62000CJ0468_DA
Parter
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Parter
I sag C-468/00,
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved B. Mongin, som befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg,
sagsøger,
mod
Den Franske Republik ved G. de Bergues og S. Pailler, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg,
sagsøgt,
angående en påstand om, at det fastslås, at Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 96/50/EF af 23. juli 1996 om harmonisering af betingelserne for erhvervelse af nationale bådførercertifikater for gods- og persontransport ad indre vandveje i Fællesskabet (EFT L 235, s. 31), idet den ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet, eller i hvert fald ikke har underrettet Kommissionen om disse bestemmelser,
har
DOMSTOLEN (Tredje Afdeling)
sammensat af afdelingsformanden, C. Gulmann, og dommerne J.-P. Puissochet og J.N. Cunha Rodrigues (refererende dommer),
generaladvokat: C. Stix-Hackl
justitssekretær: R. Grass,
på grundlag af den refererende dommers rapport,
og efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgørelse den 31. maj 2001,
afsagt følgende
Dom
Dommens præmisser
1 Ved stævning indgået til Domstolens Justitskontor den 22. december 2000 har Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber i medfør af artikel 226 EF anlagt sag med påstand om, at det fastslås, at Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 96/50/EF af 23. juli 1996 om harmonisering af betingelserne for erhvervelse af nationale bådførercertifikater for gods- og persontransport ad indre vandveje i Fællesskabet (EFT L 235, s. 31, herefter »direktivet«), idet den ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet, eller i alt fald ikke har underrettet Kommissionen om disse bestemmelser.
2 I henhold til direktivets artikel 13, stk. 1, første afsnit, skal medlemsstaterne sætte de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme direktivet senest atten måneder efter datoen for dets ikrafttræden og straks underrette Kommissionen herom.
3 I overensstemmelse med direktivets artikel 14 er dette trådt i kraft den tyvende dag efter dets offentliggørelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende den 17. september 1996.
4 Da Kommissionen var af den opfattelse, at direktivet ikke var blevet gennemført i fransk ret inden for den fastsatte frist, har den indledt en traktatbrudsprocedure. Efter at have givet Den Franske Republik adgang til at fremsætte sine bemærkninger, fremsatte Kommissionen den 31. januar 2000 en begrundet udtalelse, hvori den opfordrede denne medlemsstat til at træffe de nødvendige foranstaltninger for at efterkomme udtalelsen inden for en frist på to måneder fra dens meddelelse.
5 Ifølge de oplysninger, som Kommissionen modtog fra de franske myndigheder efter den begrundede udtalelse, skulle de nødvendige bestemmelser for at efterkomme direktivet vedtages inden udgangen af første halvår 2000.
6 Da Kommissionen ikke har modtaget andre oplysninger fra den franske regering, har den besluttet at anlægge denne sag.
7 Kommissionen har henvist til, at artikel 249, stk. 3, EF og artikel 10, stk. 1, EF er bindende, hvorfor medlemsstaterne er forpligtet til inden for den fastsatte frist at træffe de nødvendige foranstaltninger til at gennemføre direktiverne i deres interne retsorden og straks meddele Kommissionen disse foranstaltninger. Denne forpligtelse fremgår af direktivets artikel 13. Den Franske Republik har ikke truffet disse foranstaltninger og har derfor ikke meddelt dem til Kommissionen.
8 Den Franske Republik har gjort gældende, at forsinkelsen med hensyn til gennemførelsen af direktivet er begrundet i, at det har været nødvendigt at foretage grundlæggende ændringer af bådførercertifikaterne for sejlads ad indre vandveje. Dette arbejde kunne ikke udføres uden iværksættelse af omfattende høringer af erhvervsorganisationerne og de berørte myndigheder. Ifølge Den Franske Republik vil et udkast til dekret om bådførercertifikater for sejlads ad indre vandveje snarest blive fremsendt til Conseil d'État til gennemgang. Gennemførelsen af direktivet forudsætter i øvrigt, at der vedtages en gennemførelsesbekendtgørelse til det nævnte dekret, med en række bilag. Svarskriftet var vedlagt udkast til lovtekster, der skal gennemføre direktivet i fransk ret.
9 Det bemærkes, at Den Franske Republik ikke har bestridt, at den ikke har truffet de nødvendige gennemførelsesforanstaltninger med henblik på at efterkomme direktivet.
10 Efter Domstolens faste praksis kan en medlemsstat ikke påberåbe sig bestemmelser, fremgangsmåder eller forhold i sin nationale retsorden til støtte for, at forpligtelser og frister, der følger af et direktiv, ikke overholdes (jf. navnlig dom af 18.3.1999, sag C-166/97, Kommissionen mod Frankrig, Sml. I, s. 1719, præmis 13).
11 Herefter må der, da direktivets gennemførelse ikke er sket inden for den fastsatte frist, gives Kommissionen medhold i dens påstand.
12 Det skal derfor fastslås, at Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til direktivet, idet den ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
13 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk. 2, pålægges det den tabende part at betale sagens omkostninger, hvis der er nedlagt påstand herom. Da Kommissionen har nedlagt påstand om, at Den Franske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger, og Den Franske Republik har tabt sagen, bør det pålægges den at betale sagens omkostninger.
Afgørelse
På grundlag af disse præmisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN (Tredje Afdeling)
1) Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 96/50/EF af 23. juli 1996 om harmonisering af betingelserne for erhvervelse af nationale bådførercertifikater for gods- og persontransport ad indre vandveje i Fællesskabet, idet den ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet.
2) Den Franske Republik betaler sagens omkostninger.