62024TJ0657
SODBA SPLOŠNEGA SODIŠČA (senat za predhodno odločanje)
z dne 26. novembra 2025 (
*1
)
„Predhodno odločanje – Skupni sistem DDV – Člen 135(1)(b) Direktive 2006/112/ES – Oprostitve za druge dejavnosti – Posredovanje v zvezi s krediti – Dejavnosti kreditnega posrednika – Opredelitev“
V zadevi T‑657/24,
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, ki ga je vložilo Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (arbitražno sodišče za davčne zadeve (center za upravno arbitražo – CAAD), Portugalska) z odločbo z dne 5. decembra 2024, ki je na Sodišče prispela 6. decembra 2024, v postopku
Versãofast, Unipessoal, Lda.
proti
Autoridade Tributária e Aduaneira,
SPLOŠNO SODIŠČE (senat za predhodno odločanje),
ob posvetovanju v sestavi S. Papasavvas, predsednik, T. Pynnä, sodnica, J. Laitenberger (poročevalec), sodnik, M. Stancu, sodnica, in I. Dimitrakopoulos, sodnik,
generalna pravobranilka: M. Brkan,
sodni tajnik: V. Di Bucci,
na podlagi tega, da je Sodišče 19. decembra 2024 na podlagi člena 50b, tretji odstavek, Statuta Sodišča Evropske unije predlog za sprejetje predhodne odločbe preneslo na Splošno sodišče,
ob upoštevanju področja iz člena 50b, prvi odstavek, točka (a), Statuta Sodišča Evropske unije in neobstoja samostojnega vprašanja glede razlage v smislu člena 50b, drugi odstavek, navedenega statuta,
na podlagi pisnega dela postopka,
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:
–
za Versãofast Unipessoal, Lda. S. Brigas Afonso, advogado,
–
za portugalsko vlado P. Barros da Costa, C. Bento, A. Rodrigues in R. Laires, agenti,
–
za Evropsko komisijo M. Herold in L. Santiago de Albuquerque, agenta,
na podlagi sklepa, sprejetega po opredelitvi generalne pravobranilke, da bo v zadevi razsojeno brez sklepnih predlogov,
izreka naslednjo
Sodbo
1
Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 135(1)(b) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL 2006, L 347, str. 1, v nadaljevanju: Direktiva o DDV).
2
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med družbo Versãofast, Unipessoal, Lda. in Autoridade Tributária e Aduaneira (davčna in carinska uprava, Portugalska) (v nadaljevanju: davčni organ) glede dejavnosti kreditnega posrednika, ki jih opravlja ta družba in ki jih je davčni organ opredelil kot transakcije posredovanja v zvezi s krediti, ki so oproščene davka na dodano vrednost (DDV).
Pravni okvir
Pravo Unije
3
Člen 135(1)(b) Direktive o DDV v bistvu povzema besedilo člena 13(B)(d), točka 1, Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 23, v nadaljevanju: Šesta direktiva).
4
Člen 135(1)(b) Direktive o DDV določa:
„Države članice oprostijo naslednje transakcije:
[…]
(b)
dajanje kreditov in posredovanje v zvezi s krediti ter upravljanje kreditov s strani osebe, ki kredit odobri“.
Portugalsko pravo
5
Na podlagi člena 9, točka 27(a), Código do Imposto sobre o Valor Acrescentado (zakonik o davku na dodano vrednost), ki je bil odobren z Decreto-Lei n.o 394‑B/84 (uredba-zakon št. 394-B/84) z dne 26. decembra 1984 (Diário da República, I serija I‑A, št. 297, z dne 26. decembra 1984), v različici, ki se uporablja za dejansko stanje v sporu o glavni stvari, so plačila DDV oproščeni dajanje kreditov in posredovanje v zvezi s krediti v kakršni koli obliki, vključno z diskontiranjem in rediskontiranjem, ter upravljanje kreditov s strani osebe, ki kredit odobri.
Postopek v glavni stvari in vprašanji za predhodno odločanje
6
Versãofast je družba z omejeno odgovornostjo portugalskega prava, ki je bila v času dejanskega stanja spora o glavni stvari registrirana za opravljanje dejavnosti poslovnega svetovanja in svetovanja glede upravljanja.
7
Banco de Portugal (banka Portugalske) je družbi Versãofast dovolila opravljanje dejavnosti kreditnega posrednika. Na tej podlagi ima pravico, da potrošnikom predstavi ali predlaga kreditne pogodbe, jim pomaga z izvajanjem pripravljalnih dejanj ali drugih predpogodbenih administrativnih dejanj v zvezi s kreditnimi pogodbami, ki jih tožeča stranka ni sama predstavila oziroma ponudila, ali sklepa kreditne pogodbe s potrošniki za račun dajalca kredita.
8
V tem okviru je družba Versãofast sklenila pogodbe o zavezi z več portugalskimi kreditnimi institucijami, med katerimi je bila banka Caixa Geral de Depósitos, S. A. (v nadaljevanju: banka CGD). Te pogodbe se nanašajo na dejavnosti kreditnega posredništva, ki jih družba Versãofast za te institucije opravlja neodvisno. Te dejavnosti vključujejo zlasti iskanje in pridobivanje potencialnih strank za stanovanjske kredite, pomoč tem strankam pri zbiranju dokumentacije, potrebne za njihove vloge za kredit, zagotavljanje pojasnil o bistvenih vidikih financiranja, kot so razmik („spread“), efektivna obrestna mera (EOM) ter razmerje med dohodkom in izdatki, prvo analizo dokumentacije, ki jo stranke predložijo za preučitev svoje vloge, posredovanje te dokumentacije kreditnim institucijam, predložitev kreditnih ponudb teh institucij strankam in posredovanje končne odločitve institucije, katere ponudbo so stranke izbrale. Družba Versãofast pa ni pooblaščena, da v imenu kreditnih institucij sklepa kreditne pogodbe s potrošniki. Prav tako ni vključena v opredelitev pogojev kreditnih ponudb, izbiro potrošnikov med različnimi ponudbami in odločitev kreditnih institucij, da odobrijo kredite.
9
Pogodbe o zavezi določajo, da kreditne institucije družbi Versãofast v zameno za njene dejavnosti plačajo provizijo, ki ustreza odstotku letnega zneska pogodb o stanovanjskem kreditu, sklenjenih z njenim posredovanjem, ki se ponderira z indeksom kakovosti priprave spisov.
10
Čeprav so dejavnosti kreditnega posredništva družbe Versãofast in pogoji za njihovo plačilo enaki za vse kreditne institucije, pa za provizije, ki jih je ta družba prejela, ni veljala enaka ureditev DDV. Medtem ko je družba Versãofast za večino teh institucij menila, da je upravičena do oprostitve iz člena 9, točka 27(a), zakonika o davku na dodano vrednost za transakcije dajanja kreditov in posredovanja v zvezi s krediti, je za provizije, ki ji jih je plačala banka CGD, plačala 23‑odstotni DDV, ki se je prištel k znesku teh provizij.
11
Davčni organ je po zahtevi družbe Versãofast za vračilo DDV za prvo četrtletje leta 2023 začel postopek nadzora, po koncu katerega je družbo Versãofast obvestil o osnutkih popravkov v zvezi z DDV, odbitim v letih od 2019 do 2023. Menil je, da so dejavnosti kreditnega posredništva, opravljene za banko CGD, oproščene DDV in da zato vstopni DDV, povezan s temi dejavnostmi, ni odbiten. Davčni organ je torej družbi Versãofast izdal odločbe o odmeri DDV v skupnem znesku 208.619,07 EUR.
12
Družba Versãofast je zoper te odmerne odločbe 5. aprila 2024 vložila tožbo pri Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (arbitražno sodišče za davčne zadeve (center za upravno arbitražo – CAAD), Portugalska), ki je predložitveno sodišče.
13
Družba Versãofast v utemeljitev tožbe trdi, da dejavnosti kreditnega posredništva, ki se opravljajo za banko CGD, niso zajete z oprostitvijo DDV, ki se uporablja za posredovanje v zvezi s krediti, ker ni bila vključena v odobritev kreditov. Po mnenju družbe Versãofast so njene dejavnosti omejene na to, da potencialne stranke seznani z brošurami, ki jih je objavila banka CGD, in pogoji stanovanjskih kreditov, ki jih ta ponuja, ter jim te brošure in pogoje pojasni, ne da bi lahko namesto enega stanovanjskega kredita priporočila drug stanovanjski kredit. V zvezi s tem naj bi zainteresiranim strankam predložila le nepristranske in objektivne informacije. Poleg tega naj ne bi analizirala informacij, zbranih od teh strank, in naj nikakor ne bi mogla sklepati kreditnih pogodb za račun CGD. Nazadnje, provizije, ki jih prejema, naj bi se plačevale le za privabljanje strank, ne pa za posredovanje v zvezi s krediti.
14
Davčni organ pa trdi, da družba Versãofast v okviru opravljanja dejavnosti kreditnega posredništva opravlja storitve iste vrste za več kreditnih institucij, vendar različno obravnava storitve, ki jih opravlja za banko CGD, za katere plačuje DDV, v primerjavi s storitvami, ki jih opravlja za druge institucije, za katere uporablja ureditev oprostitve DDV. Po mnenju davčnega organa sta predstavitev kreditnih pogodb in pomoč strankam, ki sta pogodbeno dogovorjeni, neločljivi z vidika zastavljenega cilja, in sicer sklepanja kreditnih pogodb.
15
Po mnenju Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (arbitražno sodišče za davčne zadeve (center za upravno arbitražo – CAAD) obstaja dvom glede vprašanja, ali so dejavnosti kreditnega posredništva, kot jih opravlja družba Versãofast, zajete s pojmom „posredovanje v zvezi s krediti“ v smislu člena 135(1)(b) Direktive o DDV, ki je avtonomen pojem prava Unije, ki se uporablja v notranjem pravnem redu. V zvezi s tem predložitveno sodišče poudarja, da čeprav je „(pro)aktivno“ privabljanje s strani družbe Versãofast tisto, ki zbližuje stranke in spodbuja sklepanje kreditnih pogodb, se ta ne pogaja o pogojih teh pogodb in ne deluje niti za račun pridobiteljev kreditov niti za račun banke CGD.
16
V teh okoliščinah je Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (arbitražno sodišče za davčne zadeve (center za upravno arbitražo – CAAD) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ti vprašanji:
„1.
Ali se člen 135(1)(b) Direktive o DDV v delu, v katerem se nanaša na izraz ‚posredovanje v zvezi s krediti‘, uporablja za storitve privabljanja strank k sklenitvi stanovanjskih kreditov s kreditno institucijo, ki jih opravlja davčni zavezanec kot povezani kreditni posrednik, ustanovljen in delujoč v skladu s pravno ureditvijo dostopa do dejavnosti kreditnega posrednika, če te storitve kumulativno vključujejo:
–
a) proaktivno iskanje potencialnih strank – pridobiteljev stanovanjskih kreditov – prek omrežja nepremičninskega posredništva (REMAX);
–
b) nudenje brošur banke s finančnimi informacijami o produktih stanovanjskega kredita potencialnim strankam;
–
c) pomoč tem potencialnim strankam pri ugotavljanju, katera dokumentacija je potrebna pri povpraševanju po kreditni ponudbi, ter zbiranje in pregled te dokumentacije;
–
d) predložitev povpraševanja po ponudbi banki;
–
e) prejem odgovorov banke;
–
f) pripravo primerjalnih preglednic pogojev, ki jih ponujajo različne banke, in srečanja s potencialnimi strankami, da bi se o teh pogojih in bistvenih vidikih financiranja (npr. razmikih (spreads), EOM, razmerju med dohodki in izdatki) pogovorili in jih pojasnili;
–
g) obveščanje potencialnih strank o odločitvi banke in
–
h) model plačila glede na uspeh, pri katerem je plačilo dolgovano le, če se kreditne pogodbe dejansko sklenejo, in sicer glede na obseg sklenjenega/posredovanega kredita?
2.
Ali gre za ‚posredovanje v zvezi s krediti‘ tudi v primeru, v katerem posrednik nima niti pooblastil za delovanje v imenu banke niti nikakršnega vpliva na določanje pogojev, predstavljenih v brošurah in kreditnih ponudbah, potencialni pridobitelj kredita pa se lahko svobodno odloči, ali bo sklenil financiranje, ter izbere subjekt, s katerim bo sklenil pogodbo?“
Vprašanji za predhodno odločanje
17
Predložitveno sodišče z vprašanjema, ki ju je treba obravnavati skupaj, v bistvu sprašuje, ali je treba člen 135(1)(b) Direktive o DDV razlagati tako, da se oprostitev, ki jo ta člen določa za transakcije posredovanja v zvezi s krediti, uporablja za dejavnosti kreditnega posrednika, ki išče in privablja stranke, da bi jim ponudil pogodbe o stanovanjskem kreditu, ki jim pomaga z izvajanjem dejanj pred sklenitvijo pogodb, ki skrbi za komunikacijo s kreditnimi institucijami in ki ga te institucije plačajo glede na znesek kreditnih pogodb, sklenjenih zaradi njegovega posredovanja, in to ne glede na to, da nima pooblastila za delovanje v imenu kreditnih institucij in nobenega vpliva na vsebino kreditnih ponudb ter da stranke ostanejo proste glede tega, ali bodo sklenile kreditno pogodbo, in glede izbire kreditne institucije, s katero bodo pogodbo sklenile.
18
Najprej je treba poudariti, da ker je z Direktivo o DDV razveljavljena in nadomeščena Šesta direktiva, razlaga, ki jo je Sodišče podalo glede določb zadnjenavedene direktive, velja tudi za določbe Direktive o DDV, kadar je mogoče določbe teh dveh instrumentov prava Unije šteti za enakovredne (sodba z dne 17. junija 2021, K in DBKAG, C‑58/20 in C‑59/20, EU:C:2021:491, točka 27).
19
Zato razlaga, ki jo je Sodišče podalo v zvezi s členom 13(B)(d), točka 1, Šeste direktive, velja tudi za člen 135(1)(b) Direktive o DDV, saj je besedilo teh določb, kot je bilo že ugotovljeno v točki 3 zgoraj, v bistvu enako in je zato mogoče ti določbi šteti za enakovredni (glej po analogiji sodbo z dne 17. junija 2021, K in DBKAG, C‑58/20 in C‑59/20, EU:C:2021:491, točka 28).
20
Člen 135(1)(b) Direktive o DDV določa, da države članice posredovanje v zvezi s krediti oprostijo plačila DDV.
21
V zvezi s tem je treba opozoriti, da so v skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča oprostitve iz člena 135(1) Direktive o DDV avtonomni pojmi prava Unije, katerih namen je izogniti se razlikam pri uporabi ureditve DDV v posameznih državah članicah in ki jih je torej treba razlagati enotno na ozemlju vseh držav članic (glej sodbo z dne 9. marca 2023, Generali Seguros, C‑42/22, EU:C:2023:183, točka 28 in navedena sodna praksa).
22
Poleg tega je iz sodne prakse Sodišča razvidno, da je treba izraze, ki se uporabljajo za opis oprostitev iz člena 135(1) Direktive o DDV, razlagati ozko, ker pomenijo odstopanja od splošnega načela, v skladu s katerim je treba DDV plačati za vsako storitev, ki jo za plačilo opravi davčni zavezanec (glej sodbo z dne 2. julija 2020, Blackrock Investment Management (UK), C‑231/19, EU:C:2020:513, točka 22 in navedena sodna praksa).
23
V zvezi s pojmom „posredovanje“ je Sodišče v okviru člena 13(B)(d), točka 5, Šeste direktive, ki je v bistvu povzet v členu 135(1)(f) Direktive o DDV, že razsodilo, da se ta pojem nanaša na dejavnost, ki jo opravlja posrednik, ki ne zaseda položaja stranke pogodbe in čigar dejavnost se razlikuje od tipičnih pogodbenih izpolnitvenih ravnanj, ki jih zagotovi taka stranka. Dejavnost posredovanja je namreč storitev, ki se opravi za eno pogodbeno stranko in ki jo ta plača kot ločeno dejavnost posredovanja. Lahko obsega med drugim obveščanje te stranke o priložnostih za sklenitev take pogodbe, stike z drugo stranko in pogajanje o podrobnostih medsebojnih izpolnitvenih ravnanj v imenu in za račun stranke. Smotrnost take dejavnosti je torej opraviti, kar je potrebno, da stranki skleneta pogodbo, ne da bi imel posrednik lasten interes v zvezi z vsebino pogodbe (glej v tem smislu sodbi z dne 13. decembra 2001, CSC Financial Services, C‑235/00, EU:C:2001:696, točka 39, in z dne 5. julija 2012, DTZ Zadelhoff, C‑259/11, EU:C:2012:423, točka 27).
24
Sodišče je prav tako razsodilo, da so dejavnosti posredovanja, ki obsegajo odplačno iskanje kupcev za nepremičnine, ki so bile nato prodane in prenesene s prenosom delnic, ne da bi imel posrednik lasten interes glede vsebine teh pogodb, dejavnosti, ki ustrezajo pojmu „posredovanje“ v zvezi z delnicami in deleži v družbah ali združenjih v smislu člena 135(1)(f) Direktive o DDV (sklep z dne 21. novembra 2017, Kerr, C‑615/16, neobjavljen, EU:C:2017:906, točka 43).
25
Sodišče pa je pojasnilo, da zgolj opravljanje materialne, tehnične ali administrativne storitve, ki ne povzroči spremembe pravnega in finančnega položaja med strankami, ni zajeto z oprostitvijo iz člena 135(1)(f) Direktive o DDV (glej v tem smislu sodbo z dne 13. decembra 2001, CSC Financial Services, C‑235/00, EU:C:2001:696, točka 28).
26
Prav tako je Sodišče že razsodilo, da se izraz „posredovanje v zvezi z vrednostnimi papirji“ ne nanaša na storitve, ki so omejene na zagotavljanje informacij o finančnem produktu ter po potrebi na sprejemanje in obravnavo zahtevkov za vpis ustreznih vrednostnih papirjev, brez njihove izdaje (glej v tem smislu sodbo z dne 13. decembra 2001, CSC Financial Services, C‑235/00, EU:C:2001:696, točka 41).
27
Kar zadeva, natančneje, pojem „posredovanje v zvezi s krediti“, je Sodišče ocenilo, da uporaba oprostitve, določene v členu 13(B)(d), točka 1, Šeste direktive, ki je bil nadomeščen s členom 135(1)(b) Direktive o DDV, ne bi smela biti odvisna od obstoja pogodbene vezi med ponudnikom storitve posredovanja in stranko kreditne pogodbe, temveč jo je treba presoditi glede na naravo opravljene storitve in njen namen (sodba z dne 21. junija 2007, Ludwig, C‑453/05, EU:C:2007:369, točka 33).
28
Poleg tega je Sodišče ugotovilo, da samo dejstvo, da je pogoje kreditne pogodbe predhodno določila ena pogodbena stranka, kot tako ne bi smelo izključevati opravljanja storitve posredovanja, ker je dejavnost posredovanja lahko omejena samo na to, da se pogodbeni stranki nakažejo priložnosti za sklenitev take pogodbe (sodba z dne 21. junija 2007, Ludwig, C‑453/05, EU:C:2007:369, točka 39).
29
Čeprav imajo v obravnavanem primeru nekatere od takih storitev, kot so te, ki jih opravlja družba Versãofast, kot je dajanje brošur, ki jih zagotavljajo kreditne institucije, na voljo strankam ali prejem odgovorov teh institucij na vloge za kredit, obravnavane posamično, naravo zgolj materialnih, tehničnih ali administrativnih storitev, je namen teh storitev kot celote načeloma storiti vse potrebno, da kreditna institucija, v tem primeru banka CGD, sklene kreditne pogodbe s potencialnimi strankami, kar mora preveriti predložitveno sodišče. Tak namen lahko izhaja tudi iz načina plačila za navedene storitve, če ta temelji, kot v zadevi v glavni stvari, na dejanski sklenitvi kreditnih pogodb in če kreditne institucije plačajo kreditnega posrednika glede na znesek kreditnih pogodb, sklenjenih zaradi njegovega posredovanja, in kakovost opravljenih storitev, zlasti kakovost priprave spisov.
30
Ker – kot izhaja iz sodne prakse, navedene v točki 28 zgoraj – samo dejstvo, da je pogoje kreditne pogodbe predhodno določila ena od pogodbenih strank, samo po sebi ne more izključiti opravljanja storitve posredovanja v zvezi s krediti, je neobstoj vpliva kreditnega posrednika na vsebino kreditne ponudbe nujno brez vpliva na opredelitev dejavnosti tega posrednika kot storitev posredovanja, za katere velja oprostitev iz člena 135(1)(b) Direktive o DDV.
31
Enako velja za okoliščino, da kreditni posrednik ni pooblaščen za delovanje v imenu in za račun kreditne institucije. Kot izhaja iz sodne prakse, navedene v točki 27 zgoraj, oprostitev iz člena 135(1)(b) Direktive o DDV ne more biti odvisna od obstoja pogodbene vezi med ponudnikom storitve posredovanja in stranko kreditne pogodbe, ampak jo je treba presojati glede na samo naravo opravljene storitve in njen namen. Kot pa je navedeno v točki 29 zgoraj in s pridržkom preveritve s strani predložitvenega sodišča, je namen dejavnosti kreditnega posrednika, kot so te, ki jih opravlja družba Versãofast, če se obravnavajo kot celota, storiti vse potrebno, da kreditna institucija sklene kreditne pogodbe s potencialnimi strankami, in te dejavnosti lahko torej že samo zato pomenijo dejavnosti „posredovanja v zvezi s krediti“ v smislu navedene določbe.
32
V zvezi s tem je treba tudi poudariti, da čeprav so v različnih jezikovnih različicah člena 135(1)(b) Direktive o DDV, kot so portugalska, francoska ali angleška različica, uporabljeni izrazi „negociação“, „négociation“ oziroma „negotiation“, so v drugih jezikovnih različicah, kot so na primer nemška, finska, švedska, danska in nizozemska različica, uporabljeni izrazi „Vermittlung“, „välitys“, „förmedling“, „formidling“ oziroma „bemiddeling“. Ti izrazi v vsakdanjem jeziku napotujejo na dejavnost posredovanja, katere namen je omogočiti, da dve stranki med seboj skleneta pogodbo, ne da bi ena od pogodbenih strank posrednika nujno pooblastila za določitev pogodbenih pogojev ali za delovanje v imenu in za račun te stranke, na primer za sklenitev navedene pogodbe. Tako se ti izrazi ujemajo z razlago pojma „posredovanje“ v sodni praksi Sodišča, navedeni v točki 23 zgoraj.
33
Opredelitve storitev, kot so te, ki jih opravlja družba Versãofast, kot storitev, ki spadajo v okvir dejavnosti „posredovanja v zvezi s krediti“ v smislu člena 135(1)(b) Direktive o DDV, prav tako ne more omajati dejstvo, da stranke ostanejo proste glede tega, ali bodo sklenile kreditno pogodbo, in glede izbire kreditne institucije, s katero bodo sklenile pogodbo. Kot namreč izhaja iz sodne prakse, navedene v točki 23 zgoraj, je lahko posredovanje v zvezi s krediti omejeno na to, da se strankama omogoči, da sami skleneta kreditno pogodbo. Dejavnost, ki je na podlagi navedene določbe oproščena davka, za morebitne stranke kreditne pogodbe zlasti ne pomeni omejitve njihove pogodbene svobode.
34
Glede na zgornje preudarke je treba na vprašanji, ki ju je postavilo predložitveno sodišče, odgovoriti, da je treba člen 135(1)(b) Direktive o DDV razlagati tako, da se oprostitev, ki jo ta člen določa za transakcije posredovanja v zvezi s krediti, uporablja za dejavnosti kreditnega posrednika, ki išče in privablja stranke, da bi jim ponudil pogodbe o stanovanjskem kreditu, ki jim pomaga z izvajanjem dejanj pred sklenitvijo pogodb, ki skrbi za komunikacijo s kreditnimi institucijami in ki ga te institucije plačajo glede na znesek kreditnih pogodb, sklenjenih zaradi njegovega posredovanja, in to ne glede na to, da nima pooblastila za delovanje v imenu kreditnih institucij in nobenega vpliva na vsebino kreditnih kredit ter da stranke ostanejo proste glede tega, ali bodo sklenile kreditno pogodbo, in glede izbire kreditne institucije, s katero bodo pogodbo sklenile.
Stroški
35
Ker je ta postopek za stranki v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je
SPLOŠNO SODIŠČE (senat za predhodno odločanje)
razsodilo:
Člen 135(1)(b) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost
je treba razlagati tako, da
se oprostitev, ki jo ta člen določa za transakcije posredovanja v zvezi s krediti, uporablja za dejavnosti kreditnega posrednika, ki išče in privablja stranke, da bi jim ponudil pogodbe o stanovanjskem kreditu, ki jim pomaga z izvajanjem dejanj pred sklenitvijo pogodb, ki skrbi za komunikacijo s kreditnimi institucijami in ki ga te institucije plačajo glede na znesek kreditnih pogodb, sklenjenih zaradi njegovega posredovanja, in to ne glede na to, da nima pooblastila za delovanje v imenu kreditnih institucij in nobenega vpliva na vsebino kreditnih ponudb ter da stranke ostanejo proste glede tega, ali bodo sklenile kreditno pogodbo, in glede izbire kreditne institucije, s katero bodo pogodbo sklenile.
Papasavvas
Pynnä
Laitenberger
Stancu
Dimitrakopoulos
Razglašeno na javni obravnavi v Luxembourgu, 26. novembra 2025.
Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: portugalščina.