ОПРЕДЕЛЕНИЕ НА СЪДА НА ПУБЛИЧНАТА СЛУЖБА (първи състав)
30 април 2009 година
Дело F-30/07
Lidia Noworyta
срещу
Европейски парламент
„Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество“
Предмет: Жалба на основание членове 236 ЕО и 152 АЕ, с която г‑жа Noworyta иска отмяната на решението на Парламента от 28 април 2006 г.,
с което се отхвърля предложението на ръководителя на жалбоподателката от 20 октомври 2005 г. и се отказва да ѝ се предостави
предварително фиксирана надбавка за положения извънреден труд по смисъла на член 3 от приложение VI към Правилника; при условията
на евентуалност жалбоподателката иска да ѝ се заплати всяка друга надбавка или по член 56а, или по член 56б от Правилника.
Решение: Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по дело F‑30/07, Noworyta/Парламент, което се заличава от
регистъра на Съда на публичната служба. Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.
Резюме
Производство — Жалбоподател, чието искане е удовлетворено след подаването на жалбата
(член 75 от Процедурния правилник на Съда на публичната служба)
Общностният съд има право да преценява според обстоятелствата във всеки конкретен случай дали доброто правораздаване оправдава
да се отхвърли по същество жалбата за отмяна или, по аналогия, да се установи, че жалбата е останала без предмет и няма основание
за произнасяне по основателността ѝ, без предварително произнасяне по повдигнатото от ответника възражение за недопустимост.
Такава е хипотезата, когато в рамките на първо дело Съдът на публичната служба вече се е произнесъл по съществото на спора
в полза на жалбоподателя по делото, с което е сезиран, и в хода на съдебното заседание и в отговор на въпрос, поставен от
Съда на публичната служба в рамките на второто дело, страните са заявили, че ако жалбата по първото дело се обяви за допустима
и Съдът на публичната служба се произнесе по съществото на спора, то не би имало основание за постановяване на решение по
същество по второто дело.
(вж. точки 5—8)
Позоваване на:
Съд — 26 февруари 2002 г., Съвет/Boehringer, C‑23/00 P, Recueil, стр. I‑1873, точки 51 и 52; 23 март 2004 г., Франция/Комисия,
C‑233/02, Recueil, стр. I‑2759, точка 26
Първоинстанционен съд — 15 юни 2005 г., Regione autonoma della Sardegna/Комисия, T‑171/02, Recueil, стр. II‑2123, точка 155
Съд на публичната служба — 8 април 2008 г., Bordini/Комисия, F‑134/06, Сборник СПС, стр. I‑A‑1‑0000 и II‑A‑1‑0000, точка 56;
28 април 2009 г., Balieu-Steinmetz и Noworyta/Парламент, F‑115/07, Сборник СПС, стр. I‑A‑1‑0000 и II‑A‑1‑0000