62021CJ0801_RES
Дело C‑801/21 P
Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
срещу
Indo European Foods Ltd
Решение на Съда (пети състав) от 20 юни 2024 година
„Обжалване — Марка на Европейския съюз — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „Abresham Super Basmati Selaa Grade One World’s Best Rice“ — По-ранна нерегистрирана словна марка на Обединеното кралство „BASMATI“ — Регламент (ЕО) № 207/2009 — Член 8, параграф 4 — Регламент (ЕС) 2017/1001 — Член 72 — Относително основание за отказ — Възражение — Обжалване пред апелативния състав — Отхвърляне — Обжалване пред Общия съд — Споразумение за оттегляне на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия от Европейския съюз и Европейската общност за атомна енергия — Членове 126 и 127 — Преходен период — Последици от края на преходния период за защитата на по-ранната марка — Обстоятелства, настъпили след приемането на спорното решение — Запазване на предмета на жалбата и на правния интерес“
Жалба за отмяна — Условия за допустимост — Правен интерес — Служебно разглеждане от съда
(член 263, четвърта алинея ДФЕС)
(вж. т. 45 и 76)
Жалба за отмяна — Предмет — Искане за отмяна на решение, основано на отпаднало след приемането на това решение по-ранно право — Запазване на предмета на жалбата — Условие — Липса на оттегляне на обжалвания акт
(член 263 ДФЕС)
(вж. т. 58 и 59)
Марка на Европейския съюз — Производство по обжалване — Обжалване пред съда на Съюза — Жалба срещу решение, с което се отхвърля възражение срещу регистрацията на марка на Европейския съюз — Правен интерес — Условие — Жалба, която може да донесе полза на страната, която я е подала — Критерии за преценка
(член 263, четвърта алинея ДФЕС, член 72 от Регламент 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета)
(вж. т. 78—83)
Марка на Европейския съюз — Производство по обжалване — Обжалване пред съда на Съюза — Компетентност на Общия съд — Задължително разпореждане, отправено до Службата — Изключване
(член 72, параграф 6 от Регламент 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета)
(вж. т. 93)
Резюме
Сезиран с жалба, подадена от Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), която отхвърля, Съдът се произнася по въпроса за запазването на предмета на жалбата и за запазването на правния интерес на възразяващата страна вследствие на отпадането — на дата след решението, потвърждаващо отхвърлянето на възражението и след подаването на жалба пред Общия съд срещу това решение — на защитата, предоставена на по-ранното право поради изтичането на преходния период, установен със Споразумението за оттегляне на Обединеното кралство от Съюза (
1
).
На 14 юни 2017 г. г‑н Chakari подава в EUIPO заявка за регистрация на фигуративната марка на Европейския съюз „Abresham Super Basmati Selaa Grade One World’s Best Rice“ за стоки на основата на ориз. Indo European Foods Ltd подава възражение (
2
) въз основа на нерегистрираната по-ранна словна марка на Обединеното кралство „BASMATI“, която по силата на приложимото в Обединеното кралство право му позволява да попречи на използването на заявената марка. Отделът по споровете отхвърля възражението.
След това с решение от 2 април 2020 г. (наричано по-нататък „спорното решение“) апелативният състав потвърждава отхвърлянето на възражението с мотива, че Indo European Foods не е доказало, че наименованието „basmati“ му позволява да забрани използването на заявената марка в Обединеното кралство.
С решение от 6 октомври 2021 г. (
3
) Общият съд отменя спорното решение. Той приема, от една страна, че оттеглянето на Обединеното кралство от Съюза не е довело до отпадане на предмета на спора, тъй като спорното решение е прието през преходния период, през който съответната по-ранна марка продължава да се ползва със същата защита като тази, от която би се ползвала при липсата на оттегляне на Обединеното кралство. От друга страна, той приема, че правният интерес на Indo European Foods се запазва.
Ето защо EUIPO подава жалба срещу това съдебно решение като изтъква едно-единствено основание, изведено от нарушение на изискването за запазване на правния интерес на жалбоподателя.
Съображения на Съда
На първо място, Съдът се произнася по извършената от Общия съд проверка на запазването на предмета на спора. Така Съдът констатира, че доводите на EUIPO, че Общият съд е смесил въпроса за запазването на правния интерес с датата, към която следва да се преценява законосъобразността на спорното решение, се основават на неправилен прочит на решението на Общия съд. Всъщност, що се отнася до предмета на спора, Общият съд само е разгледал въпроса за запазването на предмета на спора с оглед на края на преходния период, който е настъпил в хода на производството пред него.
Освен това Съдът подчертава, че съгласно постоянната съдебна практика предметът на спора трябва да продължава да съществува, също както и правният интерес, до обявяването на съдебното решение, тъй като иначе няма да има основание за произнасяне по същество, което предполага искът или евентуално жалбата да може чрез резултата си да донесе полза на страната, която я е подала. Съдът припомня също, че след като решение, срещу което е подадена жалба за отмяна пред Общия съд, не е формално оттеглено, последният основателно е констатирал, че предметът на спора не е отпаднал. Тази констатация не се поставя под въпрос от обезсилването на спорното решение, настъпило след подаването на жалбата.
В случая Съдът констатира, че за да приеме, че жалбата не е загубила своя предмет, Общият съд се е основал на констатацията, че предмет на спора е спорното решение, което е прието преди края на преходния период. Като се има предвид, че EUIPO не оспорва нито че към датата, на която Общият съд се е произнесъл, спорното решение не е било формално оттеглено, нито че краят на преходния период не е имал за последица заличаването с обратна сила на това решение, Съдът заключава, че доводите на EUIPO не са основателни.
На второ място, Съдът разглежда въпроса за преценката на запазването на правния интерес. В това отношение той отхвърля довода на EUIPO, че Общият съд не взел предвид специфичния характер на производството по възражение, основната функция на марката, принципа на териториалност и единния характер на марката на Европейския съюз.
Всъщност, най-напред, този довод се основава на предпоставката, че що се отнася до жалба срещу решение на апелативен състав, с което се отхвърля възражение, запазването на правния интерес пред Общия съд трябва да се преценява единствено с оглед на правните интереси, защитени от приложимия регламент относно марката на Европейския съюз, и по този начин зависи само от това дали към момента на постановяване на решение от Общия съд все още може да възникне риск от конфликт. Тази предпоставка обаче предполага да се ограничат обстоятелствата, които могат да бъдат взети предвид, за да прецени запазването на правния интерес на жалбоподател, подал жалба на основание член 72 от Регламент 2017/1001 (
4
), в сравнение с жалбоподател, подал жалба по член 263 ДФЕС, и не намира подкрепа нито в приложимите текстове, нито в съдебната практика.
По-нататък Съдът отбелязва, че наличието на правен интерес от отмяната предполага, че с резултата си жалбата може да донесе полза на лицето, което я е подало. Така въпросът дали, що се отнася до решение, с което се отхвърля възражение срещу регистрацията на марка на Европейския съюз, лицето, направило такова възражение, може да извлече полза от подадена пред Общия съд жалба, трябва да се преценява конкретно с оглед на всички последици, които могат да произтекат от установяването на евентуална незаконосъобразност, опорочила това решение, и на естеството на вредата, която се твърди, че е претърпяна. В настоящия случай обаче, от една страна, Общият съд основателно е констатирал, че предметът на жалбата не е отпаднал. От друга страна, спорното решение потвърждава отхвърлянето на възражението въз основа на констатацията, че не са изпълнени условията за прилагане на член 8, параграф 4 от Регламент 2017/1001. Следователно, тъй като в подкрепа на жалбата си пред Общия съд Indo European Foods се позовава именно на нарушението на посочената разпоредба от апелативния състав и спорното решение накърнява неговите икономически интереси, отмяната на това решение би могла да му донесе полза.
Накрая, обстоятелството, че другата страна в производството пред апелативния състав би могла, ако жалбата пред тази инстанция бъде уважена, да преобразува заявката си за марка в заявки за национални марки във всички държави членки, считано от края на преходния период, не оказва влияние върху правния интерес на Indo European Foods от отмяна на спорното решение.
На трето място, Съдът анализира доводите, с които EUIPO твърди, че Общият съд е нарушил член 72, параграф 6 от Регламент 2017/1001 относно изпълнението на решенията на съдилищата на Съюза от страна на EUIPO, тъй като я задължил да не разглежда запазването на правния интерес, както и да не взема предвид правните последици от края на преходния период, предвиден в Споразумението за оттегляне на Обединеното кралство от Съюза.
От една страна, Съдът уточнява, че макар институцията, органът, службата или агенцията, чийто акт е бил отменен, да са длъжни, за да се съобразят с решението за отмяна и да го изпълнят в неговата цялост, да спазват диспозитива му и мотивите, които представляват неговата необходима основа, Общият съд все пак не може да дава разпореждания на EUIPO. От друга страна, Съдът констатира, че Общият съд по същество се е ограничил до констатиране на правния интерес на Indo European Foods пред Общия съд. Следователно не може да се приеме, че Общият съд е наложил на EUIPO посочените твърдени задължения.
(
1
)	Членове 126 и 127 от Споразумението за оттеглянето на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия от Европейския съюз и от Европейската общност за атомна енергия (ОВ L 29, 2020 г., стр. 7).
(
2
)	Основано на член 8, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Европейския съюз (ОВ L 78, 2009 г., стр. 1).
(
3
)	Решение от 6 октомври 2021 г., Indo European Foods/EUIPO — Chakari (Abresham Super Basmati Selaa Grade One World’s Best Rice) (342/20, EU:T:2021:651).
(
4
)	Регламент (EC) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2017 година относно марката на Европейския съюз (ОВ L 154, 2017 г., стр. 1).