61983CJ0066_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved staevning indgivet til Domstolens justitskontor den 27 . april 1983 har Hattet, Gerard og de Szy-Tarrisse, der er tjenestemaend ved Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber, anlagt sag i det vaesentlige med paastand om, at det statueres, at de skal betragtes som ansat ved Kommissionen fra indgaaelsen af deres arbejdskontrakt med Den europaeiske sammenslutning for Samarbejde ( herefter benaevnt ESS ), samt om annullation af de afgoerelser, hvorved de udnaevnes til tjenestemaend paa proeve, for saa vidt angaar deres indplacering i loenklasse og paa loentrin . Ved staevning indgivet til Domstolens justitskontor den 11 . juli 1983 har Donà, Delbaere, Feyaerts, Textier og Lacourt, der alle er tjenestemaend ved Kommissionen, anlagt sag med samme paastand .
2 Ved Domstolens kendelse af 14 . juli 1983 er ovennaevnte sager blevet forenet .
3 Alle sagsoegerne har vaeret saerkontraktansatte ved ESS, en ikke-kommerciel international organisation, der er oprettet i henhold til belgisk ret, og som fik tillagt status som juridisk person ved den belgiske kongelige anordning af 15 . september 1964 ( Moniteur belge af 3.10.1964, s . 10536 ).
4 Artikel 1 i vedtaegterne for ESS bestemmer, at organisationen skal fremme »samarbejdet mellem De europaeiske Faellesskaber og udviklingslandene samt territorier og oversoeiske departementer, der er associeret med disse Faellesskaber...« . Vedtaegternes artikel 3, stk . 2, bestemmer, at ESS i medfoer af sine vedtaegter og aftaler indgaaet mellem organisationen og Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber soerger for ansaettelse, udsendelse og forvaltning af personale, som skal varetage opgaver af samarbejdsmaessig art eller udfoere videnskabelig og teknisk kontrol, og organisationen forvalter endvidere legater, der er stillet til raadighed af Faellesskabet« . Mens medlemmerne af ESS ' bestyrelse alle var tjenestemaend ved Kommissionen, maatte organisationens direktoer og vice-direktoer ikke vaere i aktiv tjeneste ved en af De europaeiske Faellesskabers institutioner ( vedtaegternes artikel 25 ).
5 De aftaler, der er indgaaet den 13 . juli 1965 og den 4 . juni 1974 mellem ESS og Kommissionen, og som der henvises til i artikel 3 i ESS ' vedtaegter, overlader det bl.a . til ESS »at ansaette og forvalte delegerede fra Kommissionen og kontraktansatte, der skal gennemfoere de foranstaltninger, der finansieres af Den europaeiske Udviklingsfond eller af Kommissionens midler« ( artikel 1 i aftalen af 13.7.1965 ). Kommissionen giver ESS befoejelse til »at ansaette det personale i dens hovedsaede, der er noedvendigt for organisationens forvaltning«, at foretage udvaelgelsen af personalet og at udforme ansaettelsesvilkaarene ( artikel 2 og 3 i samme aftale ). I oevrigt fremgaar det af disse aftaler, at ESS i det vaesentlige er undergivet Kommissionens vejledning og kontrol .
6 Med hensyn til forvaltningen af ESS ' indtaegter og udgifter, bestemmer ESS ' finansprotokol, som blev vedtaget den 10 . december 1965 af organisationens bestyrelse, at ESS ' udgifter finansieres ved Den europaeiske Udviklingsfonds bevillinger . Udgiftsoverslaget godkendes hvert aar af Kommissionen .
7 Organisationens bestyrelse har ligeledes vedtaget en protokol, der regulerer organisationens forvaltning . Protokollens artikler 28-37 indeholder regler for det personale, der arbejder med kontrol, bistand og teknisk samarbejde . I henhold til artikel 28 »udarbejdes de anmodninger om ansaettelse, som Kommissionen retter til organisationen, i den konkrete tjenestegren og videresendes til direktionen...« . Ifoelge protokollens artikel 31 skal forbindelseskontoret mellem Kommissionen og ESS meddele ESS, hvilke ansoegere man oenskerindkaldt, samt angive den foreloebige indplacering, som Kommissionen har accepteret . Selv om Kommissionen skal godkende ansoegeren ( artikel 33 ), udfaerdiges ansaettelsesbrevet i medfoer af protokollen og retningslinjer, som er udarbejdet af Kommissionen .
8 Med henblik paa gennemfoerelse af organisationens formaal, som er at fremme det oekonomiske samarbejde mellem De europaeiske Faellesskaber og udviklingslande, raader ESS over tre kategorier af ansatte, som organisationen selv administrerer : personalet paa hovedsaedet, det oversoeiske personale og det personale, som ESS ansaetter ved saerkontrakt . Disse sidste stilles til raadighed for generaldirektorat VIII »udvikling« i Kommissionen .
9 Saerkontrakten mellem sagsoegerne og ESS er indgaaet for et aar med mulighed for forlaengelse, hvilket hidtil er sket . Efter belgisk ret er sagsoegerne saaledes ansat for en periode af ubestemt varighed .
10 Sagsoegernes arbejdskontrakt med ESS findes i to dokumenter med titlen »almindelige saerkontraktsregler II for visse ansatte med saerlige opgaver vedroerende projekter finansieret af Den europaeiske Udviklingsfond« og »saerlige saerkontraktsbestemmelser II« . Sidstnaevnte bestemmelser indeholder bl.a . ansaettelsesdato, kontraktens varighed og grundloennen .
11 Ved en beslutning, som ESS ' bestyrelse traf den 4 . november 1976 blev loenningsreglementet for de ansatte i henhold til saerkontrakter og for de ansatte paa hovedsaedet aendret saaledes, at disse to kategorier af ansatte i loenningsmaessig henseende blev ligestillet med Kommissionens tjenestemaend .
12 Sagsoegerne har rent faktisk i flere aar gjort midlertidig tjeneste ved Kommissionen .
13 I Raadets forordning nr . 3245/81 af 26 . oktober 1981 om oprettelse af et europaeisk samarbejdsagentur ( EFT L 328, s . 1 ) udtales det, at der, for at lette Kommissionens udfoerelse af det finansielle og faglige samarbejde med udviklingslandene boer oprettes et europaeisk samarbejdsagentur, der udoever sin virksomhed inden for Faellesskabets rammer og i henhold til faellesskabsretten, og at dette agentur skal overtage de opgaver, der hidtil har vaeret udfoert af ESS . I forordningens artikel 14 bestemmes, at de »generelle ansaettelses- og arbejdsvilkaar ... for det ... omhandlede personale samt de ansatte paa agenturets hjemsted fastsaettes paa grundlag af specifikke bestemmelser, som Kommissionen fastsaetter...« . Da disse specifikke bestemmelser endnu ikke er vedtaget, kan agenturet ikke paabegynde sin virksomhed, og ESS er endnu ikke blevet oploest .
14 Under henvisning til oprettelsen af Det europaeiske Samarbejdsagentur ved forordning nr . 3245/81, og til at det herved var noedvendigt at skabe en loesning for de 56 ansatte paa ESS ' hjemsted udstedte Raadet forordning nr . 3332/82 af 3 . december 1982 om saerlige overgangsforanstaltninger med henblik paa ansaettelse som tjenestemaend i De europaeiske Faellesskaber af 56 ansatte ved Den europaeiske sammenslutning for Samarbejde ( EFT L 352, s . 5 ). Forordningens artikel 1 bestemmer, at personale, der var ansat ved sammenslutningen pr . 1 . januar 1982, kan ansaettes som tjenestemaend paa proeve ved Kommissionen . Artikel 3 bestemmer, at »uanset artikel 31 og 32 i tjenestemandsvedtaegten, vil tjenestemanden, der ansaettes i medfoer af denne forordning, blive indplaceret i en loenklasse og paa et loentrin, der fastsaettes i forhold til aekvivalensskalaen i bilaget« til forordningen . I artiklen anfoeres naermere, at »ancienniteten inden for den enkelte loenklasse regnes fra den dag, da den paagaeldende ansaettes som tjenestemand paa proeve . Inden for det enkelte loentrin tillaegges tjenestemanden den anciennitet, han havde erhvervet inden for sammenslutningen«, dvs . ESS .
15 I denne sammenhaeng og for at muliggoere en fastansaettelse af 32 ansatte, der havde saerkontrakter med ESS, tillagde de bevilgende myndigheder for regnskabsaaret 1981 Kommissionen 32 faste stillinger, der var fordelt saaledes : 7 A 4, 8 A 5, 5 A 6, 4 A 7, 1 B 1, 1 C 2, 2 C 3, 2 C 4 og 2 C 5 ; Europa-Parlamentet havde derved understreget, at det drejede sig om faste stillinger for de ansatte, som i over seks aar havde arbejdet i generaldirektorat VIII og udfoert samme opgaver som deres fastansatte kolleger i Kommissionen .
16 Ved fastansaettelsen af disse ansatte anvendte Kommissionen de almindelige regler for EF ' s ansatte, dvs . tjenestemandsvedtaegten for De europaeiske Faellesskaber . Alle ansatte med saerkontrakter modtog en opsigelsesskrivelse fra ESS, og Kommissionen tilboed dem samtidig en kontrakt med status som midlertidig ansat . Den 16 . juli 1981 blev der offentliggjort en meddelelse om ledige stillinger med 32 nye faste stillinger i Kommissionen, og Kommissionen paabegyndte afholdelsen af interne udvaelgelsesproever, som de naevnte ansatte deltog i, herunder sagsoegerne, og som de fleste bestod, bl.a . ogsaa sagsoegerne . Imidlertidig foretog Kommissionen en raekke ansaettelser efter den saerlige procedure i vedtaegtens artikel 29, stk . 2 .
17 Saaledes blev sagsoegerne i juni 1981 tilbudt en kontrakt om ansaettelse med status som midlertidigt ansatte, hvilket de accepterede . Efter kontrakternes udloeb blev sagsoegerne udnaevnt til tjenestemaend paa proeve . Anvendelsen af bestemmelserne i vedtaegten for tjenestemaend i De europaeiske Faellesskaber havde foelgende resultat :
Hattet, som var tiltraadt tjenesten ved ESS den 21 . december 1970, og som ved afskedigelsen fra ESS var indplaceret i loenklasse 15, loentrin 8, svarende til loenklasse A 5, loentrin 4, blev ved afgoerelse af 30 . juni 1982 indplaceret i loenklasse B 1, loentrin 3 .
Gérard, som var tiltraadt tjenesten ved ESS den 7 . januar 1974, og som ved afskedigelsen fra ESS var indplaceret i loenklasse 31, loentrin 5, svarende til loenklasse C 1, loentrin 5, blev ved afgoerelse af 30 . juni 1982 indplaceret i loenklasse C 4, loentrin 3 .
De Szy-Tarrisse, som var tiltraadt tjenesten ved ESS den 18 . februar 1975, og som ved afskedigelsen var indplaceret i loenklasse 15, loentrin 7, svarende til loenklasse A 5, loentrin 7, blev ved afgoerelse af 30 . juni 1982 indplaceret i loenklasse A 5, loentrin 3 .
Donà, som var tiltraadt tjenesten ved ESS den 1 . april 1971, og som ved afskedigelsen var indplaceret i loenklasse 16, loentrin 6, svarende til loenklasse A 6, loentrin 6, blev ved afgoerelse af 14 . juli 1982 indplaceret i loenklasse A 6, loentrin 3 .
Delbaere, som var tiltraadt tjenesten ved ESS den 13 . juli 1975, og som ved afskedigelsen var indplaceret i loenklasse 32, loentrin 6, svarende til loenklasse C 2, loentrin 6, blev ved afgoerelse af 8 . juli 1982 indplaceret i loenklasse C 4, loentrin 3 .
Feyaerts, som var tiltraadt tjenesten ved ESS den 1 . april 1972, og som ved afskedigelsen var indplaceret i loenklasse 33, loentrin 6, svarende til loenklasse C 3, loentrin 6, blev ved afgoerelse af 8 . juli 1982 indplaceret i loenklasse C 4, loentrin 3 .
Textier, som var tiltraadt tjenesten ved ESS den 1 . oktober 1974, og som ved afskedigelsen var indplaceret i loenklasse 32, loentrin 6, svarende til loenklasse C 2, loentrin 6, blev ved afgoerelse af 8 . juli 1982 indplaceret i loenklasse C 4, loentrin 3 .
Lacourt, som var tiltraadt tjenesten ved ESS den 12 . november 1972, og som ved afskedigelsen var indplaceret i loenklasse 33, loentrin 8, svarende til loenklasse C 3, loentrin 8, blev ved afgoerelse af 8 . juli 1982 indplaceret i loenklasse C 4, loentrin 3 .
18 Sagsoegerne har i deres klager over disse afgoerelser samt under sagen anfoert, at de skal betragtes som ansat ved Kommissionen fra tidspunktet for indgaaelsen af deres arbejdskontrakt med ESS, idet sidstnaevnte blot er en administrativ enhed under Kommissionen . Den af Kommissionen foretagne udnaevnelse, hvorved de samtidig blev indplaceret i loenklasser og paa loentrin er derfor i virkeligheden en degradation . Foelgelig er alle led i den procedure, der er gaaet forud for deres udnaevnelse til tjenestemaend paa proeve samt selve udnaevnelsen, for saa vidt som den medfoerer indplacering i en lavere loenklasse og paa et lavere loentrin, ugyldige .
19 Sagsoegerne har endvidere anfoert, at Kommissionen har vedtaget den interne beslutning 61/IX/81, hvis artikel 3 bestemmer, at » ... ansaettelsesmyndigheden i saertilfaelde og under hensyntagen til noedvendigheden af at foretage ansaettelser [kan] ansaette den udvalgte ansoeger i oeverste loenklasse i laveste stillingsgruppe og mellemste stillingsgruppe, saafremt han kan dokumentere, at han ... har en faglig erfaring paa mindst : 12 aar for saa vidt angaar loenklasse A 4, 8 aar for saa vidt angaar loenklasse A 6 ... 4 aar for saa vidt angaar loenklasse B 4 og 2 aar for saa vidt angaar loenklasse C 4 ... « . I medfoer af denne beslutning burde Kommissionen ifoelge sagsoegerne have indplaceret Hattet i loenklasse A 4, loentrin 4, Gérard i loenklasse C 1, Szy-Tarrisse i loenklasse A 4, loentrin 4, Dona i loenklasse A 5 og Feyaerts, Textier og Lacourt i loenklasse C 3 .
20 Kommissionen har af de samme grunde, som er anfoert i den dags dato afsagte dom i de forenede sager Salerno, Ane, Boissin, 87, 130/77 og 22/83, bestridt, at ESS er en retlig fiktion . Sagsoegerne har ikke hoert til Kommissionens personale, foer deres kontrakter om ansaettelse som midlertidigt ansatte traadte i kraft . Derfor er der ikke tale om nogen degradation af sagsoegerne, men om en ekstern ansaettelse ved de europaeiske institutioner . For saa vidt som sagsoegerne er blevet ansat i de opslaaede ledige stillinger, har Kommissionen anvendt beslutning 61/IX/81 korrekt . Den omstaendighed, at Hattet ikke blev udnaevnt i kategori A beror paa, at han ikke er universitetsuddannet . Med hensyn til de andre sagsoegere har Kommissionen understreget, at artikel 3 i beslutning 61/IX/81 er en undtagelsesbestemmelse og derfor er underlagt ansaettelsesmyndighedens vide skoen .
Formaliteten
21 Kommissionen har paastaaet sagen afvist og har fremsat tre anbringender til stoette herfor . For det foerste har den gjort gaeldende, at de anfaegtede retsakter ikke indeholder et klagepunkt mod sagsoegerne, da disse frivilligt har indgaaet kontrakterne om ansaettelse som midlertidigt ansatte og har accepteret deres udnaevnelse . For det andet har Kommissionen anfoert, at sagsoegerne ikke har overholdt klagefristen, for saa vidt angaar deres ansaettelse som midlertidigt ansatte, fordi de kun har indgivet en klage over deres udnaevnelse til tjenestemaend paa proeve og til tjenestemaend, men ikke har gjort indsigelse mod deres ansaettelse som midlertidigt ansatte . Endelig er Kommissionen af den opfattelse, at indplaceringen ikke kan anfaegtes saerskilt, idet den blot stadfaester den indplacering, der allerede var tildelt tjenestemaendene, da de var midlertidigt ansatte .
22 Disse anbringender kan ikke tages til foelge . Domstolen har gentagne gange fortolket begrebet retsakt, der indeholder et klagepunkt, i vedtaegtens artikel 90 saaledes, at det omfatter enhver retsakt, der umiddelbart kan paavirke en bestemt retsstilling ( jfr . dom af 10.12.1969, Grasselli mod Kommissionen, 32/68, Sml . 1969, s . 141 ; dom af 11.7.1974, Reinarz mod Kommissionen, 177/73 og 5/74, Sml . s . 819 ). Udnaevnelsen til tjenestemand paa proeve eller til tjenestemand paavirker sagsoegernes retsstilling . Naar henses til, at sagsoegerne haevder at have krav paa en bedre indplacering, kan de anfaegtede retsakter anses for at indeholde et klagepunkt . Under disse omstaendigheder er det ikke noedvendigt for at anfaegte en udnaevnelse, der finder sted efter en ansaettelse som midlertidigt ansat, at den paagaeldende forinden har indgivet en klage over denne ansaettelse, idet begge disse retsakter er selvstaendige retsakter i vedtaegtens artikel 90 ' s forstand .
Realiteten
23 Med hensyn til realiteten bemaerkes, at Domstolen i den dags dato afsagte dom i de forenede sager Salerno, Ane, Boissin, 87, 130/77 og 22/83 har fastslaaet, at ESS er en international organisation, der er underlagt belgisk ret, og at den derfor ikke kan betragtes som en administrativ enhed under Kommissionen eller som en retlig fiktion . Heraf foelger, som Domstolen har udtalt i den dags dato afsagte dom i Appelbaum-sagen, 119/83, der er vedlagt naervaerende dom, at Kommissionens ansaettelse og udnaevnelse af ESS ' saerkontraktansatte maa betragtes paa samme maade som en normal ekstern ansaettelse ved institutionerne . Der kan derfor ikke foreligge nogen retsstridighed, naar vedtaegtens herfor gaeldende regler anvendes i denne anledning .
24 Hvad naermere angaar Kommissionens ansaettelse og udnaevnelse af de tidligere saerkontraktansatte ved ESS har Domstolen i dommen i sag 119/83 fastslaaet, at i betragtning af, at der ikke var nogen vaesentlig forskel i den retlige og faktiske stilling, som de ansatte paa hjemstedet og de saerkontraktansatte ved ESS befandt sig i, var den forskelsbehandling af de sidstnaevnte i forhold til de ansatte paa hjemstedet, som skete, da de blev ansat og udnaevnt af Kommissionen, ikke begrundet, men udgjorde en kraenkelse af det princip om ligebehandling, der er opstillet i vedtaegtens artikel 5, stk . 3 .
25 Af disse domme foelger dels, at de anfaegtede retsakter, dvs . afgoerelserne om udnaevnelse af sagsoegerne til tjenestemaend paa proeve, maa annulleres, for saa vidt som de indplacerer sagsoegerne i en lavere loenklasse eller paa et lavere loentrin, end da de gjorde tjeneste ved ESS, og dels, at sagsoegernes anbringender om, at ESS er en fiktiv enhed, og at de reelt har vaeret ansat ved Kommissionen, siden de tiltraadte tjenesten ved ESS, altsaa ikke kan tages til foelge .
26 Naar henses til, at sagsoegernes oevrige anbringender enten ikke er tilstraekkelig praecise eller klart uholdbare, staar der kun tilbage at undersoege anbringendet om, at Kommissionen har tilsidesat sin egen beslutning 61/IX/81 vedroerende de i forbindelse med ansaettelse gaeldende kriterier for indplacering i loenklasse og paa loentrin .
27 Disse anbringender er uholdbare, idet de ikke er omfattet af den proevelsesret, der i tjenestemandssager er tillagt Domstolen ved traktaterne og bestemmelserne i vedtaegtens artikel 91, stk . 1 .
28 Det fremgaar af Domstolens faste praksis ( bl.a . dommene af 1.12.1983, Blomefield mod Kommissionen, 190/82, Sml . s . 3981 og af 12.7.1984, Angelidis mod Kommissionen, 17/83, Sml . s . 2907 ), at ansaettelsesmyndigheden inden for de rammer, der er afstukket af vedtaegtens artikler 31 og 32, 2 . pkt ., eller interne beslutninger om anvendelsen af disse bestemmelser, har en vid skoensbefoejelse med hensyn til vurderingen af forudgaaende faglige erfaringer hos personer, der ansaettes som tjenestemaend, baade for saa vidt angaar saadanne erfaringers art og varighed og for saa vidt angaar deres stoerre eller mindre relevans for den stilling, der skal besaettes .
29 I den foreliggende sag har sagsoegerne ikke godtgjort, at Kommissionen har overskredet denne skoensbefoejelse . Den omstaendighed, at sagsoegerne opfylder kriteriet om faglig erfaring bevirker ikke i sig selv, at ansaettelsesmyndigheden er forpligtet til at anvende artikel 3 i beslutning 61/IX/81 .
30 I den konkrete sag paahviler det Kommissionen at tage sagsoegernes stilling op til fornyet overvejelse, idet den ved afgoerelsen om deres indplacering skal anvende de kriterier, der er fastsat i vedtaegtens artikler 5, 31 og 32 og beslutning 61/IX/81 .
31 Som foelge heraf annulleres de anfaegtede afgoerelser fra Kommissionen, som i henhold til traktatens artikel 176 skal gennemfoere de til dommens opfyldelse noedvendige foranstaltninger .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
32 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk . 2, doemmes den tabende part til at betale sagens omkostninger .
33 Da Kommissionen i det vaesentlige har tabt sagen, tilpligtes den at betale sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN ( anden afdeling )
1 ) Kommissionens afgoerelser af 30 . juni 1982 om udnaevnelse af sagsoegerne Hattet, Gérard, Szy-Tarrisse, af 14 . juli 1982 om udnaevnelse af sagsoegeren Donà samt af 8 . juli 1982 om udnaevnelse af sagsoegerne Delbaere, Feyaerts, Textier og Lacourt annulleres, for saa vidt som de fastsaetter sagsoegernes loenklasser og loentrin .
2 ) I oevrigt frifindes sagsoegte .
3 ) Sagerne hjemvises til Kommissionen til fornyet behandling .
4 ) Kommissionen betaler alle sagens omkostninger .