61983CJ0005_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved kendelse af 17 . december 1982, indgaaet til Domstolen den 12 . januar 1983, har Pretura di Lodi i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 anmodet Domstolen om en afgoerelse af to praejudicielle spoergsmaal vedroerende fortolkningen af Raadets direktiver 78/1026 og 78/1027 af 18 . december 1978, det foerste om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser for dyrlaeger omfattende foranstaltninger, som skal lette den faktiske udoevelse af retten til etablering og fri udveksling af tjenesteydelser, og det andet om samordning af de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om virksomhed som dyrlaege ( EFT L 362, ss . 1 og 7 ).
2 Disse spoergsmaal er blevet rejst under en straffesag mod H . G . Rienks, der staar tiltalt for at have overtraadt artikel 348 i den italienske straffelov ved ulovligt at have drevet virksomhed som dyrlaege . Rienks, der er hollandsk statsborger, erhvervede den 11 . september 1970 ved universitetet i Utrecht dyrlaegeeksamensbevis, hvilket giver ham adgang til at virke som dyrlaege i Holland .
3 Den 12 . maj 1981 ansoegte Rienks, der havde bosat sig i Italien, om optagelse i dyrlaegeforeningen i Varese ; foreningen afslog denne ansoegning med den ene begrundelse, at den italienske stat endnu ikke havde gennemfoert de to ovenfor naevnte direktiver .
4 Rienks udstedte ikke desto mindre den 1 . december 1981 en recept, der ifoelge italiensk lov kun kan udstedes af en dyrlaege, der er medlem af dyrlaegeforeningen i det omraade, hvor han driver virksomhed . Rienks blev derfor tiltalt for ulovlig udoevelse af dyrlaegevirksomhed .
5 Den forelaeggende ret har givet udtryk for den opfattelse, at den naevnte lovovertraedelse alene skyldes, at direktiv 78/1026 ikke er gennemfoert . Pretura di Lodi har fundet det hensigtsmaessigt at faa efterproevet, om privatpersoner ogsaa uden en gennemfoerelse fra medlemsstaternes side af direkti
vernes bestemmelser i givet fald kan goere disse gaeldende ved de nationale domstole og har derfor forelagt Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal :
»1 . Kan en medlemsstat ( bopaelslandet ), der ikke har gennemfoert direktiverne 78/1026/EOEF og 78/1027/EOEF om dyrlaegeerhvervet, straffe en person, der er borger i en anden medlemsstat, og som har ret til at virke som dyrlaege dér, men som ikke er optaget som medlem af dyrlaegeforeningen i den medlemsstat, hvor han har bopael, for et forhold ( udstedelse af en recept paa et farmaceutisk produkt ), der ifoelge loven ogsaa udgoer et strafbart forhold for en borger i bopaelslandet, naar denne ikke er optaget som medlem af den paagaeldende forening i dette land, og naar faellesskabsborgerens mangel paa medlemskab af naevnte forening udelukkende skyldes det forhold, at den medlemsstat, der er bopaelsland, ikke rettidigt har gennemfoert EOEF-direktivet .
2.Saafremt dette spoergsmaal besvares bekraeftende, foelger det da af bestemmelserne i direktiverne 78/1026/EOEF og 78/1027/EOEF om dyrlaegeerhvervet og Domstolens praksis vedroerende virkningerne af EOEF-direktiver, at en faellesskabsborger, der har ret til at udoeve naevnte erhverv i sit hjemland, har ret til at blive optaget som medlem af dyrlaegeforeningen ( for det omraade, der bliver tale om ) i den medlemsstat, der er bopaelsland, selv om denne stat ikke har gennemfoert de ovenfor naevnte direktiver og saaledes ikke har opfyldt sine forpligtelser over for Faellesskabet . Kan faellesskabsborgeren i denne situation rejse krav om medlemskab ved domstolene i den medlemsstat, hvor han bor, saa laenge denne ikke har opfyldt sine forpligtelser i naevnte henseende« .
6 Med henblik paa besvarelsen af det foerste spoergsmaal skal der foerst henvises til artikel 2, stk . 1, i direktiv 78/1026, hvori det hedder, at »hver medlemsstat anerkender de eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser, der udstedes til medlemsstaternes statsborgere af de oevrige medlemsstater i overensstemmelse med artikel 1 i direktiv 78/1027/EOEF, og som er anfoert i artikel 3, ved paa sit omraade at tildele dem samme virkning som de eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser, den selv udsteder, for saa
vidt angaar adgang til og udoevelse af virksomhed som dyrlaege« . I stk . 2 tilfoejes, at »naar et af de i artikel 3 naevnte eksamensbeviser, certifikater eller andre kvalifikationsbeviser er udstedt inden gennemfoerelsen af dette direktiv, skal det ledsages af en attestation fra de kompetente myndigheder i udstedelseslandet gaaende ud paa, at det er i overensstemmelse med artikel 1 i direktiv 78/1027« . Medlemsstaterne skulle traeffe de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme direktiverne inden to aar efter disses meddelelse .
7 Det maa fastslaas, at det af forelaeggelseskendelsen fremgaar, at det er ubestridt, at Rienks opfylder de to betingelser, der herefter bliver tale om .
8 Det skal dernaest ligesom i Domstolens dom af 22 . september 1983 ( Auer, sag 271/82, Sml . 1983, s . 2727 ) fastslaas, at der med de ovenfor citerede bestemmelser i direktiv 78/1026 for hver medlemsstat er skabt utvetydige, fuldstaendige, praecise og ubetingede forpligtelser, der ikke levner plads for et skoen . Ifoelge Domstolens faste praksis kan en privatperson under disse omstaendigheder ved den nationale ret paaberaabe sig bestemmelserne i et faellesskabsdirektiv, der ikke eller kun ufuldstaendigt er gennemfoert af vedkommende medlemsstat .
9 Med hensyn til det saerlige af den italienske regering rejste spoergsmaal om, hvorvidt vedkommende private besidder rettigheder som beskrevet ogsaa uden at vaere medlem af dyrlaegeforeningen, maa det fastslaas, at et pligtmaessigt medlemskab som det naevnte kun vil kunne vaere i overensstemmelse med faellesskabsretten, saafremt dennes grundlaeggende principper, navnlig princippet om forbud mod forskelsbehandling, overholdes .
10 Saaledes kan en ansoegning om medlemskab af en faglig sammenslutning ikke, som udtalt af Domstolen i naevnte Auer-dom, afslaas med den begrundelse, at et bevis for faglig uddannelse, der er erhvervet i en anden medlemsstat, ikke er gyldigt, naar dette eksamensbevis er et af de beviser, som samtlige medlemsstater og faglige sammenslutninger i medlemsstaterne som indehaver af offentlig myndighed er forpligtet til at anerkende i henhold til faellesskabsretten . En lovgivning, der indeholder bestemmelser om strafforfoelgning eller administrative sanktioner for en dyrlaege, der er aktiv som saadan uden at
vaere medlem af den faglige sammenslutning, idet medlemskab som naevnt er blevet naegtet ham i strid med faellesskabsretten, er derfor ikke forenelig med faellesskabsretten, fordi traktatens bestemmelser og bestemmelserne i direktiv 78/1026, hvorefter, jfr . den anden betragtning til direktivet, den faktiske udnyttelse af retten til etablering og fri udveksling af tjenesteydelser paa dyrlaegeomraadet skal lettes, hermed mister deres tilsigtede virkning .
11 Det foerste spoergsmaal fra Pretura di Lodi skal derfor besvares saaledes, at en medlemsstat ikke kan straffe en person, der er borger i en anden medlemsstat, og som har ret til at virke som dyrlaege dér, for ulovlig udoevelse af dyrlaegevirksomhed med den begrundelse, at han ikke er medlem af dyrlaegeforeningen i foerstnaevnte stat, naar hans ansoegning om medlemskab af denne forening er afslaaet i strid med faellesskabsretten .
12 Af dette svar foelger, at det andet spoergsmaal fra Pretura di Lodi, der udelukkende er stillet for det tilfaelde, at det foerste spoergsmaal besvares bekraeftende, er blevet uden genstand .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
13 De udgifter, der er afholdt af den italienske regering og af Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber, der har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN ( anden afdeling )
vedroerende det spoergsmaal, der er forelagt den af Pretura di Lodi ved kendelse af 17 . december 1982, for ret :
En medlemsstat kan ikke straffe en person, der er borger i en anden medlemsstat, og som har ret til at virke som dyrlaege dér, for ulovlig udoevelse af dyrlaegevirksomhed med den begrundelse, at han ikke er
medlem af dyrlaegeforeningen, naar hans ansoegning om medlemskab af denne forening er afslaaet i strid med faellesskabsretten .