T‑229/24. sz. ügy
Isabel Sánchez
kontra
Európai Bizottság
A Törvényszék ítélete (tizedik tanács), 2026. április 29.
„ Közszolgálat – Tisztviselők – Felvétel – Versenyvizsga‑felhívás – EPSO/AD/391/21. számú versenyvizsga – A felperes nevének a tartaléklistára való felvételét mellőző határozat – Egyenlő bánásmód – A pontszámok egységesítése – Indokolási kötelezettség – Védelemhez való jog – A megfelelő ügyintézés elve – A közigazgatási eljárás időtartama – Észszerű határidő ”
1.      Tisztviselők – Versenyvizsga – Képesítéseken és vizsgákon alapuló versenyvizsga – A vizsgabizottság kötelezettségei – A pályázók érdemeinek összehasonlító vizsgálata – A pontszámok egységesítésének alkalmazása – A vizsgákat megelőzően a versenyvizsga‑felhívásban való jelzésre vagy a pályázók figyelmeztetésére vonatkozó kötelezettség – Hiány
(Személyzeti szabályzat, III. melléklet, 1. cikk, (1) bekezdés, e) pont)
(lásd: 37–44., 69. pont)
2.      Tisztviselők – Versenyvizsga – Képesítéseken és vizsgákon alapuló versenyvizsga – Az értékelési szempontok és azok súlyozásának alkalmazása – A vizsgabizottság mérlegelési jogköre – A pontszámok egységesítésének a vizsgákat követő alkalmazása – Megengedhetőség
(Személyzeti szabályzat, 27. cikk; III. melléklet)
(lásd: 46–49., 51–54. pont)
3.      Tisztviselők – Versenyvizsga – Európai Személyzeti Felvételi Hivatal (EPSO) – Tisztviselők felvételi versenyvizsgáinak lefolytatása – Az EPSO szerepe – Segítségnyújtás a vizsgabizottságnak – A pályázók pontszámainak egységesítéséhez nyújtott technikai támogatás – Megengedhetőség – Az EPSO közreműködésének a versenyvizsga‑felhívásban való előírásának szükségessége – Hiány
(Személyzeti szabályzat, III. melléklet, 1. cikk, (1) bekezdés, e) pont, 7. cikk, (1)–(3) bekezdés)
(lásd: 70–77. pont)
4.      Tisztviselők – Versenyvizsga – Vizsgabizottság – A tartaléklistára való felvételt mellőző határozat – Indokolási kötelezettség – Terjedelem – A működés titkosságának tiszteletben tartása – A különböző vizsgákra kapott pontszámok közlése – Megengedhetőség – További indokolás szükségessége a pontszámok vizsgabizottság általi egységesítése esetén – Hiány
(EK 296. cikk; személyzeti szabályzat, III. melléklet, 6. cikk)
(lásd: 91–100. pont)
5.      Tisztviselők – Elvek – Védelemhez való jog – Az érintettnek a számára sérelmet okozó aktus elfogadását megelőző meghallgatására vonatkozó kötelezettség – Terjedelem – A versenyvizsga‑bizottság határozataira való alkalmazás – A pontszámok egységesítésének keretében alkalmazott matematikai képlet közlésének kötelezettsége – Hiány
(Az Európai Unió Alapjogi Chartája, 41. cikk, (2) bekezdés, a) pont)
(lásd: 104–109, 117–120. pont)
6.      Tisztviselők – Versenyvizsga – Képesítéseken és vizsgákon alapuló versenyvizsga – A pályázók érdemeinek értékelése – A pályázatok felülvizsgálata – Tárgy
(Személyzeti szabályzat, III. melléklet, 7. cikk, (2) bekezdés, b) pont)
(lásd: 113. pont)
7.      Tisztviselői kereset – Előzetes közigazgatási panasz – A panaszt elutasító hallgatólagos határozat – Későbbi kifejezett határozat – Az észszerű időn belüli eljárásra vonatkozó kötelezettség megsértése – Hiány
(Az Európai Unió Alapjogi Chartája, 11. cikk; személyzeti szabályzat, 90. cikk és 91. cikk, (3) bekezdés)
(lásd: 127–132. pont)
8.      Tisztviselők – Versenyvizsga – Az uniós intézmények azon kötelezettsége, hogy minden pályázó számára biztosítsák a vizsgák zavartalan és szabályos lebonyolítását – Megsértés – A vizsgák jogszerűségére gyakorolt hatás – Feltételek – Bizonyítási teher
(lásd: 142–145., 149–152. pont)
Összefoglalás
A Törvényszék az EPSO/AD/391/21 nyílt versenyvizsga korábbi pályázója által benyújtott megsemmisítés iránti keresetben, amelyet elutasít, első alkalommal határoz a pontszámok versenyvizsga keretében történő egységesítésének (a továbbiakban: egységesítés) kifogásolásával kapcsolatban.
A felperes 2021 májusában jelentkezett a szóban forgó versenyvizsgára, amely olyan tartaléklisták létrehozására irányult, amelyekről az Európai Unió intézményei – elsősorban az Európai Bizottság – vehetnek fel tisztviselőket.
2022 decemberében a felperest arról tájékoztatták, hogy a versenyvizsga utolsó szakaszának vizsgáit követően nem vették fel a tartaléklistára, mivel nem szerepelt az említett vizsgákon a legmagasabb pontszámot elérő pályázók között.
A jelen ügyben a felperes lényegében azt vitatja, hogy a versenyvizsga‑felhívásban nem tették közzé az egységesítés mint értékelési módszer módszertanát, és úgy véli, hogy e módszertant a versenyvizsga‑bizottságnak legalábbis a vizsgák megkezdése előtt meg kellett volna határoznia, és azt közölnie kellett volna.
A Törvényszék álláspontja
A Törvényszék először is emlékeztet arra, hogy a versenyvizsga‑bizottság eljárása általában legalább két szakaszból áll, azaz elsősorban a pályázatok vizsgálatából, amelynek célja a versenyvizsgára bocsátható pályázók kiválasztása, másodsorban pedig a pályázóknak a betöltendő munkakörre való alkalmasságára vonatkozó vizsgálatból, amelynek célja a tartaléklista felállítása.
Az egységesítés, amely a vizsgabizottság eljárásának második szakaszába tartozik, arra irányul, hogy semlegesítse a különböző javítók által a pontszámok adása során tanúsított viszonylagos szubjektivitást, mivel egyesek objektíve szigorúbbak, mint mások. Ez az egyes felvételi eljárások sajátos körülményeitől függően relevánsnak bizonyulhat. Ez a módszer az egyenlő bánásmód elvét igyekszik alkalmazni, mivel az egyfelől egységesen alkalmazandó minden olyan pályázóra, akit legalább két különböző javító egymástól függetlenül értékelt. Másfelől az értékelés egységességének biztosítása érdekében lehetővé teszi a pályázók összehasonlító vizsgálatát egymással összehasonlítható adatok – jelen esetben a versenyvizsga valamennyi pályázója tekintetében egységesített pontszámok – alapján.
Az Európai Unió tisztviselői személyzeti szabályzata (a továbbiakban: személyzeti szabályzat), különösen a III. melléklete 1. cikke (1) bekezdésének e) pontja nem írja elő sem azt, hogy az esetleges egységesítést közzé kellene tenni, sem pedig azt, hogy azt a vizsgákat megelőzően kellene közölni. Következésképpen ez utóbbinak nem kell kötelezően szerepelnie a versenyvizsga‑felhívásban.
Ezenkívül az egységesítés alkalmazására vonatkozó döntést csak a vizsgákat követően lehet meghozni, ha a javítók által adott pontszámok már ismertek a vizsgabizottság tagjai számára, és a különböző javítók pontszámai között túlságosan nagyok az eltérések. Így nem lehet előre tudni, hogy szükség lesz‑e az egységesítésre, tehát a vizsgabizottság nem hozhatja meg ez utóbbi alkalmazásáról szóló határozatot a vizsgák javítása előtt.
Figyelembe véve a széles mérlegelési jogkört, amellyel a vizsgabizottság a működése során rendelkezik, a vizsgabizottság még akkor is alkalmazhatja az egységesítést, és meg is határozhatja annak módját, ha a versenyvizsga‑felhívás az esetleges egységesítést nem is említi.
Az egységesítés célja ugyanis, eltérően a vizsgák „jellegétől” és „értékelésétől”, amelyek magukra a vizsgákra, és így a versenyvizsga‑felhívásban meghatározandó objektív adatokra vonatkoznak, a szubjektivitás semlegesítése a vizsgabizottság összehasonlító értékelései keretében, amely szintén a vizsgabizottság eljárásának titkosságának körébe tartozik. Ráadásul, amint azt a felperes a tárgyaláson elismerte, a vizsgákat megelőzően a vizsgabizottság nem változtatta meg konkrétan a versenyvizsga előkészítését.
Ami az Európai Személyzeti Felvételi Hivatalnak (EPSO) az egységesítés szakaszában való részvételét illeti, ez utóbbi ezen eljárás keretében arra szorítkozott, hogy a javítók által adott pontszámokra tudományosan bizonyított matematikai képletet alkalmazzon, és a vizsgabizottság végül úgy határozott, hogy elfogadja az EPSO által megfogalmazott két egységesítési javaslat egyikét. Az EPSO tehát nem lépte túl azon szerepkörét, amelynek keretében a személyzeti szabályzat III. melléklete 7. cikkének (1)–(3) bekezdése alapján segítséget nyújt az egyes intézmények számára a tisztviselők kiválasztási eljárásainak meghatározása és lebonyolítása tekintetében, tiszteletben tartva az említett intézmények által meghatározott általános feltételeket.
A versenyvizsga‑bizottság határozatára vonatkozó indokolási kötelezettség terjedelmét illetően a Törvényszék úgy véli, hogy az egységesítés alkalmazása nem igényel további indokolást.
Ugyanis, mivel az egységesítés célja, hogy hozzájáruljon a pályázók összehasonlító vizsgálatához, a pályázó arra irányuló kérelme, hogy megismerje az egységesítésnek a pontszámaira gyakorolt hatását, azt feltételezi, hogy mind a közbenső pontszámát, mind pedig a többi pályázó pontszámát közlik vele. Ennek megismerése az elvégzett számítások közlését is feltételezi.
Márpedig a közbenső pontszámok, amelyek közlése a pályázók személyes vagy összehasonlító értékelésére vonatkozó elemeket tárhat fel, szükségszerűen kiterjed a versenyvizsga‑bizottság eljárásának lényegéhez tartozó titkosságára.
Ennélfogva, tekintettel arra, hogy az indokolási kötelezettséget össze kell egyeztetni a vizsgabizottság eljárását övező titkosság tiszteletben tartásával, a felperessel nem közölhetők sem a saját közbenső pontszámai, sem pedig az e pontszámok alapján végzett számítások.
Ugyanígy, bár az egységesítés keretében alkalmazott matematikai képletre nem terjed ki a vizsgabizottság eljárásának titkossága, más a helyzet a közbenső pontszámok és az egységesítés keretében végzett számítások esetében, amelyek közlése sértené a védelemhez való jog és a vizsgabizottság eljárásának titkossága közötti egyensúlyt.