62018TO0410
ÜLDKOHTU MÄÄRUS (viies koda)
15. märts 2019 (
*1
)
Tühistamishagi – Konkurents – Keelatud kokkulepped – Metallpakendite turg – Uurimise alustamise otsus – Akt, mille peale ei saa hagi esitada – Vastuvõetamatus
Kohtuasjas T‑410/18,
Silgan Closures GmbH, asukoht München (Saksamaa),
Silgan Holdings, Inc., asukoht Stamford, Connecticut (Ameerika Ühendriigid),
esindajad: advokaadid H. Wollmann, D. Seeliger, R. Grafunder ja V. Weiss,
hagejad,
versus
Euroopa Komisjon, esindajad: T. Christoforou, B. Ernst, G. Meessen, C. Vollrath ja L. Wildpanner,
kostja,
mille ese on ELTL artikli 263 alusel esitatud nõue tühistada komisjoni 19. aprilli 2018. aasta otsus C(2018) 2466 final, millega komisjon algatas menetluse ELTL artikli 101 kohaldamise kohta juhtumis AT.40522 – Pandora,
ÜLDKOHUS (viies koda),
koosseisus: president D. Gratsias (ettekandja), kohtunikud I. Labucka ja A. Dittrich,
kohtusekretär: E. Coulon,
on teinud järgmise
määruse
Vaidluse taust
1
Hagejad Silgan Closures, GmbH ja Silgan Holdings, Inc. on äriühingud, kes tegutsevad muu hulgas metallmahutitest ja sulguritest metallpakendite sektoris. Bundeskartellamt (Saksamaa konkurentsiamet) algatas 2015. aastal uurimise mitme selle sektori äriühingu, sealhulgas äriühingute kontserni, millesse hagejad kuuluvad, suhtes. Selle uurimise raames esitasid hagejatega samasse kontserni kuuluvad uurimisalused äriühingud leebema kohtlemise taotluse ja tegid koostööd Saksamaa konkurentsiametiga, esitades nõutud teavet.
2
Saksamaa konkurentsiameti ja nende äriühingute esindajate vahel toimus kokkuleppe ettevalmistamiseks 8. septembril 2016 kohtumine.
3
Euroopa Komisjon otsustas komisjoni 7. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 773/2004, mis käsitleb [ELTL] artiklite [101 ja 102] kohaste menetluste teostamist komisjonis (EÜT 2004, L 123, lk 18; ELT eriväljaanne 08/03, lk 81), artikli 2 lõike 1 alusel algatada 19. aprilli 2018. aasta otsusega (edaspidi „vaidlustatud otsus“) ELTL artikli 101 alusel menetluse mitme metallpakendite sektoris tegeleva äriühingu, kelle hulka kuulusid ka hagejad (juhtum AT.40522 – Pandora), vastu.
Menetlus ja poolte nõuded
4
Hagejad esitasid käesolevas asjas hagiavalduse, mis saabus Üldkohtu kantseleisse 4. juulil 2018.
5
Komisjon palus Üldkohtu kantseleisse 14. septembril 2018 saabunud eraldi dokumendiga nimetatud hagi vastuvõetamatuse tõttu läbivaatamata jätta.
6
Saksamaa Liitvabariik ja Euroopa Liidu Nõukogu avaldasid vastavalt 18. ja 26. septembril 2018 Üldkohtu kantseleisse esitatud avaldustes soovi astuda käesolevasse menetlusse komisjoni nõuete toetuseks.
7
Hagejad paluvad Üldkohtul:
–
lükata vastuvõetamatuse vastuväide tagasi;
–
tühistada vaidlustatud otsus;
–
mõista kohtukulud välja komisjonilt.
8
Komisjon palub Üldkohtul:
–
jätta hagi vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata;
–
mõista kohtukulud välja hagejatelt.
Õiguslik käsitlus
9
Komisjon väidab seoses vastuvõetamatuse vastuväitega, et vaidlustatud otsus ei kahjusta hagejate huve, tuues kaasa selge muutuse nende õiguslikus seisundis, mistõttu hagi tuleb jätta vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata.
10
Hagejad leiavad omalt poolt, et käesoleva asja eripärased asjaolud on sellised, mis muudavad vaidlustatud otsuse vaidlustatavaks aktiks. Sellega seoses väidavad nad, et ELTL artiklid 104 ja 105 volitavad komisjoni alustama ELTL artikli 101 alusel menetlust ainult juhul, kui ta järgib subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtet. Lisaks väidavad nad, et vaidlustatud otsuse vastuvõtmise tõttu ei saanud Saksamaa konkurentsiamet enam asja edasi menetleda ja seega on välistatud võimalus, et see amet kohaldaks hagejatele oma leebusprogrammi. Lisaks kaasnes selle otsusega väidetavalt Saksamaal nõuete esitamise tähtaja aegumise katkemine ja ka võimatus viia uurimine lõpule mõistliku aja jooksul. Lõpuks väidavad hagejad, et nad on nüüd kohustatud määratlema oma strateegia komisjoni algatatud uurimist arvestades, mis mõjutab nende õiguslikku olukorda.
11
Üldkohtu kodukorra artikli 130 lõigete 1 ja 7 alusel võib Üldkohus lahendada vastuvõetamatuse või pädevuse puudumise küsimuse ilma sisulist vaidlust käsitlemata, kui kostja seda taotleb. Kuna käesolevas asjas on komisjon palunud lahendada vastuvõetamatuse küsimuse, leiab Üldkohus, et tal on toimikus piisavalt andmeid, ja otsustab lahendada asja menetlust jätkamata.
12
ELTL artikli 263 kohaselt võivad tühistamishagi esemeks olla õigusaktid – välja arvatud soovitused ja arvamused –, mille eesmärk on tekitada õiguslikke tagajärgi kolmandatele isikutele.
13
Selleks et kindlaks teha, kas akti peale saab tühistamishagi esitada, tuleb lähtuda selle akti enda sisust, kuna vorm, milles see akt on tehtud, ei oma selles osas põhimõtteliselt tähtsust. Selles osas käsitatakse aktidena või otsustena, mille peale võib esitada tühistamishagi, üksnes meetmeid, mille eesmärk on tekitada siduvaid õiguslikke tagajärgi, mis võivad hageja huve riivata, muutes selgelt tema õiguslikku olukorda (19. jaanuari 2017. aasta kohtuotsus komisjon vs. Total ja Elf Aquitaine, C‑351/15 P, EU:C:2017:27, punktid 35 ja 36).
14
Seega saab tühistamishagi põhimõtteliselt esitada ainult sellise meetme peale, millega asjaomane institutsioon kinnitab haldusmenetluse lõppedes oma lõpliku seisukoha. Vaidlustatavateks aktideks ei saa lugeda seevastu vahepealseid akte, mille eesmärk on lõpliku otsuse ettevalmistamine (19. jaanuari 2017. aasta kohtuotsus komisjon vs. Total ja Elf Aquitaine, C‑351/15 P, EU:C:2017:27, punkt 37).
15
Kõnealuses kontekstis olgu märgitud, et kuigi puhtalt ettevalmistavat laadi meetmete endi peale ei saa tühistamishagi esitada, võib nende võimalikule õigusvastasusele tugineda selle lõpliku akti peale esitatavas hagis, mille ettevalmistamisega need aktid seotud on, mis tagab täieliku ja tõhusa õigusliku kaitse (11. novembri 1981. aasta kohtuotsus IBM vs. komisjon, 60/81, EU:C:1981:264, punkt 12).
16
Vastavalt määruse nr 773/2004 artikli 2 lõikele 1 vastu võetud vaidlustatud otsuse mõju ja õiguslikku laadi tuleb hinnata, arvestades selle ülesannet nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 1/2003 [ELTL artiklites 101 ja 102] sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta (EÜT 2003, L 1, lk 1; ELT eriväljaanne 08/02, lk 205) III peatüki alusel vastu võetava otsuse tegemiseni viivas menetluses (vt selle kohta 11. novembri 1981. aasta kohtuotsus IBM vs. komisjon, 60/81, EU:C:1981:264, punkt 13).
17
Seda menetlust on muudetud, et võimaldada asjaomastel ettevõtjatel teha oma seisukohad teatavaks ja teavitada komisjoni võimalikult täielikult enne, kui komisjon teeb otsuse, mis mõjutab nende huve. Seega on selle eesmärk anda neile menetluslikud tagatised ning, nagu nähtub määruse nr 773/2004 artiklist 10, kehtestada õigus olla komisjoni poolt ära kuulatud (vt selle kohta 11. novembri 1981. aasta kohtuotsus IBM vs. komisjon, 60/81, EU:C:1981:264, punkt 14).
18
ELTL artikli 101 kohaldamise alustamise peale esitatav tühistamishagi võiks sundida liidu kohut andma hinnangut küsimustes, mille kohta komisjonil ei ole veel olnud võimalust oma seisukohta esitada, mis aga oleks ennatlik sisuliste vaidluste suhtes ning tekitaks segadust haldus- ja kohtumenetluste erinevate staadiumide suhtes. Seega ei oleks see kooskõlas komisjoni ja liidu kohtu pädevuse jaotuse süsteemiga ja aluslepingus sätestatud õiguskaitsevahenditega, samuti hea õigusemõistmise ning komisjoni haldusmenetluse nõuetekohase toimimise nõuetega (vt seoses sellega 11. novembri 1981. aasta kohtuotsus IBM vs. komisjon, 60/81, EU:C:1981:264, punkt 20).
19
Sellest järeldub, et selline meede nagu vaidlustatud otsus, millega komisjon alustab ELTL artikli 101 kohaldamise menetlust, tekitab vaid menetluslikule aktile ainuomaseid tagajärgi ega mõjuta peale hagejate menetlusliku olukorra nende õiguslikku olukorda (vt seoses sellega 11. novembri 1981. aasta kohtuotsus IBM vs. komisjon, 60/81, EU:C:1981:264, punkt 17).
20
Mis puudutab konkreetsemalt tagajärge, mis on ette nähtud määruse nr 1/2003 artikli 11 lõikes 6, mille kohaselt kaotavad alates vaidlustatud otsuses märgitud menetluse alustamisest liikmesriikide konkurentsiasutused pädevuse kohaldada selle menetluse esemeks olevate asjaolude suhtes ELTL artiklit 101, siis kaitseb see hagejaid nende suhtes ametiasutuste poolt paralleelselt läbiviidavate uurimistoimingute eest. See tagajärg ei kahjusta seega nende huve (vt seoses sellega 11. novembri 1981. aasta kohtuotsus IBM vs. komisjon, 60/81, EU:C:1981:264, punkt 18).
21
See järeldus ei kehti mitte ainult juhul, kui liikmesriigi ametiasutus ei ole vaadeldavas küsimuses menetlust alustanud, vaid a fortiori ka juhul, kui see ametiasutus sellist menetlust on alustanud, kuid tal selle läbiviimise pädevus määruse nr 1/2003 artikli 11 lõike 6 alusel kaob. Nimelt kui otsus alustada ELTL artikli 101 kohaldamise menetlust ei mõjuta uuritava ettevõtja õiguslikku olukorda, kui tema suhtes ei ole seni alustatud muud menetlust, siis ei mõjuta see tema olukorda veelgi enam siis, kui liikmesriigi ametiasutus on ettevõtja suhtes juba uurimist alustanud.
22
Hagejad tuginesid seega vääralt ELTL artiklitele 104 ja 105, milles nähakse ette komisjoni ja liikmesriikide pädevuste teatav seotus, muu hulgas ELTL artikli 101 rakendamise küsimuses. Nimetatud sätted käsitlevad nimelt ainult võimalikke juhtumeid, mida ei hõlma ELTL artikli 103 alusel vastu võetud ELTL artikli 101 kohaldamise määrus, nagu määrus nr 1/2003. Nagu nähtub viimati nimetatud määruse põhjendusest 17 (vt eespool punktid 20 ja 21), on selle määruse artikli 11 lõikes 6 kehtestatud normi eesmärk tagada Euroopa Liidu konkurentsieeskirjade järjepidev kohaldamine ja avaliku sektori asutuste võrgu, mille moodustavad komisjon ja pädevad riiklikud asutused, optimaalne haldamine, kohaldades tihedas koostöös konkurentsieeskirju.
23
Neil tingimustel ei ole asjakohane asjaolu, et hagejad võtsid vajalikke meetmeid selleks, et neile kohaldataks Saksamaa konkurentsiameti leebema kohtlemise programmi.
24
Nimelt ühest küljest ei takista miski hagejatel taotlemast, et nende suhtes kohaldataks komisjoni teatist, mis käsitleb kaitset trahvide eest ja trahvide vähendamist kartellide puhul (EÜT 2006, C 298, lk 17). Teisest küljest on kooseksisteerimine ja sõltumatus, mis on seega iseloomulikud liidu leebema kohtlemise programmi ja liikmesriikide vastava programmi vahelistele suhetele, määrusega nr 1/2003 kehtestatud komisjoni ja riigisiseste konkurentsiasutuste paralleelpädevuste süsteemi väljendus. Seega kartelli puhul, mille konkurentsivastane mõju võib avalduda paljudes liikmesriikides ja järelikult kaasa tuua erinevate riigisiseste konkurentsiasutuste ja komisjoni sekkumise, tasub ettevõtjal, kes soovib kõnealuses kartellis osalemise tõttu leebema kohtlemise korrale tugineda, esitada leebema kohtlemise taotlused nii liikmesriigi ametiasutustele, kes võivad olla pädevad kohaldama ELTL artiklit 101, kui ka komisjonile (vt seoses sellega 20. jaanuari 2016. aasta kohtuotsus DHL Express (Italy) ja DHL Global Forwarding (Italy), C‑428/14, EU:C:2016:27, punktid 58 ja 59).
25
Sellisel juhul tuleb ettevõtjal, kes soovib, et tema suhtes niisugust programmi kohaldataks, teha vajalikud toimingud, et kui komisjon teostab oma määrusest nr 1/2003 tulenevat pädevust, oleks selle tagajärjed eelistele, millele tal on õigus leebema kohtlemise programmi raames, minimaalsed või üldse puuduksid.
26
Lisaks ei ole aegumistähtaja kulgemise katkemise, mis tuleneb vaidlustatud otsuse vastuvõtmisest, tagajärjed ulatuslikumad kui menetluslikul aktil, mis mõjutab vaid uuritava ettevõtja menetluslikku, mitte aga õiguslikku seisundit (11. novembri 1981. aasta kohtuotsus IBM vs. komisjon, 60/81, EU:C:1981:264, punkt 17). See hinnang selle akti tagajärgede puhtalt menetlusliku laadi kohta kehtib nii määruse nr 1/2003 artiklis 25 sätestatud aegumise katkemise kohta, kui ka liikmesriigi ametiasutuste pädevuse katkemise kohta määrata karistusi, mis võivad liikmesriigi õiguses olla ette nähtud.
27
Sellest järeldub, et tulemusetud on ka hagejate argumendid, mille kohaselt on rikutud juhtumi mõistliku aja jooksul läbivaatamise kohustust. Nimelt kui hagejad leiavad komisjoni alustatud menetluse lõpus, et see institutsioon on rikkunud oma kohustusi seoses menetluse kestusega, on neil võimalik kasutada oma õigusi, esitades sellise kaebuse, mis tundub neile selleks sobiv. Lisaks on asjaolu, et Saksamaa konkurentsiameti võimalikku uurimist saab jätkata üksnes pärast komisjoni uurimise lõpetamist, vaid puhtalt menetluslik vältimatu tagajärg, mis tuleneb selle liikmesriigi ametiasutuse pädevuse kaotusest määruse nr 1/2003 artikli 11 lõike 6 alusel. See ei saa seega mõjutada järeldust, et vaidlusalune otsus on üksnes ettevalmistav akt, millel ei ole hagejate suhtes õiguslikke tagajärgi.
28
See asjaolu, et hagejad peavad nüüd määratlema strateegia, mida nad kasutavad komisjoni uurimise kontekstis, kujutab samuti endast puhtalt menetluslikku tagajärge, mis tuleneb uurimise alustamisest, nii et see ei saa muuta vaidlustatud otsust aktiks, mis mõjutab hagejate õiguslikku olukorda ja seega vaidlustatavaks aktiks.
29
Samuti ei ole oluline asjaolu, et käesoleval juhul võeti vaidlustatud otsus vastu enne vastuväiteteatise edastamist hagejatele. Määruse nr 773/2004 artikli 2 lõike 1 kohaselt võib komisjon nimelt otsustada algatada menetluse määruse nr 1/2003 III peatüki kohase otsuse vastuvõtmiseks igal ajal, kuid hiljemalt kuupäeval, mil ta esitab vastuväiteteatise. Seega ei muuda see, et vaidlustatud otsus võeti vastu enne vastuväiteteatise hagejatele mis tahes moel edastamist, vaidlustatud otsuse laadi ettevalmistava aktina, mis ei mõjuta nende õiguslikku olukorda.
30
Eelnimetatud kaalutlustest tuleneb, et vaidlustatud otsus on üksnes ettevalmistav akt, millel ei ole hagejate suhtes õiguslikke tagajärgi ELTL artikli 263 tähenduses, mistõttu tuleb komisjoni esitatud vastuvõetamatuse väitega nõustuda ja seega jätta hagi vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata.
31
Kodukorra artikli 144 lõige 3 sätestab, et kui kostja esitab kodukorra artikli 130 lõikes 1 ette nähtud vastuvõetamatuse või pädevuse puudumise vastuväite, lahendatakse menetlusse astumise avaldus alles pärast vastuväite tagasilükkamist või liitmist sisulise menetlusega. Kuna käesoleval juhul on hagi jäetud vastuvõetamatuse tõttu tervikuna läbi vaatamata, puudub vajadus teha otsus Saksamaa Liitvabariigi ja nõukogu menetlusse astumise avalduste kohta.
Kohtukulud
32
Vastavalt kodukorra artikli 134 lõikele 1 on kohtuvaidluse kaotanud pool kohustatud hüvitama kohtukulud, kui vastaspool on seda nõudnud. Kuna kohtumäärus on tehtud hagejate kahjuks, tuleb kohtukulud vastavalt komisjoni nõudele välja mõista hagejatelt.
33
Lisaks tuleneb kodukorra artikli 144 lõikest 10, et kui enne menetlusse astumise avalduse lahendamist lõpetatakse kohtuasjas menetlus, kannavad menetlusse astumise avalduse esitaja ja kohtuasja pooled ise oma kulud, mis on seotud menetlusse astumise avaldusega. Arvestades, et menetlusse astumise avaldustest ei teatatud hagejatele ja komisjonile, mistõttu ei saanud neil kohtukulusid tekkida, tuleb otsustada, et Saksamaa Liitvabariik ja nõukogu kannavad oma sellega seotud kohtukulud ise.
Esitatud põhjendustest lähtudes
ÜLDKOHUS (viies koda)
otsustab:
1.
Jätta hagi läbi vaatamata.
2.
Puudub vajadus vaadata läbi Saksamaa Liitvabariigi ja Euroopa Liidu Nõukogu menetlusse astumise avaldused.
3.
Jätta Silgan Closures GmbH ja Silgan Holdings, Inc. kohtukulud nende endi kanda ning mõista neilt välja Euroopa Komisjoni kohtukulud.
4.
Jätta Saksamaa Liitvabariigi ja nõukogu menetlusse astumisega seotud kohtukulud nende endi kanda.
Luxembourg, 15. märts 2019
kohtusekretär
E. Coulon
koja president
D. Gratsias
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: saksa.