62008CC0109
YVES BOT
FŐTANÁCSNOK INDÍTVÁNYA
Az ismertetés napja: 2009. március 12. (
1
)
C-109/08. sz. ügy
Az Európai Közösségek Bizottsága
kontra
Görög Köztársaság
„Tagállami kötelezettségszegés — EK 28. cikk, EK 43. cikk és EK 49. cikk — 98/34/EK irányelv — Műszaki szabványok és szabályok — Elektromos, elektromechanikus és elektronikus számítógépes játékokra vonatkozó nemzeti szabályozás — A Bíróság kötelezettségszegés fennállását megállapító ítélete — A teljesítés elmaradása — EK 228. cikk — Pénzügyi szankciók”
1.
Jelen keresetet az Európai Közösségek Bizottsága a Görög Köztársaság ellen nyújtotta be az EK 228. cikk alapján.
2.
A Bizottság azt kifogásolja, hogy e tagállam nem teljesítette a Bizottság kontra Görögország ügyben 2006. október 26-án hozott ítéletben foglaltakat. (
2
) Ezen ítéletben a Bíróság megállapította, hogy az alperes nem teljesítette az EK 28., EK 43. és EK 49. cikkből, valamint a 98/34/EK irányelv (
3
) 8. cikkéből eredő kötelezettségeit, mivel a nemzeti jogszabályaiban büntetőjogi vagy közigazgatási szankciók terhével megtiltotta minden elektromos, elektromechanikus és elektronikus játéknak – minden számítógépes játékot is beleértve – a játéktermek kivételével bármely nyilvános vagy magánterületen történő elhelyezését és használatát.
3.
A Bizottság azt kéri a Bíróságtól, hogy állapítsa meg a kötelezettségszegést, valamint kötelezze kényszerítő bírság és átalányösszeg megfizetésére a Görög Köztársaságot.
4.
A jelen indítványban fenn fogom tartani, hogy a Görög Köztársaság valóban nem teljesítette az EK 228. cikkből eredő kötelezettségeit, és azt fogom javasolni a Bíróságnak, hogy ezen okból kényszerítő bírság és átalányösszeg megfizetésére kötelezze e tagállamot.
I – Jogi háttér
A – A közösségi szabályozás
1. Az EK-Szerződés
5.
Az EK 28. cikk a tagállamok között megtilt minden behozatalra vonatkozó mennyiségi korlátozást és azzal azonos hatású intézkedést.
6.
Az EK 43. cikk első bekezdése pedig megtilt minden, a valamely tagállam állampolgárainak egy másik tagállam területén történő szabad letelepedésére vonatkozó korlátozást.
7.
Végül az EK 49. cikk első bekezdése megtilt a Közösségen belüli szolgáltatásnyújtás szabadságára vonatkozó mindent korlátozást a tagállamok olyan állampolgárai tekintetében, akik a Közösségnek nem abban a tagállamában letelepedettek, mint a szolgáltatást igénybe vevő személy.
2. A másodlagos jog
8.
A 98/34 irányelv nagyobb átláthatóságot kíván biztosítani a műszaki szabványok és szabályok megállapítását célzó nemzeti kezdeményezések terén. Annak előírásával, hogy a tagállamoknak közölniük kell a Bizottsággal a műszakiszabály-tervezeteiket, az irányelv fel kívánja számolni az ilyen típusú szabályokból eredő kereskedelmi akadályokat.
9.
Az említett irányelv 1. cikke előírja:
„Ezen irányelv alkalmazásában a következő meghatározásokat kell alkalmazni:
[…]
11)
»műszaki szabály«: műszaki leírások és más követelmények vagy szolgáltatásra vonatkozó szabályok, beleértve a vonatkozó közigazgatási rendelkezéseket is, amelyek betartása az értékesítés, a szolgáltatásnyújtás, valamely szolgáltató létrehozása vagy a valamely tagállamban vagy annak nagyobb részén történő használat esetén de jure vagy de facto kötelező, valamint a tagállamok törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezései, kivéve a 10. cikkben foglaltakat, amelyek megtiltják valamely termék gyártását, behozatalát, értékesítést [helyesen: értékesítését] vagy használatát, vagy valamely szolgáltatás nyújtását vagy használatát, illetve valamely szolgáltató létrehozását.
[…]”
10.
A 98/34 irányelv 8. cikke (1) bekezdésének első albekezdése a következőképp rendelkezik:
„A 10. cikkre is figyelemmel a tagállamok azonnal közölnek a Bizottsággal minden műszakiszabály-tervezetet, kivéve ha az csak egy nemzetközi vagy európai szabvány teljes szövegét ülteti át, ebben az esetben a megfelelő szabványra történő hivatkozás is elegendő; a Bizottságot egy közleményben a szabály elfogadása szükségességének indokairól is tájékoztatni kell, amennyiben ezek nem derülnek ki már a tervezetből is.”
B – Az elektromos, elektromechanikus és elektronikus játékokra alkalmazandó nemzeti szabályozás
11.
A 3037/2002. sz. törvény (
4
)„Játéktípusok” címet viselő 1. cikkének a szövege a következő:
„E törvény alkalmazásában:
a)
»mechanikus játék«: olyan játék, amelynek működtetéséhez a játékos izomerejének használatára is szükség van;
b)
»elektromos játék«: olyan játék, amelynek működtetéséhez kiegészítő elektromos mechanizmusok szükségesek;
c)
»elektromechanikus játék«: olyan játék, amelynek működtetéséhez mind kiegészítő elektromos mechanizmusokra, mind a játékos izomerejének használatára szükség van;
d)
»elektronikus játék«: amelynek működtetéséhez kiegészítő elektromos, elektronikus és egyéb mechanizmusokon kívül számítógépes program használata is szükséges;
e)
»szórakoztató technikai játék«: olyan játék, amelynek kimenetele kizárólag a játékos technikai és szellemi rátermettségétől függ, és amelynek célja kizárólag a szórakoztatás.
A 29/1971. sz. [kodifikált] királyi rendelet szerint a szórakoztató technikai játékok kategóriába tartoznak a »technikai játéknak« tekintett kártyajátékok is.”
12.
Az említett törvény „Játékok elhelyezésére vagy használatára vonatkozó tilalom” című 2. cikkének (1) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„Általában tilos az 1. cikk b), c) és d) pontjában felsorolt játékok – a számítógépes játékokat is beleértve – használata nyilvános helyeken, úgy mint szállodákban, kávézókban, bármilyen közhasznú társaság termeiben, illetve minden más nyilvános vagy magánhasználatú közösségi helyiségekben. E játékok elhelyezése szintén tilos.”
13.
Ugyanezen törvény „Internetszolgáltató vállalkozások” címet viselő 3. cikke szerint:
„Nem vonatkozik a 2. cikkben foglalt tilalom a számítógépeknek az internetszolgáltató vállalkozások helyiségeiben történő elhelyezésére és használatára. Tilos azonban e számítógépeken a játékok bármilyen módon történő használata.
Internetszolgáltatási tevékenységet végző vállalkozás működtetéséhez a vállalkozás helye szerinti önkormányzat, ha pedig a szolgáltatás hajón történik, az indulási kikötő kikötői hatóságának speciális engedélye szükséges. Ezen intézkedés első alkalmazásakor a vállalkozásnak az említett engedéllyel a jelen törvény hatálybalépésétől számított három hónapon belül kell rendelkeznie.”
14.
A 3037/2002. sz. törvény „Büntetőjogi szankciók” címet viselő 4. cikke értelmében:
„(1)   Aki a 2. cikk (1) bekezdésében szereplő olyan központot vagy más helyiséget üzemeltet vagy irányít, ahol az előző cikkek rendelkezései által tiltott játékokat használnak, vagy ilyen játékok találhatóak, legalább háromhavi szabadságvesztéssel és 5000 euró pénzbüntetéssel büntetendő. Ha az elkövető visszaeső, a büntetés legalább egy évi szabadságvesztés és 25000 eurótól 75000 euróig terjedő pénzbüntetés. A bíróság ezenkívül elrendeli a játékok elkobzását.
[…]”
II – A jogvita keletkezése
A – A Bizottság kontra Görögország ügyben hozott ítélet
15.
A Bíróság a Bizottság kontra Görögország ügyben hozott ítélet rendelkező részének 1. pontjában a következőképpen határozott:
„Mivel a 3037/2002. sz. törvény 2. cikkének (1) bekezdésében és 3. cikkében, ugyanezen törvény 4. és 5. cikkében meghatározott büntetőjogi vagy közigazgatási szankciók terhével, megtiltotta minden elektromos, elektromechanikus és elektronikus játéknak – a szórakoztató technikai játékokat és minden számítógépes játékot is beleértve – a játéktermek kivételével bármely nyilvános vagy magánterületen történő elhelyezését és használatát, a Görög Köztársaság nem teljesítette az EK 28. cikkből, az EK 43. cikkből és az EK 49. cikkből, valamint a [98/34 irányelv] 8. cikkéből eredő kötelezettségeit.”
B – A pert megelőző eljárás
16.
A Görög Köztársaság a Bizottságnak a fent hivatkozott Bizottság kontra Görögország ügyben hozott ítéletben foglaltak teljesítésének helyzetét illető 2006. december 11-i érdeklődésére a 2007. február 12-i levelében válaszolt. E levélben a görög hatóságok nem nyújtottak tényleges információt a vitatott nemzeti szabályozásnak a Bíróság ítéletének való megfelelés érdekében történt módosításáról. Ezzel szemben e tagállam hangsúlyozta a kérdés súlyát és összetettségét, azt állítva, hogy az illetékes minisztériumok a közösségi jogot és az arányosság elvét tiszteletben tartó, elfogadható szabályozás bevezetése érdekében együttműködnek.
17.
A Bizottság – mivel álláspontja szerint a Görög Köztársaság nem tette meg a fent hivatkozott Bizottság kontra Görögország ügyben hozott ítéletben foglaltak teljesítéséhez szükséges intézkedéseket – 2007. március 23-án az EK 228. cikk (2) bekezdése alapján felszólító levelet küldött Görögországnak.
18.
Mivel a Görög Köztársaság nem válaszolt e levélre, a Bizottság 2007. június 29-én indokolással ellátott véleményt küldött e tagállamnak, amelyben felszólította, hogy a vélemény kézhezvételétől számított két hónapon belül tegye meg az említett ítéletben foglaltak teljesítéséhez szükséges intézkedéseket.
19.
Miután a Görög Köztársaság nem válaszolt e véleményre, és azt sem közölte, hogy bármilyen jogalkotási intézkedést tett volna a nevezett ítéletben foglaltak teljesítése céljából, a Bizottság e körülmények között – mivel úgy ítélte meg, hogy a Görög Köztársaság nem biztosította a fent hivatkozott Bizottság kontra Görögország ügyben hozott ítéletben foglaltak teljesítését – 2008. március 10-én benyújtotta a jelen keresetet.
III – A Bíróság előtti eljárás és az ennek során bekövetkezett fejlemények
20.
A Bizottság keresetében lényegében annak megállapítását kéri a Bíróságtól, hogy a Görög Köztársaság nem teljesítette az EK 228. cikk (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit.
21.
A Bizottság a következőket kéri a Bíróságtól:
—
állapítsa meg, hogy a Görög Köztársaság – mivel nem tette meg a fent hivatkozott Bizottság kontra Görögország ügyben hozott ítéletben foglaltak teljesítéséhez szükséges valamennyi intézkedést – nem teljesítette az EK 28., EK 43. és EK 49. cikkből, valamint a 98/34 irányelv 8. cikkéből eredő kötelezettségeit;
—
kötelezze a Görög Köztársaságot, hogy fizessen meg a Bizottságnak napi 31798,80 euró összegű kényszerítő bírságot ezen ítéletben foglaltak teljesítése késedelmének minden napjára a jelen ügyben hozott ítélet kihirdetésének napjával kezdődően, a fent hivatkozott Bizottság kontra Görögország ügyben hozott ítéletben foglaltak maradéktalan teljesítésének napjáig;
—
kötelezze a Görög Köztársaságot, hogy fizessen meg a Bizottságnak napi 9636 euró átalányösszeget a fent hivatkozott Bizottság kontra Görögország ügyben hozott ítéletben foglaltak teljesítése késedelmének minden napjára, ezen ítélet meghozatalának napjától az említett ítéletben foglaltak maradéktalan teljesítésének napjáig (amennyiben a jelen ügyben való ítélethozatalig az megtörténik) vagy a jelen ügyben való ítélethozatal napjáig (ha a fent hivatkozott Bizottság kontra Görögország ügyben hozott ítéletben foglaltakat nem teljesítenék maradéktalanul ezen időpontig), valamint
—
a Görög Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.
22.
Ellenkérelmében a Görög Köztársaság azt kéri, hogy a Bíróság a keresetet utasítsa el, és a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.
23.
Az ügy irataiból kitűnik, hogy a Görög Köztársaság 2008. március 12-én válaszolt az indokolással ellátott véleményre, vagyis két nappal a jelen kereset Bizottság általi benyújtását követően. A Görög Köztársaság jelzi a Bizottságnak, hogy a törvénymódosítás tervezetének kidolgozására kodifikációs bizottságot hívtak össze.
24.
Ezenkívül a tárgyaláson lezajlott vitákból világossá vált, hogy a Görög Köztársaság 2008 májusában a törvénymódosítás első tervezetét, a 98/34 irányelv 8. cikkének megfelelően, megküldte a Bizottságnak. A Bizottság így a 2008. augusztus 1-jén kelt indokolással ellátott véleményben fogalmazta meg észrevételeit, amelyre a Görög Köztársaság nem válaszolt. Ezzel szemben 2008 decemberében Athénban találkozóra került sor a felek között.
25.
A Görög Köztársaság képviselője azt is jelezte, hogy a törvénymódosítás új tervezetét a kormánynak hamarosan jóvá kell hagynia még az előtt, hogy a rendelkezéseinek a 98/34 irányelv 8. cikke szerinti vizsgálata céljából a Bizottságnak elküldenék. Ezen eljárás végén a törvénytervezet elfogadásáról a parlament szavaz.
IV – A kötelezettségszegésről
A – A felek érvei
26.
A Bizottság megállapítja, hogy a keresete benyújtásának napjáig a Görög Köztársaság nem tájékoztatta semmilyen, a fent hivatkozott Bizottság kontra Görögország ügyben hozott ítéletben foglaltak teljesítését célzó jogalkotási intézkedésről. Következésképp a Bizottság azt kéri a Bíróságtól, hogy állapítsa meg a kötelezettségszegést, valamint kényszerítő bírság és átalányösszeg megfizetésére kötelezze a Görög Köztársaságot.
27.
A Görög Köztársaság nem vitatja a kötelezettségszegést. Mindazonáltal fenntartja, hogy a Bizottság keresetét el kell utasítani, mivel a fent hivatkozott Bizottság kontra Görögország ügyben hozott ítéletben foglaltak teljesítése a jelen eljárás vége előtt meg fog történni. Mindenesetre a Görög Köztársaság előadja, hogy a pénzügyi szankciókat le kell csökkenteni a vitatott nemzeti szabályozás elfogadását indokoló társadalmi és gazdasági problémák súlyosságának figyelembevétele érdekében.
B – Értékelés
28.
Az EK 228. cikk nem határozza meg az ítéletben foglaltak teljesítésére nyitva álló határidőt. Mindamellett, ahogy arra a Bíróság nemrégiben a Bizottság kontra Franciaország ügyben 2008. december 9-én hozott ítéletében (
5
) emlékeztetett, a közösségi jog azonnali és egységes alkalmazásához fűződő érdek megköveteli, hogy a teljesítés azonnal elkezdődjék, és a lehető legrövidebb idő alatt történjék meg. (
6
)
29.
A Bíróság szerint az EK 228. cikk szerinti kötelezettségszegés fennálltának megítéléséhez szükséges referencia-időpont az említett rendelkezés alapján adott indokolással ellátott véleményben megállapított határidő lejárta. (
7
)
30.
A jelen ügyben nyilvánvaló, hogy a 2007. június 29-i indokolással ellátott véleményben előírt két hónapos határidő lejártának az időpontjában az a határidő, ameddig a vitatott nemzeti szabályozásnak az EK 28., EK 43. és 49. cikk, valamint a 98/34 irányelv 8. cikkének megfelelő módosítását megkövetelő, a fent hivatkozott Bizottság kontra Görögország ügyben hozott ítéletben foglaltak teljesítését biztosítani kellett volna, már régen lejárt, mivel az ítélet kihirdetése óta mintegy tíz hónap telt el.
31.
Ezenfelül úgy tűnik, hogy e határidő lejártáig a Görög Köztársaság semmilyen intézkedést nem tett, amely az említett ítéletben foglaltak teljesítéséhez szükséges lett volna. A tárgyaláson lezajlott vitából ugyanis kitűnik, hogy a fent hivatkozott Bizottság kontra Görögország ügyben hozott ítéletben foglaltak teljesítése érdekében elfogadott első fontos intézkedésről csak 2008 májusában tájékoztatták a Bizottságot.
32.
E körülmények között meg kell állapítani, hogy – amint azt ráadásul maga is elismeri – a Görög Köztársaság nem teljesítette az EK 228. cikk (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit.
V – A kötelezettségszegés miatti pénzügyi szankciókról
33.
Mivel megállapítottam, hogy a Görög Köztársaság nem teljesítette a fent hivatkozott Bizottság kontra Görögország ügyben hozott ítéletben foglaltakat, az EK 228. cikk (2) bekezdésének harmadik albekezdése értelmében a Bíróság kényszerítő bírság és/vagy átalányösszeg fizetésére kötelezheti a Görög Köztársaságot.
34.
Ezen eljárás célja a mulasztó tagállamnak a kötelezettségszegést megállapító ítéletben foglaltak teljesítésére való ösztönzése, és ezáltal a közösségi jog hatékony alkalmazásának biztosítása.
35.
A kényszerítő bírság alapvetően kényszerítő jellegű. Arra irányul, hogy a kötelezettségszegést megállapító ítéletben foglaltak teljesítésére vonatkozó kötelezettséget nem teljesítő tagállammal szemben gazdasági kényszert fejtsen ki annak érdekében, hogy a megállapított kötelezettségszegés lehető legrövidebb időn belül történő megszüntetésére ösztönözze. A Bíróság tehát akkor kötelez valamely tagállamot kényszerítő bírság fizetésére, ha az még nem teljesítette a kötelezettségszegését eredetileg megállapító ítéletben foglaltakat.
36.
Az átalányösszeg kiszabása inkább az érintett tagállam kötelezettségei végrehajtása elmulasztásának a magán- és közérdeket érintő következményeinek értékelésén alapul, különösen ha a kötelezettségszegés az azt először megállapító ítélet óta tartó hosszú időszakon keresztül tartósan fennállt.
37.
Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a Bíróság a kényszerítő bírság összegét vagy az átalányösszeget úgy állapítja meg, hogy azok egyrészt az ügy körülményeihez igazodjanak, másrészt pedig arányban álljanak a megállapított kötelezettségszegéssel, és az érintett tagállam fizetési képességével. (
8
)
38.
Ahogy azt a Bíróság a Bizottság kontra Franciaország ügyben 2005. július 12-én hozott ítéletében (
9
) kimondta, nem kizárt e két szankciófajta együttes alkalmazása, különösen akkor, ha a kötelezettségszegés hosszú időn keresztül tartott, és tartósnak mutatkozik.
39.
Minden esetben a Bíróság mérlegeli a pénzügyi szankció kiszabásának célszerűségét és választja ki az ügy körülményeihez leginkább igazodó szankciót. E tekintetben a Bíróság számos alkalommal emlékeztetett arra, hogy a Bizottság által a 2005. december 13-i közleményében (
10
) a pénzügyi szankciók kiszámítására meghatározott módszer nem köti a Bíróságot, csupán hasznos hivatkozási alapot képez. (
11
)
A – A kényszerítő bírság kiszabásáról
1. A felek érvei
40.
A Bizottság azt javasolta a Bíróságnak, hogy napi 31798,80 euró összegű kényszerítő bírságot szabjon ki a Görög Köztársaságra a fent hivatkozott Bizottság kontra Görögország ügyben hozott ítéletben foglaltak teljesítése késedelmének minden napjára, a jelen ügyben hozott ítélet kihirdetésének napjával kezdődően, az első ítéletben foglaltak maradéktalan teljesítésének napjáig.
41.
E célból a Bizottság a 2005. évi közleményében ismertetett számítási módszert vette alapul. Ezt a napi összeget, amint azt az említett számítási módszer is előírja, úgy kell meghatározni, hogy a 600 eurós átalányalapot meg kell szorozni a jogsértés súlyához igazodó együtthatóval, amely a jelen esetben az 1-től 20-ig terjedő skálán 11, a jogsértés időtartamát tükröző együtthatóval, amely a jelen esetben az 1-től 3-ig terjedő skálán 1,1, valamint az egyes tagállamok fizetési képességéhez igazodó „n” együtthatóval, amelynek a Görög Köztársaság esetében 4,38 az értéke.
42.
A jogsértés súlyát illetően a Bizottság előadja, hogy a vitatott nemzeti szabályozás a Szerződés négy alapvető szabadságából hármat megsért. Ezenkívül fenntartja, hogy a görög hatóságok nem teljesítették a 98/34 irányelv 8. cikke (1) bekezdésének első albekezdéséből eredő kötelezettségeiket, és egyébként sem működtek együtt teljes mértékben a Bizottsággal az EK 228. cikk szerint indult eljárás pert megelőző szakaszában. A Bizottság ezért 11-es súlyossági együtthatót javasol (az 1-től 20-ig terjedő skálán).
43.
A Görög Köztársaság fenntartja, hogy ezen súlyossági együttható túlságosan magas, és nem kellene meghaladnia a 4-et. E tekintetben az alperes előadja, hogy a kötelezettségszegés csak szűk tevékenységi kört érintett, hogy a vitatott nemzeti szabályozást hátrányos megkülönböztetés nélkül alkalmazták, ezenkívül ez a legmegfelelőbb megoldás volt a játékok káros és ellenőrizetlen működtetése által okozott gazdasági és társadalmi problémákra, ezért közérdeken alapuló kényszerítő okokkal igazolható. Végül a Görög Köztársaság fenntartja, hogy a Bizottság által javasolt súlyossági együttható sérti az arányosság elvét. E tekintetben a saját helyzetét az EK 226. cikk alapján indult más eljárásokban elmarasztalt tagállamok helyzetével hasonlítja össze.
44.
Ami a kötelezettségszegés időtartamát illeti, a Bizottság azt tizenegy hónapban jelöli meg a fent hivatkozott Bizottság kontra Görögország ügyben hozott ítélet kihirdetésének napjától addig a napig, amikor a jelen kereset benyújtásáról döntött.
45.
A Görög Köztársaság előadja, hogy ezen együtthatót a legalacsonyabb szintre kell leszállítani. Fenntartja, hogy a kötelezettségszegés valójában a 2006. december 11-i levélben meghatározott három hónapos határidő lejártakor kezdődik, amely levélben a Bizottság információt kért a görög hatóságoktól a fent hivatkozott Bizottság kontra Görögország ügyben hozott ítéletben foglaltak teljesítéséről. Ezenkívül a Görög Köztársaság utal a fent hivatkozott Bizottság kontra Franciaország ügyben 2005. július 12-én hozott ítélet alapjául szolgáló ügyben szereplő, a Francia Köztársaság által elkövetett kötelezettségszegés időtartamára, amely sokkal hosszabb ideig tartott és az időtartamra vonatkozó együtthatója 3 volt. (
12
)
2. Értékelés
46.
A mai napig tartó szóban forgó kötelezettségszegés jellegére tekintettel úgy vélem, hogy a kényszerítő bírság fizetése a jelen ügy körülményeihez leginkább igazodó eszközt jelenti.
47.
Ahogy azt már jeleztem, a kényszerítő bírságnak lehetővé kell tennie a közösségi jog megsértését korábban megállapító ítéletben foglaltak lehető leggyorsabb teljesítésének biztosítását. A kényszerítő bírság összegét annak tükrében kell meghatározni, hogy milyen mértékű meggyőzésre van szükség ahhoz, hogy a szóban forgó tagállam változtasson a magatartásán. (
13
)
48.
Mérlegelési jogkörének gyakorlása során a Bíróság úgy határozza meg ezen összeget, hogy a kényszerítő bírság egyrészt megfeleljen az ügy körülményeinek, másrészt arányos legyen a megállapított kötelezettségszegéssel, valamint az érintett tagállam fizetési képességével. (
14
)
49.
A Bíróság, igen széles körben merítve a Bizottság 2005. évi közleményében kifejtett szempontokból és matematikai változókból, tekintettel van a jogsértés súlyára, időtartamára és a szóban forgó tagállam fizetési képességére. E szempontok alkalmazásához a Bíróság figyelembe veszi az ítéletében foglaltak teljesítése elmaradásának a magán- és közérdeket érintő következményeit, továbbá azt is hogy mennyire sürgős az érintett tagállam kötelezettségeinek a teljesítése. (
15
)
50.
Ami elsőként a jogsértés súlyát illeti, nevezetesen a fent hivatkozott Bizottság kontra Görögország ügyben hozott ítéletben foglaltak teljesítése elmaradásának a magán- és közérdeket érintő következményeit, úgy vélem, hogy a Görög Köztársaság tartós kötelezettségszegése különös mértékben súlyos, mégpedig két okból.
51.
Egyrészt, ahogy azt a Bíróság ezen ítéletben megállapította, a vitatott nemzeti szabályozás sérti az Európai Unió területén az áruk szabad mozgásának elvét, valamint a szolgáltatásnyújtás és a letelepedés szabadsága elvét, vagyis a Szerződés által biztosított négy alapvető szabadság közül hármat.
52.
Ez a szabályozás a más tagállamokban jogszerűen előállított és forgalomba hozott játékok behozatala mennyiségének csökkenését vonja maga után. Az ilyen szabályozás megnehezítheti, sőt meg is akadályozhatja, hogy más tagállamban letelepedett szolgáltató játékgép-üzemeltetési szolgáltatást nyújtson, és végül visszatarthatja az ezen államokból származó gazdasági szereplőket a Görögországban való letelepedéstől.
53.
Nyilvánvaló, hogy a Görög Köztársaság – mivel nem teljesítette a fent hivatkozott Bizottság kontra Görögország ügyben hozott ítéletben foglaltakat – a vitatott tilalom nagyon széles jellege miatt a közérdeket jelentős mértékben, az importőrök magánérdekeit pedig feltétlenül érinti.
54.
Másrészt a kötelezettségszegés véleményem szerint még súlyosabb, mivel a Görög Köztársaság – ahogy a tárgyalás során lezajlott vitákból kitűnik – nem függesztette fel a szabályozásának alkalmazását, ami a gazdasági szereplőkkel szemben pénzügyi szankciók és szabadságelvonással járó büntetések kiszabását vonta maga után.
55.
Végül, a 98/34 irányelv 8. cikkében előírt, a műszakiszabály-tervezet Bizottsággal való közlésére vonatkozó különös kötelezettség megszegése súlyosnak tekintendő, mivel e különös kötelezettség betartása az említett irányelvben érintett célok maradéktalan megvalósulásához szükséges feltételt képez.
56.
A fentiekre tekintettel a Bizottság által megállapított 11-es súlyossági együttható (az 1-től 20-ig terjedő skálán) nekem nem tűnik mérlegelési hibának.
57.
Másrészt, ami a jogsértés időtartamára vonatkozó együtthatót illeti, megállapítom, hogy ezt az együtthatót a Bizottság havi 1,10-es érték alapul vételével számította ki, figyelembe véve a fent hivatkozott Bizottság kontra Görögország ügyben való ítélethozatal napját, azaz 2006. október 26-át, és azt a napot, amikor a jelen kereset benyújtásáról döntött, azaz a beadványai szerint 2007. október 17-ét.
58.
Márpedig a Bíróság ítélkezési gyakorlatának megfelelően, a jogsértés időtartamát nem azon időpont alapján kell értékelni, amikor a Bizottság a Bírósághoz fordult, hanem a tények Bíróság általi mérlegelésének időpontja alapján. (
16
) Mindenesetre emlékeztetek arra, hogy a Bíróságra nézve nem kötelező a Bizottság által javasolt 1-től 3-ig terjedő skála. (
17
)
59.
A jelen ügyben megállapítom, hogy a Görög Köztársaság kötelezettségszegése 27 hónapja tart, mivel a fent hivatkozott Bizottság kontra Görögország ügyben hozott ítéletet 2006. október 26-án hozták, és a jelen ügyben 2009. január 29-én került sor a tárgyalásra. Ahogy a tárgyalás során azt a Görög Köztársaság képviselője elismerte, az ezen ítéletben foglaltak teljesítése valójában rövidebb időn belül megvalósulhatott volna.
60.
Számomra ugyanis úgy tűnik, hogy a fent hivatkozott Bizottság kontra Görögország ügyben hozott ítéletben foglaltak teljesítése mindössze a vitatott nemzeti szabályozás nagyon korlátozott módosítását igényli, mivel főként a szerencsejátékgépekké alakítható szórakoztató játékgépekre vonatkozó említett szabályozás hatályát kell szűkíteni.
61.
Tekintettel ezen körülményekre úgy gondolom, hogy az 1,1 értékű együttható megfelelőnek tűnik a jogsértés időtartamának kifejezésére.
62.
Harmadszor, ami a Bizottság azon javaslatát illeti, miszerint az alapösszeget meg kell szorozni az érintett tagállam bruttó hazai termékén és az Európai Unió Tanácsában rendelkezésére álló szavazatok számán alapuló együtthatóval, a Bíróság több ízben kimondta, hogy ez megfelelő mód arra, hogy tükrözze e tagállam fizetési képességét úgy, hogy emellett fenntartja az egyes tagállamok közötti ésszerű különbséget. (
18
) Jelen esetben a 2005. évi közleményben a Görög Köztársaságra meghatározott együttható 4,38.
63.
A fentiekre tekintettel azt javaslom a Bíróságnak, hogy a súlyossági, az időtartamot és a tagállam fizetési képességét tükröző együtthatót 600 eurós alapösszeggel szorozza meg, ahogy azt a Bizottság javasolja. (
19
)
64.
A fenti megállapításokra tekintettel a 600 eurós alapösszeg megszorzása a jogsértés súlyát figyelembe vevő 11-es, a jogsértés időtartamát tükröző 1,1-es, valamint a Görög Köztársaság fizetési képességére utaló 4,38-as együtthatóval a jelen esetben késedelmi naponként 31798,80 euró összeget eredményez.
65.
Negyedszer, ami a kényszerítő bírság tételét illeti, úgy vélem, hogy e kényszerítő bírságot napi tételek alapján kell kiszabni, mivel a szóban forgó kötelezettségszegés a Bíróság valamely törvénymódosítás tervezetének elfogadását maga után vonó ítéletében foglaltak teljesítésére vonatkozik. (
20
)
66.
Tekintettel a fenti körülmények összességére azt javaslom a Bíróságnak, hogy kötelezze a Görög Köztársaságot a Bizottságnak „az Európai Közösségek saját forrásai” számlára napi 31798,80 euró kényszerítő bírság megfizetésére a fent hivatkozott Bizottság kontra Görögország ügyben hozott ítéletben foglaltak teljes és hiánytalan teljesítésének biztosításához szükséges intézkedések meghozatalára vonatkozó késedelem minden napjára a jelen ügyben hozandó ítélet kihirdetésének napjával kezdődően, az első ítéletben foglaltak maradéktalan teljesítésének napjáig.
B – Az átalányösszeg kiszabásáról
1. A felek érvei
67.
A Bizottság azt javasolta a Bíróságnak, hogy 9636 euró átalányösszeget szabjon ki a Görög Köztársasággal szemben a fent hivatkozott Bizottság kontra Görögország ügyben hozott ítéletben foglaltak teljesítése késedelmének minden napjára ezen ítélet meghozatalának napjától az említett ítéletben foglaltak maradéktalan teljesítésének napjáig vagy a jelen ügyben való ítélethozatal napjáig (ha a fent hivatkozott Bizottság kontra Görögország ügyben hozott ítéletben foglaltakat nem teljesítenék maradéktalanul ezen időpontig).
68.
Ezt a napi összeget úgy kell meghatározni, hogy a 200 eurós alapösszeget meg kell szorozni a jogsértés súlyához igazodó együtthatóval, amely a jelen esetben az 1-től 20-ig terjedő skálán 11, valamint a Görög Köztársaság fizetési képességhez igazodó és 4,38 értékben meghatározott „n” tényezővel.
69.
A Bizottság úgy vélte, hogy az általa a Görög Köztársaságra kiszabni javasolt teljes átalányösszeg 3420780 eurót tesz ki. Ezen összeget eredményezi a napi átalányösszeg, azaz 9636 euró megszorzása a fent hivatkozott Bizottság kontra Görögország ügyben hozott ítélet meghozatalának napjától, azaz 2006. október 26-tól, a jelen kereset benyújtásáról hozott bizottsági döntés meghozatalának napjáig, azaz 2007. október 17-ig eltelt napok számával, azaz 355 nappal.
70.
A Görög Köztársaság fenntartja, hogy nem indokolt átalányösszeg fizetésére kötelezni, mivel e pénzügyi szankció a tagállam múltbeli magatartását szankcionálja. A Görög Köztársaság szerint, a Bizottság által javasolt átalányösszeg mértéke aránytalan a jogsértés súlyához és időtartamához képest is, valamint eltúlzott, tekintettel többek között a játékokra vonatkozó görögországi szabályozás problémás jellegére.
2. Értékelés
71.
Ahogy azt jeleztem, az átalányösszeg a tagállam által elkövetett kötelezettségszegés szankcionálását célozza figyelembe véve e kötelezettségszegés következményeit és időtartamát. Az átalányösszeg célja továbbá megelőzni a közösségi jog hasonló megsértésének megismétlődését is.
72.
Az átalányösszeg kiszabása nem automatikus, és a kiszámítása nem függ sem valamely pontos matematikai képlettől, sem előre meghatározott szempontok listájától, ahogy az előfordulhat abban az esetben, amikor a Bíróság a kényszerítő bírság összegét számítja ki.
73.
Az ítélkezési gyakorlat mindazonáltal kínál néhány útmutatót azon szempontok vagy pedig azon körülmények vonatkozásában, amelyeket figyelembe kell venni az átalányösszeg mértékének kiszámításánál.
74.
A fent hivatkozott Bizottság kontra Franciaország ügyben nemrégiben, 2008. december 9-én hozott ítéletében a Bíróság megállapította, hogy az átalányösszeg kiszabására „minden egyes esetben a megállapított kötelezettségszegés jellemzőivel […] az érintett tagállam által tanúsított magatartással összefüggő, releváns tényezők összessége alapján kell, hogy sor kerüljön” (
21
).
75.
Ebben az ügyben a Francia Köztársaságra kiszabott átalányösszeg kiszámításánál a Bíróság a következő körülményeket vette figyelembe:
—
a Francia Köztársaságnak a géntechnológiával módosított szervezetek sajátos területén fennálló közösségi jogi kötelezettségeire vonatkozó magatartását; e tekintetben a Bíróság megállapította, hogy e tagállam e jogsértő magatartásformát visszatérően tanúsította e sajátos területen;
—
a kötelezettségszegés időtartamát az azt megállapító ítélet kihirdetésétől kezdődően; e tekintetben a Bíróság vizsgálta, hogy e késedelem igazolható-e, valamint
—
a kötelezettségszegés súlyát; e tekintetben a Bíróság figyelembe vette a jogsértő magatartás köz- és magánérdekekre adott ügyben kifejtett hatását. (
22
)
76.
A jelen ügyben számomra úgy tűnik, hogy az átalányösszeg kiszabása elsősorban a jogsértés súlyára tekintettel indokolt.
77.
Ahogy azt már megállapítottam, a Görög Köztársaság magatartása ugyanis a közérdeket jelentős mértékben, a gazdasági szereplők magánérdekeit pedig feltétlenül érinti, mivel a vitatott nemzeti szabályozás a Szerződés által garantált négy alapvető szabadság közül hármat megsért. Véleményem szerint ez a kötelezettségszegés még súlyosabb, mivel a Görög Köztársaság nem függesztette fel e szabályozás alkalmazását, ami a gazdasági szereplőkkel szemben pénzügyi szankciók és szabadságelvonással járó büntetések kiszabását vonta és továbbra is vonja maga után.
78.
Ami a fent hivatkozott Bizottság kontra Görögország ügyben hozott ítélet kihirdetése óta fennálló kötelezettségszegés tartamát illeti, a Görög Köztársaság elismerte az ezen ítéletben foglaltak teljesítése tekintetében fennálló késedelmét, és jelezte, hogy a teljesítés rövidebb időn belül is megvalósulhatott volna.
79.
A görög hatóságok által előterjesztett azon érvek, amelyek szerint e késedelem igazolható, figyelembe véve azon érzékenységet és nyugtalanságot, amelyet Görögországban a játékok teljes liberalizációja okozna, nem tűnnek elfogadhatónak, mivel az ügy iratainak egyetlen eleme sem teszi lehetővé számomra a Görög Köztársaság más tagállamokhoz képest fennálló különleges helyzetének felismerését. Ezenkívül emlékeztetek arra, hogy az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a közösségi jogból eredő kötelezettségek nem teljesítésének igazolása végett a tagállam nem hivatkozhat kifogásként belső jogrendszerének rendelkezéseire, gyakorlatára vagy helyzeteire. (
23
)
80.
Végül, ami a Görög Köztársaság magatartását illeti, számomra úgy tűnik, hogy e tagállam viszonylag passzív magtartásról tett tanúbizonyságot a jelen eljárás pert megelőző szakaszának megnyitásáig. A Görög Köztársaság ugyanis mindössze a jelen kereset Bizottság általi benyújtása után két nappal, azaz 2008. március 12-én jelezte, hogy a törvénymódosítás tervezetének kidolgozása érdekében kodifikációs bizottságot hívtak össze.
81.
A fenti körülmények összességét figyelembe véve, számomra úgy tűnik, hogy a Görög Köztársaság kétmillió euró átalányösszeg fizetésére való kötelezése minősül a jelen ügy körülményei méltányos értékelésének.
VI – A költségekről
82.
Az eljárási szabályzat 69. cikke 2. §-ának első bekezdése alapján a Bíróság a pervesztes felet kötelezi a költségek viselésére, ha a pernyertes fél ezt kérte. Úgy vélem, hogy a Görög Köztársaságot, mivel pervesztes lett, a Bizottság kérelmének megfelelően kötelezni kell a költségek viselésére.
VII – Végkövetkeztetések
83.
A fenti megállapításokat figyelembe véve javaslom, hogy a Bíróság:
—
állapítsa meg, hogy a Görög Köztársaság – mivel nem módosította az EK 28., EK 43. és EK 49. cikknek, valamint az 1998. július 20-i 98/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, a műszaki szabványok és szabályok terén történő információszolgáltatási eljárás megállapításáról szóló, 1998. június 22-i 98/34/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 8. cikkének megfelelően a büntetőjogi vagy közigazgatási szankciók terhe mellett minden elektromos, elektromechanikus és elektronikus játéknak, minden számítógépes játékot is beleértve, a játéktermek kivételével bármely nyilvános vagy magánterületen történő elhelyezését és használatát megtiltó 3037/2002. sz. törvény 2. cikkének (1) bekezdését és 3. cikkét – nem tette meg a C-65/05. sz., Bizottság kontra Görögország ügyben 2006. október 26-án hozott ítéletben foglaltak teljesítéséhez szükséges valamennyi intézkedést, és ebből következően nem teljesítette az EK 228. cikkből eredő kötelezettségeit;
—
kötelezze a Görög Köztársaságot, hogy fizessen az Európai Közösségek Bizottságának az „Európai Közösség saját forrásai” számlára napi 31798,80 euró kényszerítő bírságot a fent hivatkozott ítéletben foglaltak teljes és hiánytalan teljesítésének biztosításához szükséges intézkedések meghozatalára vonatkozó késedelem minden napjára a jelen ügyben hozandó ítélet kihirdetésének napjával kezdődően, a fent hivatkozott ügyben hozott ítéletben foglaltak maradéktalan teljesítésének napjáig;
—
kötelezze a Görög Köztársaságot, hogy fizessen az Európai Közösségek Bizottságának az „Európai Közösség saját forrásai” számlára kétmillió euró átalányösszeget;
—
a Görög Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.
(
1
)	Eredeti nyelv: francia.
(
2
)	C-65/05. sz. ügy (EBHT 2006., I-10341. o.).
(
3
)	Az 1998. július 20-i 98/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (HL L 217., 18. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 21. kötet, 8. o.) módosított, a műszaki szabványok és szabályok terén történő információszolgáltatási eljárás megállapításáról szóló, 1998. június 22-i európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 204., 37. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 20. kötet, 337. o., a továbbiakban: 98/34 irányelv).
(
4
)	FEK A’ 174/30.7.2002.
(
5
)	C-121/07. sz. ügy (EBHT 2008., I-9159. o.).
(
6
)	21. pont és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat.
(
7
)	22. pont és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat.
(
8
)	Lásd e tekintetben a fent hivatkozott Bizottság kontra Franciaország ügyben hozott ítélet 64. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot.
(
9
)	C-304/02. sz. ügy (EBHT 2005., I-6263. o.).
(
10
)	Az EK-Szerződés 228. cikkének végrehajtásáról szóló bizottsági közlemény (SEC(2005)1658, a továbbiakban: 2005. évi közlemény).
(
11
)	Lásd e tekintetben a fent hivatkozott Bizottság kontra Franciaország ügyben 2005. július 12-én hozott ítélet 103. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot.
(
12
)	108. pont.
(
13
)	Lásd e tekintetben a C-177/04. sz., Bizottság kontra Franciaország ügyben 2006. március 14-én hozott ítélet (EBHT 2006., I-2461. o.) 60. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot.
(
14
)	Ugyanott (61. pont és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
(
15
)	Ugyanott (62. pont és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
(
16
)	Ugyanott (71. pont).
(
17
)	Ugyanaz.
(
18
)	Lásd többek között a fent hivatkozott Bizottság kontra Franciaország ügyben 2006. március 14-én hozott ítélet 75. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot.
(
19
)	Lásd többek között a C-70/06. sz., Bizottság kontra Portugália ügyben 2008. január 10-én hozott ítélet (EBHT 2008., I-1. o.) 50. pontját, amelyben a Bíróság jóváhagyta a 2005. évi közleményben meghatározott 600 eurós alapösszeg alkalmazását.
(
20
)	Ugyanott (52. pont és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
(
21
)	62. pont.
(
22
)	Lásd ugyanígy a fent hivatkozott Bizottság kontra Franciaország ügyben 2005. július 12-én hozott ítélet 114. pontját.
(
23
)	Lásd e tekintetben a fent hivatkozott Bizottság kontra Franciaország ügyben 2008. december 9-én hozott ítélet 72. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot.