Жалба, подадена на 12 април 2019 г. — Thunus и др./ЕИБ
(Дело T-247/19)
Език на производството: френски
Страни
Жалбоподател: Vincent Thunus (Контерн, Люксембург) и 7 други жалбоподатели (представител: L. Levi, адвокат)
Ответник: Европейска инвестиционна банка
Искания
Жалбоподателят моли Общия съд:
да обяви настоящата жалба за допустима и основателна, включително съдържащото се в нея възражение за незаконосъобразност,
вследствие на това,
да отмени решението, което се съдържа в извлеченията от платежната ведомост на жалбоподателите за февруари 2018 г. и което фиксира годишната корекция на основното възнаграждение за 2018 г. на 0,7 %, като съответно се отменят сходните решения, които се съдържат в последващите извлечения от платежната ведомост,
вследствие на това да осъди ответникът
да заплати като обезщетение за имуществените вреди: i) остатъкът от възнаграждението, съответстващ на прилагането на годишната корекция за 2018 г., тоест увеличение от 1,4 % за периода 1 януари 2018 г. — 31 декември 2018 г.; ii) остатъкът от възнаграждението, съответстващ на резултата от прилагането на годишната корекция от 0,7 % за 2018 г. към размера на възнагражденията, които ще се изплащат, считано от януари 2018 г.; iii) лихви за забава върху дължимите остатъци от възнагражденията до пълното изплащане на дължимите суми, като приложимият лихвен процент трябва да се изчисли въз основа на приложимия през съответния период определен от Европейската централна банка за основните операции по рефинансиране процент, увеличен с три пункта,
евентуално — ако не бъдат предоставени доброволно — да разпореди на ответника като процесуално-организационно действие да предостави следните документи:
решението на Съвета на директорите на ЕИБ от 18 юли 2017 г. (CA/505/17),
решението на Съвета на директорите на ЕИБ от 30 януари 2018 г. (MC-021-ADM-15-2018),
бележката на генерална дирекция „Персонал и администрация“ от 25 януари 2018 г. (CS/PERS-QMS/ACB/2018-0011);
да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски.
Основания и основни доводи
В подкрепа на жалбата жалбоподателите изтъкват, от една страна, две основания по отношение на решението на Съвета на директорите от 18 юли 2017 г., и от друга страна, три основания по отношение на решението на Съвета на директорите от 30 януари 2018 г.
По отношение на решението на Съвета на директорите на ЕИБ от 18 юли 2017 г.:
Първото основание е изведено от нарушение на принципа на правна сигурност.
Второто основание е изведено от нарушение на оправданите правни очаквания и на придобитите права.
По отношение на решението на Съвета на директорите на ЕИБ от 30 януари 2018 г.:
1.    Първото основание е изведено от нарушение на процедурните гаранции по член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз.
2.    Второто основание е изведено от нарушение на правото на консултиране на Представителите на персонала.
3.    Третото основание е изведено от нарушение на принципа на пропорционалност.
Що се отнася до искането за обезщетение, жалбоподателите претендират за плащане на дължимата разлика във възнаграждението, тоест 1,4 % от 1 януари 2018 г. (включително отражението на това увеличение върху различните парични добавки), ведно с лихви за забава.
____________