61981CJ0303_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved staevning indgivet til Domstolens justitskontor den 30 . november 1981 har staalvirksomheden Kloeckner-Werke AG, Duisburg, Forbundsrepublikken Tyskland, i medfoer af EKSF-traktatens artikel 33, stk . 2, anlagt sag med paastand om annullation af en beslutning af 19 . oktober 1981, hvorved Kommissionen gav afslag paa at forhoeje virksomhedens produktions- og leveringskvotaer for foerste kvartal af 1981 ( sag 303/81 ).
2 Ved staevning indgivet til Domstolens justitskontor den 15 . december 1981 har samme virksomhed i medfoer af EKSF-traktatens artikel 33, stk . 2, og § OMMISSIONEN
§ LO :
§ 1523
§ LU :
artikel 36, stk . 2 og 3, anlagt endnu en sag med paastand om annullation af en beslutning af 28 . oktober 1981, hvorved Kommissionen paalagde virksomheden en boede for overskridelse af de naevnte kvotaer, subsidiaert med paastand om nedsaettelse af boeden ( sag 312/81 ).
3 Ved kendelse af 5 . maj 1982 har Domstolen paa grund af sammenhaengen mellem de to sager besluttet, at de skal forenes under den mundtlige forhandling og under domsafsigelsen .
4 Ved skrivelse af 19 . december 1980 gav Kommissionen i medfoer af den generelle beslutning nr . 2794/80/EKSF om indfoerelse af et kvotasystem for staalproduktionen for virksomhederne i jern- og staalindustrien den sagsoegende virksomhed meddelelse om dens referenceproduktioner og produktionskvotaer for foerste kvartal af 1981 . Fastsaettelsen af referenceproduktionerne og kvotaerne blev bekraeftet ved skrivelse af 4 . april 1981, efter at kvotaerne var blevet tilpasset saaledes, at produkter, der ikke var omfattet af kvotasystemet, var ladt ude af betragtning .
5 Ved disse meddelelser, som der ikke er anlagt sag i anledning af, blev Kloeckner-Werke ' s produktionskvota for det naevnte kvartal for valsede staalprodukter i gruppe I fastsat til 539 003 tons . Imidlertid ansoegte Kloeckner-Werke den 4 . februar 1981 Kommissionen om i medfoer af artikel 14 i den generelle beslutning nr . 2794/80 at faa kvotaen forhoejet . Som begrundelse herfor anfoertes, at de produktionsbegraensninger, der var blevet paalagt virksomheden, havde medfoert »usaedvanlige vanskeligheder« for den .
6 Ved beslutning af 19 . oktober 1981 afslog Kommissionen ansoegningen . I medfoer af EKSF-traktatens artikel 33 anlagde Kloeckner-Werke derefter den sag, der indgik til justitskontoret den 30 . november 1981, og hvori der er nedlagt paastand om annullation af beslutningen .
7 I foerste kvartal af 1981 overskred Kloeckner-Werke den produktionskvota, der var blevet paalagt virksomheden for valsede produkter i gruppe I, med 28 682 tons . Kvotaoverskridelsen blev foreholdt virksomheden ved skrivelse af 15 . juli 1981, hvori Kommissionen anmodede den om at fremsaette sine bemaerkninger, jfr . EKSF-traktatens artikel 36, stk . 1 . Virksomheden § 1983_FORENEDESAGER303OG312/81
§ LO :
§ 1524
§ LU :
efterkom anmodningen ved skrivelser af 27 . juli og 25 . august 1981 og ved udtalelser, der blev fremsat af repraesentanter for virksomheden under en hoering den 24 . september 1981 .
8 Ved beslutning af 28 . oktober 1981, der blev truffet i medfoer af artikel 9 i beslutning nr . 2794/80, paalagde Kommissionen, der ikke kunne tiltraede de begrundelser, der blev fremfoert, virksomheden en boede paa 2 151 150 ECU . I medfoer af EKSF-traktatens artikler 33 og 36 anlagde Kloeckner-Werke derefter den sag, der indgik til justitskontoret den 15 . december 1981, og hvori der er nedlagt paastand om annullation af Kommissionens beslutning om at paalaegge den naevnte boede, subsidiaert om nedsaettelse af boeden .
Soegsmaalet i anledning af beslutningen af 19 . oktober 1981, hvorved Kommissionen afslog at forhoeje kvotaerne i medfoer af artikel 14 i den generelle beslutning nr . 2794/80 ( sag 303/81 )
9 Sagsoegeren har til stoette for sine krav fremfoert to anbringender . Det foerste gaar ud paa, at Kommissionen har anvendt begrebet »usaedvanlige vanskeligheder« i artikel 14 i den generelle beslutning nr . 2794/80 urigtigt, mens det andet gaar ud paa, at Kommissionen har vurderet sagsoegerens produktionskapacitet og dermed tillige sagsoegerens kapacitetsudnyttelse fejlagtigt og til vaerdier, der er lavere end de faktisk gaeldende .
Det foerste anbringende : urigtig anvendelse af begrebet »usaedvanlige vanskeligheder« i artikel 14 i den generelle beslutning nr . 2794/80
10 Artikel 14 i den generelle beslutning nr . 2794/80 er affattet saaledes :
»Saafremt de produktions- og leveringsrestriktioner, der paalaegges ved denne beslutning, og de dertil hoerende gennemfoerelsesforanstaltninger medfoerer usaedvanlige vanskeligheder for en virksomhed, kan denne forelaegge Kommissionen sagen ledsaget af behoerig dokumentation .
Kommissionen gennemgaar sagen saa hurtigt som muligt i lyset af maalene for denne beslutning .
§ OMMISSIONEN
§ LO :
§ 1525
§ LU :
Om fornoedent tilpasser Kommissionen bestemmelserne i denne beslutning.«
11 Paa grundlag af de indhoestede erfaringer vedroerende staalmarkedet anvendte Kommissionen i sin administrative praksis bestemmelsen saaledes, at den antog, at der forelaa »usaedvanlige vanskeligheder«, naar en virksomheds udnyttelse af sin produktionskapacitet laa mere end 10 % under den gennemsnitlige kapacitetsudnyttelse i virksomhederne inden for Faellesskabet .
12 Sagsoegeren har anfoert, at Kommissionen ved at laegge dette kriterium til grund har tilsidesat faellesskabsretten og samtidig gjort sig skyldig i magtfordrejning, idet kriteriet, der er rent automatisk og formelt, ikke er naevnt i artikel 14 og baade er i strid med bestemmelsens aand og bogstav . Kommissionen er tvaertimod forpligtet til at tage hensyn til samtlige konkrete omstaendigheder i det enkelte tilfaelde for at fastslaa, om den paagaeldende virksomhed er kommet i usaedvanlige vanskeligheder, ogsaa i rent oekonomisk og finansiel henseende .
13 Kommissionen har anfoert, at den er forpligtet til at undgaa enhver forskelsbehandling af de beroerte virskomheder og at anvende et strengt objektivt kriterium som det, den har lagt til grund . Kommissionen har endvidere understreget, at der ved anvendelsen af artikel 14 alene kan tages hensyn til vanskeligheder, der er en direkte foelge af indfoerelsen og anvendelsen af
kvotasystemet, hvilket ikke er tilfaeldet med hensyn til vanskeligheder af oekonomisk art, der har forbindelse med virksomhedernes rentabilitet .
14 Det skal indledningsvis bemaerkes, at billighedsklausulen i artikel 14 kun finder anvendelse, saafremt en virksomhed udsaettes for usaedvanlige vanskeligheder, der er foraarsaget af anvendelsen af produktionskvotasystemet . Selv om klausulen, som sagsoegeren har anfoert det, tager sigte paa vanskeligheder, som anvendelsen af almindelige regler, der ikke tager hensyn til specielle omstaendigheder, medfoerer for visse virksomheder, kan det dog ikke bebrejdes Kommissionen, at den har fastsat en bestemt graense, saaledes at § 1983_FORENEDESAGER303OG312/81
§ LO :
§ 1526
§ LU :
virksomheder, hvis udnyttelsesgrad ligger relativt langt fra faellesskabsgennemsnittet, bliver omfattet af klausulen .
15 Da krisesituationen var generel og faelles for samtlige jern- og staalvirksomheder, kunne Kommissionen med rette antage, at de paalagte produktionsbegraensninger kun kunne medfoere »usaedvanlige« vanskeligheder for de virksomheder, der opfyldte visse betingelser med hensyn til deres udnyttelsesgrad .
16 Fastsaettelsen af en graense ved 10 % af gennemsnittet kan heller ikke anses som retsstridigt . Den margen, der kraeves af Kommissionen, skal dels sikre, at kvotasystemet i det vaesentlige opretholdes, dels at der kan tages hensyn til usaedvanlige omstaendigheder, der foelger af anvendelsen af et saadant system . Ved at fastsaette graensen til 10 % har Kommissionen derfor ikke overskredet graenserne for sit skoen i medfoer af artikel 14 .
17 Hvad angaar anbringendet om magtfordrejning skal det fremhaeves, at sagsoegeren i replikken naermere har anfoert, at Kommissionen, da den traf den anfaegtede individuelle beslutning, fejlagtigt troede, at den, hvis udnyttelsesgraden var mindre end 10 % lavere end gennemsnittet, ikke havde ret til at udoeve et skoen over, om der i sagsoegerens tilfaelde forelaa »usaedvanlige vanskeligheder« . Dette klagepunkt falder sammen med sagsoegerens hovedanbringende om, at det af Kommissionen anvendte kriterium er i strid med artikel 14 i den generelle beslutning, idet det fra artiklens anvendelsesomraade udelukker omstaendigheder, der ikke medfoerer en udnyttelsesgrad, der ligger mere end 10 % under faellesskabsgennemsnittet . Da denne fortolkning af artikel 14 allerede er blevet afvist af Domstolen, kan anbringendet ikke tages til foelge .
18 Det foerste anbringende maa derfor forkastes .
Det andet anbringende : fejlagtig beregning af sagsoegerens produktionskapacitet
19 Sagsoegeren har subsidiaert gjort gaeldende, at ogsaa selv om det maatte antages, at det af Kommissionen valgte kriterium for at anvende artikel 14 var § OMMISSIONEN
§ LO :
§ 1527
§ LU :
retmaessigt, skulle virksomhedens kvotaer forhoejes . Sagsoegte er nemlig fejlagtigt gaaet ud fra, at Kloeckner-Werke ' s kapacitetsudnyttelse kun laa 5,4 % under gennemsnittet, mens der faktisk var tale om 17 % . Dels stoettede Kommissionen sig paa urigtige oplysninger vedroerende produktionskapaciteten for valsevaerk II for varmvalsede bredbaand i Bremen, dels undlod den med urette at tage hensyn til kapaciteten for det andet valsevaerk i den samme virksomhed ( Bremen I ), der midlertidigt var taget ud af drift i 1974 . Naar disse fejl var rettet, skulle Kommissionen foelgelig forhoeje kvotaerne netop ved at anvende sit saedvanlige kriterium .
20 Hvad angaar anbringendets foerste led vedroerende produktionskapaciteten for valsevaerk II i Bremen, skal der henvises til begrundelsen for Domstolens dom af 7 . juli 1982 ( sag 119/81, Sml . 1982, s . 2627 ), hvori det samme spoergsmaal blev behandlet, for saa vidt angik Kloeckner-Werke ' s produktionskvotaer for andet kvartal af 1981 .
21 Sagsoegeren har paa ny henholdt sig til »Kawasaki«-erklaeringen af 1 . maj 1981, som blev afgivet i faellesskab af en gruppe bestaaende af sagkyndige fra Centre belge de recherches métallurgiques ( CRM ) og det japanske firma Kawasaki . Domstolen fandt, at den sagkyndige erklaering var uden bevisvaerdi, isaer paa grund af de forskellige vurderinger, som de to grupper af sagkyndige, der havde affattet erklaeringen, var naaet frem til, idet det belgiske center havde anslaaet kapaciteten lavere end antaget af Kommissionen, mens de sagkyndige fra det japanske firma skoennede, at kapaciteten klart var stoerre .
22 Sagsoegeren har ikke under denne sag fremfoert nye faktiske omstaendigheder, der kan begrunde en aendring af denne vurdering . Ved at fremlaegge den sagkyndige erklaering fra professor Jeschar, der hviler paa en matematisk simulation, har sagsoegeren forsoegt at berigtige er forhold, der omtales i CRM-Kawasaki-erklaeringen, som Domstolen under alle omstaendigheder har fundet er uden bevisvaerdi . Wollert-Elmendorff-erklaeringen, der er blevet paaberaabt af sagsoegeren, er en revisionsberetning, der tager sigte paa at vurdere de oekonomiske konsekvenser af fastsaettelsen af de produktionskvotaer, der blev tillagt virksomheden for tredje kvartal af 1981, i forhold til et § 1983_FORENEDESAGER303OG312/81
§ LO :
§ 1528
§ LU :
af sagsoegeren opstillet tilfaelde, hvor kvoterne blev tildelt paa grundlag af en hypotetisk produktion, der svarede til den gennemsnitlige udnyttelse af produktionskapaciteten for virksomhederne i Faellesskabet . Revisionsberetningen, der indeholder en vurdering af den oekonomiske betydning, som sagen mellem sagsoegeren og Kommissionen har, beror paa en ansaettelse af produktionskapaciteten ( 459 000 tons pr . maaned = 5 508 000 tons pr . aar ), som Domstolen allerede udtrykkeligt har afvist at laegge til grund i sin dom af 7 . juli 1982 . Beretningen tilfoejer saaledes ikke nye synspunkter af betydning for bedoemmelsen af det spoergsmaal, der er rejst af sagsoegeren vedroerende virksomhedens produktionskapacitet .
23 Angaaende anbringendets andet led, hvorefter der ikke er taget hensyn til kapaciteten af valsevaerk I i Bremen, der blev taget ud af drift i 1974, er det tilstraekkeligt at minde om, at Domstolen i den naevnte dom udtalte, at den generelle beslutning nr . 2794/80 ved at fastsaette en ganske bestemt referenceperiode kun goer det muligt at tage hensyn til den faktiske produktionskapacitet i den paagaeldende periode . Da valsevaerk I i Bremen var ude af drift i de naevnte tidsrum, er det med rette, at Kommissionen ikke har taget hensyn til vaerkets produktionskapacitet .
24 Da heller ikke det andet anbringende kan tages til foelge, maa der foelgelig i sag 303/81 i det hele ske frifindelse .
Spoergsmaalet i anledning af beslutningen af 28 . oktober 1981, hvorved der blev paalagt en boede for overskridelse af kvotaerne ( sag 312/81 )
25 Sagsoegeren har til stoette for sine krav i dette andet soegsmaal gjort en raekke anbringender gaeldende, der kan sammenfattes saaledes :
1 . Den generelle beslutning nr . 2794/80, der er hjemmelen for den anfaegtede individuelle beslutning, er retsstridig .
2 . Den individuelle beslutning af 19 . oktober 1981, hvorved der blev givet afslag paa at forhoeje kvotaerne i medfoer af artikel 14 i den generelle beslutning nr . 2794/80, og som logisk set er grundlaget for den anfaegtede individuelle beslutning, er retsstridig .
§ OMMISSIONEN
§ LO :
§ 1529
§ LU :
3 . Et tilsagn, som en repraesentant for Kommissionen gav virksomheden, om at afstaa fra enhver oekonomisk sanktion for overskridelsen af de paagaeldende kvotaer, er blevet brudt .
4 . Der foreligger en noedretssituation, der goer overskridelsen lovlig og hindrer, at den sanktioneres med en boede .
Anbringenderne om, at den generelle beslutning nr . 2794/80 og den individuelle beslutning af 19 . oktober 1981 er retsstridige
26 Under den mundtlige forhandling har sagsoegeren frafaldet en fornyet behandling af dette spoergsmaal under hensyn til, at Domstolen i den naevnte dom af 7 . juli 1982 opretholdt den generelle beslutning nr . 2794/80 ved at forkaste de anbringender, som Kloeckner-Werke havde fremsat herom i sag 119/81 . Domstolen har derfor ikke laengere anledning til at behandle spoergsmaalet .
27 Da sagsoegte er frifundet i det soegsmaal, der er rettet mod den individuelle beslutning af 19 . oktober 1981, er genstanden for det andet anbringende ligeledes bortfaldet .
Anbringendet om, at et tilsagn om ikke at paalaegge en boede er blevet brudt
28 Sagsoegeren har forklaret, at Kommissionen i marts maaned 1981, altsaa paa et tidspunkt, hvor det allerede var klart, at Kloeckner-Werke ville overskride de kvotaer, der var tildelt virksomheden for foerste kvartal af 1981, soegte at bringe forhandlinger under betegnelsen Eurofer II i stand med henblik paa at opnaa en aftale mellem de store europaeiske staalvirksomheder om frivillige produktionsbegraensninger for at undgaa en forlaengelse af kvotasystemet . Der fandt i anledning af disse forhandlinger droeftelser sted mellem Kommissionen og sagsoegeren, der ikke havde til hensigt at deltage i forhandlingerne ; Kommissionen bestraebte sig derfor paa at faa sagsoegeren til at opgive sin modstand .
29 Herunder skulle Pierre Defraigne, der var kabinetschef for Kommissionens naestformand Étienne Davignon, efter bemyndigelse og i dennes navn under § 1983_FORENEDESAGER303OG312/81
§ LO :
§ 1530
§ LU :
en telefonsamtale den 19 . marts 1981 have givet Kloeckner-Werke ' s administrerende direktoer H . Gienow s . DE! tilsagn om, at hvis Kloeckner-Werke ville forpligte sig til at deltage i forhandlingerne »ville Kommissionen loese det problem ( ' solve the problem ' ), der var opstaaet ved, at sagsoegeren i foerste kvartal af 1981 ville producere mere, end hvad der svarede til den foreloebige kvota, der indtil da var blevet tildelt virksomheden ; justeringen ville finde sted uanset udfaldet af Eurofer II-forhandlingerne« .
30 Kloeckner-Werke har anfoert, at det naevnte tilsagn binder Kommissionen, idet det blev afgivet af den ansvarlige myndighed og blot overbragt af P . Defraigne . Efter Kloeckner-Werke ' s opfattelse havde tilsagnet et klart og praecist indhold, naar henses til den sammenhaeng, hvori det blev givet, idet det gik ud paa, at Kommissionen ville afstaa fra at paalaegge en boede, ogsaa selv om midlerne, der skulle anvendes for at naa dette maal, ikke blev praeciseret .
31 Baade faktisk og retligt har Kommissionen bestridt grundlaget for Kloeckner-Werke ' s opfattelse og har haevdet, at P . Defraigne ikke telefonisk har udtalt sig som anfoert af sagsoegeren ; han har heller ikke afgivet tilsagn »efter bemyndigelse fra og i Étienne Davignon ' s navn som den, der blot overbragte meddelelsen«, naar henses til, at de udtalelser, der tillaeges P . Defraigne, var holdt i almindelige vendinger, kan der heller ikke under nogen omstaendigheder vaere tale om et tilsagn, der binder sagsoegte .
32 Kommissionen har endvidere gjort gaeldende, at det paastaaede loefte ikke kan vaere bindende, idet der ikke foreligger en bekraeftelse fra den ansvarlige myndighed ; en eventuel bekraeftelse ville under alle omstaendigheder have vaeret retsstridig, idet boedesanktionen er paabudt i tilfaelde af overskridelse af kvotaerne ; endelig har Kommissionen anfoert, at dersom man fortolker det paastaaede tilsagn saaledes, at det angik en forhoejelse af kvotaerne for det paagaeldende kvartal, der var tilstraekkelig til, at der ikke laengere forelaa en overskridelse, ville det ikke vaere gyldigt, idet det ikke var skriftligt .
33 Kloeckner-Werke ' s opfattelse maa i foerste raekke forkastes paa grund af de almindelige vendinger, som udtalelsen, der tillaegges P . Defraigne, var holdt i . Selv om det anvendte udtryk, at »loese problemet«, ses i den af sagsoegeren fremdragne sammenhaeng, kan det ikke anses som en forpligtelse til at foretage bestemte handlinger .
§ OMMISSIONEN
§ LO :
§ 1531
§ LU :
34 Under alle omstaendigheder ville der, selv om man skulle kunne antage, at de udtalelser, der tillaegges P . Defraigne, gik ud paa, at der ikke ville blive paalagt en boede, vaere tale om en udtalelse uden retsvirkning . Dersom »tilsagnet« saaledes gik ud paa ikke at drage de retlige konsekvenser af en overskridelse der officielt var fastslaaet, ville det vaere retsstridigt, idet artikel 9 i den generelle beslutning nr . 2794/80 giver Kommissionen pligt til at paalaegge en boede, naar en kvotaoverskridelse er fastslaaet .
35 Heraf foelger det, at ogsaa dette anbringende maa forkastes .
Anbringendet om noedret
36 Sagsoegeren har gjort gaeldende, at hvis virksomheden havde overholdt de tildelte kvotaer, ville den have lidt saa alvorlige tab, at den ikke fortsat havde kunnet bestaa . Dette skyldtes i foerste raekke de ekstremt lave kvotaer, som var tildelt virksomheden, og som medfoerte en udnyttelse af virksomhedens produktionskapacitet, der laa langt under faellesskabsgennemsnittet, og dermed for lave indtaegter i forhold til generalomkostningerne . For det andet var virksomheden udsat for saerlige oekonomiske og finansielle vanskeligheder paa grund af de meget store udgifter til den omstrukturering af dens anlaeg, som den indledte i 1973 i overensstemmelse med forslag og henstillinger, som Kommissionen selv var fremkommet med . Disse udgifter fremkaldte en mangel paa likviditet, der paavirkede virksomhedens laantagning og reserver . At der forelaa en prekaer finansiel situation er godtgjort ved en revisionsberetning, der er fremlagt af sagsoegeren . Endelig har virksomheden paaberaabt sig krisesituationen paa staalmarkedet .
37 Sagsoegeren havde foelgelig valget mellem enten at overtraede kvotabestemmelserne for at skaffe sig indtaegter, der svarede til den oekonomiske situation, man befandt sig i, eller at overholde kvotaerne og dermed vaere tvunget til at gaa konkurs . Virksomheden befandt sig hermed i en noedretssituation, saaledes at dens objektivt retsstridige handlemaade maa anses som retmaessig med den virkning, at der ikke vil kunne paalaegges den nogen sanktion .
38 Kloeckner-Werke har gjort gaeldende, at da noedret i samtlige medlemsstaters retsordener anerkendes som ansvarsfrihedsgrund, maa samme princip gaelde i § 1983_FORENEDESAGER303OG312/81
§ LO :
§ 1532
§ LU :
faellesskabsretten . Beskyttelsen af den grundlaeggende ret for alle til fortsat at bestaa indgaar da ogsaa i faellesskabsretten, isaer i produktionskvotasystemet for staal, som grundlaget for en raekke bestemmelser i Kommissionens generelle beslutninger, f.eks . bestemmelserne om forhoejelse af kvotaerne, naar der foreligger usaedvanlige vanskeligheder, eller naar udnyttelsen af produktionskapaciteten er meget lav ; det samme gaelder bestemmelserne om nedsaettelse af reduktionssatsen for referenceproduktionen for mindre virksomheder, der fremstiller armeringsstaal, eller for virksomheder med hjemsted i Graekenland . Disse bestemmelser er kun eksempler paa den praktiske anvendelse af noedretsprincippet inden for Faellesskabet .
39 Sagsoegeren har anfoert, at den omstaendighed, at de naevnte bestemmelser alene gaelder for visse grupper af mindre virksomheder indebaerer en overtraedelse af princippet om forbud mod forskelsbehandling, idet noedretsprincippet kun kan opfattes generelt og uafhaengigt af virksomhedernes struktur eller stoerrelse .
40 Efter sagsoegerens opfattelse er alle betingelserne for at antage, at der foreligger noedret, opfyldt i sagen . Den kraenkede interesse er nemlig af ganske formel karakter, idet den bestaar i den forskriftsmaessige gennemfoerelse af kvotasystemet, mens den retsstridige adfaerd tilsigter at beskytte en grundlaeggende ret, nemlig retten til fortsat at bestaa . Den faresituation, der er grundlaget for noedretten, er en direkte foelge af indfoerelsen og anvendelsen af kvotasystemet og skyldes paa ingen maade en daarlig ledelse af virksomheden eller fejl i dens oekonomiske dispositioner . Virksomheden har tvaertimod noeje fulgt Kommissionens forslag om modernisering af Faellesskabets staalindustri . Endelig har virksomheden ikke kunnet bruge noget lovligt middel for at afvaerge faren for konkurs .
41 Kommissionen har i foerste raekke gjort gaeldende, at noedret ikke kan paaberaabes paa det saerlige omraade, der falder ind under produktionskvotasystemet for staal, og har som begrundelse anfoert, at noget saadant ville vaere uforeneligt med maalene i EKSF-traktatens artikel 58 . Det er nemlig formaalet med artiklen, at de byrder, der maa paalaegges paa grund af krisen i jern- og staalsektoren, skal fordeles ligeligt mellem alle virksomhederne i Faellesskabet med henblik paa, at deres rentabilitet paa lang sigt bevares eller genoprettes ; dette maal kan imidlertid ikke naas, dersom den enkelte virksomhed kan unddrage § OMMISSIONEN
§ LO :
§ 1533
§ LU :
sig enhver byrde under paaberaabelse af, at der foreligger noedret . De kvotaoverskridelser, der kunne tillades med denne begrundelse, ville noedvendigvis medfoere en nedsaettelse af de oevrige virksomheders kvotaer, saaledes at disse virksomheder paa deres side kunne haevde at befinde sig i en noedretssituation og begrunde en overskridelse af deres kvotaer dermed .
42 Kommissionen har under alle omstaendigheder bestridt, at noedretsbetingelserne er opfyldt i sagen . Efter Kommissionens opfattelse var den sagsoegende virksomheds eksistens ikke truet, da den omtvistede overskridelse fandt sted . Den paastaaede trussel var i oevrigt ikke en foelge af den indfoerte kvotaordning, men skyldtes fejltagelser fra sagsoegerens side i de foregaaende aars investeringspolitik . Revisionsberetningen indeholder ikke serioese beviser for Kloeckner-Werke ' s opfattelse, idet den alene angaar en enkelt sektor inden for virksomheden og er baseret paa oplysninger, der ikke kan efterproeves . Interessekonflikten angaar en enkelt virksomheds mulighed for at overleve over for et stort antal andre virksomheders, hvis ikke alle andres . Endelig havde sagsoegeren kunnet afvaerge den paastaaede trussel mod sin eksistens ved lovlige midler og har saaledes ikke paa nogen maade vaeret berettiget til at gribe til selvtaegt .
43 Inden Kommissionens hovedanbringende om, at begrebet noedret er uforeneligt med EKSF-traktatens artikel 58, behandles, skal der foretages en gennemgang af de saerlige omstaendigheder, der af sagsoegeren er blevet paaberaabt til stoette for sit krav .
44 Vedroerende den foerste omstaendighed, der haevdes at have medfoert noedretstilstanden, nemlig tildelingen af en utilstraekkelig kvota i forhold til virksomhedens faktiske produktionskapacitet, skal det udtales, at Domstolen allerede har afvist dette argument, der foelgelig ikke kan tages i betragtning .
45 Hvad angaar den anden omstaendighed, der haevdes at have fremkaldt noedretstilstanden, nemlig de meget store udgifter til den omstrukturering, som virksomheden indledte i 1973, skal det fastslaas, at den beror paa et driftsoekonomisk valg fra virksomhedens side . En af de vaesentligste betingelser, der i medlemsstaternes retsordener opstilles for at antage, at der foreligger § 1983_FORENEDESAGER303OG312/81
§ LO :
§ 1534
§ LU :
noedret, er imidlertid netop, at den faresituation, som skal retfaerdiggoere den retsstridige handlemaade, ikke er fremkaldt af den, der foretager den retsstridige handling . Denne betingelse er saaledes ikke opfyldt i denne sag .
46 Hvad angaar den aabenbare krise, der har ramt staalmarkedet voldsomt, skal det fremhaeves, at den har ramt alle jern- og staalvirksomhederne, hvilket har foert til, at der med hjemmel i EKSF-traktatens artikel 58 er indfoert et kvotasystem . Efter artikel 58 skal Kommissionen, hvis den i tilfaelde af nedgang i efterspoergslen er af den opfattelse, at Faellesskabet staar over for en aabenbar kriseperiode, og at de andre virkemidler, der er hjemmel for i traktaten, ikke goer det muligt at imoedegaa denne situation, efter at have indhentet de foreskrevne udtalelser, indfoere et kvotasystem for produktionen . Et saadant system blev retmaessigt indfoert af Kommissionen ved den generelle beslutning nr . 2793/80, som alle beroerte virksomheder er forpligtet til at overholde . Produktionskvotasystemet ville blive bragt i alvorlig fare og maaske endog blive fuldstaendig undergravet, hvis hver eneste virksomhed under paaberaabelse af noedret som foelge af alvorlige oekonomiske vanskeligheder kunne unddrage sig begraensningerne og efter eget skoen overskride de paalagte produktionskvotaer . Den kaedereaktion, der saaledes ville blive udloest, ville foere til, at systemet broed sammen, saaledes at EKSF-traktatens artikel 58 ikke blev gennemfoert .
47 Af disse betragtninger fremgaar det, at ogsaa selv om det maatte antages, at noedretsbegrebet principielt kunne anerkendes i faellesskabsretten, maatte sagsoegerens sidste anbringende vedroerende noedret forkastes .
Den subsidiaere paastand om nedsaettelse af boeden
48 Sagsoegeren har ikke anfoert saerlige anbringender til stoette for sin subsidiaere paastand om nedsaettelse af boeden . Det maa derfor antages, at den hviler paa de samme argumenter, der er fremfoert til stoette for den principale paastand . Under gennemgangen af disse argumenter har Domstolen ikke fundet grunde, der kan foere til en nedsaettelse af boeden .
Afgørelse om sagsomkostninger
§ OMMISSIONEN
§ LO :
§ 1535
§ LU :
Sagens omkostninger
49 Ifoelge procesreglementets artikel 69, stk . 2, doemmes den part, der taber sagen, til at afholde sagens omkostninger, hvis der er nedlagt paastand herom . Sagsoegeren har tabt sagen og boer derfor afholde sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN ( fjerde afdeling )
1 . Sagsoegte frifindes .
2 . Sagsoegeren betaler sagens omkostninger .