Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 4. april 2017 –Sharif University of Technology mod Rådet
(sag C-385/16 P) (1)
»Appel – artikel 181 i Domstolens procesreglement – restriktive foranstaltninger over for Den Islamiske Republik Iran – liste over de personer og enheder, der er omfattet af indefrysningen af pengemidler og økonomiske ressourcer – kriterium om materiel, logistisk eller økonomisk støtte til Irans regering – samarbejde inden for forskning og teknologisk udvikling på militære eller militærrelaterede områder«
1.      Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – restriktive foranstaltninger over for Iran – indefrysning af midler, der tilhører personer, enheder eller organer, som medvirker til eller støtter den nukleare spredning – støtte til den iranske regering – begreb – krav om årsagsforbindelse mellem den adfærd, der udgør støtte til den iranske regering, og forfølgelsen af nukleare spredningsaktiviteter – foreligger ikke
[Rådets afgørelse 2010/413/FUSP, art. 20, stk. 1, og 2012/35/FUSP, 13. betragtning; Rådets forordning nr. 267/2012, art. 23, stk. 2, litra a), og d)]
(jf. præmis 56 og 61)
2.      Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – restriktive foranstaltninger over for Iran – indefrysning af midler, der tilhører personer, enheder eller organer, som medvirker til eller støtter den nukleare spredning – støtte til den iranske regering – begreb – nødvendigheden af at yde kvalitativ eller kvantitativ støtte af en vis betydning – foreligger ikke
[Rådets afgørelse 2010/413/FUSP, art. 20, stk. 1, litra c); Rådets forordning nr. 267/2012, art. 23, stk. 2, litra d)]
(jf. præmis 64)
3.      Den Europæiske Union – domstolskontrol med lovligheden af institutionernes retsakter – restriktive foranstaltninger over for Iran – foranstaltninger truffet inden for rammerne af kampen mod nuklear spredning – kontrollens omfang
(Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 47)
(jf. præmis 71)
Konklusion
1)
Appellen forkastes.
2)
Sharif University of Technology bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er blevet afholdt af Rådet for Den Europæiske Union.
1– EUT C 335 af 12.9.2016.