62024CJ0206_RES
Byla C‑206/24
YX ir Logistica i Gestió Caves Andorranes i Vidal SA
prieš
Directeur général des douanes et droits indirects ir Ministre de l’Économie, des Finances et de la Relance
(Cour de cassation (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą)
2025 m. rugpjūčio 1 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas
„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Muitų sąjunga – Importo arba eksporto muitų grąžinimas arba atsisakymas juos išieškoti – Reglamentas (EEB) Nr. 1430/79 – Pažeidžiant Sąjungos teisę surinkti muitai – 2 straipsnio 2 dalies trečia pastraipa – Grąžinimo savo iniciatyva sąlygos – Šių muitų surinkimo nepagrįstumo nustatymas, kol nesibaigė trejų metų laikotarpis nuo jų įtraukimo į apskaitą dienos – Nustatymas, kuris reiškia, kad nacionalinė muitinė turi informacijos apie atitinkamų ekonominės veiklos vykdytojų tapatybę ir kiekvienam iš jų grąžintinas sumas – Šios muitinės pareiga imtis būtinų ir tinkamų priemonių, kad gautų tokiam grąžinimui reikalingos informacijos“
Europos Sąjungos nuosavi ištekliai – Importo arba eksporto muitų grąžinimas arba atsisakymas juos išieškoti – Pažeidžiant Sąjungos teisę surinkti muitai – Grąžinimas savo iniciatyva – Sąlygos – Nacionalinės muitinės atliktas šių muitų surinkimo nepagrįstumo nustatymas, kol nesibaigė trejų metų laikotarpis nuo jų įtraukimo į apskaitą dienos – Nustatymas, kuris reiškia, kad nacionalinė muitinė turi informacijos apie atitinkamų ekonominės veiklos vykdytojų tapatybę ir grąžintiną sumą – Šios muitinės pareiga imtis būtinų ir tinkamų priemonių, kad gautų tokiam grąžinimui reikalingos informacijos
(Tarybos reglamento Nr. 1430/79 1 straipsnio 2 dalies e punktas, 2 ir 15 straipsniai)
(žr. 25-38, 42, 43 punktus ir rezoliucinę dalį)
Santrauka
Gavęs Cour de cassation (Kasacinis Teismas, Prancūzija) prašymą priimti prejudicinį sprendimą Teisingumo Teismas patikslino nacionalinės muitinės pareigos savo iniciatyva grąžinti nepagrįstai surinktus muitus apimtį ir su tuo susijusias sąlygas, atsižvelgiant į Reglamento Nr. 1430/79 (
1
) 2 straipsnio 2 dalies trečią pastraipą.
1988–1991 m. pagal Andoros teisę įsteigtos bendrovės per bendrovę Ysal, Prancūzijoje įsteigtą muitinės tarpininkę, importavo į Andorą prekes, be kita ko, iš trečiųjų šalių. Už šį importą Prancūzijoje buvo sumokėti muitai. Tuo metu Prancūzijos muitinė reikalavo, kad iš trečiųjų šalių į Andorą įvežamos prekės būtų išleistos į laisvą apyvartą, kai kerta Prancūzijos teritoriją.
1991 m. sausio mėn. Europos Komisija pagrįstoje nuomonėje (
2
) konstatavo, kad numačiusi tokį išleidimo į laisvą apyvartą reikalavimą Prancūzijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal tam tikras Sąjungos teisės nuostatas. Todėl ji paragino šią valstybę narę imtis reikiamų priemonių padėčiai sureguliuoti.
Tuomet ministro pranešimu (
3
) Prancūzijos valdžios institucijos nutraukė šią praktiką dėl visų iš trečiųjų šalių į Andorą įvežamų prekių.
2015 m. minėti Andoros importuotojai, kurių teises perėmė Caves Andorranes ir YX, pareiškė ieškinį Prancūzijos muitinei, prašydami priteisti sumą, atitinkančią šios muitinės nepagrįstai surinktus muitus už iš trečiųjų šalių į Andorą 1988–1991 m. importuotas prekes. Kadangi šis ieškinys buvo atmestas pirmojoje ir apeliacinėje instancijose, Caves Andorranes ir YX pateikė kasacinį skundą Cour de cassation (Kasacinis Teismas), kuris yra prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.
Šis pateikė Teisingumo Teismui du prejudicinius klausimus, iš esmės siekdamas išsiaiškinti, ar Reglamento Nr. 1430/79 2 straipsnio 2 dalies trečia pastraipa turi būti aiškinama taip, kad nacionalinės muitinės pareigos grąžinti muitus savo iniciatyva buvimas priklauso, pirma, nuo to, ar ji pati nustatė, kol nepasibaigė trejų metų laikotarpis nuo šių muitų įtraukimo į apskaitą dienos, kad jie buvo surinkti nepagrįstai, ir, antra, ar šiai muitinei žinoma atitinkamų ekonominės veiklos vykdytojų tapatybė ir kiekvienam iš jų grąžintina suma. Šiomis aplinkybėmis jam kilo klausimas dėl priemonių, kurių prireikus turi imtis minėta muitinė, kad gautų tokią informaciją.
Teisingumo Teismo vertinimas
Teisingumo Teismas visų pirma konstatavo, kad Reglamento Nr. 1430/79 2 straipsnio 2 dalies trečioje pastraipoje, kiek joje be išlygų numatyta, kad nacionalinė muitinė „savo iniciatyva grąžina muitus“, yra įtvirtinta šios muitinės pareiga grąžinti muitus be atitinkamo importuotojo prašymo. Šios pareigos grąžinti muitus savo iniciatyva buvimas priklauso nuo to, ar atitinkama nacionalinė muitinė pati nustatė, kol nesibaigė trejų metų laikotarpis nuo atitinkamų muitų įtraukimo į apskaitą dienos (
4
), kad jie buvo surinkti nepagrįstai. Vis dėlto pats grąžinimas nebūtinai turi įvykti per minėtą laikotarpį, todėl muitai gali būti grąžinti jam pasibaigus.
Be to, kadangi muitai taikomi konkrečioms sumoms, kurias nacionalinė muitinė apskaičiuoja remdamasi konkretaus asmens vardu pateiktomis muitinės deklaracijomis, tai, kad ši muitinė nustato, jog tokie muitai buvo surinkti nepagrįstai, neabejotinai reiškia, kad nustatomas jai žinomo asmens nepagrįstai atliktas konkrečios sumos, kuri jai taip pat žinoma, mokėjimas. Taigi nustatydama, kad muitai buvo surinkti nepagrįstai ir turi būti grąžinti, nacionalinė muitinė iš esmės žino tiek asmens, kuriam turi grąžinti muitus, tapatybę, tiek tikslią grąžintiną sumą.
Iš tiesų ši muitinė negali remtis tuo, kad nebeturi suinteresuotųjų asmenų pateiktų muitinės deklaracijų ar kad dėl jų nėra priimta individualių sprendimų, siekdama pateisinti galimą nepagrįstai surinktų muitų, kaip ji nustatė per Reglamento Nr. 1430/79 2 straipsnio 2 dalies trečioje pastraipoje numatytą trejų metų laikotarpį, negrąžinimą šiems suinteresuotiesiems asmenims, nes, kol šis laikotarpis nėra pasibaigęs, muitinė privalo saugoti dokumentus ir informaciją, kurie gali būti svarbūs galimam surinktų muitų grąžinimui.
Esant tokiai situacijai, kai minėta muitinė ne dėl savo kaltės neturi informacijos, būtinos nepagrįstai surinktiems muitams grąžinti, tam, kad įvykdytų iš šios nuostatos kylančią pareigą grąžinti, ji turi imtis būtinų ir tinkamų priemonių šiai informacijai gauti. Žinoma, tokios priemonės neapima neproporcingų tyrimų, t. y. tyrimų, kuriems reikia žmogiškųjų ir materialinių išteklių, visiškai nesusijusių su tuo, ko galima pagrįstai tikėtis iš rūpestingos administracijos. Vis dėlto pasyvus muitinės elgesys, grindžiamas tuo, kad ji neturi minėtos informacijos, nesuderinamas nei su nurodyta jos pareiga grąžinti, nei su reikalavimais, kylančiais iš teisės į gerą administravimą – bendrąjį Sąjungos teisės principą, taikytiną valstybėms narėms, kai jos įgyvendina šią teisę.
Teisingumo Teismas padarė išvadą, kad Reglamento Nr. 1430/79 2 straipsnio 2 dalies trečia pastraipa turi būti aiškinama taip, kad nacionalinės muitinės pareigos grąžinti muitus savo iniciatyva buvimas priklauso nuo to, ar ji pati nustatė, kol nesibaigė trejų metų laikotarpis nuo šių muitų įtraukimo į apskaitą dienos, kad jie buvo surinkti nepagrįstai. Tai reiškia, kad šiai muitinei žinoma minėtus muitus sumokėjusių asmenų tapatybė ir kiekvienam iš jų grąžintina suma. Jeigu ta muitinė neturi ir negalėjo turėti visos informacijos, būtinos tam, kad nepagrįstai surinkti muitai būtų grąžinti juos sumokėjusiam asmeniui arba jo teises ir pareigas perėmusiems asmenims, siekdama įvykdyti pareigą grąžinti muitus ji turi imtis priemonių, kurios nėra neproporcingos, bet yra būtinos ir tinkamos šiai informacijai gauti ir muitams grąžinti.
(
1
)	1979 m. liepos 2 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 1430/79 dėl importo arba eksporto muitų grąžinimo arba atsisakymo juos išieškoti (OL L 175, 1979, p. 1), iš dalies pakeistas 1986 m. spalio 7 d. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 3069/86 (OL L 286, 1986, p. 1) (toliau – Reglamentas Nr. 1430/79).
(
2
)	Pagrįsta nuomonė COM(90) 2042 final.
(
3
)	1991 m. birželio 6 d. Prancūzijos Respublikos oficialiajame leidinyje paskelbtas ministère de l’Économie, des Finances et du Budget (Ekonomikos, finansų ir biudžeto ministerija, Prancūzija) pranešimas importuotojams ir eksportuotojams.
(
4
)	Pagal Reglamento Nr. 1430/79 1 straipsnio 2 dalies e punktą ši diena atitinka administracinio akto, kuriuo kompetentingos institucijos pirmą kartą nustatė šių muitų sumą, priėmimo datą.