62024CJ0238
SODBA SODIŠČA (prvi senat)
z dne 10. aprila 2025 (
*1
)
„Predhodno odločanje – Skupna zunanja in varnostna politika (SZVP) – Sklep 2010/279/SZVP – Policijska misija Evropske unije v Afganistanu – Člen 7(3) – Stroški v zvezi z dodeljenim osebjem – Nadomestila, ki jih izplačujeta tako Evropska unija kot država članica, ki ji član osebja pripada – Hkratno prejemanje – Člen 24(1), drugi pododstavek, zadnji stavek, PEU – Člen 275, prvi odstavek, PDEU – Pristojnost Sodišča za razlago določbe prava Unije v zvezi s SZVP“
V zadevi C‑238/24, [Tartisai] (
i
),
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (državni svet, Italija) z odločbo z dne 2. aprila 2024, ki je na Sodišče prispela 2. aprila 2024, v postopku
NR
proti
Ministero della Difesa,
Comando Generale dell’Arma dei Carabinieri,
Comando Generale Carabinieri – Centro Nazionale Amministrativo – Chieti,
Centro Amministrativo d’Intendenza Interforze del Contingente delle Forze Armate Italiane in Afghanistan,
Centro Nazionale Amministrativo dell’Arma dei Carabinieri,
SODIŠČE (prvi senat),
v sestavi F. Biltgen (poročevalec), predsednik senata, T. von Danwitz, podpredsednik Sodišča v funkciji sodnika prvega senata, A. Kumin, sodnik, I. Ziemele, sodnica, in S. Gervasoni, sodnik,
generalni pravobranilec: J. Richard de la Tour,
sodni tajnik: A. Calot Escobar,
na podlagi pisnega postopka,
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:
–
za NR A. Pucci, avvocato,
–
za italijansko vlado G. Palmieri, agentka, skupaj z E. Feola, avvocato dello Stato,
–
za romunsko vlado R. Antonie, E. Gane in L. Ghiţă, agentke,
–
za Evropsko komisijo M. Bruti Liberati, M. Carpus-Carcea, L. Hohenecker in I. Melo Sampaio, agenti,
–
za visokega predstavnika Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko M. Almeida Veiga, F. Hoffmeister, E. Orgován in I. Orsini, agenti,
na podlagi sklepa, sprejetega po opredelitvi generalnega pravobranilca, da bo v zadevi razsojeno brez sklepnih predlogov,
izreka naslednjo
Sodbo
1
Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 7(3) Sklepa Sveta 2010/279/SZVP z dne 18. maja 2010 o policijski misiji Evropske unije v Afganistanu (EUPOL AFGHANISTAN) (UL 2010, L 123, str. 4).
2
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med osebo NR, na eni strani, ter Ministero della Difesa (ministrstvo za obrambo, Italija), Comando Generale dell’Arma dei Carabinieri (generalno poveljstvo korpusa karabinjerjev, Italija), Comando Generale Carabinieri – Centro Nazionale Amministrativo – Chieti (generalno poveljstvo karabinjerjev – nacionalni upravni center – Chieti, Italija), Centro Amministrativo d’Intendenza Interforze del Contingente delle Forze Armate Italiane in Afghanistan (medresorski upravni center kontingentov italijanskih oboroženih sil v Afganistanu, Italija) in Centro Nazionale Amministrativo dell’Arma dei Carabinieri (nacionalni upravni center korpusa karabinjerjev, Italija) (v nadaljevanju skupaj: uprava za obrambo), na drugi strani, ker je ta uprava za obrambo izterjala nadomestilo za misijo v tujini, ki ga je NR prejel na podlagi italijanske ureditve.
Pravni okvir
Pravo Unije
3
Člen 2 Sklepa 2010/279, naslovljen „Cilji“, je določal:
„[Policijska misija Evropske unije v Afganistanu (v nadaljevanju: misija EUPOL Afghanistan)] bistveno prispeva k vzpostavitvi trajnostne in učinkovite civilne policijske ureditve v oblasti Afganistana, ki bo zagotovila ustrezno medsebojno sodelovanje s kazenskopravnim sistemom v širšem smislu, glede na svetovanje [Evropske u]nije, držav članic in drugih mednarodnih akterjev o politikah in v skladu z njihovimi prizadevanji za izgradnjo institucij. Nadalje bo [misija EUPOL Afghanistan] podpirala reformni proces za zaupanja vredno in učinkovito policijsko službo, ki bo delovala v skladu z mednarodnimi standardi ter v okvirih pravne države in spoštovanja človekovih pravic.“
4
Člen 7 tega sklepa, naslovljen „Osebje“, je določal:
„1.   Število in pristojnosti [misije EUPOL Afghanistan] so združljive s cilji iz člena 2, nalogami iz člena 3 in strukturo [misije EUPOL Afghanistan] iz člena 4.
2.   [Misijo EUPOL Afghanistan] sestavlja predvsem osebje, ki ga dodelijo države članice ali institucije EU.
3.   Vsaka država članica ali institucija EU krije stroške v zvezi z osebjem, ki ga je dodelila, vključno s stroški za pot na mesto razmestitve in nazaj, plačami, zdravstvenim zavarovanjem ter nadomestili, razen ustreznih dnevnic ter dodatkov za težke razmere in tveganje.
[…]
5.   Vsi člani osebja opravljajo svoje naloge in ravnajo v interesu [misije EUPOL Afghanistan]. Spoštujejo varnostna načela in minimalne standarde, določene s [Sklepom Sveta 2001/264/ES z dne 19. marca 2001 o sprejetju predpisov Sveta o varovanju tajnosti (posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 263)].“
5
Člen 8 navedenega sklepa, naslovljen „Status osebja [misije EUPOL Afghanistan]“, določa:
„1.   Status osebja [misije EUPOL Afghanistan] v Afganistanu, vključno z morebitnimi privilegiji, imunitetami in dodatnimi jamstvi, potrebnimi za izvedbo in neovirano delovanje [misije EUPOL Afghanistan], se določi v sporazumu, ki se sklene v skladu s členom 37 Pogodbe [EU].
2.   Država ali institucija EU, ki je dodelila člana osebja, je odgovorna, da se odzove na pritožbe v zvezi z dodelitvijo, ki jih vloži ta član osebja ali pa se nanašajo nanj. Zadevna država ali institucija EU je odgovorna za vložitev morebitne tožbe zoper dodeljeno osebo.
3.   Pogoji zaposlitve mednarodnega in lokalnega civilnega osebja ter njegove pravice in obveznosti se določijo v pogodbah med vodjo [misije EUPOL Afghanistan] in člani osebja.“
Italijansko pravo
6
Člen 2 regio decreto n. 941 – Indennità al personale dell’Amministrazione dello Stato incaricato di Missione all’estero (kraljevi odlok št. 941 – nadomestilo, ki se izplača osebju državne uprave na misiji v tujini) z dne 3. junija 1926 (GURI št. 134 z dne 11. junija 1926, v nadaljevanju: kraljevi odlok št. 941/26) za osebe, ki sodelujejo na mednarodnih misijah, določa, da se nadomestilo za misijo v tujini, določeno v tem odloku, izplača „od dneva prehoda meje ali od dneva izkrcanja v tujini do dneva prehoda meje ali dneva vkrcanja zaradi vrnitve“.
7
Člen 39t(39) decreto-legge n. 273 – Definizione e proroga di termini, nonchè conseguenti disposizioni urgenti (uredba-zakon št. 273 – opredelitev in podaljšanje rokov ter iz tega izhajajoče nujne določbe) z dne 30. decembra 2005 (GURI št. 303 z dne 30. decembra 2005), ki je bila po spremembah potrjena v zakon z legge n. 51 (zakon št. 51) z dne 23. februarja 2006 (GURI št. 49 z dne 28. februarja 2006), določa:
„Člen 1 [kraljevega odloka št. 941/26], člen 1(1)(b) in člen 3 zakona št. 642 z dne 8. julija 1961 ter člen 4(1)(a) zakona št. 838 z dne 27. decembra 1973 je treba razlagati tako, da so prejemki, ki so v njih določeni, pomožni in se izplačajo kot nadomestilo za težke razmere in tveganja, povezana z opravljanjem dela, ter za obveznost stalne pripravljenosti in razpoložljivosti za delo ob neugodnem času ter kot nadomestitev plačila za nadurno delo.“
8
Člen 3(1) legge n. 108 – Proroga della partecipazione italiana a missioni internazionali (zakon št. 108 – podaljšanje sodelovanja Italije v mednarodnih misijah) z dne 3. avgusta 2009 (GURI št. 181 z dne 6. avgusta 2009, v nadaljevanju: zakon št. 108/2009) določa:
„Od datuma vstopa na ozemlje, v teritorialne vode in zračni prostor zadevnih držav ter do datuma izstopa iz teh držav zaradi vrnitve na nacionalno ozemlje zaradi zaključka misije se osebju, ki sodeluje v mednarodnih misijah iz tega zakona, za celotno obdobje poleg plače oziroma osebnega dohodka ter drugih stalnih in rednih dodatkov, zmanjšanih za davčne odtegljaje, izplača tudi nadomestilo za delo na misijah, določeno s [kraljevim odlokom št. 941/26], v višini spodaj navedenih zneskov, od katerih se odštejejo morebitna nadomestila in prispevki, ki jih mednarodne organizacije iz istega naslova izplačajo neposredno zadevnim osebam […].“
Spor o glavni stvari in vprašanji za predhodno odločanje
9
Tožeča stranka iz postopka v glavni stvari, ki je članica korpusa karabinjerjev, se je junija 2011 pridružila misiji EUPOL Afghanistan.
10
Na nacionalni ravni je bila tožeča stranka plačana z dnevnim nadomestilom („per diem“), določenim v členu 3 zakona št. 108/2009. Prejemala pa je tudi prejemke s strani misije EUPOL Afghanistan, sestavljene iz treh vrst nadomestil, imenovanih „per diem allowance“ (dnevnice), „hardship allowance“ (dodatek za težke razmere) in „risk allowance“ (dodatek za tveganje).
11
Uprava za obrambo je marca 2012 na podlagi zakona št. 108/2009 od tožeče stranke iz postopka v glavni stvari začela terjati zneske, prejete iz naslova nadomestila za misijo, ki ji je bilo izplačano na podlagi kraljevega odloka št. 941/26. Člen 3(1) zakona št. 108/2009 v bistvu določa, da se osebam, ki sodelujejo v mednarodnih misijah, nadomestilo, ki jim pripada na podlagi kraljevega odloka št. 941/26, izplača po odbitku morebitnih nadomestil, ki jih prejmejo neposredno od mednarodnih organizacij. Ta uprava se je na podlagi svoje analize decembra 2020 odločila, da od tožeče stranke iz postopka v glavni stvari izterja znesek 25.131,80 EUR.
12
Tožeča stranka je ta sklep izpodbijala, pri čemer je med drugim trdila, da je iz dopisa z dne 11. avgusta 2011, ki ga je pravni svetovalec vodje misije EUPOL Afghanistan poslal upravnemu centru kontingentov italijanskih oboroženih sil v Afganistanu, razvidno, da morajo države članice na podlagi člena 7 Sklepa 2010/279 kriti stroške dodeljenega osebja, vključno s potnimi stroški, zdravstvenim zavarovanjem in ustreznimi nadomestili. Tožeča stranka iz postopka v glavni stvari meni, da bi morala biti nadomestila, izplačana v okviru misije EUPOL Afghanistan, prišteta k tistim, ki so bila izplačana na podlagi italijanskega prava. V utemeljitev svojega stališča se je poleg tega sklicevala na angleško različico člena 7(3) Sklepa 2010/279 in navedla, da je treba izraz „other than“ iz tega člena razumeti, kot da pomeni „poleg“.
13
Ker je prvostopenjsko sodišče tožbo, ki jo je vložila tožeča stranka iz postopka v glavni stvari, zavrnilo, je ta zoper to odločitev vložila pritožbo pri Consiglio di Stato (državni svet, Italija), ki je predložitveno sodišče.
14
Tožeča stranka iz postopka v glavni stvari pred tem sodiščem ponavlja svoje trditve, ki jih je navedla na prvi stopnji, in trdi, da je uprava za obrambo v skladu z načelom primarnosti prava Unije v razmerju do nacionalnega prava dolžna izplačati nadomestilo za italijansko misijo, medtem ko je treba nadomestila Unije, in sicer dnevnice ter dodatke za težke razmere in tveganje, kot je navedel pravni svetovalec vodje misije EUPOL Afghanistan, izplačati samostojno, saj so določena v skupnem ukrepu in torej niso v pristojnosti nacionalnih organov. Tožeča stranka iz postopka v glavni stvari se v podporo svoji razlagi člena 7(3) Sklepa 2010/279 ponovno sklicuje na angleško različico te določbe in trdi, da iz te določbe izhaja, da morajo biti nacionalna nadomestila izplačana „poleg“ nadomestil, ki jih na isti podlagi izplačuje Unija.
15
Predložitveno sodišče dvomi o točnem pomenu, ki ga je treba pripisati izrazu „other than“ v angleški različici člena 7(3) Sklepa 2010/279. To sodišče meni, da medtem ko je ta izraz v italijanščini mogoče prevesti bodisi z izrazom „poleg“ bodisi „razen“, druge jezikovne različice tega izraza, med drugim francoska, niso predmet razlage, ker je v njih uporabljen izraz „à l’exclusion des“, tako kot v italijanski različici, v kateri je uporabljen izraz „diverse da“ („drugih kot, različnih od“).
16
V teh okoliščinah je Consiglio di Stato (državni svet) prekinil odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložil ti vprašanji:
„1.
Kakšna je pravilna razlaga člena 7(3) Sklepa [2010/279] oziroma ali je bil namen te določbe omogočiti hkratno prejemanje nadomestil, ki jih izplača država članica, in nadomestil, ki jih dodeli [misija EUPOL Afghanistan]?
2.
Ali člen 7(3) Sklepa [2010/279] v primeru, da ta razlaga govori v prid hkratnemu prejemanju zadevnih nadomestil, nasprotuje nacionalni ureditvi, kakršna je ta, ki izhaja iz člena 3(1) zakona št. 108/2009 v delu, v katerem določa, da se ‚[…] osebju, ki sodeluje v mednarodnih misijah iz tega zakona, […] za celotno obdobje poleg plače oziroma osebnega dohodka ter drugih stalnih in rednih dodatkov, zmanjšanih za davčne odtegljaje, izplača tudi nadomestilo za delo na misijah, določeno s [kraljevim odlokom št. 941/26][…], od katerega se odštejejo morebitna nadomestila in prispevki, ki jih mednarodne organizacije iz istega naslova izplačajo neposredno zadevnim osebam‘, ter iz člena 1 [kraljevega odloka št. 941/26], člena 1(1)(b) in člena 3 zakona št. 642 z dne 8. julija 1961 ter člena 4(1)(a) zakona št. 838 z dne 27. decembra 1973, za katero v skladu s […] sodno prakso velja, da prepoveduje hkratno prejemanje nadomestil?“
17
Sodišče je 11. julija 2024 na podlagi člena 24, drugi odstavek, Statuta Sodišča Evropske unije visokega predstavnika Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko pozvalo, naj predloži informacije o ciljih, ki jim sledi člen 7(3) Sklepa 2010/279.
Pristojnost Sodišča
18
Romunska vlada meni, da Sodišče na podlagi člena 24(1), drugi pododstavek, zadnji stavek, PEU in člena 275, prvi odstavek, PDEU ni pristojno za razlago določbe o skupni zunanji in varnostni politiki (SZVP), kot je člen 7(3) Sklepa 2010/279. Evropska komisija meni, da je Sodišče pristojno za razlago take določbe.
19
V zvezi s tem je treba opozoriti, da Sodišče Evropske unije v skladu s členom 24(1), drugi pododstavek, zadnji stavek, PEU in členom 275, prvi odstavek, PDEU načeloma ni pristojno za določbe, ki se nanašajo na SZVP, in akte, sprejete na njihovi podlagi. Ti določbi uvajata odstopanje od pravila splošne pristojnosti, ki je s členom 19 PEU podeljena tej instituciji za zagotovitev spoštovanja prava pri razlagi in uporabi Pogodb, in ju je zato treba razlagati ozko (sodbi z dne 19. julija 2016, H/Svet in drugi, C‑455/14 P, EU:C:2016:569, točki 39 in 40; z dne 10. septembra 2024, Neves 77 Solutions, C‑351/22, EU:C:2024:723, točka 35, ter z dne 10. septembra 2024, KS in drugi/Svet in drugi, C‑29/22 P in C‑44/22 P, EU:C:2024:725, točka 62).
20
Poleg tega člen 24(1), drugi pododstavek, zadnji stavek, PEU in člen 275, drugi odstavek, PDEU izrecno določata dve izjemi od tega načela, in sicer pristojnost Sodišča, prvič, za nadzor nad spoštovanjem člena 40 PEU in, drugič, za odločanje o tožbah, vloženih v skladu s pogoji iz člena 263, četrti odstavek, PDEU, v zvezi z nadzorom nad zakonitostjo sklepov Sveta Evropske unije, sprejetih na podlagi določb glede SZVP, ki določajo omejevalne ukrepe zoper fizične ali pravne osebe (sodbi z dne 10. septembra 2024, Neves 77 Solutions, C‑351/22, EU:C:2024:723, točka 36, in z dne 10. septembra 2024, KS in drugi/Svet in drugi, C‑29/22 P in C‑44/22 P, EU:C:2024:725, točka 63 in navedena sodna praksa).
21
V obravnavanem primeru je treba ugotoviti, da ti vprašanji za predhodno odločanje ne spadata pod nobeno od teh izjem.
22
Zato je treba še presoditi, ali lahko pristojnost Sodišča temelji na okoliščini, da akti iz postopka v glavni stvari niso neposredno povezani s političnimi ali strateškimi odločitvami institucij, organov, uradov in agencij Unije v okviru SZVP, pri čemer je Sodišče ob neobstoju take neposredne povezave s temi političnimi ali strateškimi odločitvami pristojno zlasti za razlago teh aktov (glej v tem smislu sodbo z dne 10. septembra 2024, KS in drugi/Svet in drugi, C‑29/22 P in C‑44/22 P, EU:C:2024:725, točki 116 in 117 ter navedena sodna praksa).
23
V zvezi s tem je Sodišče že razsodilo, da obseg omejitve, ki pomeni odstopanje od pristojnosti Sodišča ter ki je določena v členu 24(1), drugi pododstavek, zadnji stavek, PEU in členu 275, prvi odstavek, PDEU, ni takšen, da izključuje pristojnost sodišča Unije glede nadzora nad akti upravljanja kadrov, ki se nanašajo na osebje, ki ga dodelijo države članice, in katerih cilj je izpolnjevanje potreb na območju operacij misije, kot je misija EUPOL Afghanistan, medtem ko je sodišče Unije vsekakor pristojno za nadzor takšnih aktov, kadar se nanašajo na osebje, ki ga dodelijo institucije Unije (glej v tem smislu sodbo z dne 19. julija 2016, H/Svet in drugi, C‑455/14 P, EU:C:2016:569, točka 55).
24
Posledica kakršne koli drugačne razlage bi lahko bila zlasti to, da kadar bi se isti akt o upravljanju kadrov v zvezi z operacijami „na terenu“ nanašal tako na osebje, ki so ga dodelile države članice, kot na osebje, ki so ga dodelile institucije Unije, odločitev, sprejeta v zvezi s prvonavedenim osebjem, ne bi bila združljiva z odločitvijo, ki bi jo sprejelo sodišče Unije v zvezi z zadnjenavedenim osebjem (glej v tem smislu sodbo z dne 19. julija 2016, H/Svet in drugi, C‑455/14 P, EU:C:2016:569, točka 57).
25
V obravnavanem primeru se na eni strani člen 7(3) Sklepa 2010/279, katerega razlaga je predmet tega predloga za sprejetje predhodne odločbe, nanaša na stroške osebja, dodeljenega v okviru misije EUPOL Afghanistan, tako da ta določba ni neposredno povezana s političnimi ali strateškimi odločitvami institucij, organov, uradov in agencij Unije v okviru SZVP (glej po analogiji sodbo z dne 10. septembra 2024, KS in drugi/Svet in drugi, C‑29/22 P in C‑44/22 P, EU:C:2024:725, točka 128).
26
Na drugi strani in ne glede na to, da ta določba ni akt o upravljanju kadrov v zvezi z operacijami „na terenu“, ostaja dejstvo, da se na isti podlagi nanaša na osebje, ki ga dodelijo države članice oziroma institucije Unije, kar zadeva kritje teh stroškov. Da pa bi se zagotovila enotna razlaga navedene določbe in da bi se preprečilo, da bi bile odločitve v zvezi z osebjem, ki ga dodelijo države članice, nezdružljive z odločitvami, ki jih sodišče Unije sprejme v zvezi z osebjem, ki ga dodelijo institucije Unije, v smislu sodne prakse, navedene v točki 24 te sodbe, je treba za njeno razlago ohraniti pristojnost Sodišča.
27
Zato je treba ugotoviti, da je Sodišče pristojno za razlago člena 7(3) Sklepa 2010/279.
Vprašanja za predhodno odločanje
Prvo vprašanje
28
Predložitveno sodišče s prvim vprašanjem v bistvu sprašuje, ali je treba člen 7(3) Sklepa 2010/279 razlagati tako, da določa hkratno prejemanje dnevnic ter dodatkov za težke razmere in tveganje, ki jih Unija izplača članu osebja policijske misije, podaljšane s tem sklepom, ter nadomestil in dodatkov iste narave, ki mu jih za opravljanje istih nalog pri navedeni policijski misiji izplačuje država članica, ki ji ta član pripada.
29
V obravnavanem primeru dvomi predložitvenega sodišča o pravilni razlagi člena 7(3) Sklepa 2010/279 izhajajo iz dejstva, da je treba po mnenju tožeče stranke iz postopka v glavni stvari izraz „other than“ iz angleške različice te določbe razumeti tako, da pomeni „poleg“, in ne „razen“.
30
V zvezi s tem v skladu z ustaljeno sodno prakso potreba po enotni razlagi določb prava Unije izključuje, da bi se ob dvomu besedilo določbe upoštevalo ločeno, in zahteva, nasprotno, naj se razlaga in uporablja ob upoštevanju jezikovnih različic v drugih uradnih jezikih. Poleg tega je treba, če se med jezikovnimi različicami besedila Unije pojavijo razlike, zadevno določbo razlagati glede na splošno sistematiko in namen ureditve, katere del je (sodba z dne 15. aprila 2010, Heinrich Heine, C‑511/08, EU:C:2010:189, točka 51 in navedena sodna praksa). Če pa iz jezikovne razlage določbe izhaja, da je njeno besedilo popolnoma jasno in nedvoumno, ni treba iskati druge razlage navedene določbe (glej po analogiji sodbo z dne 11. aprila 2024, OSTP Italy, C‑770/22, EU:C:2024:299, točka 47 in navedena sodna praksa).
31
V obravnavanem primeru je treba v zvezi z besedilom člena 7(3) Sklepa 2010/279 navesti, da je po mnenju predložitvenega sodišča izraz „other than“ v angleški različici tega sklepa v tem jeziku sopomenka izrazov „except“ („razen“) in „in addition to“ („poleg“).
32
Ob tem je treba ugotoviti, da francoska različica te določbe določa, da vsaka država članica ali institucija Unije krije stroške v zvezi z osebjem, ki ga je dodelila, vključno s stroški za pot na mesto razmestitve in nazaj, plačami, zdravstvenim zavarovanjem ter nadomestili, „à l’exclusion des“ (razen) ustreznih dnevnic ter dodatkov za težke razmere in tveganje.
33
Izraz „à l’exclusion des“ (razen) v francoski različici člena 7(3) Sklepa 2010/279 je v bistvu enak izrazom v številnih drugih jezikovnih različicah te določbe, med drugim v italijanski, češki, danski, nemški, estonski, hrvaški, latvijski, litovski, madžarski, nizozemski, portugalski, slovenski, finski in švedski različici tega sklepa. Te jezikovne različice imajo namreč z uporabo izrazov „diverse da“, „s výjimkou“, „bortset fra“, „anderer […] als“, „välja arvatud“, „osim“, „izņemot“, „išskyrus“, „kivételével“, „en andere vergoedingen dan“, „com excepção das“, „razen“, „muista […] kuin“ in „andra […] än“ ta pomen.
34
Ker lahko izraz „other than“ iz angleške različice člena 7(3) Sklepa 2010/279 med drugim pomeni „razen“ in ker je ta pomen popolnoma v skladu z izrazi iz drugih jezikovnih različic te določbe, je treba ugotoviti, da je treba upoštevati le ta pomen in da torej ni neskladja med različnimi jezikovnimi različicami te določbe.
35
Kot je razvidno iz točk 32 in 33 te sodbe, različne jezikovne različice podpirajo zaključek, da besedilo člena 7(3) Sklepa 2010/279 ne določa hkratnega prejemanja dnevnic ter dodatkov za težke razmere in tveganje, ki jih Unija izplača članu osebja misije EUPOL Afghanistan, ter nadomestil in dodatkov iste narave, ki mu jih za opravljanje istih nalog pri navedeni policijski misiji dodeli država članica, ki ji ta član pripada. Ker je besedilo te določbe dovolj jasno in nedvoumno, te določbe ni treba razlagati glede na splošno sistematiko in namen Sklepa 2010/279.
36
Glede na zgornje preudarke je treba na prvo vprašanje odgovoriti, da je treba člen 7(3) Sklepa 2010/279 razlagati tako, da ne določa hkratnega prejemanja dnevnic ter dodatkov za težke razmere in tveganje, ki jih Unija izplača članu osebja policijske misije, podaljšane s tem sklepom, ter nadomestil in dodatkov iste narave, ki mu jih za opravljanje istih nalog pri navedeni policijski misiji izplača država članica, ki ji ta član pripada.
Drugo vprašanje
37
Ker je predložitveno sodišče drugo vprašanje postavilo le za primer pritrdilnega odgovora na prvo vprašanje, na to drugo vprašanje ni treba odgovoriti.
Stroški
38
Ker je ta postopek za stranke iz postopka v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (prvi senat) razsodilo:
Člen 7(3) Sklepa Sveta 2010/279/SZVP z dne 18. maja 2010 o policijski misiji Evropske unije v Afganistanu (EUPOL AFGHANISTAN)
je treba razlagati tako, da
ne določa hkratnega prejemanja dnevnic ter dodatkov za težke razmere in tveganje, ki jih Evropska unija izplača članu osebja policijske misije, podaljšane s tem sklepom, ter nadomestil in dodatkov iste narave, ki mu jih za opravljanje istih nalog pri navedeni policijski misiji izplača država članica, ki ji ta član pripada.
Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: italijanščina.
(
i
)	Ime te zadeve je izmišljeno. Ne ustreza resničnemu imenu nobene od strank v postopku.