62018TJ0123_RES
Zadeva T‑123/18
Bayer Intellectual Property GmbH
proti
Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino
Sodba Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 14. februarja 2019
„Znamka Evropske unije – Prijava figurativne znamke Evropske unije, ki prikazuje srce – Absolutni razlog za zavrnitev – Neobstoj razlikovalnega učinka – Člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001“
Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Absolutni razlogi za zavrnitev – Znamke brez razlikovalnega učinka – Pojem – Merila presoje
(Uredba 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta, člen 7(1)(b))
(Glej točki 13 in 14.)
Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Absolutni razlogi za zavrnitev – Znamke brez razlikovalnega učinka – Presoja razlikovalnega učinka – Merila – Zaznavanje znamke s strani upoštevne javnosti – Raven pozornosti javnosti
(Uredba 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta, člen 7(1)(b))
(Glej točko 17.)
Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Absolutni razlogi za zavrnitev – Znamke brez razlikovalnega učinka – Figurativna znamka, ki prikazuje srce
(Uredba 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta, člen 7(1)(b))
(Glej točke od 23 do 32.)
Znamka Evropske unije – Odločba Urada – Načelo enakega obravnavanja – Načelo dobrega upravljanja – Prejšnja praksa odločanja Urada – Načelo zakonitosti – Nujnost natančne in celovite preučitve v vsakem konkretnem primeru
(Uredba 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta)
(Glej točki 34 in 35.)
Znamka Evropske unije – Odločba Urada – Zakonitost – Prejšnja praksa odločanja Urada – Načelo prepovedi diskriminacije – Nevplivanje
(Uredba 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta)
(Glej točko 36.)
Povzetek
Splošno sodišče je v sodbi z dne 14. februarja 2019, Bayer Intellectual Property/EUIPO (T‑123/18), obravnavalo tožbo zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO), s katero je bila zavrnjena pritožba zoper odločbo preizkuševalca, s katero je bila zavrnjena registracija figurativne znamke, ki prikazuje srce. Odbor za pritožbe je menil, da naj bi upoštevna javnost prijavljeno znamko dojemala kot prikaz srca in zato kot namigovanje na to, da se zadevne storitve nanašajo na področje kardiologije.
Splošno sodišče opozarja, prvič, da mora znamka upoštevni javnosti omogočiti, da razlikuje proizvode, ki jih označuje, od proizvodov drugih podjetij, ne da bi bila posebej pozorna, tako da prag razlikovalnega učinka, potreben za registracijo znamke, ne more biti odvisen od stopnje pozornosti te javnosti.
Drugič, Splošno sodišče opozarja, da mora EUIPO v skladu z ustaljeno sodno prakso izvajati svoja pooblastila v skladu s splošnimi načeli prava Unije. Čeprav mora EUIPO – ob spoštovanju načel enakega obravnavanja in dobrega upravljanja – upoštevati že sprejete odločbe o podobnih zahtevah in posvetiti posebno pozornost vprašanju, ali je treba odločiti v enakem smislu, mora biti uporaba teh načel kljub temu v skladu s spoštovanjem načela zakonitosti. Poleg tega mora biti preizkus vsake zahteve za registracijo zaradi pravne varnosti in zlasti dobrega upravljanja strog in celosten, da ne bi bila registracija ali razveljavitev registracije znamk neupravičena. Tako je treba tak preizkus opraviti v vsakem posameznem primeru. Registracija znaka kot znamke je namreč odvisna od posebnih meril, ki se uporabljajo za dejansko stanje obravnavanega primera in ki so namenjena preverjanju, ali sporni znak ne spada med razloge za zavrnitev.
Splošno sodišče poudarja, da iz teh načel izhaja, prvič, da morajo odbori za pritožbe, če se odločijo za drugačno presojo od tiste, ki je bila sprejeta v prejšnjih odločbah o podobnih zahtevah, ki se uveljavljajo pred njimi, izrecno obrazložiti ta odklon od navedenih odločb. Vendar je taka obveznost obrazložitve odklona od prejšnjih odločb manj pomembna v primeru preizkusa, ki je strogo odvisen od prijavljene znamke, kot v primeru dejanskih ugotovitev, ki niso odvisne od te iste znamke. Drugič, ugotavlja, da iz navedene sodne prakse izhaja tudi, da se odločbe, ki jih sprejmejo odbori za pritožbe na podlagi Uredbe 2017/1001 v zvezi z registracijo znaka kot znamke Evropske unije, sprejemajo na podlagi izvrševanja vezane pristojnosti, in ne na podlagi pravice do prostega preudarka, tako da se mora zakonitost odločb teh istih odborov za pritožbe presojati zgolj na podlagi te uredbe, kot jo razlaga sodišče Unije. Zato odbori za pritožbe ne morejo biti vezani s prejšnjimi odločbami EUIPO.
Splošno sodišče v obravnavanem primeru poudarja, prvič, da je preizkus razlikovalnega učinka prijavljene znamke strogo odvisen od te znamke, in ne od ugotovitev dejanskega stanja, ki jih navaja tožeča stranka. Tako je lahko odbor za pritožbe zgolj navedel, da se tožeča stranka ne more veljavno sklicevati na prejšnje odločbe EUIPO, da bi izpodbijala ugotovitev, da je pri prijavljeni znamki podan razlog za zavrnitev, ki se nanaša na člen 7(1)(b) Uredbe 2017/1001. Poleg tega ugotavlja, da ni mogoče izpodbijati, da je odbor za pritožbe vsekakor izrecno navedel razlog, zaradi katerega se je oddaljil od rešitve, sprejete v prejšnji odločbi, na katero se sklicuje tožeča stranka. V bistvu je namreč poudaril, da se takrat zadevni proizvodi niso nanašali posebej na kardiologijo, tako da ti proizvodi, v nasprotju z zadevnimi storitvami v tem postopku, niso imeli „neposredne in takoj prepoznavne povezave s človeškim srcem“. Drugič, Splošno sodišče meni, da tožeča stranka ne more izpodbijati utemeljenosti te obrazložitve, ne da bi izpodbijala utemeljenost zavrnitve registracije prijavljene znamke. Vendar opozarja, da je odbor za pritožbe pravilno ugotovil, da za prijavljeno znamko obstaja razlog za zavrnitev, ki se nanaša na kršitev člena 7(1)(b) Uredbe 2017/1001.