62023TJ0600
BENDROJO TEISMO (trečioji išplėstinė kolegija) SPRENDIMAS
2025 m. spalio 1 d. (
*1
)
„Energija – Elektros energijos vidaus rinka – Reglamentas (ES) 2015/1222 – Reglamentas (ES) 2019/943 – Pralaidumo paskirstymas tarp prekybos zonų ir perkrovos valdymas – Bendrų regioninių kitos paros ir einamosios paros pralaidumo skaičiavimo metodikų nustatymas – Regiono perdavimo sistemų operatorių pasiūlymai dėl CORE pralaidumo skaičiavimo – Kritiniai vidaus tinklo elementai – Ekonominis efektyvumas – Energijos perdavimo pasiskirstymo veiksnys – ACER apeliacinės tarybos sprendimas“
Bylose T‑600/23 ir T‑612/23
Bundesnetzagentur für Elektrizität, Gas, Telekommunikation, Post und Eisenbahnen (BNetzA), įsteigta Bonoje (Vokietija), atstovaujama advokatų U. Karpenstein ir K. Reiter,
ieškovė byloje T‑600/23,
Vokietijos Federacinė Respublika, atstovaujama J. Möller ir R. Kanitz, padedamų advokato R. Bierwagen,
ieškovė byloje T‑612/23,
prieš
Europos Sąjungos energetikos reguliavimo institucijų bendradarbiavimo agentūrą (ACER), atstovaujamą P. Martinet, E. Tremmel ir M. Povh,
atsakovę,
palaikomą
Europos Komisijos, atstovaujamos O. Beynet ir T. Scharf,
įstojusios į bylą T‑612/23 šalies,
BENDRASIS TEISMAS (trečioji išplėstinė kolegija),
kurį per pasitarimus sudarė pirmininkas S. Papasavvas, teisėjai P. Škvařilová‑Pelzl (pranešėja), I. Nõmm, D. Kukovec ir R. Meyer,
posėdžio sekretorė S. Jund, administratorė,
atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį,
įvykus 2025 m. kovo 4 d. bendram posėdžiui,
priima šį
Sprendimą
1
SESV 263 straipsniu grindžiamais ieškiniais Bundesnetzagentur für Elektrizität, Gas, Telekommunikation, Post und Eisenbahnen (BNetzA) ir Vokietijos Federacinė Respublika prašo panaikinti 2023 m. liepos 7 d. Europos Sąjungos energetikos reguliavimo institucijų bendradarbiavimo agentūros (ACER) apeliacinės tarybos sprendimą A‑003‑2019_R, paskelbtą šios agentūros interneto svetainėje 2023 m. liepos 26 d. (toliau – ginčijamas sprendimas).
Ginčo aplinkybės
2
2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 714/2009 dėl prieigos prie tarpvalstybinių elektros energijos mainų tinklo sąlygų, panaikinančio Reglamentą (EB) Nr. 1228/2003 (OL L 211, 2009, p. 15) 18 straipsnio 5 dalyje buvo numatyta, kad Europos Komisija galėjo priimti gaires, be kita ko, susijusias su to straipsnio 3 dalies d punktu. Jos, remiantis to paties reglamento 8 straipsnio 6 dalies g punktu, apėmė pajėgumo paskirstymo ir perkrovos valdymo taisykles.
3
Remdamasi Reglamento Nr. 714/2009 18 straipsnio 3 dalies b punktu ir 5 dalimi Komisija priėmė 2015 m. liepos 24 d. Reglamentą (ES) 2015/1222, kuriuo nustatomos pralaidumo paskirstymo ir perkrovos valdymo gairės (OL L 197, 2015, p. 24). Jame buvo nustatyti tam tikri reikalavimai, susiję su pralaidumo paskirstymu tarp prekybos zonų (toliau – zonos) ir perkrovos valdymu kitos paros ir einamosios paros rinkose elektros energijos sektoriuje. Šie reikalavimai, be kita ko, apėmė reikalavimą parengti bendras metodikas, susijusias su kitos paros ir einamosios paros tarpzoninio pralaidumo skaičiavimu (toliau – pralaidumo skaičiavimas) kiekviename to pralaidumo skaičiavimo regione, kaip numatyta Reglamento 2015/1222 II antraštinės dalies 1 skyriaus 3 skirsnyje „Pralaidumo skaičiavimo metodikos“. Šiame skirsnyje esančiame 20 straipsnyje buvo įtvirtintos pralaidumo skaičiavimo taikant „srautinį metodą“ metodikų nustatymo taisyklės. Pagal Reglamento 2015/1222 2 straipsnio antros pastraipos 9 punktą toks metodas gali būti apibrėžtas kaip „pralaidumo skaičiavimo metodas, pagal kurį energijos mainai tarp <…> zonų ribojami atsižvelgiant į energijos perdavimo pasiskirstymo veiksnius ir esamas kritinių tinklo elementų ribas“. Pralaidumo skaičiavimo regione, kurį sudaro Belgija, Čekijos Respublika, Vokietija, Prancūzija, Kroatija, Liuksemburgas, Vengrija, Nyderlandai, Austrija, Lenkija, Rumunija, Slovėnija ir Slovakija (toliau – CORE regionas), taikomas srautinis metodas.
4
Pagal Reglamento 2015/1222 9 straipsnio 1 dalį ir 20 straipsnio 2 dalį kiekvieno pralaidumo skaičiavimo regiono perdavimo sistemų operatoriai (toliau – PSO) turėjo parengti pralaidumo skaičiavimo savo atitinkamame regione metodikų pasiūlymus ir pateikti juos tvirtinti atitinkamoms nacionalinėms reguliavimo institucijoms (toliau – NRI).
5
Pagal Reglamento 2015/1222 9 straipsnio 10 ir 12 dalis atitinkamos NRI tuomet turėjo siekti susitarti ir priimti sprendimą dėl PSO pasiūlymų arba prireikus jų NRI prašymu pakeistos versijos. Remiantis Reglamento 2015/1222 9 straipsnio 11 ir 12 dalimis, jei atitinkamoms NRI nepavyko susitarti, ACER turėjo priimti sprendimą dėl PSO pasiūlymų arba jų pakeistos versijos pagal 2009 m. liepos 13 d. Reglamento (EB) Nr. 713/2009, įsteigiančio Energetikos reguliavimo institucijų bendradarbiavimo agentūrą (OL L 211, 2009, p. 1), 8 straipsnio 1 dalį.
6
2017 m. rugsėjo 15 d. CORE regiono PSO pateikė šio regiono NRI tvirtinti pralaidumo skaičiavimo jų regione bendrų regioninių metodikų pasiūlymus.
7
Kadangi CORE regiono NRI nepavyko susitarti dėl šių metodikų pasiūlymų, buvo kreiptasi į ACER. 2019 m. vasario 21 d. Sprendimu Nr. 02/2019 (toliau – pirminis sprendimas) ji patvirtino iš dalies pakeistas CORE regiono pralaidumo skaičiavimo bendrų regioninių metodikų versijas, išdėstytas to sprendimo I ir II prieduose (toliau – ginčijamos metodikos).
8
2019 m. balandžio 23 d.BNetzA, kaip kompetentinga Vokietijos NRI, dėl pirminio sprendimo pateikė skundą ACER apeliacinei tarybai. Jis buvo grindžiamas Reglamento Nr. 713/2009 19 straipsniu.
9
2019 m. gegužės 2 d. Bendrojo Teismo kanceliarija gavo Vokietijos Federacinės Respublikos ieškinį, kuriuo ji prašė panaikinti tą sprendimą ir kuris buvo įregistruotas numeriu T‑283/19.
10
2019 m. birželio 5 d. Europos Parlamentas ir Europos Sąjungos Taryba priėmė Reglamentą (ES) 2019/943 dėl elektros energijos vidaus rinkos (OL L 158, 2019, p. 54). Juo, kaip nurodyta šio reglamento 1 konstatuojamojoje dalyje, nauja redakcija išdėstytas Reglamentas Nr. 714/2009 ir pagal jo 70 straipsnį panaikintas pastarasis reglamentas. Kadangi Reglamentas 2019/943 buvo paskelbtas 2019 m. birželio 14 d., jis pagal jo 71 straipsnio 1 dalį įsigaliojo 2019 m. liepos 4 d. Pagal Reglamento 2019/943 71 straipsnio 2 dalies pirmą pastraipą šis reglamentas iš esmės turėjo būti taikomas nuo 2020 m. sausio 1 d. Tačiau, remiantis šio reglamento 71 straipsnio 2 dalies antra pastraipa, jo 14 ir 15 straipsniai išimties tvarka turėjo būti taikomi nuo jo įsigaliojimo dienos. Tas pats pasakytina apie Reglamento 2019/943 16 straipsnį, taikomą šio reglamento 14 straipsnio 7 dalies ir 15 straipsnio 2 dalies įgyvendinimo tikslu.
11
2019 m. liepos 11 d. ACER apeliacinės tarybos sprendimu A‑003‑2019 BNetzA dėl pirminio sprendimo pateiktas skundas buvo atmestas kaip nepagrįstas.
12
2019 m. rugsėjo 21 d.BNetzA pareiškė ieškinį Bendrajame Teisme, juo prašė, viena vertus, iš dalies panaikinti pirminį sprendimą ir, antra, panaikinti Sprendimą A‑003‑2019; ieškinys Bendrojo Teismo kanceliarijoje buvo įregistruotas numeriu T‑631/19.
13
2022 m. rugsėjo 7 d. Sprendimu BNetzA / ACER (T‑631/19, EU:T:2022:509) Bendrasis Teismas panaikino Sprendimą A‑003‑2019 ir atmetė likusią BNetzA ieškinio dalį kaip nepriimtiną. Bendrasis Teismas to sprendimo panaikinimą grindė tuo, kad Apeliacinė taryba padarė teisės klaidą, nes nepatikrino, ar ginčijamos metodikos atitinka Reglamento 2019/943 14–16 straipsnių reikalavimus, kuriais BNetzA konkrečiai rėmėsi (tiek, kiek jie jau buvo taikomi) šiai tarybai paduotame skunde (žr. šio sprendimo 10 punktą).
14
Priėmus 2022 m. rugsėjo 7 d. Sprendimą BNetzA / ACER (T‑631/19, EU:T:2022:509), ACER apeliacinė taryba ginčijamu sprendimu patvirtino pirminį sprendimą ir, be kita ko, pažymėjo, kad ginčijamos metodikos atitinka Reglamento 2019/943 14–16 straipsnius.
15
Ginčijamų metodikų 5 straipsnio 8 dalyje, siejamoje šio straipsnio 7 dalimi, numatyta, kad į pasiūlymą dėl vidaus kritinių tinklo elementų (toliau – KTE) (ir jų nenumatytų atvejų) sąrašo, kurį CORE regiono PSO teikia pagal šio straipsnio 5 ir 6 dalis ir kuris atnaujinamas kas dvejus metus, įtraukiami bent:
„a)
siūlomų vidaus KTE (ir jų nenumatytų atvejų), kurių didžiausias energijos perdavimo pasiskirstymo veiksnys dėl tarpzoninės prekybos yra lygus 7 dalyje numatytai [į]traukimo ribai[, t. y. 5 % ar daugiau,] arba ją viršija, sąrašas;
b)
<…> [į]traukimo <…> ribos padidinimo iki 10 % ar daugiau poveikio tyrimas;
c)
dėl kiekvieno siūlomo vidaus KTE (ir jų nenumatytų atvejų) – analizė, patvirtinanti, kad atsižvelgimas į šį elementą apskaičiuojant pralaidumą yra ekonomiškai efektyviausias sprendimas to elemento perkrovai pašalinti, atsižvelgiant, pavyzdžiui, į šias alternatyvas:
i)
taisomųjų veiksmų taikymą;
ii)
prekybos zonų perkonfigūravimą;
iii)
investicijas į tinklo infrastruktūrą kartu su kuriuo nors iš dviejų pirma minėtų sprendimų arba
iv)
minėtų sprendimų derinį.“
16
Be to, ginčijamų metodikų 5 straipsnio 8 dalyje nurodyta, kad prieš atlikdami c punkte numatytą analizę CORE regiono PSO turi bendrai koordinuoti savo veiksmus su šio regiono NRI ir konsultuotis su jomis dėl šios analizės metodikos, prielaidų ir kriterijų.
17
Remiantis ginčijamų metodikų 5 straipsnio 9 dalimi, CORE regiono PSO pateikti pasiūlymai dėl vidaus KTE (ir jų nenumatytų atvejų) sąrašų taip pat turi patvirtinti, jog šie operatoriai pakankamai iš anksto, atsižvelgdami į jiems nustatytą įgyvendinimo terminą, kruopščiai išnagrinėjo kitus minėto straipsnio 8 dalyje nurodytus alternatyvius sprendimus, kad šiuos sprendimus būtų galima taikyti arba įgyvendinti tuo metu, kai priimami šio regiono NRI sprendimai dėl šių pasiūlymų.
Šalių reikalavimai
18
Byloje T‑600/23 BNetzA Bendrojo Teismo prašo:
–
panaikinti ginčijamą sprendimą,
–
priteisti iš ACER bylinėjimosi išlaidas.
19
Byloje T‑612/23 Vokietijos Federacinė Respublika Bendrojo Teismo prašo:
–
visų pirma panaikinti ginčijamą sprendimą tiek, kiek juo patvirtinamos ginčijamų metodikų 5 straipsnio 8 ir 9 dalys,
–
subsidiariai ir tuo atveju, jei ginčijamų metodikų 5 straipsnio 8 ir 9 dalys būtų neatsiejamos nuo kitų minėtų metodikų nuostatų, panaikinti visas šias nuostatas,
–
priteisti iš ACER bylinėjimosi išlaidas.
20
ACER byloje T‑600/23 ir, palaikoma Komisijos, byloje T‑612/23 Bendrojo Teismo iš esmės prašo:
–
atmesti ieškinį,
–
priteisti iš BNetzA ir Vokietijos Federacinės Respublikos bylinėjimosi išlaidas.
Dėl teisės
21
Išklausęs šalis Bendrasis Teismas, remdamasis Procedūros reglamento 68 straipsnio 1 dalimi, nusprendė sujungti bylas T‑600/23 ir T‑612/23, kad būtų priimtas šis sprendimas.
Dėl ginčo dalyko
22
Iš viso ieškinio byloje T‑600/23 matyti, kad jame, kaip ir Vokietijos Federacinė Respublika byloje T‑612/23, BNetzA prašo panaikinti ginčijamą sprendimą tik tiek, kiek juo priimti ginčijamų metodikų 5 straipsnio 8 dalies b bei c punktai ir 9 dalis, nustatantys tam tikrus reikalavimus, kurių CORE regiono PSO turi laikytis, kai siūlo vidaus tinklo elementą ir jo nenumatytus atvejus įrašyti į KTE ir nenumatytų atvejų, kurie kaip pradiniai duomenys turi būti įtraukti apskaičiuojant pralaidumą, sąrašą (toliau – ginčijamos nuostatos).
23
Iš ieškinio byloje T‑600/23 5 punkto matyti, kad „[i]eškinys pareikštas dėl konkretaus [pirminio] sprendimo elemento: [pastarojo] sprendimo 5 straipsnio 5–9 dalyse nustatytos tvarkos“, nes „BNetzA mano, kad ši tvarka yra neteisėta, nes pagal ją neįmanoma arba sudėtingiau, nei numatyta įstatyme, taikyti pralaidumo skaičiavimą vidaus tinklo elementams“. Be to, iš šio ieškinio 13 ir 14 punktų, esančių dalyje „Ieškinio dalykas“, matyti, kad nors BNetzA formaliai prašo „panaikinti ginčijamą sprendimą“, ji tai daro patikslindama, kad „[p]ateiktas ieškinio pagrindas <…> susijęs su [pirminio] sprendimo 5 straipsnio 5–9 dalyse, patvirtintose ginčijamu sprendimu, nustatyta tvarka“. Konkrečiai ieškinio 14 punkte BNetzA nurodo, kad „[j]oks ieškinio pagrindas nepateiktas dėl ginčijamo sprendimo, kiek juo patvirtinamos kitos [pirminio] sprendimo nuostatos, dėl kurių ji pateikė skundą <…> Apeliacinei tarybai“ ir kad nors „[ji] toliau laikosi nuomonės, kad šios kitos nuostatos yra neteisėtos“, „vis dėlto jų neginčija šiame ieškinyje, nes nėra praktinio suinteresuotumo“. Ieškinio dalis „Ieškinio pagrindo santrauka“ taip pat patvirtina, kad visi BNetzA argumentai pateikti dėl „[pirminio] sprendimo 5 straipsnio 5–9 dalyse nustatytos tvarkos“.
24
Taigi reikia konstatuoti, kad tiek ieškinio byloje T‑600/23, tiek ieškinio byloje T‑612/23 dalykas – prašymas panaikinti ginčijamą sprendimą, kiek jis susijęs su ginčijamų nuostatų priėmimu.
Dėl esmės
25
Grįsdama ieškinį BNetzA nurodo vienintelį pagrindą, iš esmės grindžiamą Reglamento 2019/943 14–16 straipsnių ir Reglamento 2015/1222 29 straipsnio 3 dalies b punkto pažeidimu, nes ginčijamo sprendimo ginčijamose nuostatose Apeliacinės tarybos pateiktas šių straipsnių aiškinimas neatitinka tų straipsnių, taip pat įvairių Sąjungos pirminės teisės nuostatų ir įvairių Sąjungos teisės principų, būtent SESV 194 straipsnio, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 16 straipsnio, proporcingumo principo, principo, kad esminiai elementai yra pavesti tik teisės aktų leidėjui, institucinės pusiausvyros ir kompetencijos suteikimo principo, vienodo požiūrio principo, principo, kad „niekas negali būti įpareigotas daryti to, kas neįmanoma“, ir teisinio saugumo principo.
26
Grįsdama ieškinį Vokietijos Federacinė Respublika nurodo penkis pagrindus. Pirmasis pagrindas, kuris yra pagrindinis, grindžiamas Reglamento 2019/943 14–16 straipsnių ir Reglamento 2015/1222 29 straipsnio 3 dalies b punkto pažeidimu. Toliau nurodyti subsidiariai pateikti pagrindai grindžiami: antrasis – Reglamento 2015/1222 32–34 straipsnių, 25 straipsnio ir 29 straipsnio 3 dalies b punkto pažeidimu, trečiasis – 2017 m. rugpjūčio 2 d. Komisijos reglamento (ES) 2017/1485, kuriuo nustatomos elektros energijos perdavimo sistemos eksploatavimo gairės (OL L 220, 2017, p. 1), 21 straipsnio 2 dalies a punkto ir 22 straipsnio pažeidimu, ketvirtasis – proporcingumo principo pažeidimu ir penktasis – ACER kompetencijos nebuvimu ir formalių reikalavimų, kylančių iš 1958 m. balandžio 15 d. Tarybos reglamento Nr. 1, nustatančio kalbas, kurios turi būti vartojamos Europos ekonominėje bendrijoje (OL 17, 1958, p. 385; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 1 t., p. 3), su pakeitimais 2 ir 4 straipsnių, pažeidimu.
27
BNetzA, nurodydama savo vienintelį pagrindą, ir Vokietijos Federacinė Respublika, nurodydama pirmąjį pagrindą, tvirtina, kad ginčijamo nuostatos grindžiamos klaidingu Apeliacinės tarybos pateiktu Reglamento 2019/943 14–16 straipsnių ir Reglamento 2015/1222 29 straipsnio 3 dalies b punkto aiškinimu, kad pagal šias nuostatas nedraudžiama tai, kad kai PSO siūlo įrašyti vidaus tinklo elementą (ir jo nenumatytus atvejus) į vidaus KTE (ir jų nenumatytų atvejų), į kuriuos atsižvelgiama apskaičiuojant pralaidumą, sąrašą, jis turi, viena vertus, pagal ginčijamų metodikų 5 straipsnio 8 dalies c punkte nustatytą ekonominio efektyvumo kriterijų (toliau – ekonominio efektyvumo kriterijus) įrodyti, kad atsižvelgimas į minėtą elementą atliekant šį skaičiavimą yra ekonomiškai efektyviausias sprendimas šio elemento perkrovai pašalinti, atsižvelgiant į kitas galimas alternatyvas, kaip antai taisomųjų veiksmų taikymą, zonų perkonfigūravimą ar investicijas į tinklo infrastruktūrą, ir, kita vertus, pateikti įtraukimo ribos padidinimo iki 10 % ar daugiau poveikio tyrimą (toliau – ginčijamas aiškinimas).
28
BNetzA ir Vokietijos Federacinės Respublikos teigimu, ginčijamas aiškinimas nesuderinamas su Reglamento 2019/943 14–16 straipsnių ir Reglamento 2015/1222 29 straipsnio 3 dalies b punkto pažodiniu, kontekstiniu ir teleologiniu aiškinimu, iš kurio aiškiai matyti, kad apskaičiuojant pralaidumą turi būti įtraukti visi vidaus tinklo elementai (ir jų nenumatyti atvejai), kuriems turi įtakos tarpzoninė prekyba, neatsižvelgiant į tai, ar šie elementai yra struktūriškai perkrauti.
29
Šiuo klausimu pirmiausia reikia pažymėti, jog ginčijamų metodikų 5 straipsnio 8 dalyje reikalaujama, kad prie pasiūlymo dėl vidaus KTE (ir jų nenumatytų atvejų) sąrašo, kurį CORE regiono PSO turi pateikti tvirtinti šio regiono NRI, arba, šioms institucijoms nepavykus susitarti ar jų bendru prašymu, – ACER, be siūlomų vidaus KTE, su kuriais susijęs energijos perdavimo pasiskirstymo veiksnys (power transfer distribution factor, toliau – PTDF) yra 5 % arba didesnis (5 straipsnio 8 dalies a punktas), sąrašo, būtų pridėtas įtraukimo ribos padidinimo iki 10 % arba daugiau poveikio tyrimas (5 straipsnio 8 dalies b punktas) ir ekonomiškai efektyviausio sprendimo perkrovai pašalinti analizė (5 straipsnio 8 dalies c punktas). Be to, reikia pažymėti, jog ginčijamų metodikų 5 straipsnio 9 dalyje iš esmės reikalaujama, kad PSO, pateikdami aptariamą pasiūlymą, įrodytų, kad pakankamai iš anksto kruopščiai išnagrinėjo minėto straipsnio 8 dalyje nurodytus alternatyvius sprendimus, todėl juos galima taikyti arba įgyvendinti tuo metu, kai priimami šio regiono NRI sprendimai dėl šio pasiūlymo. Remiantis tuo darytina išvada, jog tam, kad vidaus tinklo elementas būtų įtrauktas į vidaus KTE (ir jų nenumatytų atvejų), į kuriuos turi būti atsižvelgta apskaičiuojant pralaidumą, sąrašą, ginčijamose nuostatose PSO nustatyti reikalavimai (toliau – ginčijami reikalavimai), kurie neapsiriboja minėtų metodikų 5 straipsnio 8 dalies a punkte nurodyto KTE (ir jų nenumatytų atvejų), atitinkančių PTDF kriterijų, sąrašo pateikimu.
30
Be to, reikia priminti, jog Reglamento 2019/943 14 straipsnyje nustatytos taisyklės dėl prekybos zonų peržiūros siekiant, kad šiose zonose nebūtų ilgalaikės struktūrinės perkrovos perdavimo tinkle. Minėto reglamento 15 straipsnyje valstybėms narėms, kurių tinkluose nustatyta struktūrinė perkrova, įtvirtinta galimybė bendradarbiaujant su savo NRI parengti veiksmų planus, kad palaipsniui ir ne vėliau kaip iki 2025 m. gruodžio 31 d. būtų pasiekti minimalūs pralaidumo lygiai, kuriuos tarpzoninei prekybai turi užtikrinti PSO. To paties reglamento 16 straipsnyje reglamentuoti šie minimalūs pralaidumo lygiai ir, be kita ko, numatyta, kad tais atvejais, kai naudojamas srautinis metodas, pagal tą minimalų pralaidumą, t. y. 70 %, laikantis tinklo eksploatavimo saugumo ribų, nustatoma minimali tarpzoninio arba vidinio KTE pralaidumo dalis, naudotina apskaičiuojant koordinuotą pralaidumą pagal Reglamentą 2015/1222, atsižvelgiant į nenumatytus atvejus. Bendra likusi pralaidumo dalis, t. y. 30 %, gali būti naudojama patikimumo atsargai, žiediniams srautams ir vidaus srautams.
31
Be to, Reglamento 2015/1222 29 straipsnio 3 dalies b punkte nurodyta, kad koordinuoto pralaidumo skaičiuotojas, atlikdamas šį skaičiavimą, nepaiso KTE, kuriems tarpzoninė prekyba nedaro didelio poveikio.
32
Atsižvelgiant į tai, reikia patikrinti, ar, kaip iš esmės tvirtina BNetzA ir Vokietijos Federacinė Respublika, ginčijamu aiškinimu pažeidžiami Reglamento 2019/943 14–16 straipsniai ir Reglamento 2015/1222 29 straipsnio 3 dalies b punktas, nes ACER leidžiama į ginčijamas metodikas įtraukti ginčijamus reikalavimus.
33
Šiuo klausimu reikia priminti, kad pagal suformuotą jurisprudenciją aiškinant Sąjungos teisės nuostatą reikia atsižvelgti ne tik į jos tekstą, bet ir į kontekstą ir teisės akto, kuriame ji įtvirtinta, tikslus (žr. 2005 m. birželio 7 d. Sprendimo VEMW ir kt., C‑17/03, EU:C:2005:362, 41 punktą bei jame nurodytą jurisprudenciją ir 2023 m. kovo 9 d. Sprendimo ACER / Aquind, C‑46/21 P, EU:C:2023:182, 54 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
34
Pirmiausia reikia išnagrinėti, ar iš reglamentų 2019/943 ir 2015/1222 nuostatų formuluočių matyti, kad ACER, nepadarydama klaidos, galėjo į ginčijamas metodikas įtraukti ginčijamus reikalavimus.
35
BNetzA ir Vokietijos Federacinė Respublika iš esmės tvirtina, kad reglamentų 2019/943 ir 2015/1222 nuostatų formuluotėse nėra nieko, kas leistų apskaičiuojant pralaidumą atsižvelgimą į vidaus tinklo elementą, kuriam tarpzoninė prekyba daro didelį poveikį, susieti su ekonominio efektyvumo ir įtraukimo ribos padidinimo poveikio tyrimo atlikimu.
36
ACER nesutinka su tuo, kad ginčijami reikalavimai nesuderinami su pažodiniu Reglamento 2019/943 14–16 straipsnių ir Reglamento 2015/1222 29 straipsnio 3 dalies b punkto aiškinimu.
37
Šiuo klausimu, pirma, reikia priminti, kad Reglamento 2019/943 2 straipsnio „Terminų apibrėžtys“ 69 punkte nurodyta, kad KTE turi būti suprantamas kaip „tinklo elementas <…> zonoje arba tarp <…> zonų, į kurį atsižvelgiama apskaičiuojant pralaidumą ir kuris riboja energijos, kuria galima apsikeisti [tarp zonų], kiekį“. Kaip teisingai pažymi BNetzA ir Vokietijos Federacinė Respublika, iš šios apibrėžties nematyti, kad, atsižvelgiant į Reglamentą 2019/943, reikalavimai, susiję su vidaus tinklo elementų (ir jų nenumatytų atvejų) kvalifikavimu, išskyrus reikalavimą dėl tarpzoninės prekybos daromo didelio poveikio, galėtų būti įtraukti į ginčijamas metodikas ir taip lemti tai, kad tam tikri elementai, labai ribojantys tarpzoninę prekybą, dėl struktūrinės perkrovos, darančios jiems įtaką, nebūtų laikomi kritiniais, būtų neįtraukiami į pralaidumo skaičiavimą ir jiems nebūtų taikomos šio pralaidumo apskaičiavimo taisyklės.
38
Be to, Reglamento 2019/943 16 straipsnio 4 dalis patvirtina, kad didžiausio lygio tarpzoninis pralaidumas, kuris turi būti suteiktas rinkos dalyviams, susijęs ne tik su „tinklų sujungimu“, bet ir su „perdavimo tinkl[ais] <…>, kuriems turi įtakos tarpvalstybiniai pajėgumai“, t. y. su visais vidaus tinklo elementais, kurie daro didelį poveikį tam pralaidumui, todėl gali jį riboti.
39
Antra, tokį Reglamento 2019/943 aiškinimą patvirtina Reglamento 2015/1222 29 straipsnio 3 dalies b punkto turinys, iš kurio matyti, kad „[s]kaičiuodamas tarpzoninį pralaidumą, kiekvienas koordinuoto pralaidumo skaičiuotojas <…> nepaiso tų kritinių tinklo elementų, kuriems pagal [pralaidumo skaičiavimo] metodiką prekybos zonos grynųjų pozicijų pokyčiai neturi reikšmingos įtakos“.
40
Šiuo aspektu PTDF apskaičiavimas yra matematinė priemonė, naudojama vertinant tarpzoninės prekybos daromą poveikį KTE taikant srautinį metodą, kaip, be kita ko, matyti iš Reglamento 2015/1222 2 straipsnio antros pastraipos 9 punkto, 21 straipsnio 1 dalies b punkto v papunkčio ir 29 straipsnio 7 dalies b, c ir f punktų. 2013 m. birželio 14 d. Komisijos reglamento (ES) Nr. 543/2013 dėl duomenų teikimo ir skelbimo elektros energijos rinkose, iš dalies keičiančio Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 714/2009 (OL L 163, 2013, p. 1) I priedą, 2 straipsnio 22 punkte PTDF apibrėžtas kaip fizinio srauto nustatymas KTE, kurį nulėmė prekybos srities prekybos rezultatas. Kaip ACER pripažino per posėdį ir kaip matyti iš ginčijamų metodikų 5 straipsnio 7 dalies ir 8 dalies a punkto, ginčijamame sprendime Apeliacinė taryba pritarė PSO pasiūlymui laikyti, kad vidaus tinklo elementas, kurio PTDF yra mažesnis nei 5 %, neatitinka tarpzoninės prekybos daromo didelio poveikio kriterijaus.
41
Remiantis tuo darytina išvada, jog, kaip Sąjungos teismas jau turėjo galimybę paaiškinti, pagal šiuo metu galiojančią Sąjungos teisę turi būti laikoma, kad KTE apima visus vidaus tinklo elementus, kurie atitinka tarpzoninės prekybos daromo didelio poveikio kriterijų, vertinant pagal jų PTDF (šiuo klausimu žr. 2024 m. rugsėjo 25 d. Sprendimo CRE / ACER, T‑446/21, nepaskelbtas Rink., EU:T:2024:647, 51 punktas; 2024 m. rugsėjo 25 d. Sprendimo RTE / ACER, T‑472/21, nepaskelbtas Rink., EU:T:2024:648, 52 punktą ir 2024 m. rugsėjo 25 d. Sprendimo BNetzA / ACER, T‑485/21, EU:T:2024:653, 47 punktą).
42
Kaip teisingai pažymi BNetzA ir Vokietijos Federacinė Respublika, iš Reglamento 2015/1222 29 straipsnio 3 dalies b punkto formuluotės nematyti, kad taikant šio reglamento 21 straipsnyje nurodytą skaičiavimo metodiką vidaus tinklo elementai, kuriems tarpzoninė prekyba daro didelį poveikį, vertinant pagal jų PTDF, gali būti nelaikomi kritiniais bei neįtraukiami į pralaidumo skaičiavimą ir jiems gali būti netaikomos šio apskaičiavimo taisyklės dėl to, kad jie neatitiktų papildomų reikalavimų, kuriais, be kita ko, siekiama atsižvelgti į tai, kad šie elementai yra struktūriškai perkrauti.
43
Trečia, reikia atmesti ACER argumentus, kad Reglamento 2019/943 16 straipsnio 8 dalies pirmos pastraipos b punkto antrame sakinyje esanti nuoroda į „pralaidumo paskirstymo ir perkrovos valdymo gaires, priimtas remiantis Reglamento <…> Nr. 714/2009 18 straipsnio 5 dalimi“, taigi iš esmės į Reglamentą 2015/1222, leido „vidaus tinklo elementų“ kvalifikavimą kaip „kritinių“, taigi ir atsižvelgimą į juos apskaičiuojant pralaidumą ir šio pralaidumo skaičiavimo taisyklių taikymą šiems elementams, susieti su papildomais reikalavimais, pavyzdžiui, ekonominio efektyvumo kriterijaus laikymusi ar įtraukimo ribos padidinimo iki 10 % ar daugiau poveikio tyrimo atlikimu.
44
Pirmiausia, kadangi ACER iš esmės remiasi Reglamento 2019/943 16 straipsnio 8 dalies pirmos pastraipos b punkto antro sakinio versija prancūzų kalba, o BNetzA ir Vokietijos Federacinė Respublika – jos versija vokiečių kalba, primintina, kad pagal suformuotą jurisprudenciją vienoje iš Sąjungos teisės nuostatos kalbinių versijų vartojama formuluotė negali būti vienintelis šios nuostatos aiškinimo pagrindas ar įgyti prioriteto prieš kitas kalbines versijas. Sąjungos teisės nuostatos turi būti aiškinamos ir taikomos vienodai, atsižvelgiant į visomis Sąjungos kalbomis parengtas versijas. Esant Sąjungos teisės akto teksto įvairių kalbinių versijų neatitikimų, atitinkama nuostata turi būti aiškinama atsižvelgiant į bendrą teisės akto, kurio dalis ji yra, sistemą ir tikslą (žr. 2022 m. gruodžio 2 d. Nutarties Compania Naţională de Transporturi Aeriene Tarom, C‑229/22, EU:C:2022:978, 21 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją; 2024 m. kovo 21 d. Sprendimo Cobult, C‑76/23, EU:C:2024:253, 25 punktą ir 2024 m. rugsėjo 5 d. Sprendimo BIOR, C‑344/23, EU:C:2024:696, 45 punktą).
45
Nagrinėjamu atveju, atsižvelgiant į įvairias Reglamento 2019/943 16 straipsnio 8 dalies pirmos pastraipos b punkto antro sakinio kalbines versijas, reikia išsiaiškinti, kas gramatiniu požiūriu turi būti nustatyta „pagal pralaidumo paskirstymo ir perkrovos valdymo gaires, priimtas remiantis Reglamento <…> Nr. 714/2009 18 straipsnio 5 dalimi“. Šiuo aspektu pažymėtina, kad, išskyrus šios nuostatos versijas vokiečių, bulgarų ir čekų kalbomis, kuriose gramatiniu požiūriu veikiau daroma nuoroda į „nenumatytus atvejus“, kuriais daromas poveikis KTE, o ne, kaip teigia ACER, į pačius KTE, kitas kalbines versijas galima suprasti kaip darančias bendrą nuorodą į pirmą sakinio dalį, taigi į pralaidumą, atitinkantį kiekvieno KTE (kartu su jo nenumatytais atvejais), kurio 70 % marža turi būti skirta tarpzoninei prekybai (toliau – 70 % MACZT), eksploatavimo saugumo ribas.
46
Taigi dauguma Reglamento 2019/943 16 straipsnio 8 dalies pirmos pastraipos b punkto kalbinių versijų patvirtina BNetzA ir Vokietijos Federacinės Respublikos pateiktą šios nuostatos aiškinimą, pagal kurį Sąjungos teisės aktų leidėjas joje ketino nurodyti pralaidumo, atitinkančio kiekvieno KTE (kartu su jo nenumatytais atvejais) eksploatavimo saugumo ribas, kurio didelė dalis, t. y. 70 % MACZT, turėjo būti skirta tarpzoninei prekybai, nustatymą. Vis dėlto nė viena iš šių versijų neleidžia konstatuoti, kad, kaip teigia ACER, pagal šią nuostatą PSO, NRI ar jai pačiai buvo leidžiama „vidaus tinklo elementų“ kvalifikavimą kaip „kritinių“, taigi ir atsižvelgimą į juos apskaičiuojant pralaidumą ir šio skaičiavimo taisyklių taikymą šiems elementams, susieti su papildomais reikalavimais.
47
Šį aiškinimą patvirtina Reglamento 2019/943 parengiamieji darbai (dokumentai ST 5834/18 REV 4, ST 5834/18 REV 5 ir ST 5070/19), kurie yra viešai prieinami ir kuriuose, iš esmės darant nuorodą į Reglamentą 2015/1222, aiškiai nurodytas pralaidumo, atitinkančio kiekvieno KTE (kartu su jo nenumatytais atvejais) eksploatavimo saugumo ribas, nustatymas, o ne tik nenumatyti atvejai ar KTE.
48
Be to, kadangi šalys taip pat prašo Reglamento 2019/943 16 straipsnio 8 dalies pirmos pastraipos b punkto turinį aiškinti atsižvelgiant į šio reglamento 31 konstatuojamąją dalį, reikia priminti, kad nors Sąjungos teisėkūros procedūra priimto akto konstatuojamosios dalies tekstu galima remtis siekiant paaiškinti to akto nuostatą ir jis gali būti svarbi aiškinimo priemonė (šiuo klausimu žr. 2019 m. gruodžio 19 d. Sprendimo Puppinck ir kt. / Komisija, C‑418/18 P, EU:C:2019:1113, 75 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją), pagal suformuotą jurisprudenciją pati Sąjungos teisėkūros procedūra priimto akto preambulė neturi privalomosios teisinės galios. Tokia preambule negali būti remiamasi nei nukrypstant nuo atitinkamo akto nuostatų, nei aiškinant šias nuostatas akivaizdžiai jų formuluotei priešinga prasme (contra legem) (šiuo klausimu žr. 2014 m. birželio 19 d. Sprendimo Karen Millen Fashions, C‑345/13, EU:C:2014:2013, 31 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
49
Taigi nagrinėjamu atveju Reglamento 2019/943 31 konstatuojamosios dalies turinys negali lemti šio reglamento 16 straipsnio 8 dalies pirmos pastraipos b punkto, kuriame, remiantis šio sprendimo 46 punkte padaryta išvada dėl vienodo aiškinimo, daroma nuoroda į pralaidumo, atitinkančio kiekvieno KTE (kartu su jo nenumatytais atvejais) eksploatavimo saugumo ribas, kurio didelė dalis, t. y. 70 % MACZT, turi būti skirta tarpzoninei prekybai, nustatymą, aiškinimo contra legem.
50
Be to, be versijos vokiečių kalba, Reglamento 2019/943 31 konstatuojamosios dalies versijos visomis kitomis Sąjungos kalbomis, įskaitant versijas bulgarų ir čekų kalbomis, patvirtina, kad Sąjungos teisės aktų leidėjas, pateikdamas nuorodą iš esmės į Reglamentą 2015/1222, ketino nurodyti pralaidumo, atitinkančio kiekvieno KTE (kartu su jo nenumatytais atvejais) eksploatavimo saugumo ribas, kurio didelė „procentinė dalis“, t. y. 70 % MACZT, turi būti skirta tarpzoninei prekybai, nustatymą.
51
Reikia pridurti, jog ACER nurodyta aplinkybė, kad versijose visomis Sąjungos kalbomis, išskyrus versiją vokiečių kalba, numatyta, jog šis nustatymas turi būti atliekamas pagal „atrankos procedūrą pagal Reglamentą <…> 2015/1222“ arba ją atlikus, nereiškia, kad šis nustatymas gali būti grindžiamas ginčijamais reikalavimais. Priešingai, ši netiesioginė nuoroda į atrankos procedūrą pagal Reglamento 2015/1222 29 straipsnio 3 dalies b punktą, nurodytą šio sprendimo 39 punkte, atspindi Sąjungos teisės aktų leidėjo ketinimą taikyti toje nuostatoje įtvirtintą požiūrį siekiant reglamentuoti KTE atranką, t. y. požiūrį, grindžiamą tarpzoninės prekybos daromo didelio poveikio vidaus tinklo elementams kriterijumi, vertinant pagal jų PTDF. Taigi iš tokios nuorodos neišplaukia, kad „vidaus tinklo elementų“ kvalifikavimas kaip „kritinių“, taigi ir atsižvelgimas į juos apskaičiuojant pralaidumą ir to skaičiavimo taisyklių taikymas jiems, gali būti siejamas ne tik su tarpzoninės prekybos daromo didelio poveikio reikalavimu, bet ir kitais reikalavimais.
52
Taigi, atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, ACER neturi pagrindo teigti, jog iš Reglamento 2019/943 16 straipsnio 8 dalies pirmos pastraipos b punkto formuluotės, siejamos su šio reglamento 31 konstatuojamąja dalimi, matyti, kad ginčijamose metodikose gali būti įtvirtinti kiti reikalavimai nei tarpzoninės prekybos daromo didelio poveikio reikalavimas, siekiant nustatyti vidaus tinklo elementus, kurie turėtų būti laikomi „kritiniais“ ir kaip tokie įrašyti į KTE (ir jų nenumatytų atvejų), į kuriuos atsižvelgiama apskaičiuojant pralaidumą ir kuriems taikomos to skaičiavimo taisyklės, sąrašą.
53
Be to, kiek ACER pažymi, kad Reglamento 2015/1222 21 straipsnyje „Pralaidumo skaičiavimo metodika“, kurį Komisija priėmė Sąjungos teisės aktų leidėjo pavedimu, tik nustatytos sudedamosios dalys, kurias, be kita ko, jeigu taikomas srautinis metodas, „bent“ turi apimti ta metodika, neatmetant galimybės, kad joje gali būti kitų šioje nuostatoje aiškiai nenumatytų elementų, reikia konstatuoti, kad tai neleidžia ginčijamose metodikose pakeisti atitinkamose taisyklėse nustatytų kriterijų, pagal kuriuos nustatomi vidaus tinklo elementai, kurie gali būti laikomi „kritiniais“ ir kaip tokie įrašyti į KTE (ir jų nenumatytų atvejų), į kuriuos atsižvelgiama apskaičiuojant pralaidumą ir kuriems taikomos to skaičiavimo taisyklės, sąrašą.
54
Galiausiai, remiantis tuo, kad, viena vertus, Reglamento 2015/1222 21 straipsnio 4 dalyje nurodyta, jog kiekvieno pralaidumo skaičiavimo regiono PSO kiek įmanoma ir ne vėliau kaip 2020 m. gruodžio 31 d. naudoja suderintus pralaidumui apskaičiuoti būtinus pradinius duomenis, be kita ko, kai taikomas srautinis metodas, ir tuo, kad, kita vertus, KTE (ir jų nenumatyti atvejai), į kuriuos pagal Reglamento 2019/943 2 straipsnio 69 punktą atsižvelgiama pralaidumo apskaičiavimo proceso metu ir kurie riboja energijos, kuria galima apsikeisti tarp zonų, kiekį, yra pradiniai duomenys „pralaidumo[, skirto tarpzoniniais mainais sukeltiems srautams,] skaičiavimo proces[e]“, nurodytame Reglamento 2019/943 16 straipsnio 8 dalies pirmoje pastraipos b punkte ir nustatytame pagal srautinę pralaidumo skaičiavimo metodiką, priimtą pagal Reglamento 2015/1222 20 straipsnio 2 dalį, negalima daryti išvados, kad vidaus tinklo elementų, kurie turėtų būti laikomi „kritiniais“ ir kaip tokie įrašyti į KTE (ir jų nenumatytų atvejų), į kuriuos atsižvelgiama apskaičiuojant pralaidumą ir kuriems taikomos to skaičiavimo taisyklės, sąrašą, nustatymas gali būti siejamas su kitais reikalavimais nei tarpzoninės prekybos daromo didelio poveikio reikalavimas.
55
Šiuo atžvilgiu situacija skiriasi nuo situacijos, susijusios su PSO, NRI ar ACER atliekamu techniniu tarpzoninės prekybos daromo didelio poveikio kriterijaus, kurį įtvirtino Sąjungos teisės aktų leidėjas ir jo pavedimu Komisija Reglamento 2019/943 2 straipsnio 69 punkte ir Reglamento 2015/1222 29 straipsnio 3 dalies b punkte, įgyvendinimu nustatant atitinkamą PTDF, į kurį reikia atsižvelgti taikant ginčijamas metodikas. Pirminio sprendimo 112 punkte pati ACER pažymėjo, kad didelio poveikio kriterijus yra svarbus veiksnys nustatant galutinį KTE (ir jų nenumatytų atvejų), į kuriuos turi būti atsižvelgta apskaičiuojant pralaidumą, sąrašą, kaip aiškiai reikalaujama Reglamento 2015/1222 29 straipsnio 3 dalies b punkte.
56
Reglamente 2015/1222 nėra jokio aiškaus pagrindo, lygiaverčio nurodytam jo 29 straipsnio 3 dalies b punkte dėl didelio poveikio kriterijaus, kuriuo būtų galima pateisinti tai, kad taikant šią metodiką taip pat būtų nustatytas kriterijus, nurodantis sąlygas, kuriomis vidaus tinklo elementai, ribojantys elektros energijos, kuria galima apsikeisti tarp zonų, kiekį, turi būti įtraukti į KTE (ir jų nenumatytų atvejų), į kuriuos atsižvelgiama pralaidumą apskaičiavimo proceso metu, sąrašą, taigi ir pateisinti ACER priimtus ginčijamus reikalavimus. Be to, pirminio sprendimo 109 ir 112 punktuose bei ginčijamo sprendimo 47, 48 ir 52 punktuose ACER ir Apeliacinė taryba kaip ekonominio efektyvumo kriterijaus pagrindą nurodė tik Reglamento Nr. 714/2009 I priedo 1.7 punktą, dėl kurio ginčijamo sprendimo 46 punkte Apeliacinė taryba teisingai konstatavo, kad jis nebegali būti tinkamas to kriterijaus teisinis pagrindas, nes nebėra taikomas (šiuo klausimu žr. 2022 m. rugsėjo 7 d. Sprendimo BNetzA / ACER, T‑631/19, EU:T:2022:509, 76–85 punktus).
57
Šiomis aplinkybėmis reikia priminti, jog Reglamento 2015/1222 9 straipsnio 7 dalyje ir 20 straipsnio 2 dalyje nurodytomis bendromis metodikomis siekiama, kad PSO apibrėžtų regione taikytiną koordinuoto pralaidumo skaičiavimo metodiką. Pagal to reglamento 21 straipsnio 1 dalį PSO parengtame metodikos pasiūlyme turi būti pateikiamos „bent“ tam tikros sudedamosios dalys, be kita ko, „pralaidumui apskaičiuoti reikalingų pradinių duomenų skaičiavimo metodika“, kuri turi apimti Reglamento 2015/1222 21 straipsnio 1 dalies a punkto i–iv papunkčiuose išvardytus parametrus. Pastarosios nuostatos susijusios su patikimumo ribos nustatymu, tinklo eksploatavimo saugumo ribų, skaičiuojant pralaidumą svarbių nenumatytų atvejų ir paskirstymo apribojimų, kurie gali būti taikomi, nustatymu, gamybos poslinkio koeficientų nustatymu ir taisomųjų veiksmų, į kuriuos reikia atsižvelgti skaičiuojant pralaidumą, nustatymu.
58
Nagrinėjamu atveju reikia pažymėti, kad ginčijamomis metodikomis įgyvendinamos šios nuostatos. Kalbant konkrečiai, minėtų metodikų 5 straipsnis, kuriame nustatyti ginčijami reikalavimai, yra jų 3 antraštinėje dalyje, skirtoje „pralaidumo skaičiavimo pradiniams duomenims“. Taigi juo siekiama įgyvendinti Reglamento 2015/1222 21 straipsnio 1 dalies a punktą ir, kaip matyti iš jo pavadinimo, jo tikslas – kad PSO apibrėžtų vidaus KTE (ir jų nenumatytus), o tai pagal šių metodikų 4 straipsnio 8 dalį yra pirmasis pralaidumo apskaičiavimo proceso etapas.
59
Kaip nurodyta šio sprendimo 29 punkte, ginčijamų metodikų 5 straipsnio 8 dalyje reikalaujama, kad prie pasiūlymo dėl vidaus KTE (ir jų nenumatytų atvejų) sąrašo, kurį turi pateikti CORE regiono PSO, be siūlomų vidaus KTE, su kuriais susijęs PTDF yra 5 % arba didesnis, sąrašo, būtų pridėtas įtraukimo ribos padidinimo iki 10 % arba daugiau poveikio tyrimas ir ekonomiškai efektyviausio sprendimo perkrovai pašalinti analizė.
60
Pareiga į pasiūlymą dėl vidaus KTE (ir jų nenumatytų atvejų) sąrašą įtraukti tokį poveikio tyrimą ir tokią analizę viršija Reglamento 2015/1222 21 straipsnio 1 dalies a punkte nustatytus pralaidumui apskaičiuoti reikalingų pradinių duomenų skaičiavimo parametrus ir neatitinka šioje nuostatoje nurodytų tikslų. Iš tiesų, nors tokie tyrimai ir analizės gali būti svarbūs ilguoju laikotarpiu siekiant pašalinti struktūrinę perkrovą, jie nėra pralaidumo skaičiavimo pradiniai duomenys ir patys savaime nėra jo apskaičiavimo proceso, kuris visų pirma grindžiamas PSO atliekamu Reglamento 2019/943 2 straipsnio 69 punkte Sąjungos teisės aktų leidėjo pateiktą apibrėžtį atitinkančių KTE sąrašo nustatymu, dalis. Dėl tų pačių motyvų ta pati išvada darytina ir dėl ginčijamų metodikų 5 straipsnio 9 dalyje numatytos pareigos į pasiūlymą dėl KTE (ir jų nenumatytų atvejų) sąrašą įtraukti įrodymą, kad šio straipsnio 8 dalyje nurodyti alternatyvūs sprendimai buvo išnagrinėti kruopščiai ir pakankamai iš anksto.
61
Vadinasi, iš reglamentų 2019/943 ir 2015/1222 nuostatų formuluočių nematyti, kad ACER, nepadarydama klaidos, galėjo į ginčijamas metodikas įtraukti ginčijamus reikalavimus.
62
Toliau reikia išnagrinėti, ar Reglamento 2019/943 nuostatų kontekstas patvirtina, kad ginčijami reikalavimai negalėjo būti įtraukti į ginčijamas metodikas.
63
BNetzA ir Vokietijos Federacinė Respublika iš esmės tvirtina, kad iš Reglamento 2019/943 nuostatų kontekstinio aiškinimo matyti, kad atsižvelgimas į vidaus tinklo elementus, kuriems daro poveikį tarpzoninė prekyba, apskaičiuojant pralaidumą negali būti siejamas su ekonominio efektyvumo kriterijumi.
64
ACER mano, kad kontekstinis Reglamento 2019/943 nuostatų aiškinimas, atliekamas atsižvelgiant į šio reglamento 16 straipsnio 8 dalies pirmos pastraipos pirmame sakinyje Sąjungos teisės aktų leidėjo įtvirtintą pagrindinę taisyklę, patvirtina, kad ji galėjo į ginčijamas metodikas įtraukti ginčijamus reikalavimus. Pagal šią taisyklę PSO neturėtų riboti tarpzoninio pralaidumo vidaus perkrovos problemoms spręsti; tai taip pat patvirtina „zonos“ apibrėžtis ir šias zonas reglamentuojančios taisyklės, pateiktos Reglamento 2019/943 2 straipsnio 65 punkte ir 14 straipsnio 1 dalyje. Ginčijamų reikalavimų įtraukimas į ginčijamas metodikas buvo būtinas siekiant užtikrinti šios pagrindinės taisyklės laikymąsi.
65
Šiuo klausimu reikia pažymėti, kad pagal Reglamento 2019/943 16 straipsnio 8 dalies pirmos pastraipos antrą sakinį ir to paties reglamento 16 straipsnio 8 dalies pirmos pastraipos a ir b punktus laikoma, kad tos 8 dalies pirmame sakinyje nustatytos pagrindinės taisyklės laikomasi, jei ribų, kai naudojamas srautinis metodas, atveju turimo pralaidumo, skirto tarpzoninei prekybai, lygiai pasiekia 70 % MACZT; likęs bendras 30 % atitinkantis kiekis gali būti naudojamas patikimumo riboms, žiediniams srautams ir vidaus srautams. Taigi Sąjungos teisės aktų leidėjas įtvirtino prezumpciją, kad 70 % MACZT pasiekiantys PSO laikosi jiems tenkančios pareigos neriboti tarpzoninio pralaidumo vidaus perkrovos problemoms spręsti.
66
Reglamento 2019/943 27 konstatuojamosios dalies ketvirtame ir šeštame sakiniuose Sąjungos teisės aktų leidėjas aiškiai paaiškino, kad taikant šį reglamentą „[s]iekiant sumažinti žiedinių srautų ir vidaus perkrovos poveikį tarpzoninei prekybai ir užtikrinti rinkos dalyviams prognozuojamą pajėgumų vertę, turi būti nustatyti aiškūs minimalūs turimo pralaidumo, skirto tarpzoninei prekybai, lygiai“, nors „[b]endra likusi pajėgumo dalis gali būti naudojama patikimumo atsargai, žiediniams srautams ir vidaus srautams“.
67
Šio sprendimo 65 punkte nurodytos prezumpcijos nepaneigia „zonos“ apibrėžtis ar šias zonas reglamentuojančios taisyklės, pateiktos Reglamento 2019/943 2 straipsnio 65 punkte ir 14 straipsnio 1 dalyje, kurių turiniu remiasi ACER.
68
Žinoma, iš Reglamento 2019/943 2 straipsnio 65 punkto ir 14 straipsnio 1 dalies matyti, kad zonoje „rinkos dalyviai gali vykdyti energijos mainus be tinklų pralaidumų galių paskirstymo“ ir kad iš esmės tose zonose „ struktūrinių perkrovų neturi būti“.
69
Vis dėlto Reglamento 2019/943 14 straipsnio 1 dalies trečiame sakinyje nurodyti atvejai, kai struktūrinė perkrova išlieka leistina, o taip, be kita ko, yra tuo atveju, kai „dėl tų struktūrinių perkrovų nesumažėja tarpzoninės prekybos pajėgumas laikantis 16 straipsnio reikalavimų“. Be to, minėto reglamento 14 straipsnio 1 dalies ketvirtame sakinyje numatyta, jog zonų konfigūracija Sąjungoje formuojama taip, kad būtų kuo didesnis ekonominis efektyvumas ir siekiant maksimaliai padidinti tarpzoninės prekybos galimybes laikantis šio reglamento 16 straipsnio, kartu užtikrinant tiekimo saugumą. Kaip jau buvo pažymėta šio sprendimo 65 punkte, pagal Reglamento 2019/943 16 straipsnio 8 dalį, jei CORE regiono PSO pasiekia 70 % MACZT ir likusius 30 % naudoja vidaus perkrovos problemoms spręsti, laikoma, kad jie nedaro neteisėto poveikio ekonominio efektyvumo ir tarpzoninės prekybos galimybių optimizavimui.
70
Be to, Reglamento 2019/943 15 straipsnyje, į kurį daroma nuoroda šio reglamento 16 straipsnio 8 dalyje, Sąjungos teisės aktų leidėjas numatė, kad bet kuri valstybė narė, kurioje nustatyta struktūrinė perkrova, gali, bendradarbiaudama su savo NRI, pagal to reglamento 14 straipsnio 7 dalį nuspręsti parengti veiksmų planą, kuriame būtų pateiktas konkretus tvarkaraštis (toliau – linijinė trajektorija), per kurį turi būti patvirtintos priemonės, skirtos šiai perkrovai sumažinti ir sudarančios sąlygas jos PSO ne vėliau kaip 2025 m. gruodžio 31 d. pasiekti 70 % MACZT.
71
2019 m. gruodžio 28 d. Vokietijos Federacinė Respublika pateikė Komisijai ir ACER jos PSO kontroliuojamai „zonai skirtą veiksmų planą“ (Aktionplan Gebotszone). Pagal Reglamento 2019/943 15 straipsnio 2 dalies antros pastraipos trečią sakinį šio veiksmų plano įgyvendinimo metu Vokietijos Federacinė Respublika turi tik užtikrinti, kad pralaidumas, skirtas tarpzoninei prekybai pagal minėto reglamento 16 straipsnio 8 dalį, būtų bent jau lygus linijinės trajektorijos vertėms arba už jas didesnis, įskaitant taisomųjų veiksmų taikymą CORE regione.
72
Kaip ACER pripažino per posėdį atsakydama į Bendrojo Teismo žodžiu pateiktą klausimą, Vokietijos Federacinė Respublika ir jos PSO iki šiol iš esmės laikėsi jų veiksmų plane numatytos linijinės trajektorijos, todėl, remiantis Reglamento 2019/943 16 straipsnio 8 dalies pirmame sakinyje įtvirtinta prezumpcija, turi būti laikoma, kad jie laikėsi pagrindinės taisyklės, pagal kurią jie neturi riboti tarpzoninio pralaidumo vidaus perkrovos problemoms spręsti.
73
Šiomis aplinkybėmis reikia priminti, jog pagal Reglamento 2019/943 16 straipsnio 4 dalį PSO turi imtis taisomųjų priemonių, kaip antai kompensacinės prekybos ar perskirstymo, kaip tai suprantama pagal Reglamento 2019/943 2 straipsnio 26 punktą, kad optimizuotų turimą pralaidumą, skirtą tarpzoninei prekybai, tik tam, kad pasiektų to paties straipsnio 8 dalyje numatytą minimalų pralaidumą, t. y. 70 % MACZT arba, jei įgyvendinamas veiksmų planas, linijinę trajektoriją atitinkančias vertes.
74
Be to, pagal Reglamento 2019/943 15 straipsnį ir, kaip matyti iš šio reglamento 31 konstatuojamosios dalies šešto sakinio, be to, kaip ginčijamo sprendimo 60 punkte pripažino pati Apeliacinė taryba, zonos konfigūracija neturėtų būti pakeista prieš atitinkamos valstybės narės valią, jei pasiekiamas minimalus pralaidumas, t. y. 70 % MACZT arba linijinę trajektoriją atitinkančios vertės.
75
Vadinasi, kai PSO pasiekia minimalų pralaidumą, ekonominio efektyvumo kriterijaus taikymas tiek, kiek pagal jį PSO turi patikrinti, ar jų zonos perkonfigūravimas ar taisomųjų priemonių naudojimas nėra ekonomiškai efektyvesni sprendimai nei pralaidumo paskirstymas siekiant pašalinti jų vidaus tinklo elementų perkrovą, praktiškai yra visiškai nereikšmingas, nes nėra teisiškai privalomas atitinkamai valstybei narei ar atitinkamiems PSO. Beje, ACER tai pripažino per posėdį, atsakydama į Bendrojo Teismo žodžiu pateiktą klausimą dėl galimo zonos perkonfigūravimo.
76
Todėl Reglamento 2019/943 nuostatų konteksto analizė patvirtina, kad ACER, nepadarydama klaidos, negalėjo į ginčijamas metodikas įtraukti ginčijamų reikalavimų.
77
Dar reikia išnagrinėti, ar teleologinis reglamentų 2019/943 ir 2015/1222 nuostatų aiškinimas patvirtina, kad ginčijami reikalavimai negalėjo būti įtraukti į ginčijamas metodikas.
78
BNetzA ir Vokietijos Federacinė Respublika mano, kad ginčijamas aiškinimas nesuderinamas su teleologiniu Reglamento 2019/943 14–16 straipsnių ir Reglamento 2015/1222 29 straipsnio 3 dalies b punkto aiškinimu.
79
ACER atsikerta, jog teleologinis Reglamento 2019/943 nuostatų aiškinimas, atliekamas atsižvelgiant į tikslą, kurio Sąjungos teisės aktų leidėjas siekė priimdamas šį reglamentą, patvirtina, kad ji galėjo į ginčijamas metodikas įtraukti ginčijamus reikalavimus. Iš tiesų tais reikalavimais, kaip ir pastaruoju reglamentu, buvo siekiama garantuoti tinkamą elektros energijos vidaus rinkos veikimą, užtikrinant, kad būtų sistemingai teikiama pirmenybė ekonomiškai efektyviausiems sprendimams. BNetzA ir Vokietijos Federacinė Respublika ginčija šių argumentų pagrįstumą.
80
Šiuo klausimu reikia pažymėti, jog net darant prielaidą, jog, kaip teigia ACER, bendrai aiškinant įvairias Reglamento 2019/943 nuostatas matyti, kad jame įtvirtinta bendroji taisyklė, pagal kurią, taikant taisykles, skirtas tinkamam elektros energijos vidaus rinkos veikimui užtikrinti, pirmenybė turėtų būti teikiama ekonomiškai efektyviausiems sprendimams, ir kad, remiantis šia taisykle, ACER būtų leista į ginčijamas metodikas įtraukti ginčijamus reikalavimus, reikia priminti, kad bet kuri bendro pobūdžio norma gali būti apribota arba netaikoma vadovaujantis principu, pagal kurį specialiąja taisykle nukrypstama nuo bendrosios taisyklės (lex specialis derogat legi generali), kai yra specialiųjų normų, kuriomis reglamentuojami konkretūs klausimai (2005 m. liepos 14 d. Sprendimo Le Voci / Taryba, T‑371/03, EU:T:2005:290, 122 punktas). Taigi specialiosios nuostatos turi viršenybę prieš bendrąsias taisykles situacijose, kurias konkrečiai jomis siekiama reglamentuoti (žr. 2016 m. balandžio 22 d. Sprendimo Italija ir Eurallumina / Komisija, T‑60/06 RENV II ir T‑62/06 RENV II, EU:T:2016:233, 81 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją). Bet kuriuo atveju Reglamento 2019/943 15 ir 16 straipsniuose įtvirtintos nuostatos dėl pralaidumo paskirstymo ir perkrovos valdymo, kaip specialiosios taisyklės, turėtų turėti viršenybę prieš bendrąją taisyklę, kuria remiasi ACER.
81
Be to, kaip teisingai pažymi BNetzA ir Vokietijos Federacinė Respublika, iš Reglamento 2019/943, kuriuo nauja redakcija išdėstytas Reglamentas Nr. 714/2009, teisėkūros genezės matyti, kad Reglamento 2019/943 15 ir 16 straipsniuose įtvirtintas specialiąsias taisykles Sąjungos teisės aktų leidėjas priėmė, nors puikiai žinojo apie 2016 m. lapkričio 11 d. ACER rekomendaciją Nr. 02/2016 dėl bendrų pralaidumo skaičiavimo bei perskirstymo ir kompensacinės prekybos sąnaudų pasidalijimo metodikų ir Komisijos aiškinamąjį raštą, pridėtą prie jos 2016 m. lapkričio 30 d. pasiūlymo COM(2016) 861 final dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento dėl elektros energijos vidaus rinkos, kuriuose buvo raginama pralaidumo paskirstymo ir perkrovos valdymo srityje sistemingai taikyti ekonomiškai efektyviausius sprendimus, kaip, jų teigimu, išplaukia iš Reglamento Nr. 714/2009 I priedo 1.7 punkto.
82
Kaip matyti iš Reglamento 2019/943 16 straipsnio 8 dalies, siejamos su šio reglamento 27 konstatuojamosios dalies ketvirtu ir šeštuoju sakiniais, atsižvelgdamas į įvairius susijusius interesus, Sąjungos teisės aktų leidėjas norėjo tame reglamente įgyvendinti labiau subalansuotą požiūrį nei tas, kurį ACER siūlė savo rekomendacijoje, o Komisija – savo pasiūlyme, nustatydamas pareigą, be kita ko, PSO laikytis minimalių tarpzoninio pralaidumo lygių, atitinkančių 70 % MACZT arba, kai taikytina, ne vėliau kaip iki 2025 m. gruodžio 31 d. – linijinę trajektoriją atitinkančių verčių, kartu leidžiant joms naudoti likusius 30 %, be kita ko, vidaus perkrovos problemoms spręsti.
83
ACER nepagrįstai teigia, kad pagal ekonomiškai efektyviausiems sprendimams palankią bendrąją taisyklę jai buvo leista, nustatant ginčijamus reikalavimus, apriboti Reglamento 2019/943 15 ir 16 straipsnių taikymo sritį, ir vien tai, kad nagrinėjamu atveju buvo ekonomiškai efektyvesnių už Sąjungos teisės aktų leidėjo priimtus sprendimus, negali pateisinti pastarųjų sprendimų nepaisymo.
84
Remiantis tuo darytina išvada, jog teleologinis reglamentų 2019/943 ir 2015/1222 nuostatų formuluočių aiškinimas patvirtina, kad ACER negalėjo, nepadarydama klaidos, į ginčijamas metodikas įtraukti ginčijamų reikalavimų.
85
Iš viso to, kas išdėstyta, matyti, kad ginčijamu aiškinimu pažeidžiami Reglamento 2019/943 14–16 straipsniai ir Reglamento 2015/1222 29 straipsnio 3 dalies b punktas, nes pagal šias nuostatas nebuvo leidžiama ginčijamose metodikose įtvirtinti ginčijamų reikalavimų, kuriais nustatytos pareigos, neapsiribojančios vien minėtų metodikų 5 straipsnio 8 dalies a punkte nurodyto KTE (ir jų nenumatytų atvejų), atitinkančių PTDF kriterijų, sąrašo pateikimu.
86
Todėl, net nesant reikalo nagrinėti kitų BNetzA priekaištų ir argumentų, pateiktų grindžiant jos vienintelį pagrindą arba padedant pagrįsti Vokietijos Federacinės Respublikos nurodytą pirmąjį pagrindą, susijusius su Reglamento 2019/943 14–16 straipsnių ir Reglamento 2015/1222 29 straipsnio 3 dalies b punkto pažeidimu, taip pat kitų Vokietijos Federacinės Respublikos subsidiariai pateiktų pagrindų, reikia pripažinti pagrįstais šį vienintelį pagrindą bei šį pirmąjį pagrindą ir tuo remiantis panaikinti ginčijamo sprendimo ginčijamas nuostatas.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
87
Pagal Procedūros reglamento 134 straipsnio 1 dalį iš pralaimėjusios šalies priteisiamos bylinėjimosi išlaidos, jei laimėjusi šalis to reikalavo.
88
Kadangi ACER pralaimėjo bylą, iš jos priteisiamos bylinėjimosi išlaidos pagal BNetzA ir Vokietijos Federacinės Respublikos reikalavimus.
Remdamasis šiais motyvais,
BENDRASIS TEISMAS (trečioji išplėstinė kolegija)
nusprendžia:
1.
Sujungti bylas T‑600/23 ir T‑612/23, kad būtų priimtas sprendimas.
2.
Panaikinti 2023 m. liepos 7 d. Europos Sąjungos energetikos reguliavimo institucijų bendradarbiavimo agentūros (ACER) apeliacinės tarybos sprendimą A‑003‑2019_R, kiek jis susijęs su pralaidumo skaičiavimo regiono, kurį sudaro Belgija, Čekijos Respublika, Vokietija, Prancūzija, Kroatija, Liuksemburgas, Vengrija, Nyderlandai, Austrija, Lenkija, Rumunija, Slovėnija ir Slovakija, bendrų regioninių kitos paros ir einamosios paros pralaidumo skaičiavimo metodikų, išdėstytų 2019 m. vasario 21 d. ACER sprendimo Nr. 02 I ir II prieduose, 5 straipsnio 8 dalies b bei c punktų ir 9 dalies priėmimu.
3.
Priteisti iš ACER bylinėjimosi išlaidas.
Papasavvas
Škvařilová-Pelzl
Nõmm
Kukovec
Meyer
Paskelbtas 2025 m. spalio 1 d. viešame teismo posėdyje Liuksemburge.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalbos: vokiečių ir anglų.