62022TJ0483
A TÖRVÉNYSZÉK ÍTÉLETE (kibővített ötödik tanács)
2025. szeptember 24. (
*1
)
„Közegészségügy – Emberi felhasználásra szánt gyógyszerek – A Nexviadyme (alfa avalglükozidáz) gyógyszer forgalombahozatali engedélye – Az alfa avalglükozidáz új hatóanyagként való elismerésének megtagadása – 2001/83/EK irányelv – 726/2004/EK rendelet – A Bizottság »A kérelmezőknek szóló közlemények, 2A. kötet, forgalombahozatali engedélyezési eljárások, 1. fejezet forgalombahozatali engedély« című dokumentuma – Bizonyítási szint – Indokolási kötelezettség – A megfelelő ügyintézés elve – A meghallgatáshoz való jog – Határozat a gyógyszernek a ritka betegségek gyógyszereinek uniós nyilvántartásából való törléséről – 141/2000/EK rendelet – 847/2000/EK rendelet – Jelentős kedvező hatás – Bizonyítási szint – Indokolási kötelezettség”
A T‑483/22. sz. ügyben,
a Sanofi BV, korábban Genzyme Europe BV (székhelye: Amszterdam [Hollandia], képviselik: P. Bogaert, B. Van Vooren és V. Sturla ügyvédek)
felperes,
támogatja:
a European Confederation of Pharmaceutical Entrepreneurs (Eucope) (székhelye: Brüsszel [Belgium], képviseli: C. Schoonderbeek ügyvéd)
beavatkozó fél,
az Európai Bizottság (képviselik: E. Mathieu, M. Owsiany‑Hornung és A. Spina, meghatalmazotti minőségben)
alperes ellen,
támogatja:
az Európai Gyógyszerügynökség (EMA) (képviselik: S. Drosos, H. Kerr, S.‑M. Kamo és G. Gavriilidou, meghatalmazotti minőségben)
beavatkozó fél,
A TÖRVÉNYSZÉK (kibővített ötödik tanács),
a tanácskozások során tagjai: J. Svenningsen elnök, C. Mac Eochaidh (előadó), J. Laitenberger, J. Martín y Pérez de Nanclares és M. Stancu bírák,
hivatalvezető: P. Cullen tanácsos,
tekintettel az eljárás írásbeli szakaszára,
tekintettel a 2024. szeptember 10‑i tárgyalásra,
meghozta a következő
Ítéletet
1
Az EUMSZ 263. cikken alapuló keresetében a felperes, a Sanofi BV (korábban Genzyme Europe BV) egyrészt a Nexviadyme – alfa avalglükozidáz emberi felhasználásra szánt gyógyszer forgalomba hozatalának engedélyezéséről szóló, 2022. június 24‑i C(2022) 4531 final bizottsági végrehajtási határozat (a továbbiakban: megtámadott határozat) részleges megsemmisítését kéri, amennyiben e határozat hallgatólagosan megállapítja, hogy az alfa avalglükozidáz nem minősül új hatóanyagnak, másrészt pedig mivel ugyanezen határozat 5. cikke úgy rendelkezik, hogy az említett gyógyszer nem minősül ritka betegségek gyógyszerének.
Jogi háttér
A biológiai gyógyszer és a hatóanyag fogalmáról
2
A 2022. április 12‑i (EU) 2022/642 európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (HL 2022. L 118., 4. o.) módosított, az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek közösségi kódexéről szóló, 2001. november 6‑i 2001/83/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2001. L 311., 67. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 27. kötet, 69. o.; helyesbítések: HL 2006. L 235., 24. o.; HL 2014. L 239., 81. o.; HL 2019. L 317., 115. o. a továbbiakban: 2001/83 irányelv) I. melléklete I. része 3.2.1.1. pontja b) alpontjának harmadik bekezdése pontosítja, hogy „a biológiai gyógyszer olyan termék, amelynek hatóanyaga biológiai anyag”.
3
A 2001/83 irányelv 1. cikkének 3a. pontja szerint „hatóanyag” a „[g]yógyszer gyártására szánt bármely anyag vagy anyagok keveréke, amely a gyártás során azon készítmény aktív összetevőjévé válik, amelyet farmakológiai, immunológiai vagy metabolikus hatás kiváltására szánnak valamely élettani funkció fenntartása, helyreállítása, javítása vagy módosítása, vagy orvosi diagnózis felállítása érdekében”.
4
A 2001/83 irányelv I. melléklete I. része 3.2.1.1. pontja b) alpontjának harmadik bekezdése szerint a biológiai anyag olyan anyag, amelyet biológiai forrásból állítanak elő vagy abból vonják ki, és amely jellemzéséhez és minőségének meghatározásához fizikai, kémiai és biológiai vizsgálatok kombinációjára van szükség, előállítási folyamatával és annak ellenőrzésével együtt.
5
A 2001/83 irányelv I. melléklete szerint a biológiai gyógyszerek kiindulási anyagai magukban foglalhatnak mikroorganizmusokat, növényi vagy állati eredetű szerveket és szöveteket, emberi vagy állati eredetű sejteket vagy testnedveket (beleértve a vért vagy vérplazmát), valamint a biotechnológiai sejtalkotókat (sejtszubsztumok, akár rekombinánsok, akár nem, beleértve az őssejteket is).
A forgalombahozatali engedély iránti kérelmek vizsgálatára vonatkozó eljárásról
6
Valamely gyógyszer Európai Unión belüli forgalombahozatali engedélyezési eljárását a 2018. december 11‑i (EU) 2019/5 európai parlamenti és tanácsi rendelettel (HL 2019. L 4., 24. o.) módosított, az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek engedélyezésére és felügyeletére vonatkozó uniós eljárások meghatározásáról és az Európai Gyógyszerügynökség létrehozásáról szóló, 2004. március 31‑i 726/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 136., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 34. kötet, 229. o.; a továbbiakban: 726/2004 rendelet) és a 2001/83 irányelv szabályozza.
7
A 726/2004 rendelet 3. cikkének (1) bekezdése és a 2001/83 irányelv 6. cikkének (1) bekezdése szerint az Unióban vagy a tagállamokban gyógyszert csak akkor lehet forgalomba hozni, ha az Unió vagy a tagállam illetékes hatósága forgalombahozatali engedélyt adott ki.
8
A 726/2004 rendelet a 2019. június 20‑i (EU) 2019/1243 európai parlamenti és tanácsi rendelettel (HL 2019. L 198., 241. o.) módosított, a ritka betegségek gyógyszereiről szóló, 1999. december 16‑i 141/2000/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (HL 2000. L 18., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 5. kötet, 21. o.; a továbbiakban: 141/2000 rendelet) megfelelően bizonyos gyógyszerek, köztük a „ritka betegségek gyógyszereinek” minősített gyógyszerek forgalombahozatali engedélyére vonatkozóan központosított eljárást ír elő.
9
A 726/2004 rendelet 5. cikkének (2) bekezdése, 6. cikkének (3) bekezdése és 56. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében az EMA emberi felhasználásra szánt gyógyszerek bizottsága (a továbbiakban: CHMP) feladata, hogy kidolgozza az EMA véleményét az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek forgalombahozatali engedélyének megadásával és az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek értékelésével kapcsolatos bármely kérdéssel kapcsolatban.
10
A 726/2004 rendelet 9. cikkének (3) bekezdése szerint az EMA továbbítja a CHMP véleményét a Bizottságnak, a tagállamoknak és a kérelmezőnek. E rendelet 9. cikkének (2) bekezdése alapján a forgalombahozatali engedély kérelmezője kérelmet nyújthat be a CHMP véleményének felülvizsgálata iránt.
11
A 726/2004 rendelet 10. cikke (1) bekezdésének első albekezdése előírja, hogy a CHMP véleményének kézhezvételét követően a Bizottság elkészíti a forgalombahozatali engedély iránti kérelemre vonatkozó határozattervezetet. Ugyanezen rendelet 10. cikke (1) bekezdésének negyedik albekezdése úgy rendelkezik, hogy amennyiben a határozattervezet eltér az EMA véleményétől, a Bizottság az eltérés okait részletesen kifejtő mellékletet csatol. E határozattervezetet megküldi a tagállamoknak és a kérelmezőnek. Az említett rendelet 87. cikkével összefüggésben értelmezett 10. cikkének (2) bekezdése szerint a Bizottság ezt követően az Emberi Felhasználásra Szánt Gyógyszerek Állandó Bizottsága véleményének kézhezvételét követően végleges határozatot hoz.
A „szabályozási adatvédelmi időszak” és a „forgalombahozatali szabályozási védelmi időszak” fogalmáról
12
A 2001/83 irányelv 10. cikke (2) bekezdése b) pontjának megfelelően a generikus gyógyszer lényegében a referencia‑gyógyszerrel a hatóanyagok tekintetében azonos minőségi és mennyiségi összetételű, illetve azonos gyógyszerformájú gyógyszer, amelynek a referencia‑gyógyszerrel való bio‑egyenértékűségét igazolták.
13
A 2001/83 irányelv 10. cikke (1) bekezdésének első és második albekezdése a következőképpen teszi lehetővé a generikus gyógyszerek engedélyezését:
„A 8. cikk (3) bekezdésének i) pontjától eltérve, valamint az ipari és kereskedelmi tulajdonjog védelmére vonatkozó jogszabályok sérelme nélkül, a kérelmezőnek nem kell benyújtania a preklinikai és a klinikai vizsgálatok eredményeit, amennyiben bizonyítani tudja, hogy a gyógyszer valamely olyan referencia‑gyógyszer generikuma, amely valamely tagállamban vagy a[z Unióban] a 6. cikk alapján legalább nyolc éve engedélyezett.
Az e rendelkezés értelmében engedélyezett generikus gyógyszerek nem hozhatók addig forgalomba, amíg tíz év el nem telik a referenciatermék első ízben kiadott forgalombahozatali engedélyének kibocsátását követően.”
14
A 726/2004 rendelet (11) preambulumbekezdése szerint az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek esetében a preklinikai és klinikai vizsgálatokra vonatkozó adatvédelmi időszaknak meg kell egyeznie a 2001/83 irányelvben előírttal. A 726/2004 rendelet 14. cikkének (11) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„Az ipari és kereskedelmi tulajdon védelméről szóló jogszabályok sérelme nélkül az e rendelet rendelkezéseinek megfelelően engedélyezett, emberi felhasználásra szánt gyógyszerek nyolcéves időtartamra szóló adatvédelmet és tízéves időtartamra szóló forgalombahozatali védelmet élveznek […]”
Az „átfogó forgalombahozatali engedély” és a „forgalombahozatali engedély kiterjesztésének” fogalmáról
15
A 2001/83 irányelv 6. cikke (1) bekezdésének második albekezdése a következőképpen vezeti be az „átfogó forgalombahozatali engedély” fogalmát:
„Amennyiben valamely gyógyszerre első ízben adnak ki forgalombahozatali engedélyt […], bármely további hatáserősségnek, gyógyszerformának, alkalmazási módnak, kiszerelésnek, valamint minden módosításnak és bővítésnek is meg kell adni az engedélyt az első albekezdéssel összhangban, vagy azt bele kell foglalni az első ízben kiadott forgalombahozatali engedélybe. Mindezeket a forgalombahozatali engedélyeket akként kell tekinteni, hogy azok ugyanazon átfogó forgalombahozatali engedélybe tartoznak, különösen a 10. cikk (1) bekezdésének alkalmazása céljából.”
16
A 2021. március 24‑i (EU) 2021/756 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelettel (HL 2021. L 162., 1. o.) módosított, az emberi, illetve állatgyógyászati felhasználásra szánt gyógyszerkészítmények forgalombahozatali engedélyére vonatkozó feltételek módosításainak vizsgálatáról szóló, 2008. november 24‑i 1234/2008/EK bizottsági rendelet (HL 2008. L 334., 7. o.) (a továbbiakban: 1234/2008 rendelet) 2. cikkének 4. pontja úgy rendelkezik, hogy az említett rendelet alkalmazásában a „forgalombahozatali engedély kiterjesztése” vagy a „kiterjesztés” alatt az I. mellékletben felsorolt bármely olyan módosítást kell érteni, amely megfelel az ott meghatározott feltételeknek.
17
Az 1234/2008 rendeletnek „A forgalombahozatali engedélyek kiterjesztése” című I. melléklete a következőképpen rendelkezik:
„(1) A hatóanyag(ok) változása:
a)
valamely kémiai hatóanyag azonos terápiás hatású funkcionális egységgel rendelkező, más só/észter komplex/származékkal történő cseréje, ahol a hatékonysági/ártalmatlansági jellemzők eltérése nem jelentős;
b)
más izomerrel, más izomer‑keverékkel történő csere, keverék egy izolált izomerrel történő cseréje (pl. racemát cseréje egyetlen enantiomerrel), ahol a hatékonysági/biztonságossági jellemzők eltérése nem jelentős mértékű;
c)
biológiai hatóanyag cseréje csekély mértékben eltérő molekulaszerkezetű hatóanyagra, ahol a hatásossági/ártalmatlansági jellemzők eltérése nem jelentős mértékű […]
[…]”
„A kérelmezőknek szóló közlemények, 2A. kötet, forgalombahozatali engedélyezési eljárások, 1. fejezet forgalombahozatali engedély” című bizottsági dokumentumról
18
A Bizottság a 726/2004 rendelet 6. cikkének (4) bekezdése és a 2001/83 irányelv I. melléklete alapján, az EMA‑val, a tagállamokkal és az érdekelt felekkel folytatott konzultációt követően, az EMA‑val, a tagállamokkal és az érdekelt felekkel konzultálva elkészítette „A kérelmezőknek szóló közlemények, 2A. kötet, forgalombahozatali engedélyezési eljárások, 1. fejezet forgalombahozatali engedély – 2019. július (11. felülvizsgálat)” című bizottsági dokumentumot (a továbbiakban: kérelmezőknek szóló közlemény), és az a tagállamok, az EMA és a Bizottság összehangolt álláspontját tükrözi.
19
A kérelmezőknek szóló közlemény „Az »átfogó forgalombahozatali engedély« fogalma” című 2.3. pontja az új hatóanyag fogalmára vonatkozóan a következő pontosításokat tartalmazza:
„Ha az értékelendő gyógyszer tartalmazza egy létező hatóanyag módosítását, a forgalombahozatali engedélyezési eljárás során egyértelművé kell tenni, hogy a gyógyszer tartalmaz‑e új hatóanyagot. E pontosítástól függ, hogy létezik‑e átfogó forgalombahozatali engedély, abban az esetben, ha a gyógyszerek ugyanazon forgalombahozatali engedély jogosultjához tartoznak. Az új hatóanyagként való minősítés iránti kérelmet a módosított anyagot tartalmazó gyógyszer forgalombahozatali engedélye iránti első kérelem keretében kell benyújtani, és azt visszamenőleges hatállyal nem vizsgálják meg. Ezt az értékelést az új hatóanyagnak a [kérelmezőknek szóló közlemény] I. mellékletében szereplő fogalommeghatározásával összhangban kell elvégezni, és ennek a következtetésnek legalább az értékelő jelentésben tükröződnie kell. Ha az értékelő jelentés nem utal arra, hogy a gyógyszer új hatóanyagot tartalmaz, akkor úgy kell tekinteni, hogy a szóban forgó gyógyszer ugyanazt a hatóanyagot tartalmazza, és a korábban engedélyezett gyógyszerre vonatkozó átfogó forgalombahozatali engedély hatálya alá tartozik […]”
20
A kérelmezőknek szóló közleménynek „Az új hatóanyag meghatározása” című I. melléklete értelmében a vegyi, biológiai vagy izotóppal jelzett új hatóanyag többek között a következőket tartalmazza:
–
az Unióban emberi felhasználásra szánt gyógyszerben még nem engedélyezett vegyi, biológiai vagy izotóppal jelzett anyag (a továbbiakban: a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első franciabekezdése);
–
az Unióban valamely emberi felhasználásra szánt gyógyszerben korábban engedélyezett vegyi anyag izomerje, izomerkeveréke, komplexuma vagy származéka vagy sója, amelynek tulajdonságai azonban a korábban engedélyezett vegyi anyag biztonságossága és/vagy hatásossága tekintetében jelentősen eltérnek (a továbbiakban: a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének második franciabekezdése);
–
az Unióban valamely emberi felhasználásra szánt gyógyszerben korábban engedélyezett olyan biológiai anyag, amelynek tulajdonságai a biztonságosság és/vagy hatásosság tekintetében jelentősen eltérnek azonban az alábbiak közül egy vagy több tekintetében fennálló különbségek miatt: molekulaszerkezet, a forrásanyag jellege vagy a gyártási eljárás (a továbbiakban: a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének harmadik franciabekezdése).
A gyógyszerek „ritka betegségek gyógyszereinek” minősítéséről és az e gyógyszerek forgalombahozatali engedélye iránti kérelmek vizsgálatára irányuló eljárásról
21
A 141/2000 rendelet (1) és (2) preambulumbekezdéséből kitűnik, hogy az Unió arra kívánja ösztönözni a gyógyszeripart, hogy ösztönözze a kutatást, a fejlesztést és a megfelelő gyógyszerek forgalomba hozatalát az olyan kevéssé gyakori betegségek esetében, hogy a diagnosztizálására, megelőzésére, illetve kezelésére szolgáló gyógyszer kifejlesztésének és forgalomba hozatalának költsége nem térülne meg a gyógyszer várható forgalmazásából származó bevételből (a továbbiakban: ritka betegségek gyógyszerei).
22
E célból az uniós jogalkotó a 141/2000 rendelet 8. cikkének (1) bekezdésében többek között azt írta elő, hogy amikor valamely ritka betegségek gyógyszere forgalombahozatali engedélyt kap, az Unió és a tagállamok tíz évig tartózkodnak attól, hogy ugyanarra a terápiás javallatra elfogadjanak egy másik forgalombahozatali engedély iránti kérelmet, kiadjanak forgalombahozatali engedélyt, vagy helyt adjanak egy hasonló gyógyszerre vonatkozó, már meglévő forgalombahozatali engedély kiterjesztése iránti kérelemnek.
23
A 141/2000 rendelet 3. cikkének (1) bekezdése értelmében a gyógyszer akkor minősül ritka betegségek gyógyszerének, ha szponzora bizonyítani tudja, hogy:
„a)
a termék olyan életveszélyes, vagy súlyosan egészségkárosító betegség diagnosztizálására, megelőzésére vagy kezelésére szolgál, amely tízezerből legfeljebb öt embert érint a[z Unióban] a kérelem benyújtásakor, vagy
a termék az életveszélyes, súlyos egészségkárosító hatású vagy súlyos és krónikus betegségek diagnosztizálására, megelőzésére vagy kezelésére szolgál a[z Unióban], és ösztönzők nélkül nem valószínű, hogy a gyógyszer [uniós] forgalmazása elegendő bevételt hozna, hogy indokolja a szükséges beruházásokat;
és
b)
nem létezik a[z Unióban] hivatalosan engedélyezett, megfelelő módszer a kérdéses betegség diagnosztizálására, megelőzésére és kezelésére, vagy, ha ilyen módszer létezik is, akkor a gyógyszer jelentős kedvező hatást gyakorol majd a betegségben szenvedőkre.”
24
A gyógyszerek ritka betegségek gyógyszereivé való minősítésére vonatkozó kritériumok alkalmazásával kapcsolatos rendelkezések megállapításáról, valamint a hasonló gyógyszer és a klinikailag nagyobb hatásosság fogalmának meghatározásáról szóló, 2000. április 27‑i 847/2000/EK bizottsági rendelet (HL 2000. L 103., 5. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 5. kötet, 71. o.) 3. cikkének (2) bekezdése előírja, hogy a 141/2000 rendelet 3. cikkének alkalmazásában „jelentős kedvező hatás” alatt a klinikailag releváns kedvező hatás, illetve a betegellátáshoz történő nagymértékű hozzájárulás értendő.
25
A 726/2004 rendelet 56. cikke (1) bekezdésének c) pontja, valamint a 141/2000 rendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja, 5. cikkének (5) bekezdése és 5. cikke (12) bekezdésének b) pontja értelmében az EMA ritka betegségek gyógyszereivel foglalkozó bizottságának (a továbbiakban: COMP) feladata, hogy megvizsgálja a ritka betegségek jelölt gyógyszereinek szponzorai által hozzá benyújtott, ritka betegségek gyógyszereként való minősítés iránti kérelmeket, és utólag újraértékelje a minősítési kritériumok tiszteletben tartását a szóban forgó gyógyszer forgalombahozatali engedélye iránti kérelem benyújtásának szakaszában.
26
A 141/2000 rendelet 5. cikkének (1) bekezdése úgy rendelkezik, hogy annak érdekében, hogy valamely gyógyszerjelölt megkapja a ritka betegségek gyógyszere minősítést, a szponzornak a forgalombahozatali engedély iránti kérelem benyújtását megelőzően a gyógyszer fejlesztésének bármely szakaszában kérelmet kell benyújtania az EMA‑hoz.
27
A 141/2000 rendelet 5. cikke (4)–(9) bekezdésének megfelelően a kérelmet ezt követően a COMP megvizsgálja, amely véleményt küld a Bizottságnak, amely adott esetben határozatot hoz a kijelölt gyógyszernek a ritka betegségek gyógyszereinek uniós nyilvántartásába való felvételéről.
28
A 141/2000 rendelet 5. cikke (12) bekezdésének b) pontja úgy rendelkezik, hogy a minősített ritka betegségek gyógyszerét törlik a ritka betegségek gyógyszereinek uniós nyilvántartásából, amennyiben a forgalombahozatali engedély megadása előtt megállapítást nyer, hogy az e rendelet 3. cikkében foglalt kritériumok e gyógyszer esetében már nem teljesülnek.
29
Amennyiben a COMP véleményéből kitűnik, hogy a minősítés iránti kérelem nem felel meg a 141/2000 rendelet 3. cikkének (1) bekezdésében meghatározott kritériumoknak, e rendelet 5. cikkének (7) bekezdése előírja, hogy a szponzor részletes indokolást nyújthat be a COMP‑hoz, amely dönt arról, hogy szükséges‑e véleményének felülvizsgálata.
30
A 141/2000 rendelet 5. cikke (8) bekezdésének megfelelően a COMP végleges véleményét továbbítja a Bizottságnak, amely határozatot hoz.
A jogvita előzményei
A Nexviadyme – alfa avalglükozidáz gyógyszer kifejlesztése
31
2006 márciusa óta a felperes a Myozyme gyógyszer – amely egy, az alfa alglükozidáz hatóanyaggal rendelkező biológiai gyógyszer – forgalombahozatali engedélyének jogosultja. A Myozyme egy ritka örökletes betegségben, a Pompe‑kórban szenvedő betegek esetében javasolt enzimpótló kezelés. A Myozyme biztosítja a betegek számára a hiányzó savas alfa‑glükozidáz enzim rekombináns változatát.
32
A Pompe‑kórban szenvedő betegek kezelésének javítása érdekében a felperes átalakította a Myozyme hatóanyagának, azaz az alfa alglükozidáz molekulaszerkezetét azáltal, hogy azt az „E13 (bisz‑mannóz‑6 – foszfát‑tetra‑mannóz‑glikán)” elnevezésű szintetikus glikán többszörös kópiájához kapcsolta, azaz kémiai kötéssel kapcsolta azokat.
33
2014. március 26‑án a Bizottság határozatot fogadott el, amelyben a „[r]ekombináns humán alfa‑glükozidáz szintetikus bisz‑mannóz‑6‑foszfát‑tetra mannóz glikán többszörös kópiájához kapcsolva” nevet viselő átalakított enzimpótló kezelést – amelynek szponzora a felperes – a Pompe‑kór kezelésére szolgáló ritka betegségek gyógyszerének minősítették, és azt a 141/2000 rendelet 5. cikkének (9) bekezdése alapján felvették a ritka betegségek gyógyszereinek uniós nyilvántartásába.
34
2015 novemberében a 726/2004 rendelet akkoriban alkalmazandó változata 57. cikke (1) bekezdésének n) pontja szerinti tudományos vélemény iránti kérelmét követően a felperes segítséget kapott az EMA‑tól az akkor „neoGAA” vagy „GZ402666” gyógyszerjelölt hivatkozással megjelölt, átalakított enzimpótló kezelés kifejlesztésére vonatkozó protokollok kidolgozásához (a továbbiakban: protokollok kidolgozásához nyújtott segítség).
A forgalombahozatali engedély iránti kérelem
35
2020. szeptember 11‑én a felperes az uniós szintű központosított eljárás szerint forgalombahozatali engedély iránti kérelmet nyújtott be az EMA‑hoz a „Nexviadyme – alfa avalglükozidáz” elnevezésű gyógyszerre vonatkozóan. E kérelemhez csatoltak egy mellékletet, amely kifejtette azokat az okokat, amelyek miatt a felperes szerint a Nexviadyme hatóanyagát, azaz az alfa avalglükozidázt új hatóanyagnak kell tekinteni. A felperes két jelentést is benyújtott az EMA‑nak annak alátámasztására, hogy a forgalombahozatali engedély megadásakor a gyógyszer továbbra is ritka betegségek gyógyszerének minősül.
36
A forgalombahozatali engedély iránti kérelemmel kapcsolatos dokumentáció EMA általi értékelésére irányuló eljárás 2020. október 1‑jén kezdődött.
37
2021. július 20‑án a felperes szóbeli magyarázatai céljából találkozóra került sor.
38
2021. július 23‑án a CHMP a 726/2004 rendelet 7. cikke alapján véleményt adott ki, amelyben konszenzussal azt javasolta, hogy a Bizottság adja meg a Nexviadyme vonatkozásában a forgalombahozatali engedélyt, és úgy ítélte meg, hogy az alfa avalglükozidáz nem minősül új hatóanyagnak (a továbbiakban: a CHMP 2021. július 23‑i véleménye).
39
Az alfa avalglükozidáz új hatóanyagnak való minősítésének elutasítására irányuló javaslat a CHMP szintén 2021. július 23‑án kelt értékelő jelentésén alapult, amely szerint az említett anyag nem minősíthető új hatóanyagnak sem e fogalomnak a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első franciabekezdésében előírt meghatározása, sem pedig e fogalomnak az említett melléklet harmadik franciabekezdésében előírt meghatározása alapján.
40
A CHMP 2021. július 23‑i véleménye ezenkívül jelezte, hogy a 141/2000 rendelet 5. cikke (12) bekezdésének megfelelően a COMP véleményt fog kiadni a Nexviadyme ritka betegségek gyógyszerének való minősítésének fenntartásáról.
Az új hatóanyagnak való minősítés iránti kérelem felülvizsgálata
41
2021. július 27‑én a felperes a 726/2004 rendelet 9. cikkének (2) bekezdése alapján a CHMP 2021. július 23‑i véleményének részleges felülvizsgálata iránti kérelmet nyújtott be az EMA‑hoz, amely kizárólag az alfa avalglükozidáz új hatóanyagnak történő minősítésének megtagadására vonatkozott. 2021. szeptember 9‑én benyújtotta felülvizsgálati kérelmének részletes indokait.
42
2021. november 8‑án a felperes szóbeli magyarázattal szolgált a CHMP számára.
43
2021. november 11‑én a CHMP konszenzussal végleges véleményt fogadott el, amelyben megállapította, hogy az alfa avalglükozidáz nem minősül új hatóanyagnak (a továbbiakban: a CHMP végleges véleménye).
44
A CHMP végleges véleménye egy szintén 2021. november 11‑én kelt, az említett végleges véleményhez csatolt végleges értékelő jelentésen (a továbbiakban: a CHMP végleges értékelő jelentése) alapul.
45
A CHMP végleges értékelő jelentése szerint az alfa avalglükozidázt önmagában nem lehetett új hatóanyagnak minősíteni e fogalomnak a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első franciabekezdésében előírt meghatározása alapján, mivel szerkezeti szempontból kapcsolódik a Myozyme már engedélyezett hatóanyagához, az alfa alglükozidázhoz, és alkalmazása a betegeket az alfa alglükozidázéval azonos terápiásan hatékony összetevővel kezeli, mivel az említett két anyag aminosav‑szekvenciája megegyezik. Az alfa avalglükozidáz nem minősíthető új hatóanyagnak e fogalomnak a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének harmadik franciabekezdésében előírt meghatározása alapján sem, mivel nem állt rendelkezésre elegendő bizonyíték annak alátámasztására, hogy az alfa avalglükozidáz tulajdonságai a biztonságosság és/vagy a hatásosság tekintetében jelentősen eltérnek az alfa alglükozidáz tulajdonságaitól.
46
A CHMP végleges véleményét továbbították a Bizottságnak.
Ritka betegségek gyógyszerének való minősítés
47
Ami a Nexviadyme ritka betegségek gyógyszerének való minősítése fenntartásának kérdését illeti, a COMP 2021. november 9‑én előzetes jelentést készített, amelyben kifejtette álláspontját a ritka betegségek gyógyszerének való minősítés kritériumai tiszteletben tartásának felülvizsgálatáról, amelyben e bizottság felhívta a felperest, hogy további indoklást nyújtson be az alfa avalglükozidáz alfa alglükozidázhoz viszonyított jelentős előnyeiről. A felperes 2021. november 22‑én válaszolt az említett felhívásra.
48
2021. december 20‑án a COMP véleményt adott ki, amelyben konszenzussal azt javasolta, hogy töröljék a Nexviadyme‑et a ritka betegségek gyógyszereinek uniós nyilvántartásából (a továbbiakban: a COMP 2021. december 20‑i véleménye).
49
A COMP szerint nem bizonyították megfelelően a Nexviadyme‑nek a Myozyme‑hoz képest – amely a Pompe‑kór kezelésének kielégítő módszere – fennálló, a 141/2000 rendelet 3. cikke (1) bekezdésének b) pontja értelmében vett jelentős kedvező hatását. E véleményhez csatolták a COMP szintén 2021. december 20‑án kelt, a ritka betegségek gyógyszerének való minősítés kritériumainak való megfelelés felülvizsgálatáról szóló álláspontját.
A COMP 2021. december 20‑i véleményének felülvizsgálata
50
2022. március 21‑én a felperes a 141/2000 rendelet 5. cikkének (7) bekezdése alapján részletes érvelést terjesztett az EMA elé a COMP 2021. december 20‑i véleményével szembeni kereset alátámasztása érdekében.
51
2022. április 12‑én a felperes szóbeli magyarázattal szolgált a COMP számára.
52
2022. április 26‑án a COMP konszenzussal elfogadta a Nexviadyme ritka betegségek gyógyszereinek uniós nyilvántartásából való törlésére vonatkozó eredeti ajánlást megerősítő végleges véleményt és végleges álláspontot (a továbbiakban: a COMP végleges véleménye, illetve végleges álláspontja), azzal az indokkal, hogy a 141/2000 rendelet 3. cikke (1) bekezdésének b) pontjában előírt minősítési kritérium, vagyis a Nexviadyme Myozyme‑hoz képest fennálló jelentős kedvező hatása nem volt bizonyított.
53
A COMP végleges véleményét továbbították a Bizottságnak.
54
2022. május 3‑án találkozóra került sor a felperes és a Bizottság szervezeti egységei között.
55
2022. május 23‑án a Bizottság elkészítette a Nexviadyme forgalombahozatali engedélyének megadásáról szóló határozattervezetet, amelyet a 726/2004 rendelet 10. cikkének megfelelően továbbított az Emberi Felhasználásra Szánt Gyógyszerek Állandó Bizottságának.
56
2022. június 8‑án találkozóra került sor a felperes és a Bizottság szervezeti egységei között.
A megtámadott határozat
57
2022. június 24‑én a Bizottság elfogadta a megtámadott határozatot, „tekintettel az [EMA] által 2021. november 11‑én a [CHMP] és 2022. április 26‑án a [COMP] által megfogalmazott véleményekre” (e határozat preambulumának 5. pontja).
58
A megtámadott határozat 1. cikke kimondja, hogy a 726/2004 rendelet 3. cikkében előírt forgalombahozatali engedélyt a Nexviadyme – alfa avalglükozidáz gyógyszerre adják meg.
59
A megtámadott határozat 5. cikke ezzel szemben kimondja, hogy a „»Nexviadyme – alfa avalglükozidáz« gyógyszert nem kell ritka betegségek gyógyszereként nyilvántartani”, és „[a] ritka betegségek gyógyszereinek [uniós] […] nyilvántartását következésképpen frissíteni szükséges”.
60
Egyébiránt a megtámadott határozat nem tartalmaz kifejezett utalást az alfa avalglükozidáz új hatóanyagnak történő minősítésére vonatkozóan.
A megtámadott határozat elfogadását követő események
61
2022. július 1‑jén a felperes azt kérte az EMA‑tól, hogy nyújtsa be számára az EMA‑nak a „Nexviadyme” aktájára vonatkozó dokumentumait és belső közleményeit, valamint az EMA és a Bizottság között az ugyanezen dokumentációval kapcsolatban 2022 áprilisa és júniusa között folytatott levélváltásokat (a továbbiakban: iratbetekintési kérelem). Ezt követően az iratbetekintési kérelem hatálya az alfa avalglükozidáz új hatóanyagnak való minősítésére, valamint az állítólagos jelentős kedvező hatásának értékelésére vonatkozó dokumentumokra korlátozódott. 2022. szeptember 2‑án és 8‑án az EMA 42 dokumentumot bocsátott a felperes rendelkezésére két tételben.
62
2022. november 18‑án az EMA nyilvános konzultáció céljából vitaanyag‑tervezetet tett közzé a biológiai anyagok új hatóanyagnak való minősítésének értékelése során figyelembe veendő kritériumokról.
A felek kérelmei
63
A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:
–
részlegesen semmisítse meg a megtámadott határozatot egyrészt annyiban, amennyiben e határozat hallgatólagosan úgy rendelkezik, hogy az alfa avalglükozidáz nem minősül új hatóanyagnak, másrészt pedig annyiban, amennyiben e határozat 5. cikke úgy rendelkezik, hogy a Nexviadyme – alfa avalglükozidáz gyógyszer nem minősül ritka betegségek gyógyszerének;
–
a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.
64
A Bizottság azt kéri, hogy a Törvényszék:
–
utasítsa el a keresetet;
–
a felperest kötelezze a költségek viselésére.
65
A European Confederation of Pharmaceutical Entrepreneurs (Eucope) azt kéri, hogy a Törvényszék adjon helyt a megsemmisítés iránti keresetnek.
66
Az EMA azt kéri, hogy a Törvényszék:
–
utasítsa el a keresetet;
–
a felperest kötelezze a költségek viselésére.
A jogkérdésről
67
A megtámadott határozatban és az EMA két külön tudományos bizottsága által végzett két külön tudományos értékelés alapján a Bizottság forgalombahozatali engedélyt adott a Nexviadyme – alfa avalglükozidáz emberi felhasználásra szánt biológiai gyógyszerre, anélkül hogy annak bizonyos szabályozásbeli előnyöket biztosított volna.
68
Egyrészt a megtámadott határozatból hallgatólagosan kitűnik, hogy a Nexviadyme hatóanyaga, vagyis az alfa avalglükozidáz nem minősült új hatóanyagnak, kizárva így annak lehetőségét, hogy a gyógyszer a 726/2004 rendelet 14. cikkének (11) bekezdése alapján nyolcéves szabályozási adatvédelmi időszak és tízéves forgalombahozatali szabályozási védelmi időszak hatálya alá tartozzon.
69
E tekintetben a CHMP úgy ítélte meg, hogy az alfa avalglükozidázt önmagában nem lehet új hatóanyagnak tekinteni, és hogy a felperes által a Nexviadyme hatóanyaga, az alfa avalglükozidáz hatóanyaga tekintetében az alfa alglükozidázhoz – amely a Myozyme, egy már engedélyezett gyógyszer hatóanyaga, amely gyógyszer forgalombahozatali engedélye szintén a felperes tulajdonában van – viszonyított új hatóanyagnak való minősítés iránti kérelme alátámasztására előterjesztett bizonyítékok elégtelenek, és e következtetést a Bizottság is alátámasztotta.
70
Másrészt a Nexviadyme nem minősült ritka betegségek gyógyszerének, kizárva ezáltal annak lehetőségét, hogy a gyógyszer a 141/2000 rendelet 8. cikkének (1) bekezdése alapján tízéves kereskedelmi kizárólagosságot élvezzen. E tekintetben a COMP úgy ítélte meg, hogy a Nexviadyme gyógyszer ritka betegségek gyógyszerévé való minősítésének a forgalombahozatali engedély megadásakor való fenntartása érdekében előterjesztett bizonyítékok elégtelenek voltak, és a Bizottság ezt a következtetést is alátámasztotta.
71
Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik. Az első két jogalap az alfa avalglükozidáz új hatóanyagnak való minősítésének hallgatólagos megtagadására vonatkozik. Az első jogalap a 2001/83 irányelv 10. cikke (1) bekezdésének, a 726/2004 rendelet 14. cikke (11) bekezdésének megsértésén, nyilvánvaló értékelési hibán, valamint nem megfelelő indokoláson alapul. A második jogalap az Európai Unió Alapjogi Chartájának (a továbbiakban: Charta) 41. cikkében rögzített megfelelő ügyintézés elvének megsértésén alapul. A harmadik jogalap a Nexviadyme ritka betegségek gyógyszerének való minősítésének visszavonására vonatkozik. E jogalap a 141/2000 rendelet 5. cikke (12) bekezdése b) pontjának megsértésén, nyilvánvaló értékelési hibán, valamint nem megfelelő indokoláson alapul.
72
Elöljáróban a Törvényszék célszerűnek tartja a bírósági felülvizsgálat jellegére és terjedelmére vonatkozó bizonyos megfontolások kifejtését, amelyek mind az alfa avalglükozidáz új hatóanyagnak való minősítésének hallgatólagos megtagadása, mind pedig a Nexviadyme ritka betegségek gyógyszerének való minősítésének visszavonása szempontjából relevánsak.
A bírósági felülvizsgálat jellegére és terjedelmére vonatkozó előzetes megfontolások
73
Azokat a határozatokat, amelyekkel a Bizottság arról határoz, hogy egy gyógyszer rendelkezik‑e forgalombahozatali engedéllyel – ideértve azt is, hogy tartalmaz‑e új hatóanyagot –, az EMA két bizottsága, nevezetesen a CHMP és a COMP tudományos véleményét követően fogadják el.
74
Ebben az összefüggésben főszabály szerint különbséget kell tenni az uniós bíróság által végzett azon felülvizsgálat között, amelynek elvégzésére az EMA bizottságai tudományos véleményének alaki jogszerűségével és a mérlegelési jogkör Bizottság általi gyakorlásával kapcsolatban az uniós bíróságot felkérhetik (lásd ebben az értelemben: 2019. december 19‑iVanda Pharmaceuticals kontra Bizottság ítélet, T‑211/18, EU:T:2019:892, 50. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
75
Ami az EMA bizottságai véleményeinek bírósági felülvizsgálatát – és kiterjesztve az említett bizottságok értékelő jelentéseit – illeti, a Törvényszék nem helyettesítheti e bizottságok értékelését a saját értékelésével. A bírósági felülvizsgálat ugyanis csak e bizottság működésének szabályszerűségére, valamint véleményének belső koherenciájára és indokolására vonatkozik. Ezen utóbbi aspektust illetően a felülvizsgálat annak vizsgálatából áll, hogy ezek az aktusok olyan indokolást tartalmaznak‑e, amelyek lehetővé teszik az aktusok alapjául szolgáló megfontolások értékelését, valamint hogy fennáll‑e érthető kapcsolat az abban szereplő orvosi vagy tudományos megállapítások és a levont következtetések között (lásd ebben az értelemben: 2018. december 5‑iBristol‑Myers Squibb Pharma kontra Bizottság és EMA ítélet, T‑329/16, nem tették közzé, EU:T:2018:878, 99. pont; 2019. december 19‑iVanda Pharmaceuticals kontra Bizottság ítélet, T‑211/18, EU:T:2019:892, 53. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
76
A mérlegelési jogkör Bizottság általi gyakorlását illetően az állandó ítélkezési gyakorlatból kitűnik, hogy mivel az uniós hatóságok különösen a tudományos és műszaki jellegű, rendkívül összetett tények értékelésében széles mérlegelési jogkörrel rendelkeznek az általuk megtett intézkedések természetének és terjedelmének meghatározása tekintetében, az uniós bíróság felülvizsgálatának annak vizsgálatára kell korlátozódnia, hogy az ilyen jogkör gyakorlása nem volt‑e nyilvánvalóan hibás, vagy nem követtek‑e el hatáskörrel való visszaélést, illetve hogy e hatóságok nem lépték‑e nyilvánvalóan túl a mérlegelési jogkörüket. Ebben a kontextusban az uniós bíróság nem helyettesítheti a saját, tudományos és műszaki jellegű ténybeli megállapításaival az uniós hatóságok megállapításait, amelyeket az EUM‑Szerződés e feladat elvégzésére kizárólagosan felhatalmazott (lásd ebben az értelemben: 2019. december 19‑iVanda Pharmaceuticals kontra Bizottság ítélet, T‑211/18, EU:T:2019:892, 51. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
77
Az uniós hatóságok mérlegelési mozgástere – amelynek gyakorlása csak korlátozott bírósági felülvizsgálat alá tartozik – nem kizárólag a meghozandó rendelkezések jellegére és hatályára, hanem bizonyos mértékig az alapvető adatok megállapítására is vonatkozik. Az ilyen bírósági felülvizsgálat azonban – még ha annak korlátozott is a terjedelme – szükségessé teszi, hogy az uniós hatóságok bizonyíthassák az uniós bíróság előtt, hogy a jogi aktust mérlegelési jogkörük tényleges gyakorlásával fogadták el, amely feltételezi az ezen aktus által szabályozni szándékozott helyzet valamennyi releváns tényének és körülményének figyelembevételét (lásd ebben az értelemben: 2019. december 19‑iVanda Pharmaceuticals kontra Bizottság ítélet, T‑211/18, EU:T:2019:892, 52. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
78
Egyébiránt az ítélkezési gyakorlatból az következik, hogy amennyiben valamely határozat pusztán és egyszerűen megerősíti az EMA véleményét, úgy kell tekinteni, hogy e vélemény tartalma – csakúgy, mint az annak alapjául szolgáló értékelő jelentésé – e határozat indokolásának elválaszthatatlan részét képezi, különösen a szóban forgó gyógyszer tudományos értékelését illetően (lásd: 2018. december 5‑iBristol‑Myers Squibb Pharma kontra Bizottság és EMA ítélet, T‑329/16, nem tették közzé, EU:T:2018:878, 54. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat; 2019. december 19‑iVanda Pharmaceuticals kontra Bizottság ítélet, T‑211/18, EU:T:2019:892, 32. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
79
A jelen ügyben a megtámadott határozat egyszerűen megerősíti egyrészt a CHMP végleges véleményét, amely azt javasolja, hogy adjanak forgalombahozatali engedélyé a Nexviadyme vonatkozásában, és ne ismerjék el az előbbi hatóanyagának „új hatóanyag” minőségét, másrészt pedig a COMP végleges véleményét, amelyben azt javasolta, hogy a Nexviadyme‑et töröljék a ritka betegségek gyógyszereinek uniós nyilvántartásából.
80
Ezenkívül a fenti 78. pontban hivatkozott ítélkezési gyakorlatnak megfelelően a megtámadott határozat indokolásának szerves részét képezi a CHMP végleges értékelő jelentése és a COMP végleges álláspontja, amelyeken a CHMP végleges véleménye és a COMP végleges véleménye alapul.
81
Ennélfogva a Törvényszék bírósági felülvizsgálatát, különösen a nyilvánvaló értékelési hiba hiányának vizsgálatát a CHMP és a COMP végleges véleményében, a CHMP végleges értékelő jelentésében és a COMP végleges álláspontjában szereplő valamennyi megfontolás tekintetében kell elvégezni (lásd ebben az értelemben: 2018. december 5‑iBristol‑Myers Squibb Pharma kontra Bizottság és EMA ítélet, T‑329/16, nem tették közzé, EU:T:2018:878, 98. pont; 2019. december 19‑iVanda Pharmaceuticals kontra Bizottság ítélet, T‑211/18, EU:T:2019:892, 54. pont).
A 2001/83 irányelv 10. cikke (1) bekezdésének, a 726/2004 rendelet 14. cikke (11) bekezdésének megsértésén, nyilvánvaló értékelési hibán, valamint nem megfelelő indokoláson alapuló első jogalapról
82
Az első jogalappal a felperes azt rója fel a Bizottságnak és az EMA‑nak, hogy nem tekintették úgy, hogy az alfa alglükozidáz molekulaszerkezetének felperes által elvégzett módosításai, vagyis a szintetikus glikán hozzáadása igazolják az alfa avalglükozidáz „új hatóanyag” minőségének elismerését. E jogalap három részből áll. Az első két rész az alfa avalglükozidáz új hatóanyagnak való minősítésének az új hatóanyagnak a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első franciabekezdésében szereplő fogalommeghatározása alapján történő hallgatólagos megtagadására vonatkozik. A harmadik rész az alfa avalglükozidáz új hatóanyagnak való minősítésének az új hatóanyag ugyanezen melléklet harmadik franciabekezdésében szereplő fogalommeghatározása alapján történő hallgatólagos megtagadására vonatkozik.
A kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első és harmadik franciabekezdésében meghatározott feltételek teljesítésének hiányával kapcsolatos indokolás elégtelenségén alapuló második jogalapról és az első jogalap harmadik részének második kifogásáról
83
Az együttesen és először vizsgálandó második jogalapban és az első jogalap harmadik részének második kifogásában a felperes arra hivatkozik, hogy a CHMP végleges értékelő jelentésében szereplő indokolás az alfa avalglükozidáz új hatóanyagnak való minősítésének a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első és harmadik franciabekezdése szerinti vizsgálatát illetően nem elegendő az említett minősítés megtámadott határozatban való hallgatólagos megtagadásának alátámasztására.
84
Az alfa avalglükozidáz új hatóanyagnak való minősítésének a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első franciabekezdése szerinti értékelését illetően a felperes azt állítja, hogy a CHMP indokolása ellentmondásos, mivel bár az említett bizottság azt állította, hogy „szó szerint” alkalmazza az új hatóanyag említett franciabekezdésben szereplő meghatározását, valójában a „terápiásan hatékony összetevő”, a „fő molekuláris egység”, az „alapvető strukturális elem” és az „aminosav‑szekvencia” fogalmát alkalmazta, amelyek nem szerepelnek e franciabekezdésben.
85
Ezenkívül a felperes azt rója fel a CHMP‑nek és a Bizottságnak, hogy nem válaszoltak a felülvizsgálat részletes indokolásában előadott valamennyi érvre. A felperes a vegyi hatóanyagokra alkalmazandó kritériumoknak egy biológiai hatóanyagra, többek között a „terápiásan hatékony összetevőre” való kivetítésére, a más gyógyszerek tekintetében fennálló új hatóanyagnak való minősítésre vonatkozó állítások korábbi értékelésére, az „új hatóanyag” minőség meghatározására vonatkozó kritériumok jogi és szabályozási jellegére, valamint a CHMP által 2015‑ben a protokollok kidolgozásához nyújtott segítség keretében nyújtott tanácsokra vonatkozó indokolás hiányosságaira hivatkozik. Kifogásolja továbbá az indokolás elégtelenségét az 1234/2008 rendeletnek a forgalombahozatali engedély feltételeinek, a „biohasonló” anyagokra alkalmazandó elveknek, valamint a ritka betegségek gyógyszereire vonatkozó rendeleteknek, nevezetesen a 141/2000 rendeletnek és a 2018. május 29‑i (EU) 2018/781 bizottsági rendelettel (HL 2018. L 132., 1. o.) módosított 847/2000 rendeletnek (a továbbiakban: 847/2000 rendelet) a módosításai tekintetében fennálló relevanciáját illetően.
86
Ami az alfa avalglükozidáz „új hatóanyag” minőségének a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének harmadik franciabekezdése szerinti értékelését illeti, a felperes többek között azt rója fel a CHMP‑nek, hogy nem fejtette ki részletesen az említett bizottság által többek között az alfa avalglükozidáz és az alfa alglükozidáz összehasonlítására vonatkozó, „COMET” elnevezésű tanulmány (a továbbiakban: COMET‑tanulmány) másodlagos és harmadlagos értékelési szempontjainak eredményeire vonatkozó adatok tekintetében alkalmazott szigorú megközelítést.
87
Az EMA által támogatott Bizottság vitatja ezt az érvelést.
88
E tekintetben az indokolási kötelezettség olyan lényeges formai követelmény, amelyet külön kell választani az indokolás megalapozottságának kérdésétől, amely a vitatott jogi aktus érdemi jogszerűségére vonatkozik (2001. március 22‑iFranciaország kontra Bizottság ítélet, C‑17/99, EU:C:2001:178, 35. pont; 2019. szeptember 20‑iICL‑IP Terneuzen és ICL Europe Coöperatief kontra Bizottság ítélet, T‑610/17, EU:T:2019:637, 47. pont).
89
Az állandó ítélkezési gyakorlat értelmében az EUMSZ 296. cikk második bekezdésében megkövetelt indokolásnak igazodnia kell a szóban forgó jogi aktus természetéhez, továbbá abból világosan és egyértelműen ki kell tűnnie a jogi aktust kibocsátó intézmény érvelésének úgy, hogy az érdekeltek megismerhessék a meghozott intézkedés indokait, a hatáskörrel rendelkező bíróság pedig gyakorolhassa felülvizsgálati jogkörét. Az indokolás követelményét az ügy körülményeire, így többek között a jogi aktus tartalmára, az előadott indokok jellegére, valamint a címzettek, illetve a jogi aktus által közvetlenül és személyükben érintett más személyek magyarázathoz jutás iránti érdekére figyelemmel kell értékelni. Nem szükséges, hogy az indokolás valamennyi jelentőséggel bíró tény‑ és jogkérdésre külön kitérjen, mivel azt a kérdést, hogy valamely aktus indokolása megfelel‑e az EUMSZ 296. cikk követelményeinek, nem pusztán a szövegére figyelemmel kell megítélni, hanem az összefüggéseire, valamint az érintett tárgyra vonatkozó jogszabályok összességére való tekintettel is (lásd: 2019. december 19‑iVanda Pharmaceuticals kontra Bizottság ítélet, T‑211/18, EU:T:2019:892, 60. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
90
Egyébiránt az érdekelteknek a jogi aktus kidolgozásában történő közreműködése csökkentheti az indokolási kötelezettség terjedelmét, mivel az hozzájárul az érdekeltek informálásához (2011. július 21‑iEtimine ítélet, C‑15/10, EU:C:2011:504, 116. pont; 2013. február 1‑jei Polyelectrolyte Producers Group és társai kontra Bizottság ítélet, T‑368/11, nem tették közzé, EU:T:2013:53, 101. pont).
91
A jelen ügyben az alfa avalglükozidáz új hatóanyagnak való minősítésének a megtámadott határozatban való hallgatólagos megtagadása – amit az is bizonyít, hogy az említett minősítést az említett határozatban nem ismerik el – a CHMP végleges értékelő jelentésén és a CHMP végleges véleményén alapul, amelyek e határozat szerves részét képezik.
92
Márpedig e jelentésből és e véleményből kitűnik, hogy a szerzők kifejtették azokat a tudományos megfontolásokat és indokokat, amelyek miatt úgy tekintették, hogy az alfa avalglükozidáz az új hatóanyagnak a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első vagy harmadik franciabekezdésében szereplő fogalommeghatározása alapján nem minősül új hatóanyagnak.
93
A CHMP ugyanis a végleges értékelő jelentésének 5.3. pontjában „A CHMP álláspontja az 1. indokról” cím alatt kifejti a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első franciabekezdése szerinti, az alfa avalglükozidáz új hatóanyagnak való minősítése iránti kérelem felülvizsgálatának részletes indokaira vonatkozó általános következtetéseit.
94
Először is a CHMP felvázolta az általa elvégzett értékelés körvonalait, megjegyezte, hogy az alfa avalglükozidáz az alfa alglükozidáz, egy már engedélyezett hatóanyag továbbfejlesztése, és hivatkozott bizonyos olyan szövegekre, amelyeket a felperes az alfa avalglükozidáz új hatóanyagnak való minősítése iránti kérelem keretében kiemelt. Kifejtette továbbá a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első franciabekezdése tekintetében alkalmazott „szó szerinti” megközelítést. Így a CHMP úgy véli, hogy egy emberi felhasználásra szánt gyógyszerben az Unióban még nem engedélyezett hatóanyag a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első franciabekezdése értelmében akkor minősül új hatóanyagnak, ha szerkezeti szempontból nem kapcsolódik semmilyen más, már engedélyezett hatóanyaghoz. Az ilyen anyag önmagában újnak minősül, ha annak alkalmazása a beteget nem egy már engedélyezett anyagban szereplő ugyanazon terápiásan hatékony összetevővel kezeli. Ezzel szemben a CHMP úgy véli, hogy ha az értékelt hatóanyag egy már engedélyezett hatóanyaghoz kapcsolódik, és a beteg ugyanannak a terápiásan hatékony összetevőnek van kitéve, az új hatóanyagnak való minősítés iránti kérelmet a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének harmadik franciabekezdése alapján kell értékelni.
95
Ezt követően a CHMP elmagyarázta azt a megközelítést, amelyet a fehérjealapú biológiai hatóanyagok esetében és az említett bizottság által a fehérjék alapvető strukturális elemének, nevezetesen az aminosav‑szekvenciájának tekintett struktúrák hozzáadásával kapcsolatban alkalmaz. Hivatkozott arra a körülményre, hogy az említett megközelítés összhangban van a vegyi hatóanyagok esetében alkalmazott megközelítéssel, valamint a biológiai hatóanyagok új hatóanyagnak való minősítésére vonatkozó korábbi, többek között a Rekovelle és a Zinbryta gyógyszerekkel kapcsolatos állításokkal. A jelen ügyben a CHMP úgy ítélte meg, hogy az alfa avalglükozidáz az alfa alglükozidázzal azonos terápiásan hatékony összetevővel kezeli a beteget, mivel alapvető strukturális elemük – azaz aminosav‑szekvenciájuk – megegyezik, és az alfa avalglükozidáz aminosav vázával kombinált szintetikus glikánok nem tekinthetők az alapvető strukturális elem részének. A hozzáadott szintetikus glikánok biztonságosság vagy hatásosság tekintetében fennálló klinikai hatását ezért a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének harmadik franciabekezdése alapján kellett értékelni. Konkrétabban, az említett melléklet harmadik franciabekezdésének összefüggésében, az alfa‑avaglükozidázzal összehasonlítva vizsgálják meg az alfa‑avaglükozidáz affinitása in vitro megfigyelt növekedésének hatását a receptorokhoz való kötődés és a sejtek általi felszívódás tekintetében, amelynek klinikai szintű hatása nem ismert.
96
Végül a CHMP kifejtette azokat az okokat, amelyek miatt elutasította a felperes által kiemelt, a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletétől eltérő szövegek, nevezetesen az 1234/2008 rendelet és a 847/2000 rendelet, valamint a hasonló biológiai gyógyszerekre vonatkozó iránymutatás relevanciáját, mivel e szövegek tartalma eltérő, és nem tartalmaznak információt arra vonatkozóan, hogy miként kell alátámasztani az „új hatóanyag” minőséget.
97
A CHMP ugyanis a végleges értékelő jelentésének „A CHMP álláspontja az 2. indokról” című 5.3. pontjában kifejti a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első franciabekezdése szerinti, az alfa avalglükozidáz új hatóanyagnak való minősítése iránti kérelem felülvizsgálatának részletes indokaira vonatkozó általános következtetéseit.
98
E tekintetben a CHMP mindenekelőtt úgy ítélte meg, hogy a nem klinikai és preklinikai adatok sem a hatékonyság, sem a biztonságosság tekintetében nem teszik lehetővé az alfa avalglükozidáz új hatóanyagnak való minősítése iránti kérelem alátámasztását. Ennek keretében többek között kifejtette, hogy nehéz az alfa avalglükozidáz dózis szerinti aktivitását értékelni a hatékonyságra vonatkozó adatok hiányában, és nem voltak egyértelműek azok az okok, amelyek miatt az alfa avalglükozidáz fokozott aktitivitása nem eredményezett szisztematikus fokozott hatékonyságot.
99
Ezt követően, ami a COMET‑tanulmányt illeti, a CHMP végleges értékelő jelentéséből (különösen a 2.6.5. és 2.6.6. pontból) kitűnik, hogy az említett tanulmány elsődleges célja az volt, hogy meghatározza az alfa avalglükozidáz alfa alglükozidázhoz viszonyított hatását a légzőizom erejére, amelyet a 49. héten az erőltetett kilégzési vitálkapacitás (a továbbiakban: FVC) százalékos arányával mérnek. A COMET‑tanulmány egyébként az alfa avalglükozidáz biztonságosságára és hatékonyságára vonatkozó fő bizonyítékként szolgált, és megfelelő alapot nyújt az alfa avalglükozidáznak az alfa alglükozidázhoz viszonyított összehasonlító hatékonyságára vonatkozó szilárd következtetések levonásához. Mivel az elvárások szerint az alfa avalglükozidáz legalább ugyanolyan hatékony, mint az alfa alglükozidáz, az említett tanulmánynak először is elsődleges statisztikai célként – 5%‑os statisztikai jelentőséggel – azt kellett vizsgálnia, hogy az alfa avalglükozidáz ugyanezen elsődleges értékelési kritériumra tekintettel nem alsóbb rendű az alfa alglükozidázhoz viszonyítva.
100
Másodszor, amint az alsóbb rendűség hiánya bizonyítást nyert, a COMET‑tanulmánynak második helyen álló hipotézisként az alfa avalglükozidáz fölényét kellett vizsgálnia ugyanazon elsődleges értékelési szempont és ugyanazon statisztikai jelentés alapján.
101
Harmadszor, ha az alfa avalglükozidáz fölénye az elsődleges értékelési kritériumra tekintettel bizonyításra került volna, akkor különböző másodlagos értékelési szempontok (hatperces séta, légzőszervi funkció, motoros funkció és életminőség) tekintetében tesztelni kellett volna a fölényt.
102
Márpedig a jelen ügyben a CHMP végleges értékelő jelentéséből kitűnik, hogy bár a COMET‑tanulmány bizonyította, hogy az alfa avalglükozidáz az elsődleges értékelési szempontra, vagyis a légzőizom erejére, amelyet a 49. héten az FVC százalékos arányával mérnek, és az előírt statisztikai szignifikancia arányára tekintettel nem volt alsóbb rendű az alfa alglükozidázhoz viszonyítva, az említett tanulmány nem szolgáltatott statisztikailag szignifikáns eredményt a második szintű hipotézis, vagyis az alfa alvalglükozidáznak az ugyanezen elsődleges értékelési kritériumra tekintettel az alfa alglükozidázhoz képest fennálló fölénye tekintetében.
103
A CHMP ebben az összefüggésben hangsúlyozta a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének harmadik franciabekezdésére vonatkozó általános következtetéseiben, és különösen az alfa avalglükozidáz klinikai hatékonyságára vonatkozó megfontolásaiban, hogy a ritka betegségekre vonatkozó klinikai vizsgálatokra a hipotézisek hierarchizálására vonatkozó szokásos módszertani szabályok vonatkoznak, és hogy az említett szabályoktól való eltéréseket előre meg kell tervezni, megfelelően indokolni kell, és bele kell foglalni a vizsgálati jegyzőkönyvbe. Márpedig a jelen ügyben a felperes előzetesen nem jelölte meg és nem is igazolta a „kevésbé hagyományos módszerek alkalmazását”. A CHMP kifejtette, hogy ezért módszertani szempontból nem erősítették meg az alfa avalglükozidáznak a COMET‑tanulmány másodlagos értékelési kritériumain, illetve érzékenységi vagy utólagos elemzéseken alapuló fölényére vonatkozó állításokat.
104
Egyébiránt azonkívül, hogy a felperes által a klinikai hatásosságra vonatkozó adatok alátámasztása érdekében végzett utólagos elemzéseket nem tervezték előre, a CHMP az említett elemzéseket érintő egyéb korlátokat is azonosított, amelyek közül egyesek esetlegesen torzítottak, nem szolgáltattak kiegészítő információkat, illetve feltáró vagy leíró jellegűek voltak. Ami az alfa avalglükozidáz hosszú távú hatékonyságát illeti, a CHMP megjegyezte, hogy úgy tűnik, hogy az adatok nem folyamatos javulást, hanem stabilizálódást mutatnak, és hogy nehéz megállapítani, hogy ez az anyag eltér az alfa alglükozidáztól. Megjegyezve, hogy az ad hoc szakértői csoport szakértőinek többsége, amellyel a CHMP a felperes kérésére konzultált, azon a véleményen volt, hogy klinikailag jelentős javulás történt a többek között a légzésre, a mobilitásra, a motoros funkcióra és az életminőségre vonatkozó klinikai értékelési kritériumok tekintetében, a CHMP továbbra is azon a véleményen volt, hogy „az előre meghatározott hierarchia másodlagos értékelési kritériumaira vonatkozó valamennyi későbbi statisztikai vizsgálat formálisan nem végezhető el az 1‑es típusú kísérleti hibák fennállásának megfelelő ellenőrzése keretében”.
105
Ezzel a CHMP kifejtette, hogy a COMET‑tanulmány másodlagos és harmadlagos értékelési kritériumainak miért van korlátozott bizonyító ereje az alfa avalglükozidáz és az alfa alglükozidáz közötti jelentős különbségek fennállásának megállapításához.
106
Végül a klinikai biztonságosságot illetően a CHMP úgy ítélte meg, hogy az adatok megbízhatóságára vonatkozó korlátok miatt nem állapítható meg az alfa avalglükozidáz molekulaszerkezetében az alfa alglükozidázhoz viszonyítva bekövetkezett változások hatása. Megjegyezte továbbá, hogy az ad hoc szakértői csoport nem jutott végleges következtetésekre a Nexviadyme biztonságossági profiljának a Myozyméhez viszonyított javulását illetően. A CHMP arra a következtetésre jutott, hogy a két anyag hatásossága és biztonságossága vonatkozásában nem mutatható ki klinikailag jelentős különbség. Következésképpen a CHMP továbbra is azon a véleményen volt, hogy az alfa avalglükozidáz az Unióban korábban gyógyszerként engedélyezett alfa alglükozidázhoz viszonyítva nem minősíthető új hatóanyagnak.
107
A CHMP végleges értékelő jelentésének 7. pontja a felülvizsgálatot követően többek között azt javasolja, hogy az alfa avalglükozidáz ne minősüljön új hatóanyagnak, sem „in itself” (önmagában), sem pedig az engedélyezett alglükozidázhoz viszonyítva, mivel nem áll rendelkezésre elegendő bizonyíték arra vonatkozóan, hogy az alfa avalglükozidáz tulajdonságai a biztonságosság és/vagy hatékonyság tekintetében jelentősen eltérnek az alfa alglükozidáz tulajdonságaitól.
108
Ezenkívül a CHMP végleges véleményének 1. pontja jelzi, hogy az említett bizottság, amely megvizsgálta a forgalombahozatali engedély iránti kérelmet és a felülvizsgálatnak a CHMP végleges értékelő jelentésében kifejtett részletes indokait, úgy véli, hogy az alfa avalglükozidáz nem minősül új hatóanyagnak.
109
A fenti 93–108. pontban szereplő tényezőkre tekintettel a CHMP végleges értékelő jelentésének és a CHMP végleges véleményének, amelyeken az alfa avalglükozidáz új hatóanyagnak való minősítésének a megtámadott határozatban való hallgatólagos megtagadása alapul, nem hiányos az indokolása. Ugyanis olyan indokolást tartalmaznak, amely megfelel a fenti 89. pontban hivatkozott ítélkezési gyakorlat követelményeinek.
110
Egyébiránt a CHMP által az alfa avalglükozidáz új hatóanyagnak való minősítése iránti kérelem felülvizsgálatát követően megfogalmazott általános következtetésekben szereplő indokolás kiegészíti a többek között a protokollok kidolgozásához nyújtott segítségben, valamint a CHMP 2021. július 23‑i véleményéhez és értékelő jelentéséhez vezető eljárásban szereplő elemeket, valamint tükrözi a felperes és a CHMP között a 2021. július 20‑i és november 8‑i szóbeli magyarázatok során folytatott eszmecseréket. Ezt tehát megerősíti az a – felperes által jól ismert – kontextus, amelybe a fenti 90. pontban hivatkozott ítélkezési gyakorlat értelmében illeszkedett.
111
Végül a megtámadott határozatnak az alfa avalglükozidáz új hatóanyagnak való minősítésének hallgatólagos megtagadására vonatkozó indokolása megfelel az EUMSZ 296. cikknek, amennyiben az a CHMP végleges véleményére hivatkozik, amely maga is, valamint az annak alapjául szolgáló értékelő jelentés, az említett határozat szerves részét képezi.
112
A Törvényszék által a fenti 109. és 111. pontban levont következtetéseket nem kérdőjelezi meg az a tény, hogy a CHMP vagy a Bizottság nem foglalt kifejezetten állást a felperes által a felülvizsgálat részletes indokaiban előadott minden egyes érvről. Amint ugyanis arra a fenti 89. pont emlékeztet, az ítélkezési gyakorlat nem követeli meg, hogy az indokolás valamennyi jelentőséggel bíró tény‑ és jogkérdésre külön kitérjen, tehát nem követelhető meg, hogy a CHMP és a Bizottság a felülvizsgálat részletes indokaiban szereplő minden egyes érvről állást foglaljon.
113
A fenti megfontolásokra tekintettel az első jogalap második részét és harmadik részének második kifogását mint megalapozatlant el kell utasítani.
114
A fenti 89. pontban hivatkozott ítélkezési gyakorlatnak megfelelően a Törvényszék által a fenti 109., 111. és 113. pontban levont következtetések nem érintik a CHMP vagy a Bizottság által elkövetett esetleges téves jogalkalmazást vagy nyilvánvaló értékelési hibákat. A megközelítés és tudományos következtetések megalapozottságának vizsgálatára a lenti 115–228. pontban kerül sor.
A kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első franciabekezdésében meghatározott feltételek teljesítése hiányának megállapítása során elkövetett hibákon alapuló első jogalap első részéről
115
Az Eucope által támogatott felperes lényegében arra hivatkozik, hogy a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első franciabekezdése alapján az alfa avalglükozidáz új hatóanyagnak való minősítésének a megtámadott határozatban történő hallgatólagos megtagadása téves kritériumok alkalmazásán alapul. Az említett minősítés téves alapon történő megtagadása sérti a 2001/83 irányelv 10. cikkének (1) bekezdésében, valamint szükség esetén a 2001/83 irányelv 6. cikke (1) bekezdésének második albekezdésével összefüggésben értelmezett 726/2004 rendelet 14. cikkének (11) bekezdésében foglalt, a szabályozási adatvédelmi időszaknak és a forgalombahozatali szabályozási védelmi időszaknak az elvét. E rész lényegében két kifogásra tagolódik.
116
Az EMA által támogatott Bizottság vitatja ezt az érvelést.
– Az első jogalap első részének az alfa avalglükozidáz „új hatóanyag” minőségének értékelése szempontjából releváns jogi referenciapontban elkövetett hibára alapított első kifogásáról
117
Első kifogásában az Eucope által támogatott felperes arra hivatkozik, hogy a CHMP és a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot az alfa avalglükozidáz „új hatóanyag” minőségének a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első franciabekezdése szerinti értékelése során, amikor az említett értékelés szempontjából figyelmen kívül hagyta az 1234/2008 rendelet I. melléklete 1. pontjának c) alpontjában foglalt kritériumokat.
118
E tekintetben a 2017. június 28‑iNovartis Europharm kontra Bizottság ítélet (C‑629/15 P és C‑630/15 P, EU:C:2017:498) 66. és 69. pontjára, valamint a 2023. március 16‑iBizottság és társai kontra Charmaceutical Works Polpharma ítélet (C‑438/21 P–C‑440/21 P, EU:C:2023:213) 85–88. pontjára támaszkodva az Eucope által támogatott felperes arra hivatkozik, hogy mivel az „új hatóanyag” minőség értékelésének célja annak meghatározása, hogy egy új gyógyszer valamely korábbi gyógyszer átfogó forgalombahozatali engedélyének hatálya alá tartozhat‑e, az új hatóanyagnak történő, a kérelmezőknek szóló közlemény I. melléklete szerinti minősítésre vonatkozó kritériumokat az 1234/2008 rendelet I. mellékletének 1. pontjában meghatározott kritériumokkal összefüggésben kell értelmezni. Így, amint valamely biológiai hatóanyag molekulaszerkezete több mint „kismértékben” tér el a már engedélyezett anyagétól, azt nem lehet az 1234/2008 rendelet I. melléklete 1. pontjának c) alpontja értelmében ez utóbbi módosításának tekinteni, és azt a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első franciabekezdése értelmében új hatóanyagnak kell minősíteni. Ebből következik, hogy a biológiai hatóanyagok közötti különbségeket nem az aminosav‑szekvenciájukra korlátozott terápiásan hatékony összetevőjük alapján határozzák meg – mivel a terápiásan hatékony összetevőt az 1234/2008 rendelet I. melléklete 1. pontjának c) alpontja nem említi –, hanem a molekulaszerkezetük különbségei alapján.
119
Az EMA által támogatott Bizottság vitatja ezt az érvelést.
120
E tekintetben a Törvényszék megállapítja, hogy a felperes által hivatkozott téves jogalkalmazás lényegében az alfa avalglükozidáz új hatóanyagnak való minősítésének elemzése szempontjából releváns jogi referenciapont figyelmen kívül hagyására vonatkozik.
121
Ami a jogkérdéseket illeti, a Törvényszék által gyakorolt bírósági felülvizsgálat csak teljes mértékben történhet (lásd ebben az értelemben: 2020. szeptember 23‑iMedac Gesellschaft für klinische Spezialpräparate kontra Bizottság ítélet, T‑549/19, EU:T:2020:444, 47. pont). Ez a helyzet az „új hatóanyag” fogalmát illetően.
122
A jelen ügyben az alfa avalglükozidáz „új hatóanyag” minőségének elismerése iránti kérelmet a Nexviadyme 2001/83 irányelv 8. cikkének (3) bekezdése értelmében vett teljes és független forgalombahozatali engedélye iránti kérelem keretében nyújtották be a 726/2004 rendelet 3. cikkének (1) bekezdése, ugyanezen rendelet I. mellékletének 4. pontja alapján és a kérelmezőknek szóló közlemény I. melléklete szerint. E kérelmet nem az 1234/2008 rendelet I. melléklete 1. pontjának c) alpontja szerinti meglévő forgalombahozatali engedély – köztük a Myozyme – kiterjesztése iránti kérelem keretében terjesztették elő.
123
E körülmények között a felperes nem állíthatja a contrario érveléssel, hogy az 1234/2008 rendelet I. melléklete 1. pontjának c) alpontja képezi a releváns jogi hivatkozási pontot az alfa avalglükozidáz új hatóanyagnak való minősítésének elemzése szempontjából, és hogy következésképpen a CHMP és a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot, amikor figyelmen kívül hagyta az ott megállapított kritériumokat.
124
Ez annál is inkább így van, mivel a felperes a Törvényszék írásbeli kérdésére adott válaszában, valamint a tárgyaláson egyrészt pontosította, hogy álláspontja nem annak megállapításából áll, hogy valamely hatóanyag bármely olyan módosítása, amely nem minősül az 1234/2008 rendelet I. melléklete értelmében vett kiterjesztésnek, új hatóanyag elismeréséhez vezet, másrészt pedig elismerte, hogy léteznek olyan helyzetek, amelyekben egy gyógyszer „két szék közé” kerülhet.
125
A Törvényszék – amellett, hogy az 1234/2008 rendelet nem határozza meg az „új hatóanyag” fogalmát, és nem tartalmaz olyan információkat, amelyek alátámaszthatnák a felperes és az Eucope érvelését – rámutat arra, hogy – amint arra a Bizottság és az EMA helyesen hivatkozik – a forgalombahozatali engedély kiterjesztése iránti, az 1234/2008 rendeleten alapuló kérelem és a 726/2004 rendeleten alapuló forgalombahozatali engedély iránti kérelem – amelyhez a kérelmezőknek szóló közlemény I. melléklete alapján az új hatóanyagnak való minősítés elismerése iránti kérelem kapcsolódik – szabályozási eljárásai nem keverhetők össze, mivel azok különböző jogalapokon és dokumentációkon alapulnak.
126
A forgalombahozatali engedélynek az 1234/2008 rendelet I. melléklete 1. pontjának c) alpontja alapján történő kiterjesztése iránti kérelem keretében a kérelmező azt kívánja bizonyítani, hogy a biológiai hatóanyagnak egy kissé eltérő molekulaszerkezetű biológiai hatóanyaggal való felváltása ellenére e két hatóanyag hatásossági vagy biztonságossági jellemzői nem mutatnak jelentős eltéréseket. Így a dokumentáció és a kérelmező által e célból benyújtott konkrét bizonyítékok alapján a CHMP‑nek egyrészt értékelnie kell a két biológiai hatóanyag molekulaszerkezetbeli különbségeinek mértékét annak érdekében, hogy meggyőződjön arról, hogy az első hatóanyag helyébe lépő hatóanyag molekulaszerkezete ténylegesen csak „kismértékben tér el” a helyettesített anyag molekulaszerkezetétől, másrészt pedig ellenőriznie kell az e két hatóanyag hatásosságát vagy biztonságosságát illetően fennálló jelentős különbségek állítólagos hiányát.
127
Ezzel szemben a jelen ügyben a felperes az alfa avalglükozidáz és az alfa alglükozidáz közötti különbségtételre törekedett.
128
A 726/2004 rendelet szerinti forgalombahozatali engedély iránti kérelem, amelyhez a kérelmezőknek szóló közlemény I. melléklete alapján az alfa avalglükozidáz „új hatóanyag” minőségének elismerése iránti kérelem kapcsolódott, tehát eltért a meglévő forgalombahozatali engedély kiterjesztése iránti kérelem céljától.
129
E tekintetben nem releváns az a körülmény, hogy az előadó a CHMP által végzett felülvizsgálat keretében a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első franciabekezdése szerinti értékelés keretében eredetileg az 1234/2008 rendeleten alapuló megközelítést fogadta el, vagy hogy a felülvizsgálat szakaszában a társelőadó megjegyezte, hogy a „glükóz‑optimalizálás” nem egyeztethető össze a biohasonló megközelítéssel, és hogy az alfa avalglükozidáz és az alfa alglükozidáz nem tekinthető „biohasonlónak”.
130
Egyrészt ugyanis sem az 1234/2008 rendelet, sem a 2001/83 irányelv 10. cikkének (4) bekezdése, sem pedig a biohasonló gyógyszerekre vonatkozó iránymutatás nem releváns az alfa avalglükozidáz új hatóanyagnak való minősítésének elemzése szempontjából.
131
Másrészt a 726/2004 rendelet (23) preambulumbekezdésének, 5. cikke (2) bekezdésének, 56. cikke (1) bekezdése a) pontjának és 61. cikke (7) bekezdésének megfelelően Az EMA emberi felhasználásra szánt gyógyszerekre vonatkozó bármely kérdésre vonatkozó véleményeinek elkészítésével kapcsolatos „kizárólagos felelősség” a CHMP‑t illeti meg, amely konszenzussal vagy tagjainak abszolút többségével elfogadott tudományos véleményekben vagy ajánlásokban fejeződik ki. Következésképpen a társelőadók által esetlegesen kidolgozott közbenső dokumentumokat meg kell különböztetni a CHMP végleges értékelő jelentésétől, amelyen a megtámadott határozat alapul, mivel kizárólag az említett végleges értékelő jelentés tükrözi a CHMP végleges véleményét (lásd ebben az értelemben: 2019. december 19‑iVanda Pharmaceuticals kontra Bizottság ítélet, T‑211/18, EU:T:2019:892, 37., 38., 47. és 48. pont).
132
Ami az „új hatóanyag” fogalmát illeti, a 2001/83 irányelv I. melléklete II. része 3. pontjának első bekezdése negatív fogalommeghatározást tartalmaz az új hatóanyagra vonatkozóan, mivel az említett bekezdés úgy rendelkezik, hogy amennyiben valamely alapvetően hasonló gyógyszer hatóanyaga ugyanazon terápiásan hatékony összetevőket tartalmazza, mint az eredetileg engedélyezett termék, amelyhez eltérő só/észter/származék komplex kapcsolódik, akkor bizonyítani kell, hogy nincs olyan változás a terápiásan hatékony összetevő farmakokinetikájában, farmakodinámiájában és/vagy toxicitásában, amely megváltoztathatná a biztonságossági/hatékonysági profilt. Amennyiben nem ez az eset áll fenn, ezt a vegyületet új hatóanyagnak kell tekinteni.
133
Így ugyanazon terápiásan hatékony összetevő különböző kombinációi, amelyek az eredetileg engedélyezett termékkel azonos biztonságossági/hatékonysági profilt mutatnak, kizárják annak lehetőségét, hogy az említett kombinációkat új hatóanyagnak tekintsék.
134
Ezen információkon kívül az „új hatóanyag” fogalmának meghatározása szerepel a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletében. Ami a biológiai hatóanyagokat illeti, az említett melléklet első franciabekezdése szerint az ökológiai új hatóanyag olyan biológiai anyagot tartalmaz, amelyet az Unióban még nem engedélyeztek emberi felhasználásra szánt gyógyszerben. Ugyanezen melléklet harmadik franciabekezdése szerint a biológiai új hatóanyag olyan biológiai anyagot tartalmaz, amely korábban engedélyezett, de amelynek tulajdonságai a biztonságosság és/vagy hatásosság tekintetében jelentősen eltérnek az ott felsorolt egy vagy több elem – köztük a molekulaszerkezet, a forrásanyag jellege vagy a gyártási folyamat – tekintetében fennálló különbségek miatt.
135
E tekintetben, ha a kérelmezőknek szóló közlemény jogilag nem kötelező erejű, annak bizonyos jelentőséget kell tulajdonítani az uniós gyógyszerészeti jogszabályok értelmezése során, különösen abban az esetben, ha az uniós szabályozás pontatlannak bizonyul, és technikailag összetett kérdésekről van szó (lásd ebben az értelemben: Jacobs főtanácsnok Engler ügyre vonatkozó indítványa (C‑74/03, EU:C:2004:541, 92. pont).
136
Tekintettel a jelen ügyben a forgalombahozatali engedély iránti kérelem és az új hatóanyag minősítés elismerése iránti kérelem jogalapjára, valamint az „új hatóanyag” fogalmának az uniós jogalkotó által a biológiai hatóanyagok tekintetében előírt pontosabb meghatározása hiányában, a CHMP és a Bizottság anélkül elemezhette az alfa avalukozidáz új hatóanyag minősítését e fogalomnak a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletében szereplő meghatározása fényében, hogy tévesen alkalmazta volna a jogot.
137
A fenti megfontolásokra tekintettel a CHMP és a Bizottság nem alkalmazta tévesen a jogot, amikor a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első franciabekezdése alapján az alfa avalglükozidáz új hatóanyagnak való minősítésének értékelése céljából figyelmen kívül hagyta az 1234/2008 rendelet I. melléklete 1. pontjának c) alpontjában meghatározott kritériumokat.
138
Ebből következően az első jogalap első részének első kifogását, mint megalapozatlant el kell utasítani.
– Az első jogalap első részének a kérelmezőkre vonatkozó közlemény I. melléklete első franciabekezdésének alkalmazása során elkövetett hibákra alapított második kifogásáról
139
Második kifogásával az Eucope által támogatott felperes arra hivatkozik, hogy nyilvánvaló hibákat tartalmaz a CHMP által a kérelmezőkre vonatkozó vélemény I. melléklete első franciabekezdésének a Bizottság általi alkalmazása.
140
Ennek keretében a felperes azt állítja, hogy a kérelmezőknek szóló közlemény I. melléklete első franciabekezdésének szó szerinti alkalmazása alapján azt a következtetést kellett volna levonni, hogy a Nexviadyme hatóanyaga, az alfa avalglükozidáz az említett franciabekezdés szerinti új hatóanyag, mivel a Myozyme hatóanyaga az alfa alglükozidáz. Hozzáteszi, hogy az új hatóanyag minősítés értékelése, valamint a szabályozási adatvédelmi és a forgalombahozatali szabályozási védelmi időszakok közötti kapcsolat az ellenkező bizonyításáig kizárja azt a vélelmet, hogy valamely anyag nem új. Egyébiránt a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első franciabekezdése nem követeli meg, hogy az új anyag javulást eredményezzen a már engedélyezett létező hatóanyaghoz képest. Végül a szabályozási adatvédelmi időszakhoz és a forgalombahozatali szabályozási védelmi időszakhoz fűződő jogok a forgalombahozatali engedély 726/2004 rendelet 14. cikkének (11) bekezdése szerinti megadásának közvetlen jogkövetkezményei.
141
Ezenkívül az Eucope által támogatott felperes arra hivatkozik, hogy a CHMP és a Bizottság a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első franciabekezdése alapján az alfa avalglükozidáz új hatóanyagnak való minősítés értékelése céljából tévesen alkalmazott a „terápiásan hatékony összetevő”, a „fő molekuláris egység”, az „alapvető strukturális elem és az „aminosavak hatása” fogalmán alapuló módszert. Az említett fogalmaknak nincs jogi alapja, mivel sem az uniós gyógyszerészeti jogszabályokban, sem a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletében nem szerepelnek. Az annak vizsgálatára irányuló megközelítés, hogy az alfa avalglükozidáz a betegeket egy már engedélyezett anyagéval azonos terápiásan hatékony összetevővel kezeli‑e, a kémiai hatóanyagokra alkalmazandó kritériumoknak a biológiai hatóanyagokra való szabálytalan extrapolációján alapul. Egyébiránt a „terápiásan hatékony összetevő” fogalma nem alkalmas a biológiai hatóanyagok új hatóanyagnak való minősítésének értékelésére, és jellegénél, valamint szerkezeti összetettségénél fogva nehezebben alkalmazható az említett anyagokra.
142
Mindenesetre abban az esetben, ha a „terápiásan hatékony összetevő” fogalma a biológiai hatóanyagokra alkalmazandó, azt úgy kell értelmezni, hogy az kiterjed a hatóanyag minden olyan összetevőjére, amely hozzájárul a gyógyszer terápiás működéséhez, vagy amely nem inert a 2005. január 20‑iSmithKline Beecham ítélet (C‑74/03, EU:C:2005:39) 30., 43. és 44. pontjának, Jacobs főtanácsnok SmithKline Beecham ügyre vonatkozó indítványa (C‑74/03, EU:C:2004:541) 14. pontjának, valamint Medina főtanácsnok Bizottság és társai kontra Charmaceutical Works Polpharma egyesített ügyekre vonatkozó indítványa (C‑438/21 P–C‑440/21 P, EU:C:2022:758) 58. pontjának megfelelően, ami a jelen ügyben a hozzáadott szintetikus glikánszerkezetek esetében fennáll.
143
Ennek keretében az Eucope által támogatott felperes arra hivatkozik, hogy a gyógyszer – mint biológiai gyógyszerként és enzimpótló kezelés – sajátos jellege, valamint az „új hatóanyag” minőség meghatározásának célja és az uniós gyógyszerészeti jogszabályok – különösen a szabályozási adatvédelmi időszak és a forgalombahozatali szabályozási védelmi időszak – által követett, az innováció előmozdítására irányuló célkitűzés megköveteli, hogy a hatóanyagnak a gyógyszer terápiás funkcionalitását befolyásoló módosításait a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első franciabekezdése alapján új hatóanyagnak minősítsék. Ugyanis, mivel olyan enzimpótló kezelésről van szó, amelynek keretében a beadott enzimnek ugyanúgy kell működnie, mint az endogén enzimnek, az innovációnak az enzimtől eltérő elemekből kell származnia. A jelen ügyben a hozzáadott szintetikus glikánok hozzájárulnak a Nexviadyme terápiás működéséhez a beadott enzim szállításához szükséges hatóanyag felszívódása és a gyógyszer aktivitása tekintetében, amit az ad hoc szakértői csoport is elismert a CHMP végleges értékelő jelentésében és a gyógyszer alkalmazási előírásában.
144
Végül a felperes azt állítja, hogy más megfontolások is megerősítik azon álláspontját, amely szerint a hatóanyag azon módosításait, amelyek hatással vannak a gyógyszer terápiás funkcionalitására, a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első franciabekezdése – nevezetesen az új hatóanyagnak minősítés Rekovelle és Zinbryta gyógyszerek keretében elvégzett értékelései, a CHMP által a protokollok kidolgozásához nyújtott tanácsadás, valamint az EMA hasonló biológiai gyógyszerekre vonatkozó iránymutatásai – értelmében új hatóanyagnak kell minősíteni,
145
Az EMA által támogatott Bizottság vitatja ezt az érvelést.
146
E tekintetben a Törvényszék megállapítja, hogy a felperes által hivatkozott hibák lényegében a CHMP és a Bizottság által a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első franciabekezdése alapján az alfa avalglükozidáz új hatóanyagnak való minősítésének értékelése céljából alkalmazott módszerre, valamint az ennek keretében elfogadott tudományos fogalmak relevanciájára és hatályára vonatkoznak.
147
Elöljáróban meg kell jegyezni, hogy a kérelmezőknek szóló közlemény nem ad részletes útmutatást arra vonatkozóan, hogy a CHMP és a Bizottság hogyan értelmezi vagy alkalmazza az új hatóanyagnak az említett vélemény I. mellékletének első vagy harmadik franciabekezdése szerinti meghatározását a biológiai hatóanyagok tekintetében. Ugyanez vonatkozik a felperes által hivatkozott ítéletekre és kereseti kérelmekre (lásd a fenti 118. és 142. pontot). Mindenesetre az ezen ítéletek és indítványok alapjául szolgáló ügyek nem az „új hatóanyag” minőség elismerésére irányuló eljárásokra, hanem más szabályozási eljárásokra vonatkoztak.
148
Ebből következik, hogy a CHMP és a Bizottság széles mérlegelési mozgástérrel rendelkezik az új hatóanyag kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletében szereplő meghatározásának alkalmazása és értelmezése során, mivel a szükséges értékelések rendkívül összetett, tudományos és technikai jellegű ténybeli elemek értékelését foglalják magukban.
149
Mindazonáltal, ami az értékelés általános keretét illeti, az új hatóanyag kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletében szereplő fogalommeghatározásának rendszeréből kitűnik, hogy a forgalombahozatali engedély kérelmezőjének, aki biológiai új hatóanyagra hivatkozik, bizonyítania kell, hogy az értékelt hatóanyagot még nem engedélyezték az Unióban emberi felhasználásra szánt gyógyszerben (a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első franciabekezdése), vagy adott esetben, vagy ennek hiányában, hogy az említett anyag tulajdonságai a biztonságossága és/vagy a hatásossága tekintetében jelentősen eltérnek a már engedélyezett anyag jellemzőitől, mégpedig az egy vagy több elem – köztük a molekulaszerkezet, a forrásanyag jellege vagy a gyártási eljárás – tekintetében fennálló különbségek miatt (a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének harmadik franciabekezdése).
150
Annak meghatározása érdekében, hogy úgy kell‑e tekinteni, hogy valamely hatóanyagot még nem engedélyeztek, a CHMP‑nek meg kell vizsgálnia, hogy az „új hatóanyag” minőség megadását kérelmező bizonyította‑e, hogy a kérelme által érintett anyagot az elvégzett módosítások miatt meg kell különböztetni a már engedélyezett anyagtól. Amennyiben nem nyújtanak be ilyen bizonyítékot, a CHMP a biztonságosság és/vagy a hatékonyság tekintetében megvizsgálja a – többek között a molekulaszerkezeti – különbségek tulajdonságokra gyakorolt hatását a dokumentáció és a forgalombahozatali engedély kérelmezője által erre vonatkozóan benyújtott konkrét bizonyítékok alapján.
151
A jelen ügyben, amint az a fenti 94–96. pontban kifejtésre került, a CHMP jelezte, hogy az Unióban emberi felhasználásra szánt gyógyszerben még nem engedélyezett hatóanyag a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első franciabekezdése értelmében új hatóanyagnak minősül, ha szerkezeti szempontból nem kapcsolódik semmilyen más, már engedélyezett hatóanyaghoz, mivel az ilyen hatóanyag önmagában újnak minősül, ha alkalmazása a beteget nem egy már engedélyezett anyagéval azonos terápiásan hatékony összetevővel kezeli. Ezzel szemben, ha az értékelt hatóanyag egy már engedélyezett hatóanyaghoz kapcsolódik, és a beteg ugyanannak a terápiásan hatékony összetevőnek van kitéve, a CHMP úgy véli, hogy az „új hatóanyag” minőségre történő hivatkozást a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének harmadik franciabekezdése alapján kell értékelni. A CHMP arra a következtetésre jutott, hogy az alfa avalglükozidáz nem minősül új hatóanyagnak az említett melléklet első franciabekezdése szerinti alfa alglükozidázhoz viszonyítva, mivel az említett anyagok szerkezeti szempontból összekapcsolódnak, és ugyanazt a terápiásan hatékony összetevőt tartalmazzák. E bizottság hivatkozott arra a körülményre, hogy az említett megközelítés megtalálható a CHMP „A vegyi anyagok új hatóanyagként való minősítésének értékelése során figyelembe veendő, szerkezetre és kémiai tulajdonságokra vonatkozó kritériumokról szóló vitaanyag” című, 2015. december 17‑i dokumentumában (a továbbiakban: a vegyi anyagok új hatóanyagnak való minősítéséről szóló 2015. évi vitaanyag), valamint az új hatóanyag biológiai gyógyszerekre, köztük a Rekovellére és a Zinbrytára vonatkozó korábbi értékeléseiben. Arra is rámutatott, hogy az új hatóanyagnak való minősítéshez bizonyítani kell, hogy a fő molekuláris egység „több mint kismértékben eltér az Unióban vagy valamely tagállamban engedélyezett gyógyszerben található alapvető szerkezeti elemtől vagy elemektől”. A fő molekuláris egységet alkotónak kell tekinteni a strukturális alapelem(ek)et a funkcionális struktúrák hozzáadása nélkül.
152
A fehérjék esetében az aminosav‑szekvenciát tekintik az alapvető strukturális elemnek, és az aminosav‑szekvenciában az eltérést jelentő fehérjéket általában új hatóanyagnak kell tekinteni. A CHMP hangsúlyozta, hogy az alapvető strukturális elemben bevezetett jelentéktelen módosítások nem teszik lehetővé az új hatóanyagnak való minősítés elfogadását. Pontosította, hogy amennyiben ugyanazon alapvető strukturális elemet tartalmazó molekulaszerkezetet gyártanak, de az további poszttranszlációs módosításokkal jár, az ilyen szerkezetet általában ismert hatóanyagnak kell tekinteni, kivéve ha bizonyítható, hogy az említett módosítások klinikai hatást gyakorolnak a biztonságosságra vagy a hatásosságra, amely hatás értékelésére a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének harmadik franciabekezdése alapján kerül sor.
153
Hasonlóképpen, a CHMP úgy vélte, hogy amennyiben az alapvető strukturális elemhez kémiailag további molekulaszerkezetek kapcsolódnak, és az említett további szerkezetek nincsenek jelen az engedélyezett termékben, a teljes molekulát általában ismert hatóanyagnak kell tekinteni, kivéve ha bizonyítható, hogy az említett módosítások klinikai hatást gyakorolnak a biztonságosságra vagy a hatásosságra, és ezt a hatást a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének harmadik franciabekezdése alapján értékelik.
154
A fenti 147. és 148. pontban szereplő megfontolásokra tekintettel meg kell vizsgálni, hogy a felperes és az Eucope érvelése alkalmas‑e annak bizonyítására, hogy a CHMP és a Bizottság nyilvánvaló hibát követett el az alfa avalglükozidáz új hatóanyagnak való minősítésének a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első franciabekezdése szerinti értékelése céljából alkalmazott módszert és tudományos fogalmakat illetően, vagy akár annak bizonyítására, hogy az említett hatóságok nem vették figyelembe az említett minősítés elismerése iránti kérelem valamennyi releváns tényezőjét és körülményét.
155
Először is a Törvényszék megállapítja, hogy a felperes a forgalombahozatali engedély iránti kérelmének mellékletében megerősítette azokat az okokat, amelyek miatt az alfa avalglükozidázt új hatóanyagnak kell tekinteni, hogy ez az anyag az alfa alglükozidáz – amely egy már engedélyezett anyag – módosításának minősül, és hogy a két anyag az alfa alglükozidáz molekulához kémiai kötéssel kapcsolt glikánok tekintetében különbözik egymástól.
156
Márpedig a CHMP ezen információk alapján vizsgálta meg, hogy az alfa avalglükozidáz önmagában új hatóanyagnak minősül‑e a kérelmezőknek szóló közlemény I. melléklete első franciabekezdésének szó szerinti alkalmazása alapján. A felperes e tekintetben azt állítja, hogy az ilyen szó szerinti alkalmazásnak az „új hatóanyag” minőség elismeréséhez kellett volna vezetnie az alfa avalglükozidáz tekintetében. Ezt az állítást azonban el kell utasítani, mivel az a CHMP végleges értékelő jelentésének téves értelmezésén alapul. E jelentésben ugyanis pontosították, hogy a szó szerinti alkalmazás magában foglalja a vizsgált anyagok és terápiásan hatékony összetevőik közötti szerkezeti kapcsolatok figyelembevételét.
157
Egyébiránt a CHMP által választott és a Bizottság által a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első franciabekezdésével kapcsolatban elfogadott módszertani döntés, amely szerint lényegében az a körülmény, hogy valamely hatóanyagot még nem engedélyeztek, önmagában nem elegendő az említett franciabekezdés alapján az új hatóanyagnak való minősítés elismeréséhez, még ha e franciabekezdés nem is követeli meg, hogy a jelölt hatóanyag előrelépést jelentsen egy korábban engedélyezett hatóanyaghoz képest, nem tekinthető olyan döntésnek, amely nyilvánvalóan túllépte az említett hatóságok mérlegelési jogkörének korlátait az említett melléklet rendszere tekintetében. E melléklet első franciabekezdését ugyanis nem lehet a harmadik franciabekezdéstől elvonatkoztatva értelmezni, különben ez utóbbit megfosztanák hatékony érvényesülésétől. Ezenkívül e módszertani döntést megerősíti az uniós gyógyszerészeti jogszabályok rendszere és az ítélkezési gyakorlat.
158
E tekintetben az uniós gyógyszerészeti jogszabályok – legalábbis a generikus gyógyszerek engedélyezésével összefüggésben, és ennélfogva a rendes adatvédelmi időszakokat és a forgalomba hozatalt is magában foglaló összefüggésben – kifejezetten olyan szabályt irányoznak elő, amely szerint a bizonyos eltéréseket mutató hatóanyag megegyezik az ezen eltérések nélküli hatóanyaggal. A 2001/83 irányelv 10. cikke (2) bekezdésének b) pontja ugyanis a generikus gyógyszer meghatározásával összefüggésben előírja, hogy „[v]alamely hatóanyag különböző sóit, észtereit, étereit, izomereit, izomerkeverékeit, komplexeit vagy származékait egyazon hatóanyagnak kell tekinteni, kivéve ha tulajdonságaik jelentősen különböznek a biztonságosság és/vagy hatásosság tekintetében”, és hogy „[i]lyen esetekben a kérelmezőnek az engedélyezett hatóanyag különböző sói, észterei vagy származékai biztonságosságára és/vagy hatásosságára vonatkozó további bizonyítékokat kell benyújtania”. Így az egyik hatóanyagban a másikhoz képest fennálló különbségek nem képezik akadályát annak, hogy ezeket az anyagokat ugyanazon hatóanyagot alkotónak tekintsék.
159
Egyébiránt a Törvényszék megjegyzi, hogy hasonló szabály szerepel a CHMP 2012. október 18‑i„Egy egyetlen sztereoizomer (enantiomer), összetett anyag, származék vagy só, illetve észter releváns referencia‑hatóanyagtól eltérő új hatóanyagnak történő minősítésével kapcsolatos megfontolásokról szóló vitaanyag” című dokumentumában. Ez a dokumentum ugyanis jelzi, hogy kizárólag az új hatóanyag minősítés megadása céljából az az alapértelmezett álláspont, hogy valamely eltérő enantiomer, összetett anyag, származék vagy só, illetve észter nem különbözik a referencia‑hatóanyagtól, kivéve ha ennek ellenkezője bizonyításra kerül.
160
Ebből következik, hogy nem lehet helyt adni a felperes azon érvelésének, amely szerint az új hatóanyagnak való minősítés értékelése, valamint a szabályozási adatvédelmi és a forgalombahozatali szabályozási védelmi időszak közötti kapcsolat kizárja azt a szabályt, amely szerint a biológiai hatóanyag ellenkező bizonyításáig nem minősül újnak.
161
Hasonlóképpen, az ítélkezési gyakorlat nem támasztja alá a felperesnek a kérelmezőknek szóló közlemény I. melléklete első franciabekezdésének értelmezésével kapcsolatos érvelését, amely szerint a szabályozási adatvédelmi időszakhoz és a forgalombahozatali szabályozási védelmi időszakhoz fűződő jogok a forgalombahozatali engedély 726/2004 rendelet 14. cikkének (11) bekezdése szerinti megadásának közvetlen jogkövetkezményei.
162
A 726/2004 rendelet (11) preambulumbekezdésének és 13. cikke (1) bekezdésének együttes olvasatából ugyanis kitűnik, hogy az ugyanezen rendelet alapján kiadott forgalombahozatali engedély ugyanazokat a jogokat és kötelezettségeket biztosítja, mint a 2001/83 irányelv 6. cikkének megfelelően kiadott forgalombahozatali engedély.
163
Az ítélkezési gyakorlat szerint a 2001/83 irányelv 6. cikke (1) bekezdésének második albekezdése értelmében vett átfogó forgalombahozatali engedély megléte lényegében azt jelenti, hogy a szabályozási adatvédelmi időszak az említett irányelv 10. cikkének (1) bekezdésében előírt egyetlen időtartama vonatkozik az e 6. cikkben előírtak szerint már engedélyezett gyógyszerfejlesztésekre, mégpedig a gyógyszer engedélyezésének időpontjától. Ezért a 2001/83 irányelv 6. cikke (1) bekezdésének második albekezdése az innovatív vállalkozások védelme és a generikus gyógyszerek forgalomba hozatalához fűződő általános érdekek közötti méltányos egyensúlyt kívánja biztosítani azáltal, hogy megakadályozza egy meglévő termék szabályozási adatvédelmi időszakának olyan egyszerű változatokon alapuló meghosszabbítását, amelyek nem részesülhetnek az előnyökből (2023. március 16‑iBizottság és társai kontra Charmaceutical Works Polpharma ítélet, C‑438/21 P–C‑440/21 P, EU:C:2023:213, 92. pont).
164
Ebből következik, hogy vannak olyan helyzetek, amelyekben az érintett gyógyszeripari vállalkozásnak a lehetséges továbbfejlesztett gyógyszerek kutatására és fejlesztésére irányuló befektetései ellenére a forgalombahozatali engedély megadása nem vezet további szabályozási adatvédelmi időszak elismeréséhez.
165
Márpedig feltételezve, hogy a CHMP és a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy valamely létező engedélyezett biológiai gyógyszer továbbfejlesztéseként javasolt biológiai gyógyszer előny‑kockázat viszonya pozitív, így e gyógyszerjelöltre meg kell adni a forgalombahozatali engedélyt, a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első franciabekezdése alapján az említett gyógyszer hatóanyaga tekintetében hivatalból el kell ismerni az „új hatóanyag” minőséget és az abból eredő előnyöket, vagyis az említett minőség elismerése szempontjából annak értékelésétől függetlenül, hogy a módosítás milyen hatást gyakorol a hatóanyag biztonságossághoz és/vagy hatásossághoz kapcsolódó tulajdonságaira a már engedélyezett hatóanyagéihoz képest, jóllehet az egy már engedélyezett létező gyógyszer hatóanyaga módosításának minősül, ellentétes lenne a 2023. március 16‑iBizottság és társai kontra Charmaceutical Works Polpharma ítélet (C‑438/21 P–C‑440/21 P, EU:C:2023:213) 92. pontjában hivatkozott célkitűzésekkel és a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének rendszerével.
166
A jelen ügyben ugyanis a Nexviadyme forgalombahozatali engedélyt kapott, mivel az előny‑kockázat viszonya pozitív volt. Mindazonáltal az új hatóanyag minősítésnek az alfa avalglükozidáz javára hivatalból, pusztán a kapcsolt glikánstruktúrák jelenléte alapján – a közlemény I. mellékletének első franciabekezdése szerint – történő megadása az említett minősítés elismerése céljából annak értékelése nélkül eredményezett volna szabályozási adatvédelmi és a forgalombahozatali szabályozási védelmi időszakot a Nexviadyme javára, hogy az említett kapcsolt glikánstruktúrák az alfa alglükozidázhoz viszonyítva milyen hatást gyakorolnak a biztonságossággal és/vagy hatékonysággal kapcsolatos tulajdonságaira, jóllehet a Myozyme már részesült az említett szabályozási előnyökben.
167
Ezt követően a felperes és az Eucope arra hivatkozik, hogy a CHMP és a Bizottság tévesen fogadott el a „terápiásan hatékony összetevő”, a „fő molekuláris egység”, az „alapvető strukturális elem” és az „aminosav‑szekvencia” fogalmán alapuló módszert az alfa avalglükozidáz új hatóanyagnak való minősítésének a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első franciabekezdése szerinti értékelése céljából.
168
E tekintetben, tekintettel azon kérdés rendkívül tudományos és összetett értékelésére, hogy valamely biológiai hatóanyagot meg kell‑e különböztetni a másiktól, ami az említett anyagok közötti különbségek értékelését foglalja magában, a CHMP és a Bizottság széles mérlegelési mozgástérrel rendelkezik a figyelembe veendő pontos tudományos fogalmak meghatározását illetően. Következésképpen az a körülmény, hogy a „terápiásan hatékony összetevő”, a „fő molekuláris egység”, az „alapvető strukturális elem” és az „aminosav‑szekvencia” fogalmát az uniós gyógyszerészeti jogszabályok nem határozták meg, nem zárhatja ki, hogy azokat összetett tudományos értékelés keretében figyelembe vegyék. Hasonlóképpen, a CHMP és a Bizottság jogszerűen fogadhatta el az aminosav‑szekvenciában található csökkentett terápiásan hatékony összetevőt két biológiai hatóanyag összehasonlításához annak meghatározása érdekében, hogy az új hatóanyagnak való minősítés iránti kérelem tárgyát képező hatóanyag különbözik‑e a másik hatóanyagtól.
169
Ami különösen a „terápiásan hatékony összetevő” fogalmát illeti, amelyre a CHMP és a Bizottság hivatkozott, és amely a felperes és az Eucope szerint a vegyi hatóanyagokra alkalmazandó fogalomnak a biológiai hatóanyagokra való rendhagyó extrapolációja alá tartozik, kétségtelen, hogy a vegyi anyagok új hatóanyagnak való minősítéséről szóló 2015. évi vitaanyag kimondja, hogy a biológiai hatóanyagok nem tartoznak a hatálya alá.
170
Mindazonáltal a Törvényszék úgy véli, hogy a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első franciabekezdése keretében a vegyi hatóanyagok tekintetében elfogadott tudományos megközelítés, amely a már engedélyezett hatóanyag és a gyógyszerjelöltben található hatóanyag közötti strukturális kapcsolatok, valamint azok terápiásan hatékony összetevőinek ellenőrzésére irányul, nem zárható ki a biológiai hatóanyagok tekintetében pusztán amiatt, hogy ez utóbbi hatóanyagok nem tartoznak a vegyi anyagok új hatóanyagnak való minősítéséről szóló 2015. évi vitaanyag hatálya alá. Ez a körülmény nem elegendő ahhoz, hogy kétségbe vonják a CHMP azon értékelésének megalapozottságát, amely szerint az említett megközelítés releváns volt. Míg ugyanis a bizonyítási teher rájuk hárul, a felperes és az Eucope semmilyen olyan tudományos adatot vagy bizonyítékot nem terjesztett elő, amely alátámasztotta volna a vegyi hatóanyagok tekintetében eredetileg alkalmazott megközelítés biológiai hatóanyagokra való extrapolációjának nyilvánvalóan téves vagy nem megfelelő jellegét. A felperes azt sem fejtette ki, hogy miért zárja ki az ilyen extrapolációt a biológiai hatóanyagok új hatóanyagnak való minősítésére vonatkozó iránymutatások hiánya.
171
Mindenesetre a „terápiásan hatékony összetevő” fogalmát az uniós jogalkotó kifejezetten a 2001/83 irányelv I. melléklete II. része 3. pontjának első bekezdésében említett, alapvetően hasonló gyógyszerekkel összefüggésben és az „új hatóanyag” fogalmának negatív meghatározásával összefüggésben használta (lásd a fenti 132. és 133. pontot). Márpedig a 2001/83 irányelv I. melléklete II. részének 4. pontja nem említi az „új hatóanyag” fogalmát. Következésképpen abból, hogy az említett rendelkezés nem említi a „terápiásan hatékony összetevő” fogalmát, semmilyen következtetés nem vonható le.
172
Hasonlóképpen nincs jelentősége annak a körülménynek, hogy a „terápiásan hatékony összetevő” fogalmát kifejezetten használták a vegyi hatóanyagok bizonyos módosításaival összefüggésben, amelyek az 1234/2008 rendelet I. melléklete 1. pontjának a) alpontja szerinti „forgalombahozatali engedély kiterjesztése” fogalma alá tartoztak, a kifejezetten a biológiai gyógyszerekre vagy hatóanyagokra vonatkozó megfelelő rendelkezésben azonban nem. Ugyanis az említett rendelet I. melléklete 1. pontjának c) alpontja, amely meghatározza a biológiai hatóanyagok azon módosításait, amelyek a forgalombahozatali engedély kiterjesztésének fogalma alá tartoznak, nem részletezi azokat a pontos tudományos fogalmakat, amelyeket figyelembe kell venni azon értékelések keretében, amelyeket e rendelkezés a biológiai hatóanyag molekulaszerkezetére vonatkozóan magában foglal. Következésképpen az említett rendelkezés a gyógyszerek vagy biológiai hatóanyagok tekintetében egyáltalán nem kérdőjelezi meg a „terápiásan hatékony összetevő” fogalmának relevanciáját. Ugyanez vonatkozik a CHMP végleges értékelő jelentésében hivatkozott „fő molekuláris egység”, „alapvető strukturális elem” vagy „aminosav‑szekvencia” fogalmak relevanciájára, amelyek nyilvánvalóan a hatóanyag molekulaszerkezetének jellemzésére vonatkoznak.
173
Ezt követően, ami egyrészt a „terápiásan hatékony összetevő” fogalmának a jelen ügyben való konkrét alkalmazását illeti, tekintettel a CHMP és a Bizottság széles mérlegelési jogkörére, az a körülmény, hogy e fogalmat a felperes és az Eucope szerint könnyebben használják vegyi gyógyszerekben, sőt tágabban kellett volna értelmezni, nem támasztja alá semmilyen nyilvánvaló hiba fennállását az alfa avalglükozidáznak a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első franciabekezdése alapján történő értékelését illetően. Mindenesetre a Törvényszék írásbeli kérdésére adott válaszában a felperes elismerte, hogy a „terápiásan hatékony összetevő” fogalma alkalmazható a biológiai hatóanyagok esetében, még akkor is, ha vitatja az említett fogalomnak valamely biológiai hatóanyag új hatóanyagnak való minősítésének értékelése céljából történő alkalmazását.
174
Másrészt a „fő molekuláris egység”, az „alapvető strukturális elem” és az „aminosav‑szekvencia” fogalmának alkalmazását illetően, amint arra a Törvényszék a fenti 155. pontban emlékeztetett, a felperes megerősítette, hogy az alfa avalglükozidáz az alfa alglükozidáz módosítása volt, amely egy már engedélyezett anyag, és hogy a két anyag közötti különbséget az alfa alglükozidáz molekulához kémiai kötéssel kapcsolt glikánok adták, így az előbbi minősül e két anyag alapvető szerkezetének. Ezenkívül a felperes maga is elismeri, hogy az aminosav‑szekvencia a fehérje elsődleges szerkezete vagy pillére. Következésképpen nem tűnik nyilvánvalóan tévesnek annak megállapítása, hogy az aminosav‑szekvencia az alfa avalglükozidáz alapvető strukturális elemének minősül. Egyébiránt nem vitatott, hogy azonos az alfa avalglükozidáz és az alfa alglükozidáz aminosav‑szekvenciája. Ebből következik, hogy ugyanazt az alapvető strukturális elemet tartalmazzák.
175
Végül a Törvényszék megállapítja, hogy figyelembe vették a Nexviadyme mint biológiai gyógyszer és az enzimpótló kezelés sajátos jellegét. A CHMP végleges értékelő jelentése ugyanis kimondja, hogy a Nexviadyme biológiai termék, és hogy az alfa avalglükozidáz az alfa alglükozidázhoz hasonlóan egy enzimpótló kezelés.
176
E tekintetben feltételezve, hogy enzimpótló kezelés esetén az alkalmazott enzimnek ugyanolyan módon kell működnie, mint az endogén enzimnek, ezért a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének szövegére tekintettel a gyógyszer biztonságosságának vagy hatásosságának javítását célzó fejlesztéseket az enzimtől eltérő elemekkel kell biztosítani, az uniós gyógyszerészeti jogszabályok és az ítélkezési gyakorlat fenti 149., 157., 158. és 163. pontban ismertetett rendszere alapján a felperes nem bizonyítja, hogy a CHMP és a Bizottság nyilvánvalóan túllépte mérlegelési jogkörének korlátait, amikor olyan módszert alkalmazott, amely szerint az ilyen fejlesztéseket a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének harmadik franciabekezdése alapján meg kell vizsgálni. Ez a megközelítés lehetővé teszi, hogy értékeljék a biztonságosság és/vagy a hatékonyság szempontjából fennálló jelentős különbségekhez hozzáadott tényleges értéküket.
177
Ugyanis, amint az a fenti 166. pontban megállapításra került, az új hatóanyagnak való minősítésnek a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első franciabekezdése alapján az alfa avalglükozidáz javára történő megadása anélkül biztosítana szabályozási adatvédelmi és a forgalombahozatali szabályozási védelmi időszakot a Nexviadyme javára, hogy az említett minőség elismeréséhez a Myozyme hatóanyagához az alfa alglükozidázhoz viszonyítva értékelni kellene az alfa avalglükozidáz módosításainak hatását, jóllehet a Myozyme már részesült az említett szabályozási előnyökben. Márpedig, amint az a felperes által a CHMP előtt képviselt álláspontokból kitűnik, és amint azt a Törvényszék által feltett kérdésekre adott válaszában a felperes is elismerte, a Nexviadyme, csakúgy mint a Myozyme, ugyanazon ritka betegség tekintetében javasolt olyan enzimpótló kezelés, amelyek biztosítják a betegek számára a hiányzó enzim rekombináns változatát, és mindkettő hatóanyaga tartalmazza a beadott enzim felvételéhez szükséges glikánokat. Egyébiránt, anélkül hogy ezt a felperes vitatná, a CHMP végleges értékelő jelentése jelzi, hogy a Nexviadyme a Myozyméhez képest nem alkalmaz új hatásmechanizmust.
178
A fenti megfontolásokra tekintettel a CHMP és a Bizottság nem lépte túl nyilvánvalóan mérlegelési jogkörük határait, és nem mulasztotta el figyelembe venni az „új hatóanyag” minőségnek a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első franciabekezdése szerinti elismerése iránti kérelem valamennyi releváns elemét és körülményét, figyelmen kívül hagyva a felperes és az Eucope által javasolt megközelítést, amely szerint a hatóanyagon végrehajtott, a gyógyszer terápiás funkcionalitását befolyásoló módosítások az így módosított anyag tekintetében az említett franciabekezdés alapján hivatalból az „új hatóanyag” minőség elismeréséhez vezetnek.
179
A felperes által felhozott többi érv sem alkalmas e következtetés megkérdőjelezésére.
180
Az alkalmazott módszert és az elfogadott tudományos fogalmakat érintő nyilvánvaló hibát nem bizonyítja az a tény, hogy az „új hatóanyag” fogalmának a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének második franciabekezdésében szereplő meghatározása részben eltér az említett melléklet harmadik franciabekezdésében szereplő, a biológiai hatóanyagokra vonatkozó szövegtől (lásd a fenti 20. pontot). A felperes ugyanis nem fejti ki azt a következtetést, amelyet a kérelmezőknek szóló közlemény I. melléklete második és harmadik franciabekezdésének részben eltérő szövege tekintetében kellene levonni.
181
Amennyiben a felperes az új hatóanyagnak való minősítésre vonatkozó korábbi értékelésekre hivatkozik, akként érvelve, hogy a Rekovelle és a Zinbryta biológiai gyógyszerek keretében végzett értékelések megerősítik azt a tényt, hogy az aminos‑szekvencia nem az egyetlen olyan releváns kritérium, amelyet figyelembe kell venni annak értékelése során, hogy valamely biológiai hatóanyag új hatóanyagnak minősíthető‑e a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első franciabekezdése alapján, és hogy a hatóanyagnak a gyógyszer terápiás funkcionalitását befolyásoló módosításait új hatóanyagnak kell minősíteni az említett első franciabekezdés alapján, a Törvényszék megállapítja, hogy a CHMP végleges értékelő jelentésében szereplő, az alfa avalglükozidáz esetében alkalmazott megközelítés összhangban volt az említett korábbi értékelések esetében alkalmazott megközelítéssel, és hogy a szóban forgó biológiai hatóanyagjelöltek aminosav‑szekvenciái megegyeznek az Unióban már engedélyezett gyógyszerek hatóanyag szekvenciáival.
182
Márpedig a gyógyszerek nyilvános európai értékelő jelentéseiből származó és a Rekovelle esetében feltételes módban megfogalmazott, továbbá a felperes által kiemelt általános eseti észrevételekből nem tűnik ki egyértelműen, hogy a CHMP a Rekovelle és a Zinbryta esetében eltérő megközelítést alkalmazott. A felperesnek az említett gyógyszerek hatóanyagai új hatóanyagnak való minősítésének értékelésére vonatkozó érvelése ugyanis arra vonatkozik, hogy a CHMP figyelembe vette a már engedélyezett hatóanyag módosításaihoz kapcsolódó „tevékenységet”. Márpedig a jelentéseknek a felperes által idézett kivonataiból nem tűnik ki, hogy a CHMP figyelembe vette‑e ezt a szempontot a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első franciabekezdése alapján, amint azt a felperes állítja, vagy az említett melléklet harmadik franciabekezdése alapján, ami ebben az esetben megfelel a CHMP által a jelen ügyben hivatkozott és követett gyakorlatnak.
183
Ebből következik, hogy a felperes nem bizonyította, hogy a CHMP az alfa avalglükozidáz új hatóanyagnak való minősítésének értékelése során nyilvánvalóan eltérő megközelítést alkalmazott a Rekovelle és a Zinbryta hatóanyagainak értékeléséhez viszonyítva.
184
Egyébiránt a fenti 131. pontban kifejtettekkel azonos okok miatt nem releváns az a körülmény, hogy a társelőadó az első vizsgálati eljárás szakaszában azt javasolta, hogy a bisz‑M6P szintje emelkedésének a sejtkapcsolatra gyakorolt érzékelhető hatását alátámasztó adatokat szolgáltassanak az alfa avalglükozidáz kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első franciabekezdése alapján új hatóanyagnak való minősítése iránti kérelem alátámasztására. Ezenkívül a társelőadók véleményei, még ha eltérnek is a CHMP által később elfogadott véleménytől és értékelő jelentéstől, nem bizonyíthatják a biológiai hatóanyagok értékelésére vonatkozó állandó gyakorlat hiányát.
185
A felperes azt is állítja, hogy a CHMP által az általa a protokollok kidolgozásához nyújtott segítség keretében feltett 11. kérdésre válaszul adott tanácsok megerősítik azt az álláspontot, amely szerint a hatóanyagnak a gyógyszer terápiás funkcionalitását befolyásoló módosításait a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első franciabekezdése értelmében új hatóanyagnak kell minősíteni.
186
E tekintetben a Törvényszék megállapítja, hogy a protokollok kidolgozásához nyújtott segítség bevezető része, amelyet 2015‑ben bocsátottak a felperes rendelkezésére, kimondja, hogy „a CHMP által adott válasz a kérelmező társaság által előterjesztett kérdéseken és támogató dokumentumokon alapul, figyelembe véve a releváns tudományos területekre vonatkozó ismeretek jelenlegi állását”.
187
Márpedig a felperes által a protokollok kidolgozásához való segítségnyújtás iránti kérelmében feltett 11. kérdés nem a neoGAA – amely az alfa avalglükozidáz alfa alglükozidázhoz viszonyított első továbbfejlesztéséneknek minősül – esetlegesen új hatóanyagnak való minősítésére vonatkozott. E kérelem a neoGAA és a BMN‑701 – amely egy harmadik társaság által fejlesztés alatt álló, a Pompe‑kór kezelésére szolgáló enzimpótló kezelés volt – közötti esetleges hasonlóságot vagy hasonlóság hiányát érintette. A felperes ugyanis arra várt választ, hogy a neoGAA‑t és a BMN‑701‑et úgy lehet‑e tekinteni, mint amelyek „a 847/2000 rendelet 3. cikke értelmében a két termék hatásmechanizmusát és molekulaszerkezetének fő jellemzőit illetően nem hasonlóak”.
188
Ráadásul a Törvényszék megjegyzi, hogy a CHMP által a 11. kérdésre válaszul tett észrevételek feltételes módban kerültek megfogalmazásra, ami tanúsítja, hogy a feltett pontos kérdést illetően ideiglenes jellegűek voltak.
189
Ebből következik, hogy a CHMP egyáltalán nem erősítette meg, hogy az alfa avalglükozidáz glikánstruktúrái relevánsak az új hatóanyagnak való minősítés kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első franciabekezdése szerinti értékelése szempontjából. Mindenesetre a jelen ügyben a protokollok kidolgozásához nyújtott segítség nem lehet kötelező erejű a CHMP által a forgalombahozatali engedély iránti kérelem keretében benyújtott, más tudományos adatokon alapuló, az új hatóanyagnak való minősítés alfa avalglükozidáz részére történő megadására irányuló későbbi kérelem értékelésére nézve.
190
Végül a felperes azt állítja, hogy az EMA hasonló biológiai gyógyszerekre vonatkozó iránymutatásai megerősítik azon álláspontját, amely szerint a hatóanyagnak a gyógyszer terápiás funkcionalitását befolyásoló módosításait a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első franciabekezdése értelmében új hatóanyagnak kell minősíteni. Az a hatóanyag, amely a 2001/83 irányelv 10. cikkének (4) bekezdése alkalmazásában nem tekinthető a biológiai referencia‑gyógyszerhez „hasonlónak”, nem tekinthető „azonosnak” a már engedélyezett hatóanyaggal az „átfogó forgalombahozatali engedély” fogalmának alkalmazása, valamint a szabályozási adatvédelmi időszak és a forgalombahozatali szabályozási védelmi időszak alkalmazása szempontjából, mivel ez utóbbiak közvetlenül relevánsak a 2001/83 irányelv fent említett cikke szempontjából.
191
E tekintetben a Törvényszék megállapítja, hogy a felperes a Nexviadyme forgalombahozatali engedélye iránti kérelmét nem a biológiailag hasonló gyógyszerekre vonatkozó, a 2001/83 irányelv 10. cikkének (4) bekezdésében előírt forgalombahozatali engedély iránti eljárás alapján, hanem külön szabályozási eljárás alapján nyújtotta be, így a hasonló biológiai gyógyszerekre vonatkozó, az EMA által a 2001/83 irányelv I. melléklete II. része 4. pontjának utolsó bekezdése alapján közzétett iránymutatás nem lehet releváns.
192
A fenti megfontolásokra tekintettel az első jogalap első részének második kifogását mint megalapozatlant el kell utasítani.
193
Következésképpen az első jogalap első részét mint megalapozatlant el kell utasítani.
A kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének harmadik franciabekezdésében meghatározott feltételek teljesítése hiányának megállapítása során elkövetett hibákon alapuló első jogalap harmadik részéről
194
A felperes azzal érvel, hogy a CHMP túlzottan szigorú bizonyítási szintet alkalmazott az alfa avalglükozidáz új hatóanyagnak való minősítésének a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének harmadik franciabekezdése szerinti értékelése céljából. Egyébiránt a CHMP végleges értékelő jelentése nyilvánvaló értékelési hibákat tartalmaz, amennyiben a téves bizonyítási szint alkalmazása annak megállapítására késztette a CHMP‑t, hogy az általa annak alátámasztása érdekében benyújtott bizonyítékok, hogy az alfa avalglükozidáz tulajdonságai a biztonságosság és/vagy hatásosság tekintetében jelentősen eltérnek az alfa alglükozidáz tulajdonságaitól, nem voltak elegendők, mivel nem tártak fel klinikai jelentőségű különbséget. A CHMP különösen nem vette figyelembe a COMET‑tanulmány másodlagos értékelési szempontjaira vonatkozó klinikai adatokat. Ezenkívül a CHMP nem vette teljes egészében figyelembe az alfa avalglükozidáz minőségére vonatkozóan rendelkezésre álló adatokat.
195
A válasz szakaszában a felperes arra hivatkozik, hogy a megtámadott határozat sérti az egyenlő bánásmód elvét is.
196
Az EMA által támogatott Bizottság vitatja ezt az érvelést.
197
E tekintetben a bizonyítás szintjét illetően a bizonyíték alapvető funkciója a releváns tények jogilag megkövetelt módon történő bizonyítása. A bizonyítékok minőségére vonatkozó különleges követelmények tehát főszabály szerint nincsenek hatással a megkövetelt bizonyítási szintre (lásd ebben az értelemben: 2023. július 13‑iBizottság kontra CK Telecoms UK Investments ítélet, C‑376/20 P, EU:C:2023:561, 77. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
198
A kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének harmadik franciabekezdése értelmében az új biológiai hatóanyag olyan biológiai anyagot tartalmaz, amelyet emberi felhasználásra szánt gyógyszerben már engedélyeztek az Unióban, de amelynek tulajdonságai a biztonságosság és/vagy hatásosság tekintetében – többek között a molekulaszerkezetben mutatkozó különbségek miatt – jelentősen eltérnek.
199
Meg kell állapítani, hogy sem az uniós gyógyszerészeti jogszabályok, sem a kérelmezőknek szóló közlemény I. melléklete nem határozza meg a biológiai hatóanyag új hatóanyag minősítésének elismerése vonatkozásában a bizonyítás megkövetelt szintjét.
200
A felperes nem vitatja, hogy a kérelmezőknek szóló közlemény I. melléklete harmadik franciabekezdésének alkalmazása céljából neki kellett volna benyújtania az új hatóanyag fennállásának bizonyításához szükséges bizonyítékokat. Ezzel szemben azt állítja, hogy a bizonyítás CHMP által megkövetelt szintje túl magas volt. Álláspontja szerint ahhoz, hogy az említett franciabekezdés alapján el lehessen ismerni az új hatóanyagnak való minősítést, nem követelmény, hogy a klinikai vizsgálat eredményei egyértelműen bizonyítsák, hogy a hatóanyag a hatásosság vagy a biztonságosság szempontjából lényegesen előnyösebb, mint a már engedélyezett hatóanyag. A bizonyítás azon szintjét kellett volna alkalmazni, amely az összes rendelkezésre álló adat alapján és a valószínűségek mérlegelése alapján annak megállapításában áll, hogy elegendő jel utal‑e arra, hogy a biztonságosság vagy a hatásosság tekintetében jelentős eltérés áll fenn a már engedélyezett biológiai hatóanyaghoz viszonyítva. A bizonyítás említett szintje összeegyeztethető az 1234/2008 rendelet I. melléklete 1. pontjának c) alpontjával, amelyre tekintettel a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének harmadik franciabekezdését értelmezni kell. Egyébiránt az arányosság elve ezt a megközelítést követeli meg, mivel bizonyos adatok a forgalombahozatali engedély megadásának időpontjában esetleg nem álltak rendelkezésre, valamint a nagyon ritka betegségek kezelésére szánt gyógyszerek esetében az adatgyűjtéssel járó nehézségek miatt.
201
Mindazonáltal érvelésével a felperes valójában a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének harmadik franciabekezdésében kifejezetten meghatározott azon kritériumot kívánja figyelmen kívül hagyni, amely szerint az értékelt hatóanyagnak a biztonságosságra és/vagy hatásosságra vonatkozó tulajdonságai „jelentősen” eltérnek a már engedélyezett anyag tulajdonságaitól.
202
Márpedig a két hatóanyag biztonságossága és/vagy hatásossága közötti jelentős különbségek elemzése a kérelmező által előterjesztett tudományos és műszaki jellegű, rendkívül összetett ténybeli elemek alapos, objektív és ellentmondásos értékelésén alapul, amelyek jellegüknél fogva nem minden esetben mentesek a tudományos bizonytalanságtól, megkövetelik viszont, hogy a CHMP, amelyet köt a legmagasabb színvonalú tudományos szakvélemény nyújtására vonatkozó kötelezettsége, az említett elemekre és az azokból levont következtetések hitelességére vonatkozó értékelése szerint foglaljon állást.
203
Ezenkívül különösen az ezen anyag molekulaszerkezetét illetően fennálló eltéréseknek az értékelés alatt álló hatóanyag – biztonságosságát és/vagy hatásosságát illetően fennálló – tulajdonságaira gyakorolt várható hatásának meg kell haladnia egy bizonyos mennyiségi vagy minőségi küszöbértéket annak érdekében, hogy úgy lehessen tekinteni, hogy az említett tulajdonságok „jelentősen” eltérnek a már engedélyezett anyag tulajdonságaitól.
204
Ebből következik, hogy a korábban engedélyezett releváns biológiai anyagtól való biztonságosság és/vagy hatásosság tekintetében fennálló jelentős különbségek bizonyítása – a gyógyszerekre vonatkozó valamennyi állításhoz hasonlóan – megfelelő és megbízható bizonyítékokon kell, hogy alapuljon. Ezenkívül az említett bizonyítékoknak lehetővé kell tenniük a CHMP, majd ezt követően a Bizottság számára annak megállapítását, hogy különbségek állnak fenn a két anyag biztonságosságát és/vagy hatásosságát illetően, és hogy az említett különbségek jelentősek, vagyis olyan pozitív klinikai hatással járnak, amely túlmutat az egyszerű hátrányos megkülönböztetésen, aminek hiányában a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének harmadik franciabekezdése alapján meg kell tagadni az új hatóanyagnak minősítés elismerését.
205
Következésképpen a felperes állításával ellentétben az „elegendő valószínűsítő körülmény” nem elegendő. Továbbá, amennyiben kétségek merülnek fel a jelentős különbségek fennállásának és az azokból a kérelmező által levont következtetések alátámasztására benyújtott adatok megbízhatóságát illetően_k ell, hogy az illetékes hatóságok dönthessenek az új hatóanyagnak való minősítés elismerésének megtagadása mellett.
206
Ennek keretében nem lehet helyt adni a felperes azon érvelésének, amely szerint a bizonyítás általa javasolt kevésbé szigorú szintjét a fenti 118. pontban említett ítélkezési gyakorlat fényében értelmezve alátámasztja az 1234/2008 rendelet I. melléklete 1. pontjának c) alpontja, valamint az említett rendelkezés szövege és a kérelmezőknek szóló közlemény I. melléklete harmadik franciabekezdésének szövege.
207
Azonkívül ugyanis, hogy az 1234/2008 rendelet e tekintetben nem tartalmaz útmutatást, a kérelmezőknek szóló közlemény I. melléklete szerinti, valamely hatóanyag új hatóanyagnak való minősítése iránti kérelmet és a forgalombahozatali engedély kiterjesztése iránti kérelmet két külön szabályozási eljárás keretében terjesztik elő, amelyek nem tévesztendők össze.
208
Ugyanígy nem lehet helyt adni a felperesnek az arányosság elvére és a nagyon ritka betegségek kezelésére szánt gyógyszerek esetében az adatgyűjtéssel járó nehézségekre alapított érvelésének sem. Ugyanis, noha az ilyen nehézségek nem könnyíthetik meg a forgalombahozatali engedély megadásához a gyógyszer minőségének, biztonságosságának és hatásosságának bizonyítására vonatkozó követelményeket, a felperes nem fejti ki azokat az okokat, amelyek miatt ugyanezen nehézségek azt vonnák maguk után, hogy a biztonságosságot és/vagy hatásosságot érintő jelentős különbségekre utaló „jelek” elegendőek az ilyen különbségek tényleges fennállásának megállapításához, és ennélfogva a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének harmadik franciabekezdése alapján az új hatóanyagnak való minősítés elismeréséhez.
209
Ezenkívül a hatóanyag klinikai hatásai értékelésének belső összetettsége kétségtelenül olyan tényezőnek minősül, amelyet figyelembe kell venni a hatóanyag állítólagos hatásaira vonatkozóan levont következtetések elfogadhatóságának értékelése során. Az ilyen összetettség azonban önmagában nem befolyásolja a bizonyítás megkövetelt szintjét (lásd analógia útján: 2023. július 13‑iBizottság kontra CK Telecoms UK Investments ítélet, C‑376/20 P, EU:C:2023:561, 78. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
210
Egyébiránt azt a kritériumot, amely szerint az értékelés alatt álló hatóanyag biztonságossági és/vagy hatásossági tulajdonságainak „jelentősen” különbözniük kell a már engedélyezett hatóanyag tulajdonságaitól, annak szükségessége igazolja, hogy ne hosszabbítsák meg, vagy – mint a jelen ügyben – indokolatlanul ne indítsanak új szabályozási adatvédelmi és forgalombahozatali szabályozási védelmi időszakot (lásd ebben az értelemben: 2023. március 16‑iBizottság és társai kontra Charmaceutical Works Polpharma ítélet, C‑438/21 P–C‑440/21 P, EU:C:2023:213, 92. pont).
211
A fenti megfontolásokra tekintettel a Törvényszék úgy véli, hogy a felperes nem bizonyította, hogy a CHMP figyelmen kívül hagyta a bizonyításnak az alfa avalglükozidáz új hatóanyag minősítésének a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének harmadik franciabekezdése szerinti értékelése tekintetében alkalmazandó szintjét.
212
Ezt követően, ami a CHMP végleges értékelő jelentését érintő állítólagos nyilvánvaló értékelési hibákat illeti, a Törvényszék úgy véli, hogy a CHMP annak megállapításával, hogy a COMET‑tanulmány statisztikai elemzési tervében előzetesen meghatározott másodlagos értékelési kritériumokra vonatkozó teszteket „hivatalosan nem lehet elvégezni az 1. típusú kísérleti hibák megfelelő ellenőrzése keretében”, az említett tanulmány eredményeiből levonható következtetések tudományos és módszertani szempontból való megbízhatóságának ellenőrzésére és biztosítására törekedett. Egyébiránt az iratokból kitűnik, hogy az eredeti eljárás és a felülvizsgálati eljárás során figyelmeztetéseket és hasonló fenntartásokat jelentettek be.
213
A CHMP végleges értékelő jelentése ugyanis a CHMP 2021. július 23‑i értékelő jelentéséhez hasonlóan említést tesz a COMET‑tanulmányban szereplő tesztek hierarchiájának következményeiről az említett tanulmány másodlagos és harmadlagos értékelési kritériumaira vonatkozó adatok „érthető” jellegére nézve. Azt is megemlítik, hogy módszertani szempontból az említett tanulmány alapján nem lehet megállapítani, hogy az alfa avalglükozidáz előnyösebb az alfa alglükozidáznál.
214
Márpedig a felperes nem fejti ki, hogy az inferioritás hiányának megállapítása mennyiben bizonyítja a hatékonyságot és/vagy a biztonságot illetően érzékelhető különbségek fennállását. Azt sem fejti ki, hogy a CHMP miért követte tévesen a vizsgálatok egyeztetett hierarchiáját.
215
Ezenkívül, amint az a fenti 76. pontban említésre került, az uniós hatóságok széles mérlegelési jogkörrel rendelkeznek az általuk elfogadott intézkedések természetének és terjedelmének meghatározását illetően, különösen akkor, ha ezen intézkedések rendkívül összetett tudományos és technikai értékeléseket foglalnak magukban, mint a jelen ügyben is. A Törvényszék tehát nem helyettesítheti saját értékelésével az említett hatóságok értékelését. Márpedig minden bizonnyal az ilyen értékelések körébe tartoznak mind a biológiai hatóanyagok új hatóanyag minősítésének értékelése szempontjából releváns tudományos tényezők, mind pedig a tudományos adatok értelmezése során alkalmazandó módszertani szigor.
216
Egyébiránt nem lehet helyt adni a felperes azon érvelésének, amely szerint a CHMP nem vette figyelembe az összes rendelkezésre álló adatot. A felperes ugyanis nem jelölt meg olyan bizonyítékot, amelyet a CHMP nem vizsgált meg. Ráadásul a fenti 98., 103. és 106. pontban kifejtett megfontolásokból kitűnik, hogy a CHMP kifejtette azokat a különböző okokat, amelyek miatt a benyújtott bizonyítékok önmagukban vagy együttesen nem elegendők annak megállapításához, hogy az alfa avalglükozidáz hatásosságát és/vagy biztonságosságát illetően jelentős különbségek állnak fenn az alfa alglükozidázhoz viszonyítva.
217
A fenti megfontolásokra tekintettel a CHMP és a Bizottság nem követett el nyilvánvaló értékelési hibát, amikor úgy ítélte meg, hogy a benyújtott bizonyítékok nem voltak elegendőek ahhoz, hogy a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének harmadik franciabekezdése alapján el lehessen ismerni az alfa avalglükozidáz új hatóanyagnak minősítését.
218
Végül, amennyiben a felperes azt állítja, hogy a megtámadott határozat sérti az egyenlő bánásmód elvét, mivel az EMA rugalmasabb bizonyítási szintet alkalmazott a Nexviadyme‑től eltérő dokumentációkban, és eltérő, illetve rugalmasabb bizonyítási szintet írt elő a fejlett terápiás gyógyszerek tekintetében, emlékeztetni kell arra, hogy Törvényszék eljárási szabályzata 84. cikke (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett 76. cikke d) pontjának rendelkezéseiből kitűnik többek között az, hogy az eljárás további részében semmilyen új jogalapot vagy érvet nem lehet felhozni, kivéve, ha azok olyan jogi és ténybeli helyzetből származnak, amely az eljárás során merült fel (lásd ebben az értelemben: 2015. július 15‑iDennekamp kontra Parlament ítélet, T‑115/13, EU:T:2015:497, 80. pont), vagy amelyek valamely korábban közvetlenül vagy közvetve a keresetlevélben kifejtett jogalap kiterjesztésének minősülnek, és ahhoz szorosan kapcsolódnak (lásd ebben az értelemben: 2013. július 11‑iZiegler kontra Bizottság ítélet, C‑439/11 P, EU:C:2013:513, 46. pont).
219
A jelen ügyben a felperes csak a válasz szakaszában, 2022 szeptemberében az iratbetekintési kérelmére válaszul kapott egyik dokumentum, valamint a 2022. november 18‑án közzétett vitaanyag‑tervezet alapján hivatkozik arra, hogy a CHMP a múltban rugalmasabb bizonyítási szintet alkalmazott, és rugalmasabb bizonyítási szintet írt elő a fejlett terápiás gyógyszerek tekintetében, következésképpen a jelen ügyben megsértette az egyenlő bánásmód elvét.
220
Ennélfogva, bár ez az állítás nem tekinthető az első jogalap harmadik része kiterjesztésének, amint az a keresetlevélben szerepel, az abban foglalt jogi és ténybeli elemek a kereset indítását követően merültek fel, így azt elfogadhatónak kell tekinteni.
221
E tekintetben az egyenlő bánásmód elve megköveteli, hogy hasonló helyzeteket ne kezeljenek eltérő módon, és hogy az eltérő helyzeteket ne kezeljék egyenlő módon, kivéve ha az ilyen bánásmód objektíven igazolható (lásd: 2019. december 19‑iVanda Pharmaceuticals kontra Bizottság ítélet, T‑211/18, EU:T:2019:892, 159. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
222
A jelen ügyben a felperes beadványaiban nem jelölt meg semmilyen más, biológiai hatóanyagra vonatkozó értékelést a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének harmadik franciabekezdése alapján, amelyben rugalmasabb bizonyítási szintet alkalmaztak.
223
E megállapítást nem kérdőjelezi meg az a tisztán spekulatív érvelés, amelyet a felperes az EMA gyógyszer‑igazgatósága (Medicines Leadership Team [MLT]) által készített „MLT dashboard” (MLT eredménytábla) című dokumentumban szereplő észrevételre alapít. Semmi nem utal ugyanis arra, hogy az említett észrevétel a biológiai hatóanyagok új hatóanyag minősítésének a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének harmadik franciabekezdése szerinti értékelésére vonatkozott, és még kevésbé arra, hogy a „pivotális” vizsgálat (pivotal study) formálisan kudarcot vallott.
224
Mindenesetre, mivel a hatásosság és/vagy a biztonságosság tekintetében az egyik hatóanyag és a másik hatóanyag tulajdonságai közötti állítólagos különbségekre vonatkozó tudományos adatok az EMA‑hoz benyújtott egyedi dokumentációtól függenek, és azokat egyenként kell értékelni, nem lehet szó összehasonlítható helyzetekről (lásd ebben az értelemben és analógia útján: 2019. december 19‑iVanda Pharmaceuticals kontra Bizottság ítélet, T‑211/18, EU:T:2019:892, 160. pont).
225
Végül a 2022. november 18‑i vitaanyag‑tervezet 4.3.2. pontja sem támasztja alá az egyenlő bánásmód elvének megsértését.
226
Kétségtelen, hogy a 2022. november 18‑i vitaanyag‑tervezet 4.3.2. pontja utal arra a lehetőségre, hogy a fejlett terápiás gyógyszerkészítmények tekintetében a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének harmadik franciabekezdése alapján az új hatóanyagnak való minősítés iránti kérelmet „megalapozott tudományos indokok” alapján lehet igazolni, megindokolva, hogy a molekulaszerkezet, a forrásanyag jellege vagy a gyártási folyamat közötti különbségek miért „gyakorolhatnak jelentős hatást” a hatóanyag biztonságossági és/vagy hatásossági profiljára.
227
Márpedig a felperes elismeri, hogy a Nexviadyme nem fejlett terápiás gyógyszer, és nem fejti ki, hogy mennyiben hasonlítható egy ilyen gyógyszerhez. E tekintetben a 2022. november 18‑i vitaanyag 3.2. pontjából kitűnik, hogy a biológiai anyagok tekintetében az olyan szerkezeti különbségekre tekintettel új hatóanyagnak való minősítés iránti kérelem esetében, amelyek az említett minősítés iránti, a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első franciabekezdése szerinti kérelemhez nem elegendőek, „bizonyítékot” kell benyújtani arra vonatkozóan, hogy a javasolt hatóanyag tulajdonságai jelentősen eltérnek a hatékonyság és/vagy a biztonságosság tekintetében. Így, még ha a felperes bizonyította is, hogy az EMA eltérő és rugalmasabb bizonyítási szintet írt elő a fejlett terápiás gyógyszerek tekintetében, akkor sem bizonyította a Nexviadyme hátrányára alkalmazott eltérő bánásmódot.
228
A fenti megfontolásokra tekintettel az egyenlő bánásmód elvének megsértésére alapított kifogást mint megalapozatlant, és ennélfogva az első jogalap harmadik részét teljes egészében el kell utasítani.
229
Mivel a Törvényszék az első jogalap valamennyi részét mint megalapozatlant elutasította, az első jogalapot teljes egészében el kell utasítani.
A Charta 41. cikkében rögzített megfelelő ügyintézés elvének megsértésére alapított második jogalapról
230
Második jogalapjával a felperes arra hivatkozik, hogy az alfa avalglükozidáz új hatóanyagnak való minősítése iránti kérelmének első vizsgálatára és felülvizsgálatára irányuló eljárások sértik a Charta 41. cikkében rögzített megfelelő ügyintézés elvét. E jogalap négy részre osztható.
A második jogalapnak az objektív pártatlanság követelményének megsértésére alapított első részéről
231
A felperes azzal érvel, hogy az első vizsgálati eljárás és az alfa avalglükozidáz új hatóanyagnak való minősítése iránti kérelmének felülvizsgálata során az EMA rákényszerítette a CHMP‑ra azt a nézőpontját, amely szerint az említett minősítést meg kell tagadni, és hogy a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első franciabekezdése szerinti, az alfa avalglükozidáz új hatóanyagnak minősítésére vonatkozó vitára „háttéralkuk keretében” került sor. A tárgyaláson pontosította, hogy e tekintetben az objektív pártatlanság követelményének megsértésére hivatkozik.
232
Az EMA által támogatott Bizottság vitatja ezt az érvelést.
233
E tekintetben az objektív pártatlanság követelménye arra kötelezi az intézményt, hogy megfelelő biztosítékokat nyújtson az esetleges előítéletekkel kapcsolatos minden jogos kétely kizárására (lásd ebben az értelemben: 2019. március 27‑iAugust Wolff és Remedia kontra Bizottság ítélet, C‑680/16 P, EU:C:2019:257, 27. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
234
Annak bizonyításához, hogy az igazgatási eljárás szervezése nem nyújt elegendő biztosítékot az esetleges előítéletre vonatkozó minden jogos kétség kizárására, nem szükséges a pártatlanság hiányának bizonyítása. Elegendő, hogy az e tekintetben fennálló jogos kételyt ne lehessen eloszlatni (lásd ebben az értelemben: 2019. március 27‑iAugust Wolff és Remedia kontra Bizottság ítélet, C‑680/16 P, EU:C:2019:257, 37. pont)
235
A jelen ügyben az alfa avalglükozidáz új hatóanyag minősítésének értékelésével kapcsolatos objektív pártatlanság követelménye állítólagos megsértésének alátámasztása érdekében a felperes kiemeli a CHMP üléseiről készült jegyzőkönyveket és bizonyos olyan dokumentumokat, amelyeket a iratbetekintési kérelmére válaszul kapott.
236
Először is, ami az alfa avalglükozidáz tekintetében az új hatóanyagnak való minősítés elismerése iránti kérelem első vizsgálatát illeti, a felperes arra hivatkozik, hogy „A forgalombahozatali engedély iránti kérelem előzetes összefoglalása” című, 2020. október 13‑i dokumentum 11. oldalából kitűnik, hogy az eljárás kezdetétől az EMA elfogadta azt az álláspontot, amely szerint a glikánstruktúra nem releváns az új hatóanyagnak való minősítés kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első franciabekezdése szerinti értékelése szempontjából.
237
Az említett dokumentum a következő szövegrészt tartalmazza:
„[a]mi különösen az alfa avalglükozidáz új hatóanyagnak való minősítése iránti kérelmet illeti, a kötés vagy a felszívódás javításában bekövetkező bármely változásnak jelentős biztonságossági és/vagy hatékonyságbeli különbségekhez kell vezetnie. A jelentős különbségek példájaként említhetők az adagolás gyakoriságában bekövetkezett változások, a nagyobb hatékonyság, az ellenjavallatok változásai stb. A jelentéktelen eltérések példájaként csak a farmakokinetikai változásokat, a betegek lakosságának olyan alcsoportokra való kiterjesztését lehet megemlíteni, amelyek nem képezték korábbi vizsgálatok tárgyát stb.”
238
E tekintetben a Törvényszék megállapítja, hogy a 726/2004 rendelet 56. cikke (1) bekezdése f) pontjának megfelelően az EMA titkársága technikai, tudományos és igazgatási segítséget nyújt ezen ügynökség bizottságai számára, és biztosítja munkájuk összehangolását. A CHMP eljárási szabályzata 22. cikkének megfelelően a segítségnyújtás magában foglalja az előadóknak nyújtott technikai és tudományos segítségnyújtást, valamint a CHMP‑nek nyújtott jogi és szabályozási támogatást.
239
Márpedig „A forgalombahozatali engedély iránti kérelem előzetes összefoglalóját” az EMA titkársága állította össze az első vizsgálati eljárás során, az EMA által a CHMP‑nek nyújtott támogatás keretében. Az nem volt kötelező a CHMP‑re nézve.
240
Egyébiránt a felperes által idézett szövegrész nem utal arra, hogy a glikánstruktúra nem releváns az új hatóanyagnak való minősítés kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első franciabekezdése szerinti vizsgálata szempontjából. Ezenkívül ezt a szövegrészt összefüggéseiben kell értelmezni. Márpedig ez a dokumentum az eljárási és szabályozási szempontokra vonatkozó bevezető részében kifejti, hogy a felperes az alfa avalglükozidáz tekintetében új hatóanyagnak minősítést kért, és az alfa alglükozidázzal összehasonlító adatokat nyújtott be az említett minősítés iránti, az említett első franciabekezdés szerinti kérelem alátámasztására. E bevezető rész jelzi, hogy ilyen adatokra csak abban az esetben van szükség, ha az anyagot emberi felhasználásra szánt gyógyszerben korábban engedélyezték az Unióban, vagyis a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének harmadik franciabekezdése keretében. Az említett rész ugyanis pontosítja, hogy „a jelentős biztonságosságot és/vagy hatásosságot alátámasztó klinikai és nem klinikai adatokat csak abban az esetben kell értékelni az új hatóanyagnak való minősítés iránti kérelem alátámasztása érdekében, ha az alfa avalglükozidázt a minősítés szempontjából az alfa alglükozidázzal azonos biológiai anyagnak tekintik”. Ebből következik, hogy „A forgalombahozatali engedély iránti kérelem előzetes összefoglalása” – amint arra az EMA hivatkozik – jelzi, hogy mind a kérelmezőknek szóló közlemény I. melléklete első franciabekezdésében foglaltak, mind pedig az említett melléklet harmadik franciabekezdésében foglaltak alkalmazhatók a jelen ügyben az új hatóanyagnak való minősítés iránti kérelem értékelése céljából.
241
Mindenesetre, mivel az EMA emberi felhasználásra szánt gyógyszerekre vonatkozó valamennyi kérdésre vonatkozó véleményeinek elkészítésével kapcsolatos kizárólagos felelősség a CHMP‑re hárul, amely konszenzussal vagy a tagok abszolút többségével elfogadott tudományos véleményekben vagy ajánlásokban fejeződik ki, az EMA titkárságától származó, „A forgalombahozatali engedély iránti kérelem előzetes összefoglalása” összefüggésén kívül idézett, elszigetelt szövegrészre alapított érvet mint megalapozatlant el kell utasítani.
242
Ezt követően a felperes azt állítja, hogy „Az EMA valamely termékéért felelős csoport szakértői értékelése az alfa avalglükozidáz 80. napján” című 2021. január 8‑i dokumentum 4. oldalából kitűnik, hogy az alfa avalglükozidáz új hatóanyag minősítésének az első franciabekezdés szerinti végső meghatározását a biológiai munkacsoportra „ruházták”.
243
Az említett dokumentum a következő szövegrészt tartalmazza:
„[a biológia munkacsoportnak] meg kell vizsgálnia, hogy a vállalkozás továbbra is kérheti‑e az új hatóanyagnak minősítést az első franciabekezdés alapján (amely további indokolást igényel), vagy hogy ez a kérelem nem elfogadható‑e. Amennyiben a [biológiai munkacsoport] elutasítja az első franciabekezdés szerinti kérelmet, a kérelmező az új hatóanyagnak minősítés elismerése érdekében fontolóra veheti a kérelmezőknek szóló közlemény harmadik franciabekezdése szerinti kérelem benyújtását, amely jelentős biztonságossági és/vagy hatékonyságbeli különbségeket igényel. Megjegyezzük, hogy a kérelmező már benyújtott bizonyos nem klinikai és klinikai információkat, amelyeket az előadók megvizsgáltak, és amelyeket jelenleg elégtelennek tartanak. Az alfa avalglükozidáz új hatóanyagnak minősítésének harmadik franciabekezdés (biztonság és hatékonyság) szerinti értékelése nem tartozik a [biológiai munkacsoport] hatáskörébe, hanem multidiszciplináris kérdés, amelyet ezért a CHMP‑nek meg kell vizsgálnia.”
244
E tekintetben a Törvényszék megjegyzi, hogy ezt a dokumentumot az EMA titkársága is elkészítette az első vizsgálati eljárás során, az EMA által a CHMP‑nek nyújtott támogatás keretében, és az nem kötelező a CHMP‑re nézve.
245
Ezenkívül a 726/2004 rendelet 56. cikke (2) bekezdésének és a CHMP eljárási szabályzata 15. cikke (1) bekezdésének megfelelően a CHMP állandó és ideiglenes munkacsoportokat hozhat létre. A CHMP eljárási szabályzata 6. cikkének (8) bekezdése felhatalmazza a CHMP‑t arra, hogy valamely termék értékelése keretében konzultáljon egy munkacsoporttal. Egyébiránt az említett eljárási szabályzat 15. cikkének (4) és (5) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a CHMP legalább háromévente felülvizsgálja az egyes munkacsoportok megbízatását és célkitűzéseit, és amennyiben szükségesnek ítéli, konzultál a munkacsoportokkal a szakterületeiket érintő bármely kérdésben. A feladatok átruházását illetően a CHMP eljárási szabályzata 15. cikkének (5) bekezdése előírja, hogy e bizottság a kérelmek tudományos értékelésével vagy iránymutatások kidolgozásával kapcsolatos bizonyos feladatokat is átruházhat az érintett munkacsoportokra. A CHMP által azonosított feladatoknak szerepelniük kell a munkacsoport CHMP által elfogadandó munkatervében.
246
A jelen ügyben a biológiai munkacsoport eljárási szabályzatának „Megbízatás és célkitűzések” című 2. pontjából kitűnik, hogy az említett munkacsoportot azért hozták létre, hogy ajánlásokat fogalmazzon meg a CHMP számára a biológiai gyógyszerek minősítésének szempontjaival közvetlenül vagy közvetve kapcsolatos bármely kérdésben. Feladata, hogy támogassa a CHMP‑t a dokumentációk értékelésében, többek között azáltal, hogy a CHMP véleményét megelőzően és az értékelések következetességének biztosítása érdekében jelentéseket nyújt be a CHMP‑nek a forgalombahozatali engedély iránti valamennyi kérelemről. A CHMP kérésére felkérhető arra is, hogy tudományos véleményeket adjon a biológiai gyógyszerek minőségével kapcsolatos általános és termékspecifikus kérdésekben.
247
Ebből következik, hogy a biológiai munkacsoport felhatalmazással rendelkezett arra, hogy ajánlásokat fogalmazzon meg a CHMP számára a Nexviadymra vonatkozó forgalombahozatali engedély iránti kérelem keretében benyújtott, az alfa avalglükozidáz új hatóanyagnak való minősítése iránti kérelmet illetően, amely megbízatás az említett munkacsoport eljárási szabályzatában szerepel.
248
Ezenkívül a felperes által idézett szövegrészből nem vonható le az a következtetés, hogy az alfa avalglükozidáz új hatóanyagnak való minősítésének a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első franciabekezdése szerinti végleges meghatározását „átruházták” a biológiai munkacsoportra, vagy hogy az EMA rákényszerítette álláspontját a CHMP‑re. Csupán egy olyan kérdést jelöl meg, amellyel a munkacsoportnak foglalkoznia kellett volna, kifejtve, hogy a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első franciabekezdése szerinti új hatóanyagnak való minősítés iránti kérelem elutasítása esetén az említett melléklet harmadik franciabekezdése továbbra is alkalmazható. A felperes által idézett szövegrészt ugyanis összefüggéseiben kell értelmezni. Márpedig a felperes által hivatkozott szövegrészeket közvetlenül megelőző szövegrészekből kitűnik, hogy a hatásosságra és biztonságra vonatkozó bizonyos adatok benyújtása miatt nem volt egyértelmű, hogy a felperes a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének harmadik franciabekezdése alapján kívánta‑e az új hatóanyagnak való minősítés elismerését, hogy a forgalombahozatali engedély iránti kérelmének benyújtását megelőzően tájékoztatták‑e új hatóanyagnak való minősítés iránti, az említett melléklet első franciabekezdése szerinti kérelemhez kapcsolódó kihívásokról, és hogy lényegében az eljárás „80. napján” a társelőadók értékelő jelentéseinek bizonyos szempontjai következetlenek voltak vagy nem voltak egyértelműek.
249
Ebből következik, hogy mint megalapozatlant el kell utasítani az EMA titkárságától származó, „Az EMA valamely termékéért felelős csoport szakértői értékelése az alfa avalglükozidáz 80. napján” című dokumentumnak az összefüggéseiből kiragadott, elszigetelt részére alapított érvet.
250
Ezt követően, ami a CHMP 2021. júliusi ülésének jegyzőkönyvét illeti, amelyre több napon keresztül került sor, pontosítani kell, hogy az említett ülésre az alfa avalglükozidáz új hatóanyagnak való minősítése iránti kérelem eredeti értékelési eljárása keretében, tehát a CHMP eredeti véleményének 2021. július 23‑i elfogadását megelőzően került sor. Az a körülmény, hogy ezen ülés jegyzőkönyve az alfa avalglükozidázt „ismert” anyagnak minősíti, még a felperes 2021. július 20‑i szóbeli magyarázataira hivatkozó részben sem lehet bizonyíték arra, hogy a CHMP elfogult első vizsgálatot folytatott volna. A jegyzőkönyvet ugyanis általában csak az ülés végén vagy azt követően hagyják jóvá, és éppen a fent említett szóbeli magyarázatokat követően fogadták el a CHMP eredeti véleményét, amely a felperesnek az alfa avalglükozidáz új hatóanyagnak való minősítésére vonatkozó állításainak eredeti elutasítását tartalmazta. Mindenesetre az iratokból kitűnik, hogy a CHMP 2021. júliusi ülésének említett jegyzőkönyvét csak 2021 októberében, vagyis az eredeti vélemény elfogadását követően tették közzé. Ebből következik, hogy az említett jegyzőkönyv, amelynek összeállítási feltételei nem ismertek, nem teszi lehetővé a CHMP objektív pártatlanságának az említett ülés időpontjában fennálló esetleges hiányára vonatkozó következtetések levonását.
251
Hasonlóképpen önmagában az a tény, hogy az új hatóanyagnak való minősítés iránti kérelem felülvizsgálatára irányuló eljárás során a CHMP napirendjei és üléseinek jegyzőkönyvei az alfa avalglükozidázt „ismert” hatóanyagnak minősítették, nem vezet annak megállapításához, hogy az említett eljárás nem nyújt elegendő biztosítékot az EMA vagy annak titkársága, illetve a CHMP esetleges előítéletével kapcsolatos minden jogos kétség kizárására.
252
Az ilyen dokumentumok célja ugyanis kizárólag az, hogy alapinformációkat nyújtsanak a megvitatandó témákról és a meghozandó intézkedésekről, és jegyzőkönyvek esetében összefoglalják a múltban hozott intézkedéseket, a viták állását, és adott esetben a különböző elfogadott cselekvési pontokat. Márpedig, mivel a CHMP már kiadott egy eredeti véleményt, amelyben azt javasolta, hogy az alfa avalglükozidázt ne minősítsék új hatóanyagnak, az említett anyag felülvizsgálati eljárás során a napirendekben és az ülések jegyzőkönyveiben „ismert” anyagnak való minősítése csupán az ülés tárgyát képező felülvizsgálat tárgyának azonnali felidézését jelenti.
253
Végül nem lehet helyt adni annak az érvelésnek, amelyet a felperes a 2021. novemberi a „Rolling Reader’s Guidance – Re‑examination” (Az olvasóknak nyújtott folyamatos iránymutatások – Felülvizsgálat), című dokumentum 3. oldalára alapít, vagyis hogy az EMA már megállapította, hogy az alfa avalglükozidáz a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első franciabekezdése értelmében nem minősül új hatóanyagnak.
254
Az említett dokumentum a következő szövegrészt tartalmazza:
„Egy anyag önmagában (azaz az első franciabekezdés értelmében) akkor minősül újnak, ha a kérelem tárgyát képező hatóanyag alkalmazása a betegeket nem ugyanazon terápiásan hatékony összetevővel kezeli, mint az Unióban már engedélyezett hatóanyag(ok). A harmadik franciabekezdés hatálya alá tartoznak azok az esetek, amikor a hatóanyagok szerkezetileg összekapcsolódnak, és amikor a kérelemmel érintett hatóanyag alkalmazása a betegeket ugyanazon terápiásan hatékony összetevővel kezeli.
Ezen elvet figyelembe véve a molekulaszerkezet értékelése során, és tekintettel a kérelmező által felvetett különböző kérdésekre, megállapítást nyert, hogy az alfa avalglükozidáz nem minősül új hatóanyagnak az új hatóanyag fogalommeghatározásának első franciabekezdése értelmében. A klinikai hatásosságra vagy biztonságosságra gyakorolt esetleges hatásokat a harmadik franciabekezdés szerinti kérelem keretében kell értékelni.”
255
Az EMA azt állítja – anélkül, hogy ezt a felperes vitatná –, hogy ezt a dokumentumot nem a titkársága, hanem a felülvizsgálat szakaszában az előadó készítette, és hogy az csupán a CHMP‑en belüli viták akkori állásának összefoglalását célozza, ismertetve az előadó, a társelőadó véleményét és a CHMP többi tagjától kapott visszajelzéseket.
256
Ebből következik, hogy a felperes által hivatkozott „Rolling Reader’s Guidance – Re‑examination” szövegrész nem teszi lehetővé annak megállapítását, hogy az EMA rákényszerítette álláspontját a CHMP‑re. Ezenkívül az említett szövegrészt összefüggéseiben kell értelmezni, azaz tükrözve a CHMP‑ben akkor folyamatban lévő vita állását. Kifejti ugyanis, hogy az előadó és a társelőadó a felülvizsgálat szakaszában egyetértett az alfa avalglükozidáz minősítésének a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első franciabekezdése alapján történő értékelésével. Összefoglalja az előadó azon álláspontját, amely szerint az említett anyag a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének harmadik franciabekezdése értelmében új hatóanyagnak minősülhet. Jelzi, hogy a CHMP tagjainak egyhangú álláspontja az volt, hogy a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első franciabekezdése alapján nem ismerhető el az alfa avalglükozidáz új hatóanyagnak minősítése.
257
A fenti megfontolásokra tekintettel a második jogalap első részét mint megalapozatlant el kell utasítani.
A második jogalap arra alapított második részéről, hogy a CHMP olyan dokumentumot használt fel, amelyhez való hozzáférést megtagadták a felperestől
258
A felperes azt rója fel a CHMP‑nek, hogy az alfa avalglükozidáz új hatóanyagnak való minősítése iránti kérelmének első vizsgálati és felülvizsgálati eljárása során referenciaként figyelembe vette a biológiai anyagok új hatóanyagnak való minősítésének értékelése során figyelembe veendő kritériumokról szóló vitaanyag‑tervezetet, amelyet később konzultáció céljából 2022. november 18‑án tettek közzé, és amely dokumentumhoz való hozzáférést megtagadták tőle.
259
Az EMA által támogatott Bizottság vitatja ezt az érvelést.
260
E tekintetben az ítélkezési gyakorlat szerint az eljárás irataihoz való hozzáférés jogának a sérelmet okozó határozat elfogadását megelőző eljárás során történő megsértése csak akkor vonhatja maga után a vitatott határozat megsemmisítését, ha a szóban forgó dokumentumok rendelkezésre bocsátása esetén akár csekély lehetőség is lenne a közigazgatási eljárás eredményének megváltoztatására, feltéve, hogy az érintett hivatkozhatott erre az említett eljárás során (lásd ebben az értelemben: 2012. február 16‑iTanács és Bizottság kontra Interpipe Niko Tube és Interpipe NTRP ítélet, C‑191/09 P és C‑200/09 P, EU:C:2012:78, 174. pont).
261
A jelen ügyben a felperes érvei alátámasztására kiemeli azt a körülményt, hogy a CHMP (társ)előadóinak 2021. július 7‑i jelentésében említésre került a biológiai anyagok új hatóanyagnak való minősítésének értékelése során figyelembe veendő kritériumokról szóló vitaanyag‑tervezet, az első vizsgálat során adott szóbeli magyarázataiban, a felülvizsgálati eljárás keretében a biológiai munkacsoport 2021. októberi ülésén a biológiai munkacsoportnak tartott előadásában, valamint e munkacsoport 2021. október 28‑án kelt jelentésében.
262
Ennek keretében emlékeztetni kell arra, hogy az időközi jelentéseket és értékelő dokumentumokat meg kell különböztetni a CHMP által elfogadott, az említett bizottság véleményét tükröző értékelő jelentésektől.
263
Márpedig a vitaanyag‑tervezet vázlatára való hivatkozás sem a CHMP 2021. július 23‑i értékelő jelentésében, sem pedig a CHMP felülvizsgálatot követő végleges értékelő jelentésében nem szerepel.
264
Egyébiránt a Törvényszék hangsúlyozza, hogy nem minősülhet szabálytalanságnak az a körülmény, hogy az első vizsgálati eljárás és a felülvizsgálati eljárás során készített különböző jelentésekben szerkesztési hasonlóságok állnak fenn (lásd ebben az értelemben és analógia útján: 2010. szeptember 9‑iNow Pharm kontra Bizottság ítélet, T‑74/08, EU:T:2010:376, 95. pont; 2014. december 11‑iFaita kontra EGSZB ítélet, T‑619/13 P, EU:T:2014:1057, 32. pont).
265
Hasonlóképpen nem minősülhet szabálytalanságnak az a körülmény, hogy az új hatóanyagnak való minősítés iránti kérelem értékelése során tudományos megfontolásokat alkalmaznak, holott azok a CHMP általi elfogadás hiányában a nyilvánosság számára még nem hozzáférhető vitaanyag‑tervezet vázlatában is szerepelhetnek.
266
A 726/2004 rendelet 61. cikke (1) bekezdésének harmadik albekezdéséből és a CHMP eljárási szabályzata 6. cikkének (1) bekezdéséből ugyanis kitűnik, hogy a CHMP tagjait a tapasztalataik alapján és a legmagasabb színvonalú tudományos szakvélemény nyújtásának céljával összefüggésben választják, és nevezik ki a CHMP különböző előadóit és társelőadóit, valamint az ülnökökből álló csoportjaik tagjait. Következésképpen e személyektől nem várható el, hogy figyelmen kívül hagyják azokat a tudományos megközelítéseket, ismereteket és gyakorlatokat, amelyek számukra relevánsnak tűnhetnek, és amelyeket ráadásul egy számukra támogatást nyújtó munkacsoport ajánlott nekik pusztán azzal az indokkal, hogy az említett megközelítések, ismeretek és gyakorlatok szerepelnek egy vitaanyag‑tervezet vázlatában.
267
Mindenesetre a felperes nem bizonyította, hogy a vitaanyag‑tervezet vázlatának közlése következményekkel járt a megtámadott határozat tartalmára nézve, mivel a határozat e tekintetben semmilyen bizonyítékot nem terjesztett elő. Csak a tárgyaláson nyilatkozott úgy, hogy esetlegesen további érveket hozhatott volna fel annak érdekében, hogy megcáfolja a CHMP által az aminosav‑szekvenciára helyezett hangsúlyt. Márpedig az említett bizottság által végül elfogadott tudományos megközelítést az eljárás során végig világosan kifejtették, és az nem módosult. Következésképpen, még ha úgy is tekintjük, hogy az említett vázlat közlésének elmaradása eljárási szabálytalanságnak minősül, ez nem befolyásolja a megtámadott határozat jogszerűségét.
268
A fenti megfontolásokra tekintettel a második jogalap második részét mint megalapozatlant el kell utasítani.
A második jogalap arra alapított harmadik részéről, hogy nem közölték a felperessel a CHMP előadójának és társelőadójának az EMA által adott ajánlásokat
269
A felperes azt rója fel az EMA‑nak, hogy nem közölte vele azokat az ajánlásokat, amelyeket ezen ügynökség adott a CHMP előadójának és társelőadójának az alfa avalglükozidáz új hatóanyagnak való minősítése iránti kérelmének felülvizsgálatára irányuló eljárás során. Márpedig a társelőadónak a felülvizsgálati szakaszban a felülvizsgálat indokairól szóló, 2021. október 1‑jei jelentésében szereplő két szövegrészből kitűnik, hogy a CHMP későbbi értékelését ilyen ajánlások vezérelték.
270
Így, ami az új hatóanyagnak való minősítés értékelésére vonatkozó kritériumok jogi és szabályozási jellegére hivatkozó felülvizsgálati okot illeti, a felperes a társelőadónak a felülvizsgálat indokairól szóló, 2021. október 1‑jei értékelő jelentésének 4.3. pontjára hivatkozik. A társelőadó megjegyezte, hogy az EMA hozzá intézett észrevételeiben ez az ügynökség kijelentette, hogy „nem szükséges e kérdésekkel foglalkoznia”, és hogy „[a]z értékelésnek kizárólag a tudományos indokokra kell összpontosítania”.
271
A felülvizsgálat azon indokát illetően, amely szerint a 847/2000 rendelet értelmében vett, ritka betegségek gyógyszereire alkalmazandó hasonlóság elve megerősíti az alfa avalglükozidáz kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első franciabekezdése alapján történő új hatóanyagnak minősítését, a felperes a fenti 270. pontban említett jelentés 4.11. pontjára hivatkozik. A társelőadó megjegyezte, hogy „[a]z EMA azt állít[otta], hogy az alkalmazott fogalommeghatározások a ritka betegségek gyógyszereiről szóló rendeletben szerepel[t]ek”, és hogy „ezek nem képez[ték] részét azoknak a tényezőknek, amelyeket figyelembe kell venni az új hatóanyagnak való minősítés értékelése során, és ezért azokat figyelmen kívül kell hagyni”. Az EMA azt is jelezte, hogy „[a]z értékelő jelentésben pontosítani lehet[ett], hogy a ritka betegségek gyógyszereire alkalmazandó jogszabályokban foglalt, [a molekulaszerkezet fő jellemzőire] vonatkozó rendelkezések nem feltétlenül [voltak] alkalmazandók az új hatóanyagnak való minősítés értékelésére, amely nem a piaci kizárólagosságra vonatkoz[ott]”.
272
A felperes kifejti, hogy a társelőadó fenti 271. pontban hivatkozott második észrevétele megtalálható a CHMP végleges értékelő jelentésének 5.3. pontjában, mivel e dokumentum jelzi, hogy „[a] molekulaszerkezet fő jellemzőkre vonatkozó, a ritka betegségek gyógyszereire alkalmazandó jogszabályokban szereplő rendelkezések nem alkalmazhatók az új hatóanyagnak való minősítés értékelésére, mivel ez utóbbi nem a piaci kizárólagosságra vonatkozik”.
273
Az EMA által támogatott Bizottság vitatja ezt az érvelést.
274
E tekintetben, amint az a fenti 238. pontban megállapításra került, és amint azt a felperes is elismeri, az EMA titkárságának feladata, hogy technikai, tudományos és adminisztratív segítséget nyújtson ezen ügynökség bizottságainak, amely magában foglalja az előadóknak nyújtott technikai és tudományos segítséget, valamint a CHMP‑nek nyújtott jogi és szabályozási segítséget.
275
A Törvényszék megjegyzi, hogy az EMA titkársága a felülvizsgálati eljárás során a CHMP eljárási szabályzatában elő nem írt jogi segítséget nyújtott a CHMP előadóinak, a Bizottság beadványai szerint „jogi jellegű belső pontosítások” formájában. Mindazonáltal a felperes által e tekintetben felhozott érvek hiányában e körülmény nem képezheti a megtámadott határozat megsemmisítésének okát. Egyébiránt a felperes kijelentette, hogy nem ellenzi az ilyen iránymutatást.
276
Ezenkívül az iratokból nem tűnik ki, hogy a felperes a felülvizsgálati eljárás során hozzáférést kért a szóban forgó jogi pontosításokhoz, és nem fejtette ki, hogy az említett pontosítások hivatalból történő közlésének elmaradása konkrétan mennyiben okozott számára sérelmet.
277
Egyébiránt a felperes érvelésének az említett pontosításokkal érintett elemeire, vagyis az új hatóanyagnak való minősítés értékelési szempontjainak jogi és szabályozási jellegére, valamint a 847/2000 rendeletben szereplő fogalommeghatározások relevanciájára már hivatkoztak és azokat a CHMP‑nek a CHMP 2021. július 23‑i véleményét kísérő, 2021. július 23‑i értékelő jelentésében és az első vizsgálat során elutasították. Így semmi nem enged arra következtetni, hogy az említett pontosítások közlése következményekkel járt volna a megtámadott határozat tartalmára nézve, mivel a felperes e tekintetben semmilyen bizonyítékot nem terjesztett elő. Következésképpen, még ha úgy is tekintjük, hogy az említett pontosítások közlésének elmaradása eljárási szabálytalanságnak minősül, ez nem vonhatja maga után a megtámadott határozat megsemmisítését.
278
A fenti megfontolásokra tekintettel a második jogalap harmadik részét mint megalapozatlant el kell utasítani.
A második jogalap negyedik, a felperes biológiai munkacsoport szerepéről és munkájáról történő tájékoztatásának hiányára alapított negyedik részéről
279
A felperes arra hivatkozik, hogy nem tájékoztatták megfelelően a CHMP biológiai munkacsoportjának szerepéről és véleményéről az alfa avalglükozidáz új hatóanyagnak való minősítése iránti kérelmére vonatkozó első vizsgálati és felülvizsgálati eljárás során. Az említett munkacsoport sem hallgatta meg őt. Ezenkívül az EMA‑nak korábban kellett volna közölnie vele a biológiai munkacsoport 2021. október 28‑i jelentését, míg ő azt csak 2022 júniusában és egy erre irányuló kérelmet követően küldte meg neki. A biológiai munkacsoport meghatározó szerepet játszott ugyanis az alfa avalglükozidáz új hatóanyagnak való minősítése iránti kérelmének a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első franciabekezdése alapján történő felülvizsgálatában, és beavatkozása módosította az előadó által a felülvizsgálat szakaszában eredetileg javasolt megközelítést. Egyébiránt a biológiai munkacsoport nem rendelkezett megbízással arra, hogy ilyen szerepet töltsön be, mivel a CHMP nem újította meg munkatervét.
280
Az EMA által támogatott Bizottság vitatja ezt az érvelést.
281
E tekintetben nem fogadható el a felperes azon érvelése, amely szerint nem tájékoztatták megfelelően a biológiai munkacsoport szerepéről, és hogy az említett munkacsoport nem rendelkezett felhatalmazással arra, hogy ajánlásokat fogalmazzon meg a CHMP számára a Nexviadyme‑re vonatkozó forgalombahozatali engedély iránti kérelem keretében benyújtott, az alfa avalglükozidáz új hatóanyagnak való minősítése iránti kérelmet illetően.
282
A CHMP és a biológiai munkacsoport eljárási szabályzata ugyanis olyan nyilvános dokumentum, amelyek hozzáférhetők az EMA honlapján, így a felperesnek lehetősége volt arra, hogy tájékozódjon az említett munkacsoport szerepéről és megbízatásáról. Egyébiránt a felperes maga is benyújtotta a Törvényszéknek a biológiai munkacsoport eljárási szabályzatát.
283
Amint az a fenti 246. és 247. pontban megállapításra került, a biológiai munkacsoportot azért hozták létre, hogy ajánlásokat fogalmazzon meg a CHMP számára a biológiai gyógyszerek minőségi szempontjaival kapcsolatos közvetlen vagy közvetett „bármely kérdéssel” kapcsolatban, és feladata, hogy támogassa a CHMP‑t a dokumentációk értékelésében azáltal, hogy „a CHMP véleményét megelőzően” jelentéseket nyújt be a CHMP‑nek „minden forgalombahozatali engedély iránti kérelemről”. A CHMP számára az új hatóanyagnak való minősítés iránti kérelemmel kapcsolatos ajánlások adására vonatkozó megbízás a biológiai munkacsoport eljárási szabályzatában, nem pedig annak éves munkatervében szerepel.
284
Egyébiránt a dokumentációban semmi nem utal arra, hogy módosult a biológiai munkacsoport megbízatása 2018. december 13. és 2021. november 11. között, azaz az említett munkacsoport eljárási szabályzata elfogadásának időpontja, valamint a CHMP végleges véleménye és a CHMP végleges értékelő jelentése elfogadásának időpontja között. Konkrétabban semmi nem utal arra, hogy a CHMP a CHMP eljárási szabályzata 15. cikkének (4) bekezdése alapján módosította a biológiai munkacsoport megbízatását az említett megbízatás hároméves felülvizsgálata keretében (lásd a fenti 245. pontot).
285
Ebből következik, hogy nem állapítható meg az átláthatóság hiánya, a biológiai munkacsoport megbízatásának hiánya vagy túllépése a CHMP e munkacsoporttal való konzultációja tekintetében.
286
Ezt követően, ami a forgalombahozatali engedély kérelmezőjének azon lehetőségét illeti, hogy a biológiai munkacsoport előtt kifejthesse álláspontját, az ítélkezési gyakorlat szerint azoknak a határozatoknak a címzettjeit, amelyek az utóbbiak érdekeit érezhetően érintik, olyan helyzetbe kell hozni, hogy az e határozatokat megalapozó terhelő bizonyítékokkal kapcsolatos álláspontjukat megfelelően ismertethessék (lásd ebben az értelemben: 2019. december 19‑iVanda Pharmaceuticals kontra Bizottság ítélet, T‑67/18, EU:T:2019:873, 86. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
287
E tekintetben a CHMP eljárási szabályzata 13. cikkének (1) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a forgalombahozatali engedély kérelmezője szóbeli magyarázatot adhat munkacsoportoknak vagy tudományos tanácsadó csoportoknak, ha a CHMP a tudományos értékeléssel kapcsolatos feladatokat valamely munkacsoportra vagy tudományos tanácsadó csoportra ruházta át. Márpedig, amint az a fenti 248. pontban megállapításra került, a felperes nem bizonyította, hogy a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első franciabekezdése alapján az alfa avalglükozidáz új hatóanyagnak való minősítésére vonatkozó végleges meghatározást a biológiai munkacsoportra „ruházták”.
288
A biológiai munkacsoport eljárási szabályzatának 2. pontja az e munkacsoport által a CHMP‑nek a dokumentációk értékelése terén nyújtott segítség keretében jelzi, hogy „amennyiben a [biológiai munkacsoport]/CHMP azt szükségesnek ítéli, szóbeli pontosítást igénylő üléseket lehet szervezni” a forgalombahozatali engedély kérelmezőivel. A biológiai munkacsoport eljárási szabályzatának 6.3. pontja úgy rendelkezik, hogy „amennyiben a [biológiai munkacsoport] helyénvalónak tartja, a munkacsoport ülésein a vállalkozások szóbeli előadásokat nyújthatnak be a munkacsoport tevékenységeihez közvetlenül kapcsolódó kérdésekről, a CHMP jóváhagyását követően”.
289
Mivel e rendelkezéseket nem kógens módon fogalmazták meg, és azok diszkrecionális jogkört biztosítanak a biológiai munkacsoportnak, a felperest szóbeli magyarázatok benyújtására felhívó döntés az említett csoport hatáskörébe tartozott, adott esetben a CHMP egyetértésével.
290
E következtetést nem kérdőjelezi meg az a körülmény, hogy az EMA a hatásköreinek gyakorlása során a Charta 51. cikkének (1) bekezdése értelmében köteles tiszteletben tartani a Chartában említett jogokat és elveket (lásd ebben az értelemben: 2024. március 14‑iD & A Pharma kontra Bizottság és EMA ítélet, C‑291/22 P, EU:C:2024:228, 87. és 112. pont).
291
A biológiai munkacsoport véleménye ugyanis nem minősül olyan egyedi intézkedésnek, amely a Charta 41. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében hátrányosan érinti a felperest. Az ilyen vélemény csupán a CHMP véleményének és a megtámadott határozatnak a közbenső és előkészítő aktusa. Ezenkívül a felperesnek nem volt általános vagy abszolút joga arra, hogy szóbeli észrevételeket tegyen a 2001/83 irányelvben, a 726/2004 rendeletben, valamint a CHMP és a biológiai munkacsoport eljárási szabályzataiban előírt lehetőségen felül.
292
A fenti megfontolásokra tekintettel meg kell állapítani, hogy a felperes meghallgatáshoz való jogát nem sértették meg azáltal, hogy nem volt lehetősége arra, hogy szóban nyilatkozzon a biológiai munkacsoport előtt.
293
Mindenesetre az iratokból kitűnik, hogy a felperesnek mind írásban, mind a CHMP előtt 2021. július 20‑án és november 8‑án, valamint a Bizottsággal folytatott megbeszélések során lehetősége volt arra, hogy kifejtse álláspontját az alfa avalglükozidáz új hatóanyagnak való minősítésével kapcsolatban. Egyébiránt nem állítja, hogy a megtámadott határozat olyan tudományos megfontolásokon alapul, amelyekkel kapcsolatban e határozat elfogadása előtt nem tudta kifejteni álláspontját.
294
Ami az arra alapított kifogást illeti, hogy az EMA a biológiai munkacsoport 2021. október 28‑i jelentését csak 2022 júniusában és egy erre irányuló kérelmet követően küldte meg a felperesnek, noha az döntő hatással volt az alfa avalglükozidáz kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első franciabekezdése szerinti új hatóanyagnak való minősítése iránti kérelme értékelésének eredményére, elegendő megállapítani, hogy az említett munkacsoport azon megfontolásait, amelyeket a felülvizsgálat szakaszában a társelőadók, majd ezt követően a CHMP relevánsnak ítélt, belefoglalták az előadóknak a felülvizsgálat indokairól szóló, 2021. november 2‑i közös értékelő jelentésébe, valamint a CHMP végleges jelentésébe. Márpedig a felperes nem vitatja, hogy az említett dokumentumokat megfelelő időben megkapta.
295
Egyébiránt semmilyen szabálytalanság nem vezethető le abból a körülményből, hogy az alfa avalglükozidáz új hatóanyag minősítésére vonatkozó értékelésnek a kérelmezők részére szóló vélemény I. mellékletének első franciabekezdése szerinti felülvizsgálata keretében az előadó, aki eredetileg úgy vélte, hogy az alfa avalglükozidáz új hatóanyagnak minősülhet a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének említett franciabekezdése szerint, mivel molekulaszerkezete enyhén eltér az 1234/2008 rendelet értelmében vett alfa alglükozidázétól, belefoglalta a biológia munkacsoport álláspontját a 2021. október 8‑i indokolásra vonatkozó jelentésébe.
296
Kétségtelen, hogy az előadói feladat gyakorlása a CHMP által kialakítandó vélemény előkészítésére vonatkozó fontos szerep vállalásával jár, és az említett bizottság által kijelölt előadó saját felelősséggel rendelkezik e vélemény iránti eljárás keretében (lásd ebben az értelemben: 2019. március 27‑iAugust Wolff és Remedia kontra Bizottság ítélet, C‑680/16 P, EU:C:2019:257, 33. és 34. pont).
297
Ebben az esetben azonban az előadó a felülvizsgálat szakaszában jelezte, hogy pragmatikusnak tartja a biológiai munkacsoport álláspontjának a felülvizsgálat indokairól szóló, 2021. október 8‑i jelentésébe történő beépítését, tekintettel a határidőkkel kapcsolatos követelményekre. Márpedig semmi nem akadályozta meg az előadót abban, hogy így járjon el, ha egyetért a biológiai munkacsoport következtetéseivel. Mindenesetre nem kizárt, hogy valamely szakértő megváltoztatja véleményét a gyógyszerek értékelésével kapcsolatos kérdésben.
298
E tekintetben a biológiai munkacsoport 2021. októberi, az új hatóanyagnak való minősítés iránti kérelme felülvizsgálatának szakaszában tartott ülésének jegyzőkönyve jelzi, hogy az említett munkacsoporton belüli véleménytendenciák megvilágítására irányuló szavazás feltárta, hogy tagjainak többsége úgy vélte, hogy az alfa avalglükozidáz a kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első franciabekezdése értelmében nem minősül új hatóanyagnak, és hogy ezt a következtetést elfogadta később e csoport valamennyi tagja, valamint a felülvizsgálat szakaszában az előadó is.
299
A fenti megfontolásokra tekintettel a második jogalap negyedik részét mint megalapozatlant el kell utasítani.
300
Mivel a Törvényszék a második jogalap valamennyi részét mint megalapozatlant elutasította, a második jogalapot teljes egészében el kell utasítani.
A harmadik, a 141/2000 rendelet 5. cikke (12) bekezdése b) pontjának megsértésén, nyilvánvaló értékelési hibán, valamint nem megfelelő indokoláson alapuló harmadik jogalapról
301
Harmadik jogalapjával a felperes a megtámadott határozat 5. cikkét vitatja, amennyiben a Bizottság úgy határozott, hogy a Nexviadyme nem minősíthető ritka betegségek gyógyszerének. A felperes szerint a COMP túlzottan szigorú bizonyítási szintet írt elő vele szemben annak értékelése során, hogy a Nexviadyme ritka betegségek gyógyszerévé való minősítésének a forgalombahozatali engedély megadásának időpontjában való fenntartásához szükséges, jelentős kedvező hatásra vonatkozó kritérium továbbra is teljesült‑e. Bár a jelentős kedvező hatás fennállásának megállapítását lehetővé tévő kritériumok vizsgálata szigorú, „a valószínűségek mérlegelése” szükséges. Márpedig a COMP végleges álláspontjának szerkezete és indokolása hiányosságokat mutat, mivel e bizottság nem vizsgálta meg a bizonyítékok összességét azáltal, hogy a valószínűségeket átfogóan mérlegelte. A COMP tehát nem vizsgált meg minden olyan szempontot, amelyet figyelembe kellett volna venni, és nyilvánvaló értékelési hibát követett el. Végül a felperes arra hivatkozik, hogy az alfa avalglükozidáz új hatóanyagnak való minősítésének CHMP általi értékelését érintő hibák érvénytelenné teszik a Nexviadyme Myozyme‑hoz viszonyított jelentős kedvező hatásának COMP általi értékelését is.
302
Az EMA által támogatott Bizottság vitatja ezt az érvelést.
303
Előzetesen emlékeztetni kell arra, hogy a ritka betegségek elleni gyógyszerekre vonatkozó eljárás két külön szakaszban folyik le. Az első szakasz a gyógyszer ritka betegségek gyógyszerévé való minősítésére vonatkozik, a jelen esetben vitatott második pedig a ritka betegségek gyógyszerévé minősített gyógyszer forgalomba hozatalának engedélyezésére és az ezzel kapcsolatos piaci kizárólagosságra vonatkozik. A 141/2000 rendelet 5. cikke (12) bekezdésének b) pontja értelmében ugyanis a ritka betegségek gyógyszerének minősített gyógyszert törlik a ritka betegségek gyógyszereinek uniós nyilvántartásából, ha a forgalombahozatali engedély megadását megelőzően megállapították, hogy az érintett gyógyszer esetében a minősítés kritériumai már nem teljesülnek. Ezért, ha a szponzor egy ritka betegségek gyógyszerének minősített gyógyszer forgalomba hozatalának engedélyezése iránti kérelmet nyújt be, párhuzamosan a minősítési kritériumok tiszteletben tartásának újraértékelésére irányuló eljárást indít el (lásd: 2020. szeptember 23‑iMedac Gesellschaft für klinische Spezialpräparate kontra Bizottság ítélet, T‑549/19, EU:T:2020:444, 43–45. pont [nem tették közzé], valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
304
A 141/2000 rendelet 3. cikke (1) bekezdésének b) pontja vagylagos kritériumokat ír elő valamely gyógyszer ritka betegségek gyógyszerévé való minősítése tekintetében. Vagy nem létezik az Unióban engedélyezett megfelelő módszer a szóban forgó betegség diagnosztizálására, megelőzésére vagy kezelésére (első eset), vagy amennyiben létezik, mint a jelen esetben, a szóban forgó gyógyszer jelentős kedvező hatást gyakorol majd az e betegségben szenvedőkre (második eset).
305
Emlékeztetni kell arra, hogy valamely gyógyszer ritka betegségek gyógyszerévé való minősítése szempontjából a „jelentős kedvező hatás” fogalmát a 847/2000 rendelet 3. cikkének (2) bekezdése úgy határozza meg, mint „a klinikailag releváns kedvező hatás, illetve a betegellátáshoz történő nagymértékű hozzájárulás”.
306
Az ítélkezési gyakorlat szerint a 141/2000 rendelet 3. cikke (1) bekezdése b) pontjában foglalt második esetben, amely a jelen ügyre is vonatkozik, a jelentős kedvező hatás bizonyítása valamely létező és engedélyezett módszerrel vagy gyógyszerrel történő összehasonlító elemzést jelent. A „klinikailag releváns kedvező hatást”, illetve a „betegellátáshoz történő nagymértékű hozzájárulást”, amelyek a ritka betegségek potenciális gyógyszerének a jelentős kedvező hatásban álló tulajdonságát biztosítják, csak a már engedélyezett kezelésekkel összehasonlítva lehet meghatározni (lásd: 2019. május 16‑iGMPO kontra Bizottság ítélet, T‑733/17, EU:T:2019:334, 32. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
307
Egyébiránt a 141/2000 rendelet 3. cikke (1) bekezdése b) pontjának szövegéből, valamint az e rendelet által létrehozott rendszer alapját képező szellemiségből az következik, hogy a jelentős kedvező hatás fennállásának megállapítását lehetővé tévő kritériumok szigorúak. Az ugyanazon betegség kezelésére szolgáló, már engedélyezett gyógyszerhez képest jelentős kedvező hatással járó gyógyszer kifejlesztése az azt gyártó vállalkozás számára a potenciálisan jobb minőségű gyógyszer kutatása és fejlesztése terén beruházásokkal jár. A vállalkozás tehát nem érheti be azzal, hogy hasonló gyógyszert fejleszt ki, amennyiben meg kívánja szerezni a ritka betegségek gyógyszerének való minősítést, a forgalombahozatali engedélyt és az említett engedéllyel járó piaci kizárólagosságot (lásd: 2015. január 22‑iTeva Pharma és Teva Pharmaceuticals Europe kontra EMA ítélet, T‑140/12, EU:T:2015:41, 65. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
308
Annak értékelése, hogy a ritka betegségek gyógyszerévé való minősítés iránti kérelem megfelel‑e a minősítési kritériumoknak, kizárólag a COMP‑ra hárul, amelynek feladata, hogy tudományos véleményt adjon az eredeti minősítésről. A forgalombahozatali engedély csak akkor keletkeztet a 141/2000 rendelet 8. cikke értelmében vett piaci kizárólagosságot, ha a COMP tudományos értékelését követően megerősítette, hogy az e rendelet 3. cikkének (1) bekezdése szerinti minősítés objektív kritériumai teljesülnek (lásd ebben az értelemben: 2018. december 5‑iBristol‑Myers Squibb Pharma kontra Bizottság és EMA ítélet, T‑329/16, nem tették közzé, EU:T:2018:878, 82. pont).
309
A 141/2000 rendelet 5. cikke (12) bekezdése b) pontjának és e rendelet 7. cikke (3) bekezdésének együttes olvasatából kitűnik, hogy a forgalombahozatali engedély időpontjában a COMP az eredeti minősítés megadásához vezető ténybeli helyzettől eltérő ténybeli helyzetben elvégzi a minősítési kritériumok újbóli teljes körű értékelését. Az említett kritériumoknak a forgalombahozatali engedély kiadásakor való megfelelés meghatározása érdekében ezen új értékelésnek figyelembe kell vennie az eredeti minősítés megadása óta bekövetkezett tényezőket, különösen az időközben engedélyezett új gyógyszereket, illetve a klinikai vizsgálatokra és az eredeti minősítést követő vizsgálatokra vonatkozó új tudományos és orvosi adatokat (lásd ebben az értelemben: 2018. december 5‑iBristol‑Myers Squibb Pharma kontra Bizottság és EMA ítélet, T‑329/16, nem tették közzé, EU:T:2018:878, 83. pont).
310
Ebből következik, hogy a 141/2000 rendelet 3. cikkének (1) bekezdésében említett, a jelentős kedvező hatásra vonatkozó kritériumot a forgalombahozatali engedély megadásakor pozitívan kell megállapítani. Ahhoz ugyanis, hogy a COMP a véleményében megerősítse az érintett gyógyszer ritka betegségek gyógyszerévé minősítés fenntartását, tudományos és objektív módon meg kell győződnie arról, hogy teljesül a jelentős kedvező hatás kritériuma. Ennélfogva a forgalombahozatali engedély időpontjában fennálló jelentős kedvező hatást bizonyító meggyőző adatok hiányában a COMP köteles megállapítani, hogy az említett rendelet 3. cikkében szereplő minősítési kritériumok már nem teljesülnek, és ennélfogva javasolnia kell a Bizottságnak, hogy törölje az érintett gyógyszert a ritka betegségek gyógyszereinek uniós nyilvántartásból. Így e törlés elkerülése érdekében a szponzornak elegendő adatot kell szolgáltatnia e jelentős kedvező hatás megállapításához, tekintettel a forgalombahozatali engedély időpontjában fennálló új feltételekre (2018. december 5‑iBristol‑Myers Squibb Pharma kontra Bizottság és EMA ítélet, T‑329/16, nem tették közzé, EU:T:2018:878, 84. pont).
311
Ezenkívül az ítélkezési gyakorlatból kitűnik, hogy az új gyógyszer és az Unióban létező és engedélyezett módszerek vagy gyógyszerek – azaz a jelen ügyben a Myozyme – közötti összehasonlító elemzésnek nemcsak azt kell bizonyítania, hogy az előbbi gyógyszer kedvező hatást gyakorol a betegekre, és hozzájárul az ellátásukhoz, hanem azt is, hogy a kedvező hatás „jelentős”, a hozzájárulás pedig „nagymértékű”. Az új gyógyszertől várt kedvező hatásnak ezért meg kell haladnia egy bizonyos mennyiségi vagy minőségi minimumot ahhoz, hogy „jelentősnek” vagy „nagymértékűnek” lehessen minősíteni (lásd ebben az értelemben: 2019. május 16‑iGMPO kontra Bizottság ítélet, T‑733/17, EU:T:2019:334, 39. pont).
312
A szponzornak tehát konkrét és megalapozott bizonyítékok és információk alapján azt kell bizonyítania, hogy a gyógyszere a referencia‑gyógyszerhez képest jelentős kedvező hatást fejt ki, azaz klinikailag releváns kedvező hatást fejt ki vagy a betegek ellátásához nagymértékű hozzájárulást biztosít, és e tekintetben nem támaszkodhat általános jellegű feltételezésekre, illetve állításokra (lásd ebben az értelemben: 2019. május 16‑iGMPO kontra Bizottság ítélet, T‑733/17, EU:T:2019:334, 40. pont).
313
A jelen ügyben, amennyiben a felperes azt állítja, hogy a COMP végleges álláspontjának indokolása elégtelen, meg kell állapítani, hogy e dokumentum 6. és 7. pontjában e bizottság kifejtette azokat a tudományos és módszertani megfontolásokat, és indokokat, amelyek miatt úgy ítélte meg, hogy a felperes által a COMP 2021. december 20‑i véleményének felülvizsgálatára irányuló részletes érvelésében szolgáltatott további bizonyítékok önmagukban vagy együttesen nem elegendőek annak bizonyításához, hogy a Nexviadyme a Myozyme‑hoz képest jelentős kedvező hatást gyakorolt.
314
A COMP ugyanis mindenekelőtt két további elemzést vizsgált meg, amelyek a COMET‑tanulmány adataira vonatkoztak. Ezen elemzések közül az első lényegében annak bizonyítására irányult, hogy a COMET‑tanulmány eredményei nem voltak hozzáférhetőek, és az a körülmény, hogy az említett tanulmány nem szolgáltatott statisztikailag jelentős eredményt az alfa avalglükozidáz fölényének feltételezésére vonatkozóan, egy atipikus betegnek tudható be. A második elemzés lényegében annak a bizonyítására irányult, hogy jelentős különbség áll fenn Nexviadyme javára, amikor a légzőizom erejére (amely az előírt FVC százalékos arányának felel meg) és a hatperces séta tesztre vonatkozó értékelési szempontokat együttesen vették figyelembe.
315
Mindazonáltal a COMP jelezte, hogy fenntartásai vannak a felperes által a fenti 314. pontban említett első kiegészítő elemzéssel kapcsolatban levont következtetéseket illetően, mivel az módszertani szempontból nem kellően meggyőző és klinikailag nem igazolt megközelítésen alapul, a szóban forgó beteg kizárására vonatkozó indokolás hiányára és az 1. típusú hibák miatti ellenőrzés hiányára figyelemmel. Arra a következtetésre jutott, hogy a COMET‑tanulmány összességében nem állapította meg hivatalosan a Nexviadyme fölényét, és hogy a további elemzések, bár statisztikailag jelentősek, az azonosított korlátokra tekintettel nem elegendőek a Nexviadyme jelentős kedvező hatásának megállapításához. Ennek keretében arra is rámutatott, hogy a biostatisztikai munkacsoport, amellyel konzultáltak, azt javasolta, hogy a jelentős kedvező hatással kapcsolatos bármely kedvező véleménynek a statisztikai módszertan módosítása helyett az összes adaton kell alapulnia. A COMP jelezte, hogy „[a jelen jelentésben] kifejtett okok miatt a kiegészítő elemzések (az összes adat)” nem elegendőek a jelentős kedvező hatás megállapításához.
316
A fenti 314. pontban említett második kiegészítő elemzéssel kapcsolatban a COMP úgy ítélte meg, hogy az említett elemzés módszerét követő megközelítés, azaz a „win ratio” klinikailag nem indokolt abban az összefüggésben, amelyben – mint a jelen ügyben is – nem állt fenn „verseny” a FVC‑re vonatkozó értékelési kritériumok és a hatperces séta teszt között. Megjegyezte továbbá, hogy amikor a CHMP figyelembe vette a más termékekre vonatkozó „win ratio” elemzéseket, olyan helyzetekről volt szó, amelyekben az elsődleges elemzések sikeresek voltak. Az első kiegészítő elemzésre vonatkozó következtetéseivel összhangban arra a következtetésre jutott, hogy a Nexviadyme másodlagos, érzékenységi vagy utólagos elemzéseken alapuló fölényére vonatkozó állítások, mint amilyen a „win ratio” elemzés, módszertani szempontból nem kellően meggyőzőek, és klinikailag nem indokoltak, így nem bizonyíthatják a jelentős kedvező hatást.
317
Ezt követően, ami a Nexviadyme‑et és Myozymet szedő betegek százalékos arányának előrejelzésére szolgáló szimulációs vizsgálatot illeti, akiknek a jövőben lélegeztetésre vagy kerekszékekre lenne szükségük, valamint a „betegek által jelentett eredményekre”(patient‑reported outcomes) az alapvető mobilitási tevékenységek tekintetében, amelyek a felperes szerint rámutatnak arra, hogy a Nexviadyme késleltetheti a betegek lélegeztetéssel vagy a kerekesszékkel kapcsolatos szükségleteit, és a betegek tüneteinek és fizikai funkcionalitásának jelentős javulásához vezethet, e bizottság úgy ítélte meg, hogy az adatok spekulatívak az adatok hosszú távú extrapolációja miatt, illetve potenciálisan torzítottak. A szimulációs vizsgálat semmi esetre sem tekinthető a Nexviadyme jelentős kedvező hatása „meghatározó bizonyítékának”, és a „betegek által jelentett eredmények” nem voltak elegendőek a jelentős kedvező hatás megállapításához.
318
A COMP azt is kifejtette, hogy a Myozyme‑ot szedő, csökkenő súlyú kis gyermekekre gyakorolt klinikailag jelentős kedvező hatásra vonatkozó adatok nem teszik lehetővé a Nexviadyme hatékonyságára vonatkozó következtetések levonását, különösen a tanulmány kis mérete és a gyermek kor szerinti fejlődésének hatása miatt. Az említett adatok „feltáró vagy leíró jellegűek”. A COMET‑tanulmány továbbá nem bizonyította, hogy egyértelmű haszonnal jár a Nexviadyme‑re való áttérés azon felnőtt betegek számára, akik csak mérsékelten reagáltak a Myozyme‑ra. Így nem bizonyították határozottan, hogy a Nexviadyme‑re való áttérés javítja az eredményeket a betegek e két csoportjában. Ezenkívül a Nexviadyme Myozyme‑hoz viszonyított ritkább adagolására vonatkozó állítások nem fogadhatók el, mivel e két gyógyszer adagolása – nevezetesen egy intravénás infúzió kéthetente – hasonló. A megnövekedett hatékonyságot meggyőző bizonyítékokkal kell bizonyítani, és nem lehet az alacsonyabb adagolási gyakoriság alapján vélelmezni. A Myozyme alatt történő súlycsökkenést követően a Nexviadyme‑re áttérő betegek kvalitatív vizsgálatát illetően a COMP úgy ítélte meg, hogy bár az előzetes adatok a Nexviadyme pozitív hatásait mutatják, a vizsgálat kis méretű volt, és nem álltak rendelkezésre sem ellenőrzési adatok, sem az izomerő vagy a légzőszervi funkció rendszeres és objektív mérése, így az adatok nem tekinthetők megbízhatónak a Nexviadyme Myozyme‑hoz viszonyítva fennálló fölényének alátámasztására.
319
Ami a Nexviadyme Myozyme‑hoz viszonyított állítólagosan továbbfejlesztett biztonsági profilját illeti, a COMP úgy vélte, hogy a benyújtott adatokból nem lehet megbízható következtetéseket levonni a vizsgálat kis mérete, az egyes betegek Myozyme‑nek való kitettségéből eredő zavaró tényezők és a hosszú távú összehasonlító adatok hiánya miatt, mivel a Myozyme placebo csoporthoz tartozó valamennyi beteg áttért Nexviadyme‑re.
320
Végül a COMP arra a következtetésre jutott, hogy a szolgáltatott adatokban azonosított jelentős korlátok miatt „összességében” az adatokat nem lehet döntő adatnak tekinteni a jelentős kedvező hatás fennállásának megállapítása szempontjából, „akár elszigetelten, akár együttesen és összességükben”, sem pedig azon tény orvoslása érdekében, hogy a COMET‑tanulmány nem bizonyította megdönthetetlenül a Nexviadyme Myozyme‑hoz képest fennálló fölényét.
321
A fenti 313–320. pontban kifejtett megfontolásokra tekintettel a COMP végleges álláspontja és a COMP végleges véleménye, amelyeken a megtámadott határozat 5. cikke alapul, olyan indokolást tartalmaz, amely megfelel a fenti 89. pontban hivatkozott ítélkezési gyakorlat követelményeinek.
322
E következtetést nem kérdőjelezi meg az sem, hogy a COMP végleges álláspontja nem említi kifejezetten az ad hoc szakértői csoport következtetéseit. Az e szakértői csoport által hivatkozott, a Nexviadyme‑re vonatkozó pozitív megfontolásokat ugyanis lényegében átvette a felperes által előterjesztett részletes érvelés. Ebből következik, hogy bár a COMP nem említette őket a végleges álláspontjában, ez nem jelenti azt, hogy e bizottság előtt ismeretlenek voltak, és semmilyen hatással nem voltak a tudományos értékelésének eredményére (lásd ebben az értelemben és analógia útján: 2022. január 26‑iMylan IRE Healthcare kontra Bizottság ítélet, T‑303/16, nem tették közzé, EU:T:2022:25, 179. pont).
323
Hozzá kell tenni, hogy amennyiben a felperes az EMA gyógyszer‑igazgatóságától származó MLT eredménytáblára hivatkozik, amelyben az szerepel, hogy a CHMP a fenti 314. pontban említett COMET‑tanulmány, vagyis a „win ratio” elemzés adataira vonatkozó második kiegészítő elemzés COMP általi vizsgálata során olyan tanulmányokat fogadott el, amelyek formálisan kudarcot vallottak az összes elsődleges és másodlagos értékelési szempont koherens pozitív tendenciái alapján, a COMP kifejezetten elutasította a felperes azon érvelését, amely igazolta az említett elemzés relevanciáját azzal az indokkal, hogy a CHMP által más gyógyszerekre vonatkozóan figyelembe vett „win ratio” vizsgálatok esetében az elsődleges elemzések sikeresek voltak (lásd a fenti 316. pontot).
324
Ezt követően, ami a felperes azon érvelését illeti, amely szerint a COMP túlzottan szigorú bizonyítási szintet írt elő, meg kell állapítani, hogy mivel a COMP a forgalombahozatali engedély időpontjában az eredeti minősítés megadásához vezetőtől eltérő ténybeli helyzetben újból teljeskörűen értékeli a minősítési kritériumokat, figyelembe véve az e minősítés megadása óta bekövetkezett tényezőket, köztük az eredeti minősítést követő klinikai kísérletekre és vizsgálatokra vonatkozó új tudományos és orvosi adatokat, a 141/2000 rendeletből nem vezethető le a gyógyszer által kiváltott jelentős kedvező hatás fennállására vagy hiányára vonatkozó általános vélelem. Így a bizonyításfelvételre vonatkozó követelmények, ideértve a bizonyítás szintjét is, nem változnak a COMP által a ritka betegségek gyógyszerévé való minősítés fenntartására vagy fenn nem tartására vonatkozóan elfogadott ajánlás típusától függően.
325
Amennyiben a Törvényszék úgy ítélte meg, hogy a jelentős kedvező hatás fennállásának megállapítását lehetővé tévő kritérium „szigorú”, és azt „pozitívan meg kell állapítani”, mégpedig „a forgalombahozatali engedély időpontjában fennálló jelentős kedvező hatást bizonyító meggyőző adatok” vagy „e jelentős kedvező hatás megállapításához elégséges adatok” alapján, vagy „konkrét és alátámasztott elemek és bizonyítékok alapján, hogy a gyógyszer jelentős kedvező hatást fejt ki”, és hogy a várható kedvező hatásnak „meg kell haladnia egy bizonyos mennyiségi vagy minőségi küszöböt” (lásd a fenti 307. és 310–312. pontban hivatkozott ítélkezési gyakorlatot) e megfogalmazások a bizonyíték alapvető funkcióját tükrözik, amely a releváns tények jogilag megkövetelt módon történő bizonyítása.
326
Ennek keretében az elemzés a szponzor által előterjesztett, tudományos és műszaki szempontból rendkívül összetett ténybeli elemek alapos, objektív és ellentmondásos összehasonlító értékelésén alapul, amelyek jellegüknél fogva nem minden esetben mentesek a tudományos bizonytalanságtól, hanem megkövetelik, hogy a COMP, amelyet a legmagasabb színvonalú tudományos szakvélemény adására vonatkozó kötelezettsége köt, ezen elemek értékelése és az értékelés alatt álló gyógyszer jelentős kedvező hatására vonatkozóan azokból levont következtetések hihetősége szerint foglaljon állást.
327
Márpedig a jelen ügyben a felperes a keresetlevél 192–201. pontjában kifejtett érvelésével nem vitatta a COMP az azon további bizonyítékokra vonatkozó értékelése egyikének megalapozottságát sem, amelyeket a COMP 2021. december 20‑i véleményének felülvizsgálatára irányuló részletes érvelésében szolgáltatott. Ennélfogva nem kifogásolhatja a COMP végleges álláspontját azzal az indokkal, hogy e bizottság túlzottan szigorú bizonyítási szintet alkalmazott vele szemben, vagy az említett bizonyítékokat elszigetelten értékelte a Nexviadyme jelentős kedvező hatása fennállásának bizonyítékaként anélkül, hogy átfogóbb vizsgálatot folytatott volna le. Mindenesetre egyáltalán nem fejti ki, hogy az említett bizonyítékok átfogóbb vizsgálata mennyiben bizonyíthatta volna a jelentős kedvező hatás fennállását, míg a COMP a felperes részletes érvelésének szerkezetét követve megállapította, hogy ezek közül – akár külön‑külön, akár együttesen és összességükben vizsgálva – egyik sem tekinthető úgy, hogy meggyőző adatokat szolgáltat a jelentős kedvező hatás fennállásának megállapításához. Ebből következik, hogy a megtámadott határozatnak a jelentős kedvező hatás fennállásának megállapítását lehetővé tévő kritériumok túlzottan szigorú alkalmazása miatt történő megtámadására vonatkozó kifogást mint megalapozatlant el kell utasítani. Ugyanezen okokból a felperes nem bizonyította, hogy a COMP értékelései nyilvánvaló értékelési hibát tartalmaznak. Ugyanígy el kell utasítani az arra alapított kifogást, hogy a COMP nem vizsgált meg minden olyan szempontot, amelyet figyelembe kellett volna venni, és nyilvánvaló mérlegelési hibát követett el.
328
Végül, amennyiben a felperes arra hivatkozik, hogy a CHMP‑nek az alfa avalglükozidáz új hatóanyagnak való minősítésének értékelésével kapcsolatos állítólagos hibái befolyásolják a COMP értékelését, elegendő megállapítani, hogy az első jogalap első és harmadik részének vizsgálatából semmilyen téves jogalkalmazás vagy nyilvánvaló értékelési hiba nem tűnik ki.
329
Hasonlóképpen, semmilyen szabálytalanságra nem lehet következtetni az EMA titkársága és a COMP közötti, ez utóbbi véleményének a CHMP véleményével való összhangját illetően, vagyis az MLT eredménytábla felperes által hivatkozott szakaszából, amely szerint „[a] COMP‑ot az értékelése során (szabályozással kapcsolatos és jogi véleményt követően) tájékoztatták arról, hogy nem ajánlott eltérni a CHMP tudományos értékelésétől”, és amely szerint „[a] COMP a CHMP következtetéséhez hasonló alapon negatív véleményt fogadott el”.
330
Ugyanis, amint az a fenti 238. pontban említésre került, a 726/2004 rendelet 56. cikke (1) bekezdése f) pontjának megfelelően az EMA titkárságának feladata, hogy technikai, tudományos és igazgatási segítséget nyújtson ezen ügynökség bizottságainak, és biztosítsa munkájuk összehangolását.
331
Ezenkívül a COMP eljárási szabályzata 15. cikke (1) bekezdésének a Nexviadyme forgalombahozatali engedélye iránti kérelem benyújtásának időpontjától a COMP‑nak az említett gyógyszer ritka betegségek gyógyszerévé való minősítésének fenntartására vonatkozó végleges véleménye és végleges álláspontja elfogadásának időpontjáig alkalmazandó, a Bizottság által egy pervezető intézkedésre válaszul készített változata harmadik, nyolcadik és tizedik franciabekezdése megerősíti, hogy az EMA titkársága által a COMP‑nak nyújtott támogatás jogi és szabályozási segítségnyújtást is magában foglal, és hogy az EMA titkárságának feladata az említett bizottság véleményei és ajánlásai közötti tudományos és szabályozási következetesség biztosítása, valamint az összes releváns információ COMP és CHMP közötti megosztása.
332
A fenti megfontolások összességére tekintettel a harmadik jogalapot, és ennélfogva a keresetet teljes egészében el kell utasítani.
A költségekről
333
Az eljárási szabályzat 134. cikkének (1) bekezdése alapján a Törvényszék a pervesztes felet kötelezi a költségek viselésére, ha a pernyertes fél ezt kérte. Mivel a felperes pervesztes lett, a Bizottság kérelmének megfelelően kötelezni kell a költségek viselésére.
334
Az eljárási szabályzat 138. cikkének (1) bekezdése alapján az eljárásba beavatkozó tagállamok és intézmények maguk viselik saját költségeiket. Az eljárási szabályzat 1. cikke (2) bekezdésének g) pontja szerint az „intézmények” kifejezéseken az EUSZ 13. cikk (1) bekezdése szerinti uniós intézményeket, valamint azokat a szerveket és hivatalokat kell érteni, amelyeket a Szerződések vagy az azok végrehajtására elfogadott jogi aktusok hoztak létre, és amelyek a Törvényszék előtt félként járhatnak el. Ebből következik, hogy az EMA maga viseli saját költségeit.
335
Az eljárási szabályzat 138. cikkének (3) bekezdése alapján az Eucope maga viseli saját költségeit.
A fenti indokok alapján
A TÖRVÉNYSZÉK (kibővített ötödik tanács)
a következőképpen határozott:
1)
A Törvényszék a keresetet elutasítja.
2)
A Sanofi BV a saját költségein felül viseli az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket.
3)
Az Európai Gyógyszerügynökség (EMA) és a European Confederation of Pharmaceutical Entrepreneurs (Eucope) maga viseli saját költségeit.
Svenningsen
Mac Eochaidh
Laitenberger
Martín y Pérez de Nanclares
Stancu
Kihirdetve Luxembourgban, a 2025. szeptember 24‑i nyilvános ülésen.
Aláírások
Tartalomjegyzék
Jogi háttér
A biológiai gyógyszer és a hatóanyag fogalmáról
A forgalombahozatali engedély iránti kérelmek vizsgálatára vonatkozó eljárásról
A „szabályozási adatvédelmi időszak” és a „forgalombahozatali szabályozási védelmi időszak” fogalmáról
Az „átfogó forgalombahozatali engedély” és a „forgalombahozatali engedély kiterjesztésének” fogalmáról
„A kérelmezőknek szóló közlemények, 2A. kötet, forgalombahozatali engedélyezési eljárások, 1. fejezet forgalombahozatali engedély” című bizottsági dokumentumról
A gyógyszerek „ritka betegségek gyógyszereinek” minősítéséről és az e gyógyszerek forgalombahozatali engedélye iránti kérelmek vizsgálatára irányuló eljárásról
A jogvita előzményei
A Nexviadyme – alfa avalglükozidáz gyógyszer kifejlesztése
A forgalombahozatali engedély iránti kérelem
Az új hatóanyagnak való minősítés iránti kérelem felülvizsgálata
Ritka betegségek gyógyszerének való minősítés
A COMP 2021. december 20‑i véleményének felülvizsgálata
A megtámadott határozat
A megtámadott határozat elfogadását követő események
A felek kérelmei
A jogkérdésről
A bírósági felülvizsgálat jellegére és terjedelmére vonatkozó előzetes megfontolások
A 2001/83 irányelv 10. cikke (1) bekezdésének, a 726/2004 rendelet 14. cikke (11) bekezdésének megsértésén, nyilvánvaló értékelési hibán, valamint nem megfelelő indokoláson alapuló első jogalapról
A kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első és harmadik franciabekezdésében meghatározott feltételek teljesítésének hiányával kapcsolatos indokolás elégtelenségén alapuló második jogalapról és az első jogalap harmadik részének második kifogásáról
A kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének első franciabekezdésében meghatározott feltételek teljesítése hiányának megállapítása során elkövetett hibákon alapuló első jogalap első részéről
– Az első jogalap első részének az alfa avalglükozidáz „új hatóanyag” minőségének értékelése szempontjából releváns jogi referenciapontban elkövetett hibára alapított első kifogásáról
– Az első jogalap első részének a kérelmezőkre vonatkozó közlemény I. melléklete első franciabekezdésének alkalmazása során elkövetett hibákra alapított második kifogásáról
A kérelmezőknek szóló közlemény I. mellékletének harmadik franciabekezdésében meghatározott feltételek teljesítése hiányának megállapítása során elkövetett hibákon alapuló első jogalap harmadik részéről
A Charta 41. cikkében rögzített megfelelő ügyintézés elvének megsértésére alapított második jogalapról
A második jogalapnak az objektív pártatlanság követelményének megsértésére alapított első részéről
A második jogalap arra alapított második részéről, hogy a CHMP olyan dokumentumot használt fel, amelyhez való hozzáférést megtagadták a felperestől
A második jogalap arra alapított harmadik részéről, hogy nem közölték a felperessel a CHMP előadójának és társelőadójának az EMA által adott ajánlásokat
A második jogalap negyedik, a felperes biológiai munkacsoport szerepéről és munkájáról történő tájékoztatásának hiányára alapított negyedik részéről
A harmadik, a 141/2000 rendelet 5. cikke (12) bekezdése b) pontjának megsértésén, nyilvánvaló értékelési hibán, valamint nem megfelelő indokoláson alapuló harmadik jogalapról
A költségekről
(
*1
)	Az eljárás nyelve: angol.