62004CJ0504_SL
Stranke
Razlogi za odločitev
Izrek
Stranke
V zadevi C-504/04,
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Schwerin (Nemčija) z odločbo z dne 9. januarja 2004, ki je prispela na Sodišče 8. decembra 2004, v postopku
Agrarproduktion Staebelow GmbH
proti
Landrat des Landkreises Bad Doberan,
SODIŠČE (tretji senat),
v sestavi A. Rosas (poročevalec), predsednik senata, J. Malenovský, A. La Pergola, A. Borg Barthet in A. Ó Caoimh, sodniki,
generalni pravobranilec: M. Poiares Maduro,
sodni tajnik: B. Fülöp, administrator,
na podlagi pisnega postopka in obravnave z dne 19. oktobra 2005,
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:
– za Agrarproduktion Staebelow GmbH Behr & Partner, Rechtsanwälte, in C. Columbus, Rechtsanwältin,
– za grško vlado V. Kontolaimos in S. Papaioannou ter M. Tassopoulou, zastopnici,
– za nizozemsko vlado H. G. Sevenster, zastopnica,
– za Evropski parlament G. Mazzini in U. Rösslein, zastopnika,
– za Svet Evropske unije F. Ruggeri Laderchi in Z. Kupčová, zastopnika,
– za Komisijo Evropskih skupnosti A. Bordes in F. Erlbacher, zastopnika,
na podlagi odločitve, sprejete po opredelitvi generalnega pravobranilca, da bo v zadevi razsojeno brez sklepnih predlogov,
izreka naslednjo
Sodbo
Razlogi za odločitev
1. Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na veljavnost, glede načela sorazmernosti, obveznosti zakola kohorte, ki ji pripada govedo, pri katerem je bil potrjen bovine spongiformni encefalitis (v nadaljevanju: BSE).
2. Ta predlog je bil vložen v okviru spora med družbo Agrarproduktion Staebelow GmbH (v nadaljevanju: Staebelow) in Landrat des Landkreises Bad Doberan (v nadaljevanju: Landrat) glede zakola 52 živali, ki pripadajo staležu Staebelow.
Skupnostna ureditev
3. Uredba (ES) št. 999/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o določitvi predpisov za preprečevanje, nadzor in izkoreninjenje nekaterih transmisivnih spongiformnih encefalopatij (UL L 147, str. 1) je bila sprejeta na podlagi člena 152(4)(b) ES, ki določa postopek sprejetja, z odstopanjem od člena 37 ES, ukrepov na veterinarskih in fitosanitarnih področjih, katerih neposredni cilj je varovanje javnega zdravja.
4. Ta uredba zbira v enem besedilu velik del ukrepov, ki jih je od leta 1990 sprejela Evropska skupnost na podlagi zaščitnih določb, vsebovanih v direktivah o ukrepih za zdravstveno varstvo živali in za varovanje zdravja ljudi in živali pred tveganjem BSE.
5. Četrta uvodna izjava navedene uredbe se glasi:
„Komisija je pridobila znanstvena mnenja, zlasti Znanstvenega vodstvenega odbora ter Znanstvenega odbora za veterinarske ukrepe v zvezi z javnim zdravjem, o raznih vidikih različnih oblik transmisivnih spongiformnih encefalopatij (TSE). Ta mnenja zajemajo nasvete o ukrepih za zmanjšanje mogočega tveganja za ljudi in živali zaradi izpostavljenosti okuženim živalskim proizvodom.“
6. Obveznost zakola kohorte, ki ji pripada okuženo govedo, izhaja iz člena 13(1)(c), prvi stavek, Uredbe št. 999/2001 v povezavi s prilogo VII, točka 2(a) k tej uredbi. Kohorta je definirana v prilogi I(c) k isti uredbi.
7. Člen 13 Uredbe št. 999/2001 določa:
„1. Ko je uradno potrjena prisotnost TSE, je treba kar najhitreje uporabiti naslednje ukrepe:
a)	vsi deli trupa živali se popolnoma uničijo v skladu s prilogo V, razen snovi, ki se zadržijo za evidenco v skladu s poglavjem B, III, 2 Priloge III;
b)	izvede se poizvedba za ugotavljanje vseh ogroženih živali v skladu s točko 1 Priloge VII;
c)	vse živali in proizvodi živalskega izvora iz točke 2 Priloge VII, ki so bili ugotovljeni kot ogroženi s poizvedbo iz b, se pokončajo in popolnoma uničijo v skladu s točkama 3 in 4 Priloge V.
[...]
4.	Lastniki nemudoma prejmejo odškodnino za izgubo živali, ki so bile pokončane, ali proizvode živalskega izvora, ki so bili uničeni v skladu s členom 12(2) ter odstavkom 1(a) in (c) tega člena.
[...]“
8. Priloga VII Uredbe št. 999/2001 je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1326/2001 z dne 29. junija 2001 o prehodnih ukrepih za dovoljenje prehoda na Uredbo in spremembi Prilog VII in XI navedene uredbe (UL L 177, str. 60). Ta priloga določa:
„1. 	Poizvedba iz člena 13(1)(b) mora opredeliti:
a) 	v primeru goveda:
– vse druge prežvekovalce na gospodarstvu živali, pri kateri je bila potrjena bolezen,
– če je bila bolezen potrjena pri samici, vse njene zarodke, jajčeca in potomce, odvzete ali povržene v zadnjih dveh letih pred začetkom klinične bolezni ali po njem,
– vse živali kohorte živali, pri kateri je bila potrjena bolezen,
[…]
2. Ukrepi iz člena 13(1)(c) zajemajo vsaj:
a) 	v primeru potrditve BSE pri govedu, pokončanje in popolno uničenje goveda ter uničenje zarodkov in jajčec, opredeljenih s poizvedbo iz prve, druge in tretje alinee točke 1(a). Država članica se lahko odloči, da ne bo pokončala in uničila vsega goveda na gospodarstvu živali, pri kateri je bila potrjena bolezen, kot je opredeljeno v prvi alinei točke 1(a), na podlagi epidemiološke situacije in sledljivosti živali s tega gospodarstva;
[…]“
9. „Kohorta“ je določena v prilogi I(c) Uredbe št. 999/2001 kot skupina živali iz vrst goveda, ki so bile bodisi rojene v isti čredi kakor prizadete živali iz vrst goveda in v 12 mesecih pred rojstvom ali po njem bodisi so se gojile skupaj s prizadeto živaljo kadar koli v prvem letu svojega življenja in ki so se morda hranile z isto krmo za živali kakor prizadeta žival v prvem letu svojega življenja.
10. Sedma uvodna izjava Uredbe št. 1326/2001 se glasi:
„Priloga VII Uredbe (ES) št. 999/2001 določa podrobna pravila za ukrepe, ki jih je treba izvajati po potrditvi prisotnosti TSE. Ta pravila bi bilo treba posodabljati, da bi odražala podrobne tehnične določbe za izkoreninjenje, ki jih uporabljajo države članice, ob upoštevanju mnenja Znanstvenega upravljalnega odbora (SSC) [ZUO] o izločitvi goveda zaradi BSE z dne 15. septembra 2000. SSC [ZUO] je v tem mnenju sklenil, da ‚ima že izločitev (celotnih) čred določen učinek, tako glede odstranjevanja primerov, ki kako drugače niso ugotovljeni, kot tudi glede preprečevanja pojava nadaljnjih primerov. Vendar pa (...) se lahko enak učinek v veliki meri doseže z izločitvijo vseh živali, ki so rojene in/ali rejene v istih čredah kot potrjeni primer v približno 12 mesecih pred in po datumu rojstva prvega registriranega primera (izločitev rojstne kohorte)‘. SSC [ZUO] je priporočil, da se ob vsakem pojavu domačega primera BSE izloči najmanj rojstna kohorta ne glede na splošno epidemiološko situacijo. Zato je primerno temu ustrezno spremeniti podrobne določbe za izkoreninjenje tako, da postane izločitev celotne črede neobvezna, odvisno od prevladujoče lokalne situacije.“
Spor o glavni stvari in vprašanje za predhodno odločanje
11. Rezultat BSE preizkusa 29. januarja 2002 na zaklanem govedu, ki pripada staležu Staebelow, je bil pozitiven. Posledično so odkrili dva neposredna potomca okuženega goveda in 50 živali, ki pripadajo njegovi kohorti.
12. Z odločbo z dne 5. februarja 2002 je Landrat odredil takojšen zakol 52 goved. Staebelow je vložila ugovor zoper ta sklep, ki pa je bil razglašen za neutemeljenega z odločbo z dne 13. februarja 2002.
13. Staebelow je 13. marca 2002 zoper to odločbo vložila tožbo pri Verwaltungsgericht Schwerin.
14. Predlog za izdajo začasne odredbe, ki je bil vložen pred tem, je zavrnilo tako to sodišče kot tudi Oberverwaltungsgericht Mecklenburg-Vorpommern v pritožbenem postopku. Posledično je bila odločba Landrata izvršena. Govedo je bilo zaklano 4. aprila 2002 in v celoti uničeno.
15. Staebelow je začela postopek v glavni stvari, da bi se ugotovila nezakonitost sklepa o zakolu. Boji se, da bi v podobnem položaju Landrat znova odredil zakol goveda iz iste kohorte ter potomcev okuženega goveda. V tem smislu meni, da obstaja dovolj konkretna nevarnost za ponovitev take odločbe, saj ima še naprej govedo in ga redi. Ta ugotovitev je zanjo pomembna tudi zaradi rehabilitacije.
16. Staebelow pred Verwaltungsgericht Schwerin navaja, da je skupnostna ureditev nezakonita, ker krši načelo sorazmernosti.
17. Najprej navaja, da odstranitev snovi s specifičnim tveganjem, kar pomeni delov živali, v katerih so skoncentrirani prioni, prepreči, da bi prioni prišli v prehranjevalno verigo.
18. Med drugim se sklicuje na to, da naj bi številke, ki jih je predložilo Bundesverbraucherministerium (zvezno ministrstvo za varstvo potrošnikov), pokazale, da naj bi, glede rezultatov preizkusov BSE leta 2001, 2002 in januarja 2003:
–	bil leta 2001 odstotek pozitivnih primerov BSE med zaklanimi zdravimi živalmi 0,0014 % (38 pozitivnih primerov od 2.593.260 preverjenih živali). Med zaklanimi živalmi v okviru odstranitve BSE pa naj bi bil odstotek 0,0446 % (4 pozitivni primeri od 8952 živali);
–	bil leta 2002 odstotek pozitivnih primerov BSE med zaklanimi zdravimi živalmi 0,0015 % (42 pozitivnih primerov od 2.759.984 preverjenih živali). Med zaklanimi živalmi v okviru odstranitve BSE pa bi naj bil odstotek 0,1185 % (3 pozitivni primeri od 2530 živali);
–	bilo v obdobju od januarja do oktobra 2003 ubitih 779 živali v okviru zakolov kohort. Med temi živalmi je bil odkrit še en pozitiven primer.
19. Staebelow, ki se je opirala na mnenje profesorja Staufenbiela s strokovnega področja veterine iz Freie Universität Berlin, je iz teh podatkov sklenila, da naj ne bi bilo bistvene razlike v rezultatih, tako da bi se lahko štelo, da zakol kohorte ni ustrezen.
20. Končno Staebelow navaja, da se hitri presejalni preizkusi BSE štejejo za stoodstotno zanesljive tako, da bi bile bolne živali, ki so del kohorte, v vsakem primeru odkrite med običajnim zakolom živali.
21. V teh okoliščinah je Verwaltungsgerichtshof Schwerin prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo to vprašanje:
„Ali je člen 13(1), stavek 1, točka c, bran v povezavi s prilogo VII, točki 2(a) in 1(a), alinea 3, k Uredbi (ES) št. 999/2001 […] v različici, skladni s členom 3, točka 1, in prilogo II k Uredbi (ES) št. 1326/2001, neveljaven, ker krši načelo sorazmernosti?“
Vprašanje za predhodno odločanje
Stališča, predložena Sodišču
22. Staebelow se sklicuje na različne znanstvene članike in navaja, da iz razlogov, povzetih v predložitveni določbi, obveznost zakola kohorte, ki ji pripada prizadeta žival, krši načelo sorazmernosti, ko ta ukrep bistveno ne izboljša zaščite potrošnikov. Čeprav rejci dobijo odškodnino, ta naj ne bi zadostno pokrila nepremoženjske škode. Zakonodajalec Skupnosti naj ne bi upošteval razlik v strukturah gospodarstev v državah članicah. Prav tako bi bilo treba upoštevati prepoved ubiti žival, če ni nujno, in zaščito živali, ki je zagotovljena z nemškim temeljnim zakonom.
23. Staebelow prav tako navaja, da ni dokazano, da obstaja povezava med BSE in tveganji za zdravje ljudi, ki so v vsakem primeru majhni, kar naj bi dokazala pojasnila nekaterih znanstvenikov.
24. Staebelow še poudarja, da ima zakonodajalec Skupnosti nalogo, da neprestano preverja ukrepe, ki jih je predpisal, in da upošteva razvoj znanstvenih ugotovitev.
25. Nasprotno grška in nizozemska vlada, Evropski parlament, Svet Evropske unije in Komisija Evropskih skupnosti navajajo, da obveznost zakola kohorte, ki ji pripada okužena žival, ne krši načela sorazmernosti.
26. Uvodoma opozarjajo na široko diskrecijsko pravico normodajalca Skupnosti, visoko stopnjo varovanja zdravja ljudi, ki mora biti zagotovljena v določitvi in izvedbi vseh politik ter ukrepov Skupnosti, pomembnost previdnostnega načela in dejstvo, da se mora zakonitost ravnanja presojati ob upoštevanju položaja, ki je obstajal ob njegovem sprejetju. V tem pogledu razkrivajo, da se podatki, na katere se je sklicevalo pred predložitvenim sodiščem, nanašajo na položaj po sprejetju Uredbe št. 999/2001.
27. Te vlade in te institucije Skupnosti sicer opozarjajo na razvoj skupnostne ureditve, katere cilj je boj proti BSE in TSE na splošno. Na obravnavi so te institucije poudarile, da je v nasprotju s tem, kar navaja tožeča stranka v postopku v glavni stvari, tak ukrep, kot je obveznost zakola kohorte in uničenje živali, utemeljen tako z zaščito potrošnika kot tudi s ciljem izkoreninjenja BSE.
28. Navedene vlade in navedene institucije poudarjajo, da je bila Uredba št. 1326/2001 sprejeta ob upoštevanju mnenja znanstvenega usmerjevalnega odbora z dne 15. septembra 2000 (v nadaljevanju: ZUO), kot to natančno določa sedma uvodna izjava te uredbe. V tem pogledu opozarjajo, da je v izvirniku Uredba št. 999/2001 določala zakol celotne črede v gospodarstvu, ki ji je pripadala žival, v organizmu katere je bil potrjen obstoj bolezni. Po mnenju ZUO in pred začetkom veljavnosti Uredbe št. 999/2001 je bila priloga VII spremenjena tako, da se naloži le zakol kohorte.
29. Nujnost zakola kohorte so večkrat potrdili različni znanstveni odbori. V tem oziru navajajo zaključke in glavna priporočila skupnega tehničnega svetovanja SZO/FAO/OIE o BSE: Javno zdravje, zdravje živali in trgovina
(OIE, Paris, od 11. do 14. junija 2001), mnenje ZUO z dne 11. januarja 2002 o dodatni varnosti, ki jo ponujajo različni sistemi zakola v trenutnih okoliščinah v Združenem kraljestvu in v Nemčiji (Opinion on the additional safeguard provided by different culling schemes under the current conditions in the UK and DE) kot tudi mnenje znanstvene skupine o bioloških tveganjih, izdano 21. aprila 2004 na predlog Komisije o zakolu v okviru boja zoper BSE (Opinion of the Scientific Panel on Biological Hazards on a request from the Commission on BSE-related Culling in Cattle (Question N° EFSA-Q-2003-098)).
30. Glede argumentov, predstavljenih pred predložitevnim sodiščem, navajajo, da je bila med sprejetjem Uredbe št. 999/2001 porazdelitev okužbe v telesu in organih prizadete živali slabo znana. Vsekakor odstanitev snovi s specifičnim tveganjem ni zadosten zaščitni ukrep, ker ne moremo izključiti, da v primeru nazadostne higiene okužena tkiva pridejo v prehranjevalno verigo.
31. Vlade in institucije Skupnosti v preostalem opozarjajo, da hitri presejalni preizkusi BSE ne dopuščajo odkritja bolezni med inkubacijsko dobo, ampak le v njeni zelo razviti fazi.
32. Izpodbijajo zaključke iz statističnih podatkov Staebelow. Nasprotno, ti bi naj dokazali večjo verjetnost, da najdejo pozitivne primere BSE med ubitimi zdravimi živalmi, ki pripadajo isti kohorti, iz katere izhaja prizadeta žival. Tako ob ponovitvi številk, ki jih je predložilo predložitveno sodišče, je bilo leta 2001 31,85‑krat (0,0446 % deljeno z 0,0014 %) več pozitivnih primerov v okviru zakola kohort kot v okviru teh preizkusov. Leta 2002 jih je bilo 79‑krat več (0,1185 % deljeno z 0,0015 %).
33. Ob upoštevanju teh različnih elementov navedene vlade in navedene institucije menijo, da je obveznost zakola zadevne kohorte za varovanje zdravja živali in ljudi nujna in da drugi ukrepi ne omogočajo tega rezultata. Ob upoštevanju odškodnine za rejce, ki jo določa člen 13(4) Uredbe št. 999/2001, ta ukrep ni nesorazmeren glede na zasledovani cilj.
34. Dodajajo še, da se skupnostna ureditev ustrezno prilagaja razvoju znanstvenih spoznanj. Tako je bila priloga VII k Uredbi št. 999/2001 spremenjena v letih 2002, 2003 in 2004, da bi se, ravno glede zakola, omilili ukrepi.
Odgovor Sodišča
35. Načelo sorazmernosti, ki je eno izmed temeljnih načel prava Skupnosti, zahteva, da ravnanja institucij Skupnosti ne prestopijo meje tistega, kar je primerno in potrebno za uresničitev legitimnih ciljev, ki jih zasleduje zadevna ureditev, pri tem pa velja, da se je treba takrat, ko je mogoče izbrati med več ponujenimi primernimi ukrepi, zateči k tistemu, ki je najmanj omejujoč, in da povzročene neprijetnosti ne smejo biti čezmerne glede na zastavljene cilje (sodbe z dne 13. novembra 1990 v zadevi Fedesa in drugi, C-331/88, Recueil, str. I-4023, točka 13; z dne 5. oktobra 1994 v zadevi Crispoltoni in drugi, C-133/93, C-300/93 in C‑362/93, Recueil, str. I-4863, točka 41; z dne 5. maja 1998 v zadevi National Farmers’ Union in drugi, C-157/96, Recueil, str. I-2211, točka 60, in z dne 12. julija 2001 v zadevi Jippes in drugi, C-189/01, Recueil, str. I-5689, točka 81).
36. Glede sodnega nadzora pogojev izvršitve takega načela ob upoštevanju široke diskrecijske pravice, ki jo ima zakonodajalec Skupnosti na področju, kot je to v tem primeru, ki od njega zahteva politične, gospodarske in socialne odločitve in na katerem mora izvrševati kompleksno presojo, lahko na zakonitost takega ukrepa vpliva samo dejstvo, da je ukrep, sprejet na tem področju, očitno nesorazmeren glede na cilj, ki ga nameravajo pristojne institucije zasledovati (sodba z dne 6. decembra 2005 v zadevi ABNA in drugi, C-453/03, C-11/04, C‑12/04 in C-194/04, ZOdl., str. II‑10423, točka 69).
37. V okviru preučitve omejitev, vezanih na različne možne ukrepe, je treba preveriti, da je poleg glavnega cilja varovanja javnega zdravja zakonodajalec Skupnosti polno upošteval zadevne interese in zlasti lastninsko pravico ter zahteve po dobrem počutju živali (sodba z dne 10. marca 2005 v zadevi Tempelman in van Schaijk, C-96/03 in C-97/03, ZOdl., str. I-1895, točka 48).
38. Med drugim je treba opozoriti, da veljavnost akta Skupnosti ni odvisna od retrospektivnih presojanj, zadevajoč njeno stopnjo učinkovitosti. Kadar mora zakonodajalec Skupnosti presojati bodoče učinke ureditve, ki jo je treba sprejeti, medtem ko se teh učinkov ne da natančno predvideti, se mu njegova presoja lahko očita le, če je očitno napačna glede na elemente, s katerimi je razpolagal ob sprejetju zadevne ureditve (zgoraj navedena sodba Jippes in drugi, točka 84).
39. Tako je treba dopustiti, da lahko institucije, kadar se pojavijo negotovosti glede obstoja ali obsega tveganj za zdravje ljudi, ob uporabi previdnostnega načela in preventivnega ukrepa sprejmejo zaščitne ukrepe, ne da bi morali čakati, da sta resničnost in resnost teh nevarnosti v celoti dokazani (glej v tem smislu zgoraj navedeno sodbo National Farmers’ Union in drugi, točka 63).
40. Nasprotno, kadar novi elementi spremenijo dojemanje tveganja ali pokažejo, da se ta nevarnost lahko omeji z manj zavezujočimi ukrepi, kot so obstoječi, institucije in zlasti Komisija, ki ima predlagalno pravico, skrbijo za prilagoditev ureditve novim ugotovitvam.
41. Predpisana pravila z Uredbo št. 999/2001 so bila sestavljena ob upoštevanju hipoteze, da obstaja povezava med BSE in novo obliko Creutzfeldt-Jakobove bolezni. Iz njene prve uvodne izjave dejansko izhaja, da je „vedno več dokazov o podobnosti med povzročiteljem BSE in povzročiteljem nove različice Creutzfeldt-Jakobove bolezni“. V tem oziru, čeprav tožeča stranka v postopku v glavni stvari opozarja, da vzročna zveza med tem povzročiteljem in to boleznijo ni dokazana, pa ne oporeka, da obstaja geografska in časovna odvisnost med nastankom BSE in različico navedene bolezni, ki pomeni indic za tako povezavo.
42. Kot izhaja iz četrte uvodne izjave te uredbe, pravila, ki jih določa, temeljijo na različnih znanstvenih mnenjih, ki priporočajo, da se prepreči izpostavljenost ljudi in živali proizvodom iz okuženih živali. Raven znanstvenih ugotovitev v tem pogledu ob sprejetju iste uredbe izhaja zlasti iz zgoraj omenjenega skupnega tehničnega svetovanja SZO/FAO/OIE o BSE iz leta 2001, v katerem je ugotovljeno, da „obstaja znanstveni dogovor o dejstvu, da prehrana pomeni glavni vir izpostavljenosti“ BSE (glej str. 4 navedenega svetovanja).
43. Ob upoštevanju teh elementov se morata ukrepa, ki ju je sprejel zakonodajalec Skupnosti, ki imata za učinek zmanjšanje izpostavljenosti živali in človeka povzročitelju BSE, kot sta zakol in uničenje kohorte, ki ji pripada okužena žival, šteti za primerna za dosego cilja varovanja javnega zdravja.
44. Ko je bilo pravilo zakola kohorte določeno, tak ukrep ni bil odvečen ob upoštevanju drugih obstoječih zaščitnih ukrepov. V tem smislu je treba opozoriti, da popolna prepoved uporabe živalske moke v krmi živali na podlagi člena 3 Odločbe Komisije 2001/25/ES z dne 27. decembra 2000 o prepovedi uporabe določenih živalskih podproizvodov v živalski krmi (UL 2001 L 6, str. 16) velja od 1. marca 2001.
45. Sicer pa, kot izhaja iz mnenja ZUO z dne 15. septembra 2000 iz sedme uvodne izjave Uredbe št. 1326/2001, preizkusi, izvedeni na govedu, ne omogočajo odkritja bolezni v začetku inkubacijske dobe.
46. Glede sorazmernosti spornega ukrepa v času dejstev v glavni stvari zadostuje ugotovitev, da čeprav sta člena 23 in 24 Uredbe št. 999/2001 v bistvu dopuščala morebitno prilagoditev navedenega ukrepa, je zgoraj omenjeno mnenje z dne 11. januarja 2002, ki ga je med tem sprejel ZUO, ponovilo zgoraj navedeno ugotovitev v mnenju z dne 15. septembra 2000. V tem novem mnenju je ZUO poudaril med drugim, da taki ukrepi, kot sta prepoved živalske moke v krmi živali in odstranitev posebnih ostankov, zmanjšujejo tveganje za zdravje ljudi le, če so izvedeni učinkovito, in da tudi minimalne opustitve lahko občutno znižajo stopnjo varnosti.
47. Tako je ZUO na vprašanje, ali je koristno ohraniti obveznost zakola kohorte kjub obstoju drugih ukrepov v navedenem mnenju z dne 11. janurja 2002 pritrdil, da zakol živali, ki pomenijo tveganje, zniža le-to za ljudi pod stopnjo, doseženo z uporabo hitrih presejalnih preizkusov BSE in odstranitvijo posebnih ostankov (glej str. 4 tega mnenja).
48. Glede statistik, ki jih je glede tega tožeča stranka v postopku v glavni stvari predložila pri predložitvenem sodišču, zadostuje ugotovitev, kot so to naredile vlade in institucije Skupnosti, ki so predložile stališča, da kažejo večjo prevlado okuženih posameznikov med rojstnimi kohortami okuženega goveda kot med običajno populacijo goveda. Statistike, ki jih je preučil Scientific Panel on Biological Hazards v zgoraj omenjenem poročilu z dne 21. aprila 2004, potrjujejo ta zaključek (glej str. 1 tega poročila).
49. Sicer pa se ne zdi, da je bila razlika v strukturah gospodarstev v državah članicah upoštevni dejavnik, ki bi ga zakonodajalec Skupnosti moral upoštevati ob sprejetju izpodbijanega ukrepa. Dejansko, ko je bila ugotovljena nujnost zakola kohorte, ki je temeljila na domnevi, da so bile živali v njej hranjene z isto krmo kot okužena žival, ni bilo razlikovanja glede na to, ali kohorta vsebuje le 20 ali več kot 500 živali.
50. Dodatno je treba ugotoviti, da člen 13(4) Uredbe št. 999/2001 določa takojšnjo odškodnino lastnikom uničenih živali v skladu z odstavkom 1(c) istega člena.
51. Končno je treba poudariti, kot izhaja iz sedme uvodne izjave Uredbe št. 999/2001, da je bil prvotno predvideni ukrep z Uredbo št. 999/2001 o uničenju celotne črede, ki ji pripada okuženo govedo, omiljen, da bi se upoštevalo mnenje ZUO z dne 15. septembra 2000 o zakolu v okviru boja zoper BSE, ki je zaključilo, da je mogoče dobiti skoraj enak rezultat z zakolom le rojstne kohorte okužene živali prej kot pa celotne črede.
52. Iz teh preudarkov izhaja, da pravilo, ki nalaga zakol in uničenje kohorte, ki ji pripada okuženo govedo, kot izhaja iz Uredbe št. 999/2001, spremenjene z Uredbo št. 1326/2001, ne krši načela sorazmernosti, ker ne presega tega, kar je primerno in nujno za varovanje zdravja živali in ljudi.
53. Zato je treba na zastavljeno vprašanje odgovoriti, da preučitev tega ni razkrila nobenega takega dejavnika, ki bi ogrozil, glede načela sorazmernosti, veljavnost člena 13(1)(c), prvi stavek, Uredbe št. 999/2001, kot je bila spremenjena z Uredbo Komisije št. 1326/2001, v zvezi s prilogo VII, točki 2(a) in 1(a), tretja alinea, k isti uredbi.
Stroški
54. Ker je ta postopek za stranki v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
Izrek
Iz teh razlogov je Sodišče (tretji senat) razsodilo:
Preučitev zastavljenega vprašanja ni razkrila nobenega takega dejavnika, ki bi ogrozil, glede načela sorazmernosti, veljavnost člena 13(1)(c), prvi stavek, Uredbe (ES) št. 999/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o določitvi predpisov za preprečevanje, nadzor in izkoreninjenje nekaterih transmisivnih spongiformnih encefalopatij, kot je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1326/2001 z dne 29. junija 2001 o prehodnih ukrepih za dovoljenje prehoda na Uredbo št. 999/2001 in spreminjajoč prilogi VII in XI k navedeni uredbi, v zvezi s prilogo VII, točki 2(a) in 1(a), tretja alinea, k isti uredbi.