62023TJ1088_RES
Byla T‑1088/23
RTL Group Markenverwaltungs GmbH
prieš
Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybą
2025 m. gegužės 7 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas
„Europos Sąjungos prekių ženklas – Registracijos panaikinimo procedūra – Vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas RTL – Prekių ženklo naudojimo iš tikrųjų nebuvimas – Reglamento (ES) 2017/1001 58 straipsnio 1 dalies a punktas – Faktinių aplinkybių ir įrodymų pateikimas pirmą kartą Apeliacinėje taryboje – Reglamento 2017/1001 95 straipsnio 2 dalis – Reglamento (ES) 2018/625 27 straipsnio 4 dalis – Piktnaudžiavimas teise“
Europos Sąjungos prekių ženklas – Atsisakymas nuo teisinės apsaugos, panaikinimas ir negaliojimas – Panaikinimo pagrindai – Prekių ženklo naudojimo iš tikrųjų nebuvimas – Naudojimo įrodymas – Naudojimas iš tikrųjų – Sąvoka – Vertinimo kriterijai – Konkrečių ir objektyvių įrodymų reikalavimas
(Europos Parlamento ir Tarybos reglamento 2017/1001 18 straipsnio 1 dalis ir 58 straipsnio 1 dalies a punktas)
(žr. 16, 19, 20, 91–93 punktus)
Europos Sąjungos prekių ženklas – Atsisakymas nuo teisinės apsaugos, panaikinimas ir negaliojimas – Panaikinimo pagrindai – Prekių ženklo naudojimo iš tikrųjų nebuvimas – Naudojimo įrodymas – Naudojimas iš dalies – Poveikis
(Europos Parlamento ir Tarybos reglamento 2017/1001 18 straipsnio 1 dalis ir 58 straipsnio 2 dalis)
(žr. 17, 18 punktus)
Europos Sąjungos prekių ženklas – Atsisakymas nuo teisinės apsaugos, panaikinimas ir negaliojimas – Prašymas panaikinti registraciją – Priimtinumas – Nepriklausymas nuo prašymą panaikinti registraciją pateikusio asmens piktnaudžiavimo teisės nebuvimo arba sąžiningumo
(Europos Parlamento ir Tarybos reglamento 2017/1001 63 straipsnio 1 dalies a punktas)
(žr. 27–30 punktus)
Europos Sąjungos prekių ženklas – Atsisakymas nuo teisinės apsaugos, panaikinimas ir negaliojimas – Panaikinimo pagrindai – Prekių ženklo naudojimo iš tikrųjų nebuvimas – Vaizdinis prekių ženklas RTL
(Europos Parlamento ir Tarybos reglamento 2017/1001 18 straipsnio 1 dalis ir 58 straipsnio 1 dalies a punktas)
(žr. 35, 55, 82, 83, 95, 101 punktus)
Europos Sąjungos prekių ženklas – Procedūros nuostatos – Registracijos panaikinimo procedūra – Faktai ir įrodymai, nepateikti per jiems pateikti nustatytą terminą – Atsižvelgimas – Apeliacinės tarybos diskrecija
(Europos Parlamento ir Tarybos reglamento 2017/1001 95 straipsnio 2 dalis; Komisijos reglamento 2018/625 27 straipsnio 4 dalis)
(žr. 45–47, 49 punktus)
Europos Sąjungos prekių ženklas – Atsisakymas nuo teisinės apsaugos, panaikinimas ir negaliojimas – Panaikinimo pagrindai – Prekių ženklo naudojimo iš tikrųjų nebuvimas – Trečiojo asmens su prekių ženklo savininko sutikimu atliekamas naudojimas
(Europos Parlamento ir Tarybos reglamento 2017/1001 18 straipsnio 2 dalis)
(žr. 62 punktą)
Europos Sąjungos prekių ženklas – Atsisakymas nuo teisinės apsaugos, panaikinimas ir negaliojimas – Panaikinimo pagrindai – Prekių ženklo naudojimo iš tikrųjų nebuvimas – Naudojimo įrodymas – Naudojimas iš tikrųjų – Sąvoka – Vertinimo kriterijai – Reputaciją Sąjungoje turintis prekių ženklas – Poveikio nebuvimas
(Europos Parlamento ir Tarybos reglamento 2017/1001 8 straipsnio 5 dalis, 18 straipsnio 1 dalis ir 58 straipsnio 1 dalies a punktas)
(žr. 94 punktą)
Santrauka
Savo sprendimu Bendrasis Teismas pakeitė Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) apeliacinės tarybos sprendimą. Jis paaiškino klausimus, susijusius su prašymo panaikinti registraciją nesąžiningumu, su EUIPO apeliacinės tarybos diskrecijos, kiek tai susiję su atsisakymu atsižvelgti į pirmą kartą jai pateiktus įrodymus, išskyrus Deleguotajame reglamente 2018/625 (
1
) numatytus procesinius dokumentus, įgyvendinimu, su prekių ženklo naudojimu iš tikrųjų reklamos, skatinimo ir rinkodaros paslaugoms, kurias teikia įmonė, priklausanti grupei, teikiančiai, be kita ko, reklamos transliavimo paslaugas, ir su prekių ženklo reputacijos poveikiu vertinant jo naudojimą iš tikrųjų kitoms prekėms ir paslaugoms.
Nuo 2016 m. ieškovė RTL Group Markenverwaltungs GmbH yra vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „RTL“ įvairioms prekėms ir paslaugoms savininkė (
2
). 2021 m. įstojusi į bylą šalis Marcella Örtl pateikė prašymą panaikinti registraciją (
3
), motyvuodama tuo, kad šis prekių ženklas nebuvo iš tikrųjų naudojamas visoms toms prekėms ir paslaugoms, kurioms buvo įregistruotas, nepertraukiamai penkerius metus. EUIPO anuliavimo skyrius iš dalies patenkino prašymą dėl tam tikrų prekių ir paslaugų.
Gavusi ieškovės apeliaciją EUIPO apeliacinė taryba, pirma, pripažino prašymą panaikinti registraciją priimtinu ir, antra, iš dalies panaikino Anuliavimo skyriaus sprendimą tiek, kiek juo buvo panaikinta ginčijamo prekių ženklo registracija, be kita ko, „reklamos, rinkodaros ir skatinimo“ paslaugų pakategorei, t. y. „reklamos sklaidos per televiziją, radiją ir elektroninę žiniasklaidą“ (
4
) paslaugoms, o likusią apeliacijos dalį atmetė. Bendrajame Teisme pareikštu ieškiniu ieškovė prašė panaikinti arba pakeisti tokį sprendimą.
Bendrojo Teismo vertinimas
Pirma, Bendrasis Teismas pažymėjo, kad panaikinimo pagrindais siekiama apsaugoti bendrąjį interesą, kuriuo jie grindžiami, o tai paaiškino, kodėl nereikalaujama, kad prašymą pateikęs asmuo įrodytų suinteresuotumą kreiptis į teismą. Šią analizę patvirtina Reglamento 2017/1001 24 konstatuojamoji dalis ir šio reglamento 63 straipsnio 1 dalies a punkto tikslas suteikti galimybę kuo didesniam asmenų ratui užginčyti Europos Sąjungos prekių ženklą, kuris tam tikrą laikotarpį nebuvo iš tikrųjų naudojamas, nereikalaujant, kad būtų įrodytas suinteresuotumas kreiptis į teismą. Kadangi prašymą panaikinti registraciją dėl prekių ženklo nenaudojimo arba nepakankamo naudojimo gali pateikti „kiekvienas fizinis ar juridinis asmuo“, galimo piktnaudžiavimo teise klausimas neturi reikšmės nagrinėjant tokio prašymo panaikinti registraciją priimtinumą. Be to, nei prašymo panaikinti registraciją priimtinumas, nei pagrįstumas nepriklauso nuo pareiškėjo sąžiningumo, nes prekių ženklo registracijos panaikinimas dėl nenaudojimo per penkerių metų laikotarpį yra Reglamento 2017/1001 (
5
) nustatyta teisinė pasekmė.
Nors šiuo klausimu ieškovė rėmėsi byla Sandra Pabst (
6
), Bendrasis Teismas pažymėjo, kad toje byloje buvo susiklosčiusios išimtinės aplinkybės, kurių nebuvo šioje byloje. Priešingai nei byloje Sandra Pabst, įstojusi į bylą šalis nebuvo bendrovė, dirbtinai įsteigta siekiant vienintelio tikslo – pateikti daugybę prašymų panaikinti registraciją. Be to, ieškovė neįrodė, kad prašymas panaikinti registraciją šiuo atveju buvo nesėkmingas, taigi buvo skirtas tik tam, kad jai būtų užkrauta nepagrįsta našta arba daromas koks nors spaudimas. Atvirkščiai, įstojusios į bylą šalies ketinimas naudoti prekių ženklą, galintį sukelti painiavą su ginčijamu prekių ženklu, įrodė realų jos suinteresuotumą, kad prekių ženklų registras būtų atnaujintas, kiek tai susiję su ieškovės turimos monopolijos ginčijamo prekių ženklo atžvilgiu apimtimi.
Taigi Bendrasis Teismas atmetė ieškovės teiginį, kad prašymas panaikinti registraciją buvo nepriimtinas dėl tariamo šio prašymo nesąžiningo pobūdžio.
Antra, Bendrasis Teismas priminė jurisprudenciją, susijusią su EUIPO diskrecija atsižvelgti į pavėluotai nurodytas faktines aplinkybes ir pateiktus įrodymus (
7
), ir pabrėžė, kad šis atsižvelgimas turi atspindėti diskrecijos, kurios kontrolę vykdo Bendrasis Teismas, objektyvaus ir motyvuoto įgyvendinimo rezultatą.
Jis konstatavo, kad šioje byloje ieškovė pavėluotai pateikė pastabas ir įrodymus, todėl Apeliacinė taryba turėjo pasinaudoti diskrecija, kad nuspręstų, ar atsižvelgti į tą informaciją priimant sprendimą, kurį ji turėjo priimti, ar ne. Nagrinėjamu atveju vis dėlto trūko tokio objektyvaus ir motyvuoto diskrecijos įgyvendinimo, nes Apeliacinė taryba atmetė tą informaciją vien dėl to, kad ji nebuvo pateikta su vienu iš Deleguotajame reglamente 2018/625 (
8
) nurodytų procesinių dokumentų, neišnagrinėjusi, ar buvo įvykdytos šio reglamento 27 straipsnio 4 dalyje nurodytos sąlygos. Iš tiesų pirmą kartą Apeliacinei tarybai pateiktų pastabų ir įrodymų priimtinumo nagrinėjimas negali apsiriboti faktinėmis aplinkybėmis ir įrodymais, pateiktais kartu su Deleguotojo reglamente 2018/625 nurodytais procesiniais dokumentais, nes toks apribojimas neišplaukia nei iš Reglamento 2017/1001 95 straipsnio 2 dalies, nei iš Deleguotojo reglamento 2018/625 27 straipsnio 4 dalies.
Taigi Apeliacinė taryba padarė klaidą, kai neišnagrinėjo ieškovės pavėluotai pateiktų pastabų ir įrodymų ir nepasinaudojo jai suteikta diskrecija.
Trečia, Bendrasis Teismas nagrinėjo, ar ieškovės pateikti įrodymai, susiję su grupės, kuriai ji priklausė, bendrovių veikla, leido įrodyti ginčijamo prekių ženklo naudojimą ne tik reklamos transliavimo paslaugų pakategorei, kaip nurodė Apeliacinė taryba, bet ir visai „reklamos, rinkodaros ir skatinimo“ paslaugų kategorijai.
Visų pirma jis pažymėjo, jog ieškovė įrodė, kad grupės, kuriai ji priklausė, bendrovės teikė reklamuotojams, be kita ko, televizijos reklamos kūrimo ir įgyvendinimo paslaugas. Taigi ji pateikė įrodymų, susijusių su paslaugomis, kurias teikiant šios bendrovės kūrybiškai prisidėjo kuriant reklamą, o ne tik paprasčiausiai platino trečiojo asmens sukurtą reklaminį turinį.
Be to, Bendrasis Teismas manė, kad iš ieškovės pateiktų įrodymų matyti, kad ji reklamuotojams siūlė savo paslaugas plėtojant reklamos strategijas jai priklausančiose žiniasklaidos priemonėse, suteikdama jiems galimybę dalyvauti grupės, kuriai ji priklausė, sukurtose reklamos priemonėse.
Galiausiai jis nusprendė, kad, atsižvelgiant į pateiktus įrodymus, grupės, kuriai priklausė ieškovė, bendrovės teikė konsultavimo paslaugas, susijusias su televizijos reklamos rinkodara ir patenkančias į specializuotų konsultavimo ir paramos paslaugų įmonėms, siekiančioms reklamuoti savo prekes ir paslaugas bei plėtoti savo reklamos strategijas, sritį.
Tokiomis aplinkybėmis Bendrasis Teismas teigė, jog ieškovės pateikti įrodymai patvirtina, kad grupė, kuriai ji priklausė, prisidengdama ginčijamu prekių ženklu ir atitinkamu laikotarpiu teikė tretiesiems asmenims reklamos, skatinimo ir rinkodaros paslaugas, kurios neapsiribojo vien reklamos sklaida, bet buvo skirtos aktyviai prisidėti prie minėtų trečiųjų asmenų reklamos strategijos kūrimo. Todėl jis pakeitė ginčijamą sprendimą, atmesdamas prašymą panaikinti ginčijamo prekių ženklo registraciją 35 klasės reklamos, skatinimo ir rinkodaros paslaugoms.
Galiausiai Bendrasis Teismas pažymėjo, kad pagal Reglamento 2017/1001 58 straipsnio 1 dalies a punkto formuluotę ir tikslą su Europos Sąjungos prekių ženklu susijusių teisių išsaugojimas siejamas su sąlyga, kad prekių ženklas iš tikrųjų naudojamas. Iš tiesų nebūtų pateisinama, jei nenaudojamu prekių ženklu būtų sudaryta kliūčių konkurencijai ir apribotas laisvas prekių judėjimas bei laisvė teikti paslaugas. Be to, Sąjungos teismai jau yra nusprendę, kad nuostatomis, susijusiomis su išplėstine apsauga, kuri suteikiama ES prekių ženklui, turinčiam reputaciją Sąjungoje, siekiama kitokio tikslo nei nuostatomis, pagal kurias reikalaujama įrodyti prekių ženklo naudojimą iš tikrųjų, todėl šių dviejų rūšių nuostatas reikia aiškinti autonomiškai. Taigi darant prielaidą, kad ginčijamas prekių ženklas turėjo reputaciją žiniasklaidos sektoriuje, tai savaime neleidžia įrodyti, kad jis iš tikrųjų naudojamas prekėms ir paslaugoms, dėl kurių kilo ginčas. Be to, nei vieningu Europos Sąjungos prekių ženklo statusu, nei Deleguotojo reglamento 2018/625 7 konstatuojamąja dalimi, kuri susijusi tik su procedūrinėmis taisyklėmis, ieškovė negalėjo veiksmingai remtis aiškindama Reglamento 2017/1001 materialines nuostatas.
(
1
)	2018 m. kovo 5 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) 2018/625, kuriuo papildomas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2017/1001 dėl Europos Sąjungos prekių ženklo ir panaikinamas Deleguotasis reglamentas (ES) 2017/1430 (OL L 104, 2018, p. 4).
(
2
)	Tai susiję su prekėmis ir paslaugomis, kurios priklauso peržiūrėtos ir iš dalies pakeistos 1957 m. birželio 15 d. Nicos sutarties dėl tarptautinės prekių ir paslaugų klasifikacijos ženklams registruoti 3, 6, 8, 9, 12, 14, 16, 18, 20, 21, 24, 25, 28, 30, 32, 33, 35, 38, 41, 42, 43 ir 45 klasėms.
(
3
)	Remiantis 2017 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 dėl Europos Sąjungos prekių ženklo (OL L 154, 2017, p. 1) 58 straipsnio 1 dalies b punktu.
(
4
)	Kitos prekės ir paslaugos, dėl kurių buvo panaikintas Anuliavimo skyriaus sprendimas, yra prie 9 klasės priskirti „optiniai diskai“ ir prie 45 klasės priskirtos „internetinio socialinių susitikimų paslaugos“.
(
5
)	Reglamento 2017/1001 58 straipsnio 1 dalies a punktas ir 64 straipsnio 2 dalis.
(
6
)	Byla, kurioje priimtas 2020 m. vasario 1 d. didžiosios apeliacinės tarybos sprendimas (byla R 2445‑2017‑G; toliau – byla Sandra Pabst).
(
7
)	Numatyta Reglamento 2017/1001 95 straipsnio 2 dalyje ir apibrėžta Deleguotojo reglamento 2018/625 27 straipsnio 4 dalyje.
(
8
)	Deleguotojo reglamento 2018/625 22, 24 ir 26 straipsniai.