62003CO0555_HU
Felek
Az ítélet indoklása
Rendelkező rész
Felek
A C-555/03. sz. ügyben,
a Bírósághoz a Tribunal du travail de Charleroi (Belgium) által az EK 68. cikkének értelmében benyújtott, az e bíróság előtt
Magali Warbecq
és
a Ryanair Ltd
között folyamatban lévő eljárásban a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK rendelet (HL 2001., L 12., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 4. kötet, 42. o.) értelmezésére vonatkozó előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában
A BÍRÓSÁG (negyedik tanács),
tagjai: J. N. Cunha Rodrigues tanácselnök (előadó), K. Schiemann és Juhász E. bírák,
főtanácsnok: A. Tizzano,
hivatalvezető: R. Grass,
a főtanácsnok meghallgatását követően,
meghozta a következő
Végzést
Az ítélet indoklása
1. A 2003. december 15-i ítéletével, amely december 24-én érkezett a Bírósághoz, a Tribunal du travail de Charleroi (Belgium) az EK 68. cikke alapján előzetes döntéshozatal céljából két, a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK rendelet (HL 2001., L 12., 1. o. ; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 4. kötet, 42. o.) értelmezésére vonatkozó kérdést terjesztett a Bíróság elé.
2. Ezek a kérdések M. Warbecq – belga állampolgár – által az ír jog szerinti, dublini (írországi) székhelyű Ryanair Ltd társaság (a továbbiakban: Ryanair) ellen indított ügyben merültek fel.
Jogi háttér
3. Az EK 61. cikkének rendelkezése szerint:
„A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség fokozatos létrehozása céljából a Tanács:
[…]
c) intézkedéseket fogad el a polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés terén a 65. cikkben előírtak szerint
[…]”.
4. A 44/2001 rendelet 19. cikke előírja:
„Valamely tagállamban lakóhellyel vagy székhellyel rendelkező munkaadó perelhető:
1) annak a tagállamnak a bíróságai előtt, ahol lakóhellyel vagy székhellyel rendelkezik; vagy
2) más tagállamban:
a) a munkavállaló szokásos vagy legutóbbi munkavégzési helyének bíróságai előtt, vagy
[…]”.
Alapeljárás és előzetes döntéshozatali kérdések
5. A 2001. április 19-én Dublinban aláírt munkaszerződéssel M. Warbecq „customer services agent-inflight”-ként helyezkedett el a Ryanairnél.
6. A Ryanair ezt a szerződést 2002. április 10-én felmondta, és M. Warbecqnek hét napi munkabérnek megfelelő végkielégítést fizetett ki.
7. Az előzetes döntéshozatalra utaló ítéletben nem rögzített időpontban M. Warbecq beperelte a Ryanairt a Tribunal du travail de Charleroi-nál [Charleroi-i Munkaügyi Bíróság]. A keresetben kérte a munkaügyi bíróságot, hogy az alapeljárás alperesét üdülési hozzájárulás, végkielégítés-kiegészítés és kártérítés címén meghatározott összeg megfizetésére kötelezze.
8. Az alapeljárás felperese úgy véli, hogy a 44/2001/EK rendelet 19. cikkének értelmében választhat, hogy munkáltatóját ez utóbbi székhelye szerinti bíróságok előtt, vagy saját szokásos munkavégzési helye – jelen esetben a charleroi-i repülőtér – szerinti bíróság előtt perli.
9. A Ryanair fenntartja, hogy belga bíróságoknak nincs hatáskörük a M. Warbecq által benyújtott kereset elbírálására.
10. Elismerve, hogy az elé utalt jogvita elbírálásához a 44/2201/EK rendelet 19. cikkének értelmezése szükséges, a Tribunal du travail úgy határozott, hogy felfüggeszti az eljárást, és az alábbi előzetes döntéshozatali kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
„1) A 44/2001/EK rendelet 19. cikkének 2. pontja […] alkalmazása tekintetében melyek azok a vonatkozó feltételek, amelyek lehetővé teszik azon szerződő állam meghatározását, amelynek területén a munkavállaló szokásos munkáját végzi, ha ez a munkavállaló nemzetközi légi utasszállítással foglalkozó társaság repülőszemélyzetének tagja?
2) Melyik helyet kell annak a helynek tekinteni, ahol vagy ahonnan a munkavállaló munkáltatója felé lényeges kötelezettségeit teljesíti, ha ezeket a munkaszerződésből eredő kötelezettségeket részben valamely szerződő állam területén, a földön (repülőtér), részben egy másik szerződő államban honos repülőgép fedélzetén teljesíti, amely államban egyébként a munkavállaló alkalmazásban áll?”
A Bíróság hatásköréről
11. Az eljárási szabályzat 92. cikke (1) bekezdésének megfelelően, ha nyilvánvaló, hogy a Bíróságnak nincs hatásköre a kereset elbírálására, vagy ha a kereset nyilvánvalóan elfogadhatatlan, a Bíróság a főtanácsnok meghallgatását követően – az eljárás folytatása nélkül – indokolt végzéssel határozhat az ügyben.
12. Meg kell állapítani, hogy az EK 68. cikkének (1) bekezdése értelmében „a 234. cikket erre a [A vízumok, menekültügy, bevándorlás és a személyek szabad mozgására vonatkozó egyéb politikákról szóló IV.] címre a következő körülmények között és feltételekkel kell alkalmazni: ha kérdés merül fel e cím értelmezésével, vagy a közösségi intézmények e címen alapuló jogi aktusainak érvényességével vagy értelmezésével kapcsolatban egy tagállam olyan bírósága előtt folyamatban lévő ügyben, amelynek határozatai ellen a nemzeti jog értelmében nincs jogorvoslati lehetőség, ennek a bíróságnak, amennyiben úgy ítéli meg, hogy ítélete meghozatalához a kérdésre vonatkozóan döntésre van szüksége, kérnie kell a Bíróságot, hogy hozzon ebben a kérdésben döntést”.
13. A 44/2001 rendelet az EK 61. cikkének c) alpontja alapján került elfogadásra, amely az EK-Szerződés harmadik részében, a IV. címben található. E körülmények között csak az a nemzeti bíróság kérheti a Bíróságtól, hogy a fenti rendelet értelmezésének kérdésében határozzon, amelynek határozatai ellen a belső jog szerint nincs helye fellebbezésnek.
14. Jelen esetben kétségtelen, hogy a Tribunal du travail de Charleroi által a jelen alapeljáráshoz hasonló perekben meghozott határozatok a belső jog szerinti fellebbezés tárgyát képezhetik.
15. Attól kezdve, hogy a Bíróságot nem az EK 68. cikke által érintett nemzeti bíróság kereste meg, a Bíróságnak nincs hatásköre arra, hogy a 44/2001 rendelet értelmezéséről nyilatkozzék.
16. Következésképpen az eljárási szabályzat 92. cikkének (1) bekezdését kell alkalmazni, és meg kell állapítani, hogy a Bíróságnak nyilvánvalóan nincs hatásköre arra, hogy a Tribunal du travail de Charleroi által feltett kérdésekben határozzon.
A költségekről
17. Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségek viseléséről.
Rendelkező rész
A fenti indokok alapján
A BÍRÓSÁG (negyedik tanács)
a következőképpen határozott:
Az Európai Közösségek Bíróságának nyilvánvalóan nincs hatásköre a Tribunal du travail de Charleroi (Belgium) 2003. december 15-i ítéletében feltett kérdések megválaszolására.
Kihirdetve Luxembourgban, a 2004. június 10-i nyilvános ülésen.