BIZOTTSÁG KONTRA HOSMAN-CHEVALIER 
A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE (harmadik tanács) 
2007. június 21. * 
A 0424/05. P. sz. ügyben, 
a Bíróság alapokmányának 56. cikke alapján 2005. november 29-én benyújtott 
fellebbezése tárgyában, 
az Európai Közösségek Bizottsága (képviselik: H. Kraemer és M. Velardo, 
meghatalmazotti minőségben, kézbesítési cím: Luxembourg) 
felperes, 
az eljárásban másik félként: 
Sonja Hosman-Chevalier (képviselik: J.-R. García-Gallardo Gil-Fournier, 
A. Sayagués Torres és D. Domínguez Pérez abogados), 
alperes az elsőfokú eljárásban, 
* Az eljárás nyelve: francia. 
I - 5051
2007. 06. 21-I ÍTÉLET - C-424/05. P. SZ. ÜGY 
A BÍRÓSÁG (harmadik tanács), 
tagjai: A. Rosas tanácselnök, A. Tizzano, J. Malenovský (előadó), U. Lõhmus és 
A. Ó Caoimh bírák, 
főtanácsnok: P. Mengozzi, 
hivatalvezető: Fülöp B. tanácsos, 
tekintettel az írásbeli szakaszra és a 2006. szeptember 13-i tárgyalásra, 
a főtanácsnok indítványának a 2007. március 15-i tárgyaláson történt meghallgatását 
követően, 
meghozta a következő 
ítéletet 
1 Fellebbezésével az Európai Közösségek Bizottsága az Európai Közösségek Elsőfokú 
Bíróságának a T-72/04. sz., Hosman-Chevalier kontra Bizottság ügyben 2005. szep­
tember 13-án hozott, Sonja Hosman-Chevaliertól a külföldi munkavégzési 
támogatást és a beilleszkedési támogatást megtagadó, 2003. április 8-i és október 
29-i bizottsági határozatokat megsemmisítő ítélete (EBHT 2005., II-3265. o., a 
továbbiakban: megtámadott ítélet) hatályon kívül helyezését kéri. 
I - 5052
BIZOTTSÁG KONTRA HOSMAN-CHEVALIER 
Jogi háttér 
2 Az Európai Közösségek tisztviselői személyzeti szabályzata (a továbbiakban: 
személyzeti szabályzat) 69. cikkének a jelen ügyben alkalmazandó szövegű változata 
akként rendelkezik, hogy a külföldi munkavégzési támogatás azon alapilletmény, 
háztartási támogatás és eltartott gyermek után nyújtott támogatás összegének 16%-
ával egyenlő, amelyre a tisztviselő jogosult. 
3 A személyzeti szabályzat VII. melléklete 4. cikkének (1) bekezdése kimondja, hogy 
külföldi munkavégzési támogatást kell folyósítani: 
„a) az olyan tisztviselők részére: 
- akik nem állampolgárai, és soha nem is voltak állampolgárai annak az 
államnak, amelynek a területén alkalmazási helyük található, és 
- akik a szolgálatba lépésük időpontját megelőző hat hónappal záródó ötéves 
időszakban nem rendelkeztek lakóhellyel, illetve nem folytattak főfoglalko­
zásként végzett tevékenységet azon állam európai területén. E rendelkezés 
alkalmazásában egy másik állam, vagy egy nemzetközi szervezet részére 
végzett tevékenységből származó körülményeket nem kell figyelembe venni; 
I - 5053
2007. 06. 21-I ÍTÉLET - C-424/05. P. SZ. ÜGY 
b) az olyan tisztviselők részére, akik azon állam állampolgárai vagy volt 
állampolgárai, amelynek területén alkalmazzák őket, de akiknek a szolgálatba 
lépésük napjával záródó 10 éves időtartam alatt lakóhelyük valamely állam vagy 
nemzetközi szervezet szolgálatában végzett feladatok ellátásától eltérő okból az 
adott állam európai területén kívül volt. 
[...]" 
A jogvita előzményei 
4 Az Elsőfokú Bíróság a megtámadott ítélet 4-10. pontjában foglalta össze a jogvita 
előzményeit: 
„4. Az osztrák állampolgárságú felperes 1995. május 14-ig Ausztriában tanult és 
dolgozott. 1995. május 15. és 1996. március 17. között Belgiumban dolgozott a 
Verbindungsbüro des Landes Tyrol, Tirol tartomány brüsszeli irodája részére. 
5. 1996. március 18. és 2002. november 15. között a felperes az Osztrák 
Köztársaság Európai Unió melletti állandó brüsszeli képviseletének állományába 
tartozott (a továbbiakban: az Osztrák Köztársaság állandó képviselete). Ebben a 
minőségben először a Verbindungstelle der Bundesländer (a továbbiakban: VB), 
a tartományi összekötő iroda, majd az Österreichischer Gewerkschaftsbund (a 
továbbiakban: OGB), az osztrák szakszervezeti szövetség javára fejtett ki 
tevékenységet. 
I - 5054
BIZOTTSÁG KONTRA HOSMAN-CHEVALIER 
6. 2002. november 16-án a felperes tisztviselőként a Bizottság szolgálatába lépett. 
A külföldi munkavégzési támogatás nyújtásakor figyelembe veendő, a személy­
zeti szabályzat VII. melléklete 4. cikke (1) bekezdése a) pontjának második 
franciabekezdésében szereplő ötéves időszak, az ún. referenciaidőszak 
1997. május 16. és 2002. május 15. közé esett. 
7. 2003. április 8-i feljegyzésében a Bizottság igazgatási és személyzeti főigazga­
tósága (DG) arról tájékoztatta a felperest, hogy külföldi munkavégzési 
támogatásra nem jogosult. 
8. 2003. július 7-én a felperes a személyzeti szabályzat 90. cikkének (2) bekezdése 
szerinti panaszt nyújtott be a 2003. április 8-i feljegyzés ellen. 2003. augusztus 
14-i elektronikus levelében, valamint 2003. szeptember 11-i távmásolatában a 
panaszt két ízben kiegészítette. 
9. 2003. október 29-i, a felperessel 2003. november 3-án közölt feljegyzésében a 
kinevezésre jogosult hatóság a felperes panaszát elutasította. 
10. E határozatból kitűnik, hogy a külföldi munkavégzési támogatás és az ahhoz 
kapcsolódó juttatások felperestől történő megtagadásának fő indoka az volt, 
hogy az általa a referenciaidőszakban Brüsszelben kifejtett szakmai tevékenység 
I - 5055
2007. 06. 21-I ÍTÉLET - C-424/05. P. SZ. ÜGY 
nem minősül a személyzeti szabályzat VII. melléklete 4. cikke (1) bekezdésének 
a) pontjában szereplő kivétel szerinti másik állam részére végzett tevé­
kenységnek. A kinevezésre jogosult hatóság úgy vélte, hogy noha az Osztrák 
Köztársaság állandó képviseletének helyiségeiben működött, ugyanakkor a VB 
egy attól elkülönülő, a tartományokhoz kapcsolódó, ez utóbbiak, és nem a Bund 
(szövetségi állam) érdekeit szolgáló jogalany volt. Ami az OGB-t illeti, a felperes 
által benyújtott dokumentumok, különösen munkaszerződése nem tesznek 
említést az Osztrák Köztársasággal való bármilyen kapcsolatról, minek 
következtében az OGB-nek végzett munka sem hasonlítható az ezen állam 
részére kifejtett tevékenységhez." 
Az Elsőfokú Bíróság előtti eljárás és a megtámadott ítélet 
5 Az Elsőfokú Bíróság hivatalához 2004. február 20-án benyújtott keresetlevelével 
Sonja Hosman-Chevalier keresetet indított a külföldi munkavégzési támogatást és az 
ahhoz kapcsolódó juttatásokat megtagadó, 2003. október 29-i bizottsági határozat 
megsemmisítése céljából. 
6 A megtámadott ítéletben az Elsőfokú Bíróság kimondta, hogy a kereset nemcsak a 
2003. október 29-i, hanem a 2003. április 8-i bizottsági határozat megsemmisítésére 
is irányul. E határozatokat az Elsőfokú Bíróság megsemmisítette. 
7 Az Elsőfokú Bíróság valójában elfogadta a Sonja Hosman-Chevalier által előadott, a 
személyzeti szabályzat VII. melléklete 4. cikke (1) bekezdése a) pontjának meg­
sértésére vonatkozó második jogalapot. 
I - 5056
BIZOTTSÁG KONTRA HOSMAN-CHEVALIER 
8 Az Elsőfokú Bíróság szerint az eldöntendő kérdés az volt, hogy a Sonja Hosman-
Chevalier által a referenciaidőszakban Brüsszelben az Osztrák Köztársaságnak az 
Európai Unió melletti állandó képviseletén végzett tevékenység a személyzeti 
szabályzat VII. melléklete 4. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében valamely 
állam részére végzett tevékenységnek minősül-e, miként azt a felperes állítja. Az 
„állam" e cikkben szereplő fogalma az államot csak mint jogi személyt és a 
nemzetközi jog egységes alanyát, illetve kormányzati szerveit öleli fel 
9 A megtámadott ítélet 30. pontjában az Elsőfokú Bíróság előzetesen kifejtette, hogy 
nem vitás, hogy az olyan szervezetek, mint egy tagállamnak az Európai Unió melletti 
állandó képviselete vagy egy állam nagykövetsége részére végzett tevékenység a 
személyzeti szabályzat VII. melléklete 4. cikke (1) bekezdése a) pontjának 
értelmében állam részére végzett tevékenységnek minősül. 
10 A megtámadott ítélet 31-36. pontjában az Elsőfokú Bíróság több tényt is felsorolt, 
amelyek alapján megállapította, hogy Sonja Hosman-Chevalier az Osztrák 
Köztársaság állandó képviselete személyzetének tagja volt, hogy a nagykövetnek, 
vagyis az Osztrák Köztársaság Európai Unió melletti állandó képviselőjének a 
hivatali alárendeltségébe tartozott, és hogy jogállása ez említett képviseletre 
beosztott többi tisztviselőével azonos volt. 
11 Az Elsőfokú Bíróság ebből azt a következtetést vonta le, hogy a Sonja Hosman-
Chevalier által a referenciaidőszakban az Osztrák Köztársaság állandó képviselete 
részére végzett tevékenységet az ezen állam részére végzett tevékenységnek kell 
tekinteni. 
I - 5057
2007. 06. 21-I ÍTÉLET - C-424/05. P. SZ. ÜGY 
12 A megtámadott ítélet 38-41. pontjában az Elsőfokú Bíróság ezt követően nem 
fogadta el a Bizottság azon érvelését, miszerint a felperes, noha az Osztrák 
Köztársaság állandó képviseletén dolgozott, azt nem e tagállam részére tette, hanem 
tevékenységét a VB és az OGB részére végezte, mely szervezeteknek nem az állami 
érdekek védelme a feladata. 
13 A megtámadott ítélet 42. pontjában az Elsőfokú Bíróság ugyanakkor kimondta, hogy 
avégett, hogy valamely személy teljes mértékben a személyzeti szabályzat 
VII. melléklete 4. cikke (1) bekezdésének a) pontjában szereplő kivétel alá essék, 
elegendő, hogy szakmai tevékenységét a fenti értelemben az állam részét képező 
szervezet, így például az állandó képviselet részére fejti ki, tekintet nélkül az illető 
által az említett szervezeten belül végzett egyedi és konkrét feladatkörre. Eltérő 
megoldás esetében a belső jog szempontjából kellene elvégezni a végzett tevékenység 
és feladatok részletes elemzését, ami ellentétben állna a fent említett követelmé­
nyekkel. Ez annál is inkább így van, mert kizárólag az egyes tagállamokra tartozik, 
hogy szervezeti egységeiket úgy szervezzék meg, ahogy a legmegfelelőbbnek tűnik 
számukra, és hogy így meghatározzák a tisztviselőik és alkalmazottaik számára 
kitűzött célokat és feladatokat. 
14 Az Elsőfokú Bíróság mindezek alapján kimondta, hogy Sonja Hosman-Chevalier 
eleget tett a személyzeti szabályzat VII. melléklete 4. cikke (1) bekezdésének 
a) pontjában előírt feltételeknek, tehát jogosult a külföldi munkavégzési támogatásra. 
15 A megtámadott ítélet 51. pontjában az Elsőfokú Bíróság kimondta, hogy - mivel a 
személyzeti szabályzat VII. melléklete 5. cikkének említett (1) bekezdésében 
biztosított beilleszkedési támogatás annak a tisztviselőnek fizetendő, aki külföldi 
munkavégzési támogatásra jogosult - meg kell állapítani, hogy Sonja Hosman-
Chevalier beilleszkedési támogatásra jogosult. Az Elsőfokú Bíróság azonban a 
megtámadott ítélet 52. pontjában kifejtett okokból nem ítélte meg számára a 
napidíjat. 
I - 5058
BIZOTTSÁG KONTRA HOSMAN-CHEVALIER 
A Bíróság előtti eljárás 
16 Jelen fellebbezésben a Bizottság azt kéri, hogy a Bíróság 
- helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet, és utalja vissza az ügyet az 
Elsőfokú Bíróság elé; 
- kötelezze Sonja Hosman-Chevalier-t az eljárás költségeinek viselésére, beleértve 
az Elsőfokú Bíróság előtti eljárás költségeit is. 
17 Sonja Hosman-Chevalier azt kéri, hogy a Bíróság: 
- mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant, illetve másodlagosan mint alaptalant 
utasítsa el a fellebbezést; 
- a Bizottságot kötelezze mindkét eljárás költségeinek viselésére. 
I - 5059
2007. 06. 21-I ÍTÉLET - C-424/05. P. SZ. ÜGY 
A fellebbezésről 
A felek érvei 
18 Egyetlen jogalapjában a Bizottság előadja, hogy az Elsőfokú Bíróság a külföldi 
munkavégzési támogatásra való jogosultság megállapítására vonatkozó, a személy­
zeti szabályzat VII. melléklete 4. cikke (1) bekezdésének a) pontjában foglalt 
rendelkezések esetén tévesen alkalmazta a jogot azzal, hogy tévesen értelmezte az 
említett rendelkezésben foglalt „másik állam részére kifejtett tevékenység" fogalmát. 
19 A Bizottság szerint több, a megtámadott ítélet 31-36. és 42. pontjában figyelembe 
vett tényből következik, hogy az Elsőfokú Bíróság tévesen vélte úgy, hogy az említett 
rendelkezésekben szereplő, másik állam részére kifejtett tevékenységre vonatkozó 
feltétel teljesítéséhez elegendő az, hogy az érintett személy az adott állam működési 
és/vagy szervezeti keretéhez - mint például az Európai Unió melletti állandó 
képviselethez - tartozzon. 
20 A Bizottság azonban úgy véli, hogy az említett feltételt úgy kell értelmezni, hogy az 
közvetlen jogi kapcsolatot tételez fel az érintett személy és a szóban forgó állam 
között, amely kapcsolathoz nem elegendő pusztán az, hogy az érintett személy az 
említett keretbe tartozik. 
21 A Bizottság szerint a személyzeti szabályzat VII. melléklete 4. cikke (1) bekezdése 
a) pontja második franciabekezdésének második mondata - amelynek értelmében az 
e rendelkezéssel érintett tisztviselők jogosultak a külföldi munkavégzési támogatásra 
- annyiban indokolt, amennyiben e tisztviselők esetén nem vélhető úgy, hogy tartós 
kapcsolatot alakítottak ki az alkalmazási helyük szerinti országgal (a 246/83. sz., De 
I - 5060
BIZOTTSÁG KONTRA HOSMAN-CHEVALIER 
Angelis kontra Bizottság ügyben 1985. május 2-án hozott ítélet [EBHT 1985., 
1253. o.] 13. pontja). Ez a jogszabályi logika tehát pontosan azzal az előfeltevéssel él, 
hogy az érintett személynek jogállása vagy szerződés alapján közvetlen kapcsolata 
van egy másik tagállammal vagy egy nemzetközi szervezettel. Valójában csak egy 
ilyen ok alkalmas arra, hogy a másik állammal vagy nemzetközi szervezettel fennálló 
jogviszony alapján az adott személy meghatározott időszakon keresztül a későbbi 
alkalmazási helye szerinti állam területén (a továbbiakban: alkalmazási hely szerinti 
ország) az Európai Közösségek tisztviselőjeként végezze tevékenységét. 
22 A Bizottság emlékeztet arra, hogy a személyzeti szabályzat VII. melléklete 4. cikke 
(1) bekezdése a) pontja második franciabekezdésének második mondata kivételt 
jelent a külföldi munkavégzési támogatás megállapításához szükséges feltételek alól, 
következésképpen ezen okból megszorítóan értelmezendő. Mindezen felül azért is ez 
a helyes értelmezés, mert pénzügyi juttatásra vonatkozó rendelkezésről van szó (lásd 
a Bíróság 146, 192 és 193/81. sz. BayWa-ügyben 1982. május 6-án hozott ítéletének 
[EBHT 1982.,1503. o.] 10. pontját, valamint az Elsőfokú Bíróság T-41/89. sz., 
Schwedler kontra Parlament ügyben 1990. március 8-án hozott ítéletének 
[EBHT 1990., II-79. o.] 23. pontját, amelyet a Bíróság fellebbezési eljárásban a 
C-132/90. P. sz., Schwedler kontra Parlament ügyben 1991. november 28-án hozott 
ítéletében [EBHT 1991., I-5745. o.] helybenhagyott). 
23 A Bizottság hozzáteszi, hogy az Elsőfokú Bíróságnak a megtámadott ítélet 31-36., 
illetve 42. pontjában kifejtett, a személyzeti szabályzat VII. melléklete 4. cikke 
(1) bekezdése a) pontja második franciabekezdésének utolsó mondatára vonatkozó 
értelmezése eltér a saját ítélkezési gyakorlatától, amelynek értelmében szükség van 
az állammal fennálló közvetlen jogi kapcsolatra (lásd az Elsőfokú Bíróság 
T-190/03. sz., Olesen kontra Bizottság ügyben 2005. június 30-án hozott ítéletének 
[EBHT-KSZ 2005., I-A-181. és II-805. o.] 49-51. pontját, a T-205/02. sz., Salvador 
García kontra Bizottság ügyben 2005. október 25-én hozott ítéletének [EBHT-
KSZ 2005., I-A-285. o. és II-1311. o.] 55. pontját, a T-83/03. sz., Salazar Brier kontra 
Bizottság ügyben hozott ítéletének [EBHT-KSZ 2005., I-A-311. és II-1407. o.] 
45. pontját, a T-298/02. sz., Herrero Romeu kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 
[EBHT 2005., II-4599. o. és EBHT-KSZ 2005., I-A-295. és II-1349. o.] 41. pontját, 
valamint a T-368/03. sz., De Bustamante Tello kontra Tanács ügyben hozott ítélet 
[EBHT-KSZ 2005., I-A-321. és I-1439. o.] 42. pontját). 
24 Ezenfelül az említett rendelkezésben foglalt, az „egy nemzetközi szervezet részére 
végzett tevékenység"-gel kapcsolatos feltételre vonatkozóan az Elsőfokú Bíróság 
I - 5061
2007. 06. 21-I ÍTÉLET - C-424/05. P. SZ. ÜGY 
állandó ítélkezési gyakorlata kimondta, hogy az adott nemzetközi szervezettel 
szintén közvetlen jogi kapcsolatnak kell fennállnia (lásd az Elsőfokú Bíróság 
T-43/93. sz., Lo Giudice kontra Parlament ügyben 1995. március 22-én hozott 
ítéletének [EBHT-KSZ 1995., I-A-57. o. és II-189. o.] 36. pontját, valamint a 
T-127/00. sz., Nevin kontra Bizottság ügyben 2002. szeptember 11-én hozott 
ítéletének [EBHT-KSZ 2002., I-A-149. és II-781. o.] 51. pontját). Nem lenne azonban 
következetes, illetve akár önkényes is lenne a közvetlen jogi kapcsolatot csak a 
kivétel egyik részére előírni, a másik részre pedig nem. 
25 A Bizottság álláspontja szerint az Elsőfokú Bíróság elmulasztotta annak vizsgálatát, 
hogy létezik-e közvetlen jogi kapcsolat Sonja Hosman-Chevalier és az Osztrák 
Köztársaság között. Jelen esetben azonban nem létezik ilyen kapcsolat, mivel az 
érintett személyt a referenciaidőszak során először a VB, majd az OGB 
foglalkoztatta. 
26 Sonja Hosman-Chevalier a fellebbezés elfogadhatatlanságának megállapítását kéri 
arra hivatkozva, hogy a Bizottság valójában a tényállás új mérlegelését kéri a 
Bíróságtól. 
27 Az ügy érdemével kapcsolatban Sonja Hosman-Chevalier előadja, hogy az érintett 
személy és az állam közötti jogi - de nem szükségszerűen közvetlen - kapcsolat 
fennállásának ellenőrzésével az Elsőfokú Bíróság mérlegelése megfelel a közösségi 
jognak. 
28 Véleménye szerint attól a pillanattól kezdve, hogy - mint jelen esetben - egy állandó 
képviselet részére végzett munka egy államnak végzett munkának tekinthető, Sonja 
Hosman-Chevalier és az állam közötti jogi kapcsolatra vonatkozó feltétel teljesül. 
I - 5062
BIZOTTSÁG KONTRA HOSMAN-CHEVALIER 
29 E tekintetben az Elsőfokú Bíróság ítélkezési gyakorlata nemcsak formalista 
megközelítést alkalmaz, és e kapcsolat léte nem jelenti szigorúan vagy kizárólagosan 
a „jogi" függőségi kapcsolat létét E kapcsolat létét az adott ügy körülményei alapján 
kell megítélni. Jelen esetben tehát - mivel Sonja Hosman-Chevalier irataiból kitűnt, 
hogy az Osztrák Köztársaság állandó képviseletének állományához tartozott - már 
nem volt szükséges tovább vizsgálni vagy külön jelezni a jogi vagy bármely egyéb 
kapcsolat létét. 
A Bíróság álláspontja 
Az elfogadhatóságról 
30 Emlékeztetni kell arra, hogy az EK 225. cikkből és a Bíróság alapokmánya 
58. cikkének első albekezdéséből az következik, hogy a fellebbezés kizárólag 
jogsértésre irányuló jogalapon alapulhat, a tényállással kapcsolatos mérlegelésen 
nem. 
31 E rendelkezések értelmében kizárólag az Elsőfokú Bíróság rendelkezik hatáskörrel 
egyrészt a tényállás megállapítására, kivéve, ha megállapításainak anyagi pontatlan­
sága a hozzá benyújtott eljárási iratokból ered, másrészt a tények értékelésére. Amint 
az Elsőfokú Bíróság megállapította vagy értékelte a tényállást, a Bíróság rendelkezik 
hatáskörrel az EK 225. cikk értelmében a tények jogi minősítésének, és az abból az 
Elsőfokú Bíróság által levont jogkövetkezmények felülvizsgálatára (lásd különösen a 
C-284/98. P. sz., Parlament kontra Bieber ügyben 2000. március 16-án hozott ítélet 
[EBHT 2000., I-1527. o.] 31. pontját, és a C-270/99. P. sz., Z kontra Parlament 
ügyben 2001. november 27-én hozott ítélet [EBHT 2001., I-9197. o.] 37. pontját). 
I - 5063
2007. 06. 21-I ÍTÉLET - C-424/05. P. SZ. ÜGY 
32 Jelen esetben meg kell állapítani, hogy a Bizottság nem vitatja, hogy Sonja Hosman-
Chevalier a referenciaidőszak során az Osztrák Köztársaság állandó képviseletének 
állományához tartozott Fellebbezésének alátámasztására a Bizottság mindössze arra 
hivatkozik, hogy e tény még nem jogosítja fel az érintett személyt a külföldi 
munkavégzési támogatásra való jogosultságra, mivel közte és az Osztrák Köztársaság 
között nem létezett közvetlen jogi kapcsolat 
33 Mindebből következően - ellentétben Sonja Hosman-Chevalier álláspontjával - a 
Bizottság fellebbezése nem a tények mérlegelésén, hanem azok jogi minősítésén 
alapul A Sonja Hosman-Chevalier által előadott elfogadhatatlansági kifogást tehát el 
kell utasítani. 
Az ügy érdeméről 
34 A Bizottság által előadott jogalap megválaszolására tekintettel a „másik állam részére 
kifejtett tevékenység" fogalmát a személyzeti szabályzatnak a külföldi munkavégzési 
támogatásra vonatkozó VII. melléklete 4. cikke (1) bekezdésének a) pontja alapján 
kell mérlegelni, amelynek e fogalom részét képezi. 
35 Emlékeztetni kell arra, hogy a Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata értelmében a 
külföldi munkavégzési támogatás nyújtásának célja az, hogy ellentételezze a 
Közösségeknél történő munkavállalás megkezdéséből eredő egyedi díjakat és 
hátrányokat azon tisztviselők részére, akik ezen okból kötelesek lakóhelyüket a 
korábbi helyről az alkalmazási hely szerinti országra változtatni, és új helyre 
beilleszkedni. A külföldi munkavégzés fogalmába a tisztviselő szubjektív helyzete, 
nevezetesen az új környezetbe való beilleszkedés foka is beletartozik, például a 
I - 5064
BIZOTTSÁG KONTRA HOSMAN-CHEVALIER 
szokásos lakóhely vagy a főfoglalkozásként végzett kereső tevékenység gyakorlása 
(lásd a 201/88. sz., Atala-Palmerini kontra Bizottság ügyben 1989. október 10-én 
hozott ítélet [EBHT 1989., 3109. o.] 9. pontját, és a C-452/93. P. sz., Magdalena 
Fernández kontra Bizottság ügyben 1994. szeptember 15-én hozott ítélet 
[EBHT 1994., I-4295. o.] 20. pontját). 
36 A külföldi munkavégzési támogatás nyújtásának célja tehát az alkalmazási hely 
szerinti ország társadalmába teljes mértékben beilleszkedett, és az oda még nem 
teljesen beilleszkedett tisztviselők között felmerülő egyenlőtlenségek kompenzálása. 
37 A személyzeti szabályzat VII. melléklete 4. cikke (1) bekezdése a) pontja második 
franciabekezdésének második mondatából következik, hogy a közösségi jogalkotó 
szükségszerűen arra gondolt, hogy ugyanilyen külföldi munkavégzés történik azon 
tisztviselő esetén is, aki - bár a szolgálatba lépése időpontját megelőző hat hónappal 
záródó ötéves időszakban rendelkezett ugyan lakóhellyel, illetve főfoglalkozásként 
folytatott tevékenységet az alkalmazási hely szerinti állam európai területén - egy 
másik állam, vagy egy nemzetközi szervezet részére végzett tevékenységet. 
38 A közösségi jogalkotó így tehát azzal az előfeltevéssel élt, hogy e munkavégzés 
megvalósításának következménye, hogy fennmarad az érintett személy konkrét 
kötődése e másik állammal vagy nemzetközi szervezettel, ami egyúttal az említett 
személy alkalmazási helye szerinti országgal való tartós kapcsolata kialakulásának, 
ezáltal pedig az alkalmazási helye szerinti ország társadalmába való megfelelő 
beilleszkedésének akadályát is jelenti (lásd e tekintetben az 1322/79. sz., Vutera 
kontra Bizottság ügyben 1981. január 15-én hozott ítélet [EBHT 1981., 127. o.] 
8. pontját, és a fent hivatkozott De Angelis kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 
13. pontját). 
39 Az érintett tisztviselő alkalmazási helye szerinti országban a többi államot - amint az 
többek között a diplomáciai kapcsolatokról szóló, Bécsben 1961. április 18-án aláírt 
szerződéssel, valamint az államoknak az egyetemes nemzetközi szervezetekkel 
fennálló kapcsolataikban történő képviseletéről szóló, Bécsben 1975. március 14-én 
I - 5065
2007. 06. 21-1 ÍTÉLET - C-424/05. P. SZ. ÜGY 
aláírt egyezménnyel kodifikált nemzetközi szokásjogból következik - nagykövetsé­
gek vagy diplomáciai képviseletek, illetve a nemzetközi szervezetek mellé akkreditált 
állandó képviseletek képviselik. 
40 Mindebből következően a személyzeti szabályzat VII. melléklete 4. cikke (1) bekez­
dése a) pontja második franciabekezdésének második mondatában használt „állam"-
fogalom szükségszerűen magában foglalja valamely tagállamnak az Európai Unió 
melletti állandó képviseletét, amit egyébként a fellebbezésben sem vitattak. 
41 Ezért az ilyen állandó képviselet állományát - beleértve az adminisztratív és műszaki 
állományt is - az e képviselet szervezetéhez tartozása miatt az érintett tagállam 
szolgálatában állónak, következésképpen pedig a személyzeti szabályzat 4. cikke 
(1) bekezdése a) pontjának második franciabekezdésében írt „külföldi munkavégzési" 
helyzetben lévőnek kell tekinteni. 
42 Jelen esetben - mint azt az Elsőfokú Bíróság megállapította - Sonja Hosman-
Chevalier az állandó képviselet személyi állományának tagja volt, a nagykövetnek a 
hivatali alárendeltségébe tartozott, és jogállása ez említett képviseletre beosztott 
többi tisztviselőével azonos volt. Szintén a megtámadott ítéletből következik, hogy 
Sonja Hosman-Chevalier ezen okból különféle előjogokat és mentességeket élvezett, 
így különösen a regionális ingatlanadó alóli mentességet. E körülmények alapján őt 
úgy kell tekinteni, hogy tevékenységét az osztrák állam részére végezte. 
43 Sonja Hosman-Chevalier-nek az előző pontban említett egyedi jogállása volt az 
Osztrák Köztársasággal fennálló konkrét kapcsolatának alapja. Ez azonban maga is 
I - 5066
BIZOTTSÁG KONTRA HOSMAN-CHEVALIER 
akadályát jelentette annak, hogy az alkalmazási hely szerinti országgal tartós 
kapcsolatot alakítson ki, és hogy kellően beilleszkedhessek az alkalmazási hely 
szerinti ország társadalmába. 
44 Tekintettel tehát a személyzeti szabályzat VII. melléklete 4. cikke (1) bekezdése 
a) pontja második franciabekezdésének második mondatában rejlő szabályozási 
célra, az Elsőfokú Bíróság jogszerűen mondta azt ki a megtámadott ítélet 
42. pontjában, hogy a külföldi munkavégzési támogatásra való jogosultsághoz 
elegendő, hogy Sonja Hosman-Chevalier szakmai tevékenységét az Osztrák 
Köztársaság állandó képviselete részére végezte, tekintet nélkül az általa az említett 
szervezeten belül végzett egyedi és konkrét feladatkörre. 
45 Ebből következően minden alapot nélkülöz a Bizottság azon érvelése, amely szerint a 
külföldi munkavégzési támogatásra való jogosultság közvetlen jogi kapcsolatot 
tételez fel az érintett személy és a szóban forgó állam között. 
46 Ez az értelmezés egyebekben megfelel a tagállamokat a belső szervezeti felépítésük 
és állandó képviseleteik kialakítására vonatkozóan megillető önállóságnak. Mint azt a 
főtanácsnok indítványának 89. pontjában kifejtette, a tagállamokra tartozik az 
állandó képviselete részeként működő szervezetek, valamint az e képviseleten jelen 
levő különféle szervek által a közösségi intézményekkel kialakított kapcsolataik 
során előmozdítani kívánt közérdekek meghatározása. 
47 A fenti megállapításokra tekintettel meg kell állapítani, hogy az Elsőfokú Bíróság 
nem tévedett a jogban, amikor a megtámadott ítélet 47. pontjában kimondta a 
2003. április 8-i és 2003. október 29-i bizottsági határozatok megsemmisítését abban 
a részükben, amelyben e határozatok megtagadták Sonja Hosman-Chevalier-tol a 
külföldi munkavégzési támogatásra való jogosultságot. 
I - 5067
2007. 06. 21-I ÍTÉLET - C-424/05. P. SZ. ÜGY 
48 A fenti megállapítások összességéből következően a Bizottság fellebbezését - mint 
alaptalant - el kell utasítani. 
A költségekről 
49 Az eljárási szabályzatnak a fellebbezési eljárásra vonatkozó 118. cikke értelmében 
ugyanezen eljárási szabályzat 69. cikke 2. §-a alapján a Bíróság a pervesztes felet 
kötelezi a költségek viselésére, ha a pernyertes fél ezt kérte. Mivel a Bizottság 
pervesztes lett, Sonja Hosman-Chevalier kérelmének megfelelően kötelezni kell 
jelen eljárás költségeinek viselésére. 
A fenti indokok alapján a Bíróság (harmadik tanács) a következőképpen határozott: 
1) A Bíróság a fellebbezést elutasítja. 
2) A Bíróság az Európai Közösségek Bizottságát kötelezi a költségek 
viselésére. 
Aláírások 
I - 5068