Иск, предявен на 28 март 2023 година – Европейска комисия / Република България
(Дело C-198/23)
Език на производството: български
Страни
Ищец: Европейска комисия (представители: J. Samnadda, Цв. Георгиева)
Ответник: Република България
Искания
Ищецът моли съда:
(1) да установи, че като не е приела необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с Директива (ЕС) 2019/789 на Европейския парламент и на Съвета от 17 април 2019 година за установяване на правила във връзка с упражняването на авторското право и сродните му права, приложими за определени онлайн предавания на излъчващите организации и за препредаването на телевизионни и радиопрограми и за изменение на Директива 93/83/ЕИО на Съвета1 („директивата“) и като не ги е съобщила на Комисията, Република България не е изпълнила задълженията си по член 19 от директивата;
(2) да осъди Република България да заплати на Комисията еднократно платима сума, съответстваща на по-високата от следните две суми: I) дневна сума от 1800 евро, умножена по броя дни между деня, следващ изтичането на срока за транспониране, предвиден в директивата, и деня, в който нарушението е отстранено, или, при липса на отстраняване на нарушението, деня, в който е постановено решение по настоящото производство; II) минималната еднократно платима сума от 504 000 евро;
(3) в случай че неизпълнението на задълженията по точка 1 продължава до датата на постановяване на съдебното решение по настоящото производство, да осъди Република България да заплаща на Комисията периодична имуществена санкция в размер на 10 800 евро на ден за всеки ден забава от датата на постановяване на съдебното решение по настоящото производство, докато Република България не изпълни задълженията си в съответствие с директивата;
(4) да осъди Република България да заплати съдебните разноски.
Правни основания и главни доводи
Директивата има за цел да допринесе за правилното функциониране на вътрешния пазар като предвижда по-широко разпространение в държавите членки на телевизионни и радиопрограми, които произхождат от други държави членки, като се улесни лицензирането на авторското право и сродните му права върху произведения и други закриляни обекти, включени в излъчването на определени видове телевизионни и радиопрограми. Тя разширява прилагането на принципа на държавата на произход по отношение на спомагателните онлайн услуги за радиопрограми и за някои видове телевизионни програми. Тя гарантира също така достъп до по-широко трансгранично предлагане на програми и създава правна яснота относно случаите на пряко въвеждане.
Член 12 от директивата предвижда 7 юни 2021 г. като краен срок за транспониране на директивата от държавите членки. Съгласно параграф 2 от този член „[д]ържавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива“.
На 23 юли 2021 г. Комисията изпрати на Република България официално уведомително писмо. На 19 май 2022 г. Комисията изпрати на Република България мотивирано становище. Въпреки това, мерките за транспониране на директивата все още не са приети или във всеки случай не са съобщени на Комисията.
____________
1 OB 2019, L 130, стр. 82