K O H T U M Ä Ä RUS  
 
 
Kohus Tallinna Ringkonnakohus 
Kohtukoosseis Margo Klaar, Imbi Sidok-Toomsalu, Mati Maksing 
Määruse tegemise aeg ja koht 18.12.2020, Tallinn 
Kohtuasja number 2-20-16050 
Kohtuasi Aktsiaseltsi PlusPlus Capital hagi XX vastu võla 
väljamõistmiseks 
Vaidlustatud kohtulahend Harju Maakohtu 13.11.2020 määrus 
Kaebuse esitaja ja liik Aktsiaseltsi PlusPlus Capital määruskaebus 
Menetlusosalised ja nende 
esindajad ringkonnakohtus 
Hageja Aktsiaselts PlusPlus Capital (registrikood 
11919806), lepinguline esindaja Carlo Kask 
Kostja XX (isikukood XXXXXXXXXX)  
Menetluse liik Kirjalik menetlus 
RESOLUTSIOON 
1. Tühistada Harju Maakohtu 13.11.2020 määrus ja saata  tsiviilasi tagasi samale 
maakohtule menetluse jätkamiseks. 
2. Määruskaebus rahuldada.   
Edasikaebamise kord  
Määruse peale ei saa määruskaebust esitada.  
ASJAOLUD JA MENETLUSE KÄIK  
1. Aktsiaselts PlusPlus Capital (hageja) esitas 02.11.2020 Harju Maakohtule XX (kostja) vastu 
hagi kostja ja AS Inbank vahel 16.01.2019 sõlmitud laenulepingust tuleneva võla 
väljamõistmiseks. Hageja on nõude kostja vastu omandanud nõude loovutamise alusel. Hageja 
märkis hagiavalduses kostja elukohaks MMM, Tallinn. 
2. Harju Maakohus võttis 04.11.2020 määrusega hagi menetlusse. 
3. Maakohus kontrollis, et rahvastikuregistri andmetel oli kostja elukohaks MMM, Tallinn kuni 
01.11.2015 ja alates 15.03.2019 on kostja elukohana registreeritud BBB, Suurbritannia.
2-20-16050 
2 
Maakohtu määrus ja põhjendused 
4. Harju Maakohus jättis 13.11.2020 määrusega hagi tsiviilkohtumenetluse seadustiku (TsMS) 
§ 423 lg 1 p 13 alusel läbivaatamata, kuna Eesti kohus ei ole rahvusvahelise kohtualluvuse 
sätete järgi pädev avaldust menetlema. Menetluskulud jättis maakohus hageja kanda. 
5. Maakohtu hinnangul kuulub kohtualluvuse määramisel kohaldamisele Euroopa Parlamendi 
ja Nõukogu 12. 12.2012 määrus (EL) nr 1215/2012 (uuesti sõnastatud) kohtualluvuse ning 
kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (Brüsseli I bis määrus). 
6. Kuivõrd kostja puhul on tegemist tarbijaga ja tegemist on laenulepinguga, määratakse 
kohtualluvus kindlaks Brüsseli I bis määrus neljanda jao alusel (kohtualluvus tarbijalepingute 
puhul). Brüsseli I bis määruse artikkel 18 p 2 sätestab, et teine lepingupool võib algatada 
menetluse tarbija vastu üksnes selle liikmesriigi kohtutes, kus on tarbija alaline elukoht. 
7. Rahvastikuregistri andmetel on kostja elukohaks alates 15.03.2019 BBB, Suurbritannia ja 
seega kostja alaline elukoht ei ole Eesti siseriikliku õiguse kohaselt Eestis. Kuivõrd hagi ei allu 
Eesti kohtule, ei ole Harju Maakohus pädev asja lahendama. 
Määruskaebus  
8. Hageja esitas määruskaebuse, milles palub  maakohtu määruse tühistada ja saata asi 
maakohtule menetluse jätkamiseks. 
9. Maakohus tugines kostja elukoha tuvastamisel ainult rahvastikuregistri andmetele, mitte aga 
kostja avaldatud andmetele lepingus. Asjaolust, et kostja elukohta ei ole võimalik tuvastada, ja 
lähtuda kostja avaldatud elukoha aadressist rahvastikuregistris, ei saa teha meelevaldset 
järeldust, et kostja elukoht ka tegelikkuses on Suurbritannias.  Maakohtu seisukoht on täiesti 
oletuslik ega põhine ühelgi menetluses esitatud tõendil. 
10. Olukorras, kus maakohus jõudis järeldusele, et kostja alaline elukoht ei asu Eestis, tulnuks 
kohtul Brüsseli I bis määruse art 62 p 2 alusel kohaldada Suurbritannia õigust, et selgitada välja, 
kas kostja alaline elukoht on Suurbritannias. Vaidlusalusel juhul ei ole kohus vastavat kohustust 
täitnud, mistõttu rikkus kohus Brüsseli I bis määruse art 62 p 2. 
11. Lisaks eeltoodule ei kaalunud maakohus ka TsÜS § 14 lg 2 kohaldamist , mille järgi võib 
isiku elukoht olla üheaegselt mitmes kohas. 
12. Kostja on hagiavalduse aluseks olevas lepingus avaldanud oma elukohaks VVV, Tallinn. 
Hageja kohtuväline menetleja on saanud kostjaga kontakti lepingus avaldatud telefoni numbril 
06.05.2020 ja 24.03.2020. Seega omab kostja jätkuvalt seotust Eestiga. 
Menetluse edasine käik  
13. Harju Maakohus võttis määruskaebuse menetlusse, jättis selle rahuldamata ja saatis TsMS 
§ 663 lg 5 alusel läbivaatamiseks Tallinna Ringkonnakohtule.
2-20-16050 
3 
RINGKONNAKOHTU SEISUKOHT 
14. Ringkonnakohus, tutvunud määruskaebuse ja tsiviilasja materjalidega, leiab, et maakohtu 
määrus tuleb TsMS § 667 lg 2 alusel tühistada ning saata asi samale maakohtule menetluse 
jätkamiseks. Määruskaebus tuleb rahuldada. 
15. Ringkonnakohus leiab, et maakohtu jä reldus selle kohta, et asi ei allu Harju Maakohtule, 
on ennatlik. M aakohus ei ole rahvusvahelise kohtualluvuse määramise aluseks olevaid 
asjaolusid kohaselt välja selgitanud ning jätnud seetõttu ennatlikult hagiavalduse läbivaatamata. 
16. Hageja esita s kostja vastu hagi tarbijakrediidilepingust tuleneva nõude rahuldamiseks. 
TsMS § 75 lg 1 kohaselt kontrollib avalduse saanud kohus, kas rahvusvahelise kohtualluvuse 
sätete järgi võib avalduse esitada Eesti kohtule. TsMS  § 70 lg 4 järgi kohaldatakse TsMS -s 
sätestatut kohtualluvuse määramisel Euroopa Liidu liikmesriikide kohtute vahel üksnes 
ulatuses, milles see ei ole reguleeritud Brüsseli I bis määruses. Kuigi Suurbritannia on lahkunud 
Euroopa Liidust  kohaldatakse kuni 31.12.2020 alustatud menetlustes kohtualluvuse 
määramisele Brüsseli I bis määrust . 
17. Brüsseli I bis määruse art 18 p 2 kohaselt võib teine lepingupool algatada menetluse tarbija 
vastu üksnes selle liikmesriigi kohtutes, kus on tarbija alaline elukoht . Brüsseli I bis määruse 
art 62 lg 1 kohaselt, et teha kindlaks, kas poole alaline elukoht on selles liikmesriigis, kelle 
kohtusse on hagi esitatud, kohaldab see kohus siseriiklikku materiaalõigust. Selleks, et 
tuvastada, kas kostja alaline elukoht asub Eestis, tuli maakohtul lähtuda TsÜS § 14 lg-s 1 toodud 
määratlusest, mis sätestab, et isiku elukoht on koht, kus isik alaliselt või peamiselt elab. 
Tsiviilseadustiku üldosa seaduse kommentaaridest nähtuvalt tuleb isiku peamine või alaline 
elukoht välja selgitada faktiliste asjaolude alusel. Alaline elamine tähendab sealjuures kohta, 
kus isik alaliselt viibib, kus on tema kodu, s.t koht, millega ta on isiklikult kõige enam seotud, 
kus ta ööbib, puhkab, kus on tema isiklikud asjad jms. Peamiselt elamine tähendab seda, et 
antud kohas viibib isik rohkem kui mingis muus kohas. Elukohana ei ole käsitletavad kohad, 
kus isik võib viibida küll pikemat aega vabatahtlikult, kuid teatud põhjusel või eesmärgil, ilma 
soovita või võimaluseta asuda vastavasse kohta alaliselt elama. Elukoha m ääramisel on 
oluliseks kriteeriumiks vastavasse kohta elama asumise tahe (P. Varul jt. Tsiviilseadustiku 
üldosa seadus. Kommenteeritud väljaanne § 14/3.2.1.). 
18. Maakohus leidis, et kostja elukoht ei ole Eestis , tuginedes  üksnes rahvastikuregistri 
väljavõttele, mille järgi on kostja elukohaks märgitud alates 15.03.2019 BBB, Suurbritannia. 
Ringkonnakohus ei nõustu, et käesoleval juhul saab üksnes rahvastikuregistri andmete pinnalt 
jõuda tõsikindlale järeldusele, et kostja elukoht ei ole Eestis. Rahvastikuregistrisse kantud 
andmetel on üksnes informatiivne ja statistiline tähendus (RRS §  6 lg 1) . Kohus ei ole 
kohtualluvuse määramisel seotud rahvastikuregistri andmetega. Elukoha kanne 
rahvastikuregistris on vaid üks t õend alalise elukoha kohta, mida tuleb hinnata koos teiste 
tõenditega. Isiku peamine elamise koht tuleb kindlaks teha faktiliste asjaolude alusel, sh 
arvestades, kus on isiku kodu, kus ta töötab, puhkab või kus on tema isiklikud asjad. Toimikust 
ei nähtu, et maakohus o leks teinud mõistlikke jõupingutusi kostja elukoha teadasaamiseks . 
Kohtul on võimalik koguda kostja kohta andmeid erinevatest registritest, sh Politsei- ja 
Piirivalveametilt, äriregistrist, kinnistusraamatust, liiklusregistrist, täitemenetluse registrist 
jms. Toimiku materjalidest ei nähtu, et maakohus oleks selliseid võimalusi kasutanud. 
19. Kui kohtul tekib küsimus, kas hagi allub Brüssel i I bis määruse järgi Eesti kohtule, oleks 
üldjuhul vajalik küsida selle kohta ka kostja seisukohta (R iigikohtu 21.11.2012 määrus 
tsiviilasjas nr 3 -2-1-123-12, p 11). Sellise võimaluse näeb ette hagi menetlusse võtmise
2-20-16050 
4 
otsustamise etapis ka TsMS §  372 lg 3. Ringkonnakohtu hinnangul kohaldub see ka hagi 
läbivaatamata jätmise kaalumisel. Sellisel juhul on võimalik kostjal avalda da seisukoht enda 
elukoha ja kohtualluvuse kohta ning kohtul on otsustamiseks ka rohkem informatsiooni. 
Kuivõrd rahvastikuregistrist saadavate andmete pinnalt on tuvastatav kostja kontaktaadress, siis 
on maakohtul võimalik võtta kostjaga ühendust, et selgitada välja, kus on kostja tegelik elukoht. 
20. Kohtul tuleb teha vastavad päringud, küsida kostja seisukoht ja tõendeid kogumis hinnates 
anda uus hinnang sellele, kas isiku alaline elukoht asub Eestis või mujal. 
21. Lisaks peab maakohus kaaluma ka TsÜS § 14 lg 2 kohaldamist. TsÜS § 14 lg 2 järgi võib 
isiku elukoht olla üheaegselt mitmes kohas. Igal elukohal on õiguslikult sama tähendus, nagu 
ainukesel elukohal. Isik võib elada vaheldumisi kord ühes, kord teises kohas, sel juhul on 
mõlemad kohad elukohad  ning ajutisel viibimiskohal ei ole elukoha tuvastamiseks tähtsust 
(Riigikohtu 06.04.2016 määrus tsiviilasjas nr 3-2-1-13-16, p 13). 
22. Kostja teavitamine tema vastu esitatud hagist on oluline antud juhul ka seetõttu, et Brüsseli I 
bis määruse art 26 lg 1 koh aselt allub asi üldjuhul ka sellele kohtule, kuhu kostja ilmub, s .t 
kostjal on võimalik kohtualluvusega nõustuda ja osaleda menetluses isegi juhul, kui muudest 
Brüsseli I bis määruse sätetest kohtualluvust ei tulene. Seega ei saa enne kostjalt seisukoha 
küsimist välistada, et asi allub Brüsseli I bis määruse järgi Eesti kohtule. Juhul, kui tegemist on 
Brüsseli I bis määruse mõttes tarbijalepingust tuleneva vaidlusega, tuleb Brüsseli I bis määruse 
art 26 lg 2 kohaselt kostjalt seisukohta küsides teavitada teda õigusest kohtualluvus vaidlustada 
ning kohtusse ilmumise või ilmumata jätmise tagajärgedest. 
23. Juhul kui selgub, et kostja elukoht ei ole Eestis, siis võib Eesti kohtu alluvus tuleneda ka 
Brüsseli I bis määruse art -st 7. Isikute vastu, kelle alaline eluko ht on liikmesriigis, võib 
Brüsseli I bis määruse art 5 lg 1 järgi esitada hagi teise liikmesriigi kohtusse üksnes II ptk 2. –
7. jaos sätestatud korras. Brüssel i I bis määruse 2. jaos on sätestatud valikuline kohtualluvus, 
sh võib art 7 p 1  (a) järgi isiku vastu, kelle alaline elukoht on liikmesriigis, esitada hagi teises 
liikmesriigis lepinguid puudutavates asjades selle paiga kohtusse, kus tuli täita asjaomane 
kohustus. Seega ei ole välistatud, et kohtuvaidlus võib alluda Brüsseli I bis määruse art 7 p 1 
(a) alusel Eesti kohtule (Harju Maakohtule). 
24. Kui kostja elukoht oli lepingu sõlmimise ajal Eestis, võib poolte sõlmitud leping olla 
käsitatav tarbijalepinguna Brüsseli I bis määruse art 17 p 1  (b) tähenduses, kui hageja sõlmis 
selle tarbijana, oma majanduste gevusest või kutsealast sõltumatul eesmärgil. Tarbijalepingu 
puhul võib tarbija vastu Brüssel i I bis määruse art 18 lg 2 järgi esitada hagi üksnes selle riigi 
kohtusse, kus on tarbija alaline elukoht, ning hageja ei või pöörduda mõne teise liikmesriigi 
kohtusse, k.a juhul, kui art 7 p 1  (a) järgi võiks asja lahendada ka teise liikmesriigi kohus. 
Erandjuhtudel võib tarbijalepingute puhul kohtualluvuse määramisel lähtuda ka tarbija 
viimasest teadaolevast alalisest elukohast (vt Euroopa Kohtu 17. 11.2011 otsus asjas nr 
C-327/10, p-d 39–45; Riigikohtu tsiviilkolleegiumi 31. 03.2015 määrus asjas nr 3-2-1-179-14, 
p 13). 
25. Eeltoodust tulenevalt ei ole maakohus ringkonnakohtu hinnangul kohtualluvuse määramise 
aluseks olevaid asjaolusid nõuetekohaselt välja selgitanud ja  on seega jätnud ennatlikult hagi 
läbivaatamata. Seeõttu tuleb maakohtu määrus tühistada ja saata tsiviilasi maakohtule tagasi 
hagiavalduse edasiseks menetlemiseks. 
26. Menetluskulude jaotus jääb TsMS § 173 lg 3 teise lause järgi maakohtu otsustada vastavalt 
edasise menetluse tulemustele.
2-20-16050 
5 
27. TsMS § 696 lg 1 esimene lause võimaldab esitada ringkonnakohtu määruse peale 
määruskaebuse Riigikohtule üksnes juhul, kui see on seaduse järgi lubatud. TsMS § 427 
esimese lause kohaselt võib määruskaebuse esitada määruse peale , millega hagi jäetakse läbi 
vaatamata. Kuna ringkonnakohus rahuldab määruskaebuse ja saadab asja menetluse 
jätkamiseks tagasi maakohtule, siis ei saa käesoleva määruse peale kaevata. 
 (allkirjastatud digitaalselt)