich,
sagsoeger,
mod
Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber ved Giuliano Marenco, Kommissionens Juridiske Tjeneste, bistaaet af advokat Alberto Dal Ferro, Vincenza, og med valgt adresse i Luxembourg hos Georgios Kremlis, Kommissionens Juridiske Tjeneste, Wagner-Centret, Kirchberg,
sagsoegt,
angaaende annullation af artikel 1 og 2 i Kommissionens beslutning 93/668/EF af 24. november 1993 om en procedure i henhold til EF-traktatens artikel 85 (IV/32.031 ° Auditel, EFT L 306, s. 50),
har
DE EUROPAEISKE FAELLESSKABERS RET I FOERSTE INSTANS
(Fjerde Udvidede Afdeling)
sammensat af afdelingsformanden, K. Lenaerts, og dommerne R. Schintgen, C.P. Briët, R. García-Valdecasas og C.W. Bellamy,
justitssekretaer: H. Jung,
afsagt foelgende
Kendelse
Dommens præmisser
1 Ved staevning indgivet til Rettens Justitskontor den 13. juni 1994 har D & B Marketing Information Services SpA (herefter benaevnt "D & B" eller "intervenienten"), Corsico (Italien), ved advokat Brian Hartnett, Irland, og advokat Egidio Rinaldi, Milano, og med valgt adresse i Luxembourg hos advokaterne Arendt og Medernach, 8-10, rue Mathias Hardt, indgivet begaering om tilladelse til at intervenere i sag T-66/94 til stoette for sagsoegtes paastande. Intervenienten har endvidere anmodet om tilladelse til at anvende engelsk saavel under den skriftlige som under den mundtlige forhandling.
2 Interventionsbegaeringen er fremsat i medfoer af artikel 37, stk. 2, i EF-statutten for Domstolen, der finder tilsvarende anvendelse paa rettergangsmaaden ved Retten ifoelge artikel 46, stk. 1, i naevnte statut, og er indgivet i overensstemmelse med artikel 115 i Rettens procesreglement.
3 Ved skrivelse fra justitssekretaeren af 13. juni 1994 blev begaeringerne forkyndt for parterne i overensstemmelse med procesreglementets artikel 116. Parterne indgav den 19. juli 1994 deres bemaerkninger til disse begaeringer, og sagsoegeren anmodede endvidere om, at visse dokumenter fra sagsoegeren behandles fortroligt, saafremt der gives tilladelse til intervention. Ved skrivelse af 5. september 1994 meddelte sagsoegte, at den ikke modsatte sig sagsoegerens begaering om fortrolig behandling.
4 Praesidenten har henskudt afgoerelsen om interventionsbegaeringen til Retten (Fjerde Udvidede Afdeling) i overensstemmelse med procesreglementets artikel 116, stk. 1.
Sagens baggrund
5 Sagsoegeren, Auditel Srl (herefter benaevnt "Auditel"), er et italiensk selskab, hvis medlemmer er samtlige italienske tv-stationer, offentlige saavel som private, og sammenslutninger af annoncoerer og reklamebureauer, og hvis selskabsformaal er objektiv og upartisk maaling og systematisk udsendelse af oplysninger om seertal for tv-udsendelser.
6 Samtidig med stiftelsen af Auditel indgik selskabsdeltagerne en overenskomst, i hvis artikel 11 det var fastsat, at "medlemmerne af Auditel med hensyn til reklame- og salgsvirksomhed forpligter sig til udelukkende at anvende Auditel og udelukkende at basere sig paa oplysninger fra Auditel' s maalinger og undersoegelser". Formaalet med artikel 11 var ifoelge Auditel at undgaa en strid om seertal mellem tv-kanalerne.
7 Endelig har Auditel indgaaet en kontrakt med AGB Italia SpA (herefter benaevnt "AGB"), der vedroerer AGB' s udarbejdelse og administration paa Auditel' s vegne af hele systemet til maaling af seertal.
8 Auditel anmeldte disse tre aftaler til Kommissionen i september 1986.
9 Artikel 11 i overenskomsten mellem medlemmerne af Auditel blev aendret to gange under den administrative procedure for at begraense dens raekkevidde og blev endelig ophaevet den 24. juli 1993.
10 Selskabet AC Nielsen Italia SpA (herefter benaevnt "Nielsen"), der driver virksomhed med markedsanalyser og -undersoegelser, indgav i juni 1987 en klage til Kommissionen, hvori det navnlig gjorde gaeldende, at den eneret, der var knyttet til kontrakten mellem AGB og Auditel, og den forpligtelse, der paahvilede Auditel' s medlemmer i henhold til overenskomstens artikel 11, udgjorde en kraenkelse af EOEF-traktatens artikel 85 (nu EF-traktaten, herefter benaevnt "traktaten"). Selskabet haevdede endvidere, at overenskomstens artikel 11 gav Auditel en dominerende stilling ° som det misbrugte ° paa markedet for primaere oplysninger om seertal.
11 Kommissionen vedtog den 24. november 1993 beslutning 93/668/EF om en procedure i henhold til EF-traktatens artikel 85 (IV/32.031 ° Auditel, EFT L 306, s. 50), hvori den erklaerede, at:
° Artikel 11 i overenskomsten mellem medlemmerne af Auditel indtil dens ophaevelse den 24. juli 1993 udgjorde en overtraedelse af artikel 85, stk. 1 (beslutningens artikel 1).
° Anmodningen om fritagelse i medfoer af traktatens artikel 85, stk. 3, i forbindelse med overenskomstens artikel 11 blev afvist (beslutningens artikel 2).
° Der fandtes ikke anledning til at skride ind i henhold til traktatens artikel 85 og 86 over for Auditel' s stiftelsesoverenskomst og vedtaegter, kontrakterne mellem Auditel og AGB, de oevrige bestemmelser i overenskomsten og Auditel' s adfaerd paa markedet (beslutningens artikel 3).
12 Auditel har anlagt sag (sag T-66/94) med paastand om annullation af beslutningens artikel 1 og 2.
Begaeringen om intervention
Parternes argumenter
13 Intervenienten har i det vaesentlige anfoert tre forhold, der efter selskabets opfattelse viser, at det har interesse i sagens udfald.
14 Selskabet har for det foerste anfoert, at det juridisk har efterfulgt Nielsen, som havde indgivet en klage i henhold til artikel 3 i Raadets forordning nr. 17 af 6. februar 1962, foerste forordning om anvendelse af bestemmelserne i traktatens artikel 85 og 86 (EFT 1959-1962, s. 81, herefter benaevnt "forordning nr. 17"), under den procedure, der foerte til vedtagelsen af den anfaegtede beslutning. Det har anfoert, at det blev opfordret til at deltage i hoeringen for Kommissionen, og at det har foert bevis for de konkurrencebegraensende virkninger af overenskomsten mellem medlemmerne af Auditel. Det fremgaar af Domstolens praksis (dom af 6.3.1974, forenede sager 6/73 og 7/73, Istituto Chemioterapico Italiano og Commercial Solvents mod Kommissionen, Sml. s. 223), at en klager har tilladelse til at intervenere i sager, hvor der ved den anfaegtede beslutning, ligesom i naervaerende sag, er givet ham medhold i klagen.
15 For det andet har D & B gjort gaeldende, at de omtvistede aftaler direkte paavirker selskabets konkurrencemaessige stilling. Selskabets virksomhed omfatter markedsanalyser og -undersoegelser saavel som tjenesteydelser vedroerende salgsfremme og reklame, og det er dermed en direkte konkurrent til AGB, som af Auditel har faaet overdraget ansvaret for at udarbejde og administrere Auditel' s system for maaling af seertal og at analysere og behandle de indsamlede oplysninger for Auditel og dettes medlemmer. Overenskomstens artikel 11, hvori det var fastsat, at "medlemmerne af Auditel med hensyn til reklame- og salgsvirksomhed forpligter sig til udelukkende at anvende Auditel og udelukkende at basere sig paa oplysninger fra Auditel' s maalinger og undersoegelser", forhindrede selskabet i at tilbyde en konkurrerende tjenesteydelse, saavel som en raekke hermed sammenhaengende supplerende tjenesteydelser, til Auditel' s medlemmer, som udgoer omkring 95% af markedet for dets tjenesteydelser.
16 Intervenienten har endelig begrundet sin interesse i sagens udfald med den omstaendighed, at den anfaegtede beslutning stoetter selskabet i en sag, som Auditel har anlagt mod det ved Tribunale di Milano, samt udgoer et bevis til stoette for dets modkrav (Domstolens dom af 13.7.1966, forenede sager 56/64 og 58/64, Consten og Grundig mod Kommissionen, Sml. 1965-1968, s. 245, org. ref.: Rec. s. 429).
17 Under henvisning til de af D & B anfoerte grunde har sagsoegte i sine bemaerkninger til interventionsbegaeringen anfoert, at D & B som Nielsen' s successor er direkte og reelt interesseret i den afgoerelse, der traeffes vedroerende den anfaegtede beslutning, eftersom en annullation af denne beslutning vil vaere til skade for dets stilling (Rettens kendelse af 13.6.1994, sag T-542/93, Reti Televisive Italiane mod Kommissionen, og Domstolens kendelse af 25.10.1978, forenede sager 209/78-215/78 og 218/78, Van Landewyck m.fl. mod Kommissionen, ikke trykt i Samling af Afgoerelser).
18 Sagsoegeren finder derimod, at det ikke fremgaar af intervenientens argumentation, at denne har en interesse i sagens udfald.
19 Sagsoegeren har for det foerste anfoert, at intervenienten ikke fremtraeder som ° og i oevrigt heller ikke er ° konkurrent til Auditel, men som konkurrent til AGB, der ikke har nogen forbindelse med naervaerende sag, eftersom kontrakten mellem Auditel og AGB blev erklaeret for forenelig med konkurrencereglerne i beslutningens artikel 3, og denne artikel ikke er blevet anfaegtet for Retten. Overenskomstens artikel 11, som er sagens eneste genstand, vedroerte alene forpligtelsen ° som var rent intern for Auditel og af meget begraenset raekkevidde ° til med henblik paa visse formaal kun at anvende de "elementaere" oplysninger, som Auditel leverer. Sagsoegeren har anfoert, at D & B aldrig har anfaegtet forpligtelsen i henhold til den naevnte artikel 11, og bemaerker, at det ikke ses, hvorledes denne artikel, som nu er ophaevet, kunne have en vaesentlig betydning for D & B. Sagsoegeren formoder, at D & B, der ikke har anlagt sag vedroerende beslutningens artikel 3, i virkeligheden ved hjaelp af interventionen forsoeger at skaffe sig mulighed for en rettergang, hvorunder selskabet kan fremfoere argumenter, som det, da fristen for soegsmaal vedroerende beslutningens artikel 3 er udloebet, ikke laengere har mulighed for at goere gaeldende.
20 Sagsoegeren finder endvidere, at overenskomstens artikel 11 ikke har kunnet hindre intervenienten i at forsyne Auditel' s medlemmer med en konkurrerende ydelse eller ydelser i forbindelse hermed. Sagsoegeren har anfoert, at artikel 11 ikke paa noget tidspunkt har vedroert andet end brugen af "elementaere" oplysninger og kun paa meget begraensede omraader, saaledes at D & B var i stand til at forsyne Auditel' s medlemmer dels med sine egne maalinger af "elementaere" oplysninger til alle de anvendelsesformaal, som ikke var omfattet af artikel 11, dels med "komplekse" oplysninger i enhver form. I betragtning af, at de "elementaere" oplysninger ikke har nogen kommerciel betydning, saa laenge de ikke er blevet bearbejdet, og da de leveres til meget lave priser, maa det ifoelge sagsoegeren antages, at artikel 11 ikke har kunnet have nogen indflydelse paa de oekonomiske forbindelser mellem de erhvervsdrivende.
21 For saa vidt angaar den paastaaede forbindelse mellem naervaerende sag og den sag, der verserer for den nationale retsinstans, har Auditel gjort gaeldende, at denne nationale sag, som selskabet selv har anlagt, ikke specielt vedroerer overenskomstens artikel 11, men vedroerer samtlige aftaler inden for Auditel, og at genstanden for naervaerende sag foelgelig ikke falder sammen med "grundlaget for soegsmaalet" i sagen, der verserer ved Tribunale di Milano. Sagsoegeren har yderligere anfoert, at Kommissionen selv har bemaerket, at denne nationale sag er forskellig fra og uafhaengig af faellesskabsproceduren, og at den vedroerer spoergsmaal, som kun delvis er sammenfaldende med denne.
22 Sagsoegeren har endelig anfoert, at den omstaendighed, at D & B indgav klage til Kommissionen, ikke er tilstraekkelig til at bevise, at selskabet har interesse i at intervenere, og har herved anfoert, at det ikke er klagen, som er anledningen til den anfaegtede beslutning, men derimod anmeldelsen af aftalerne, som Auditel selv foretog. D & B har i oevrigt ifoelge sagsoegeren aldrig fremfoert nogen indsigelse mod forpligtelsen for Auditel' s medlemmer til at anvende "elementaere" oplysninger fra en enkelt kilde og heller ikke mod indholdet af artikel 11.
Rettens bemaerkninger
23 Det bemaerkes indledningsvis, at det er ubestridt, at intervenienten, eller i det mindste selskabet Nielsen, som intervenienten har efterfulgt, ikke alene har indgivet en anmodning i henhold til artikel 3 i forordning nr. 17, men ogsaa har deltaget aktivt i den administrative procedure for Kommissionen.
24 Retten bemaerker endvidere, at sagsoegerens anbringende om, at intervenienten ikke paa noget tidspunkt har gjort indsigelse mod indholdet af overenskomstens artikel 11 ° bedoemmelsen af denne i forhold til traktatens konkurrenceregler er genstanden for naervaerende sag ° klart er uden grundlag. Som det anfoeres i beslutningens punkt 9, gjorde Nielsen i klagen bl.a. gaeldende, at "den forpligtelse, der er paalagt medlemmerne af Auditel i henhold til artikel 11 i overenskomsten" udgjorde en overtraedelse af artikel 85. Ligeledes fastholdt intervenientens advokat i et laengere indlaeg under hoeringen for Kommissionen, at "Article 11, which is the object of the Statement of Objections, is clearly one unjustifiable restriction of competition and one which both Nielsen and MTVS have been contesting since 1986" ("artikel 11, som er genstanden for meddelelsen af klagepunkter, udgoer klart en ubegrundet konkurrencebegraensning, som Nielsen og MTVS har protesteret mod siden 1986") (referatet af hoeringen, s. 11).
25 Det skal endvidere bemaerkes, at sagsoegeren_Auditel, saaledes som selskabet selv har oplyst i staevningen, har anlagt sag mod Nielsen ved Tribunale di Milano med paastand om, at det fastslaas, at de omtvistede aftaler er lovlige i forhold til Faellesskabets konkurrenceregler (s. 7 i staevningen), og at naevnte ret flere gange har udsat sagen, mens der ventes paa resultaterne af Kommissionens undersoegelse (bilag 12 til staevningen).
26 Retten finder under disse omstaendigheder, at D & B har godtgjort at have en tilstraekkelig berettiget interesse i artikel 37 i EF-statutten for Domstolens forstand i at understoette sagsoegte i naervaerende retssag.
27 Retten skal yderligere bemaerke, at den af sagsoegeren udtrykte frygt for, at intervenienten benytter interventionen til et forsoeg paa at anfaegte det, der er fastslaaet i beslutningens artikel 3, som ikke er genstand for naervaerende soegsmaal, er uden grundlag, eftersom intervenientens paastande kun kan gaa ud paa at understoette eller afvise de paastande, der er nedlagt af en af parterne i sagen, og at intervenienten saaledes ikke har nogen som helst mulighed for at aendre sagens genstand.
28 Der boer herefter gives D & B tilladelse til at intervenere i naervaerende sag til stoette for sagsoegtes paastande.
Begaeringen om fortrolighed
29 Ved skrivelse af 19. juli 1994 har sagsoegeren anmodet om, at staevningens bilag 1 (skema A/B og bilagene hertil) og bilag 20 (kontrakten mellem Auditel og AGB) ikke tilstilles D & B i tilfaelde af, at der gives dette selskab tilladelse til at intervenere. Sagsoegeren har i denne forbindelse gjort gaeldende, at der er tale om aftaler mellem private, som ikke fuldt ud blev tilstillet intervenienten under den administrative procedure, og hvis videregivelse kan vaere til skade for sagsoegeren, naar henses til det direkte konkurrenceforhold, der bestaar mellem D & B og AGB.
30 Ved skrivelse af 5. september 1994 har sagsoegte bekraeftet, at de aftaler, som Auditel henviser til, er fortrolige, for saa vidt som de giver en meget detaljeret beskrivelse af hele AGB' s system for maaling af seertal.
31 Retten bemaerker, at det med henblik paa vurderingen af de betingelser, hvorunder det kan bestemmes, at visse sagsdokumenter skal behandles fortroligt, er vaesentligt at afveje sagsoegerens berettigede interesse i at undgaa, at der sker et vaesentligt indgreb i sagsoegerens kommercielle interesser, og intervenientens ikke mindre berettigede interesse i at raade over de oplysninger, der er noedvendige for, at selskabet fuldt ud kan goere sine rettigheder gaelde og fremfoere sine synspunkter for Faellesskabets retsinstans (jf. Rettens kendelse af 4.4.1990, sag T-30/89, Hilti mod Kommissionen, Sml. II, s. 163, praemis 11).
32 Det fremgaar af den gennemgang, som Retten i lyset af disse hensyn har foretaget af bilag 20 til staevningen, at dette dokument faktisk maa anses for et "hemmeligt eller fortroligt dokument" i procesreglementets artikel 116, stk. 2' s forstand.
33 For saa vidt angaar staevningens bilag 1 skal det indledningsvis bemaerkes, at sagsoegeren har begrundet sin anmodning om fortrolighed med, at dokumenterne udgoer aftaler mellem private. Retten bemaerker endvidere, at det naevnte bilag 1 dels omfatter selve anmeldelsen (skema A/B og bilaget hertil), dels seks bilag til denne anmeldelse. Bortset fra nogle faa talmaessige oplysninger, der kan betragtes som forretningshemmeligheder og foelgelig kan kraeves behandlet fortroligt, finder Retten, at selve anmeldelsen i oevrigt kun indeholder en generel og temmelig kortfattet beskrivelse af aftalerne og en bedoemmelse af disse i lyset af artikel 85, stk. 1 og 3, og at videregivelsen heraf til intervenienten ikke kan goere et vaesentligt indgreb i sagsoegerens kommercielle interesser, og dette saa meget mindre, som disse oplysninger for de flestes vedkommende allerede gengives i beslutningen, saaledes som den er blevet offentliggjort, saavel som i parternes skriftlige indlaeg. For saa vidt angaar bilagene til anmeldelsen finder Retten, at kun bilag 1 (referat af et bestyrelsesmoede i Auditel), bilag 2 (aftalen om oprettelse af Auditel), bilag 4 (overenskomsten mellem aktionaererne i Auditel) og bilag 5 (kontrakten mellem Auditel og AGB) kan betragtes som fortrolige. Bilag 3 (Auditel' s vedtaegter) og bilag 6 (avisudklip) er derimod dokumenter, hvis offentlige karakter i sig selv udelukker en fortrolig behandling.
Begaeringen om fravigelse af reglerne om sprog
34 D & B har endvidere anmodet om tilladelse til at anvende engelsk baade under den skriftlige og den mundtlige forhandling eller i det mindste under den mundtlige forhandling. Selskabet har herved gjort gaeldende, at det som datterselskab af et amerikansk selskab anvender engelsk i sin virksomhed, at dets klage til Kommissionen var affattet paa engelsk, og at det har anvendt engelsk under hele proceduren for Kommissionen, ogsaa under hoeringen. Selskabet har endvidere anfoert, at saafremt det ikke opnaar en undtagelse med hensyn til processproget, vil det miste bistanden fra en af dets advokater, som har repraesenteret det under hele proceduren for Kommissionen.
35 Sagsoegeren har modsat sig denne anmodning.
36 Det bemaerkes, at procesreglementets artikel 35, stk. 3, fjerde afsnit, kun fritager medlemsstaterne, naar de indtraeder i en sag, fra at overholde reglen om, at intervenienterne skal anvende det processprog, som parterne har fastlagt. I medfoer af procesreglementets artikel 35, stk. 2, litra b), kan Retten dog tillade, at der helt eller delvis anvendes et af de i artikel 35, stk. 1, naevnte sprog, som ikke er processproget (Rettens kendelse af 1.7.1993, sag T-3/93, Air France mod Kommissionen, og af 15.7.1993, sag T-2/93, Air France mod Kommissionen, ikke trykt i Samling af Afgoerelser).
37 Retten finder, at det paa grundlag af de argumenter, som intervenienten har fremfoert, ikke kan antages, at der uden en saadan fravigelse vil ske et indgreb i selskabets rettigheder under den skriftlige forhandling, naar henses til, at intervenienten ved egen foranstaltning har mulighed for at fremskaffe oversaettelser til engelsk af de skriftlige indlaeg og andre dokumenter i sagen og for at faa oversat sit skriftlige indlaeg til italiensk, hvilket gaelder saa meget mere, som en af dets advokater er italiener. Selskabets anmodning maa foelgelig afvises, for saa vidt som den vedroerer den skriftlige forhandling.
38 For saa vidt angaar den mundtlige forhandling finder Retten derimod, at intervenientens anmodning om at kunne anvende engelsk boer imoedekommes, dels under hensyn til intervenientens klare interesse i fortsat at blive bistaaet af den valgte advokat, dels fordi denne fravigelse ikke goer indgreb i parternes processuelle rettigheder og navnlig ikke medfoerer en forsinkelse af retsforhandlingerne.
Afgørelse
Af disse grunde
bestemmer
RETTEN (Fjerde Udvidede Afdeling)
1) Det tillades D & B Marketing Information Services SpA at intervenere til stoette for sagsoegtes paastande.
2) Der gives medhold i begaeringen om fortrolig behandling i forhold til intervenienten af hele bilag 20 til staevningen og af staevningens bilag 1 i foelgende omfang:
° Anmeldelsen (skema A/B og bilaget hertil) tilstilles intervenienten med undtagelse af de foretagne slettelser i dette dokument i den version, der er bilag til naervaerende kendelse.
° Bilag 1, 2, 4 og 5 til anmeldelsen vil ikke blive tilstillet intervenienten.
° I oevrigt, det vil sige for saa vidt angaar bilag 3 og 6 til anmeldelsen, tages anmodningen om fortrolig behandling ikke til foelge.
3) Justitssekretaeren forkynder en ikke-fortrolig version af processkrifterne for intervenienten.
4) Der fastsaettes en frist, inden for hvilken intervenienten skriftligt skal fremfoere anbringenderne til stoette for sine paastande.
5) Den af D & B fremsatte begaering om fravigelse af reglerne om sprog tages ikke til foelge for saa vidt angaar den skriftlige forhandling.
6) Der gives D & B medhold i anmodningen om at kunne anvende engelsk under den mundtlige forhandling.
7) Afgoerelsen om sagens omkostninger udsaettes.
Saaledes bestemt i Luxembourg den 6. februar 1995.