62004TO0078_LT
Šalys
Sprendimo motyvai
Rezoliucinė dalis
Šalys
Byloje T‑78/04 R
Sumitomo Chemical (UK) plc, atstovaujama advokatų C. Mereu ir K. Van Maldegem,
ieškovė,
prieš
Europos Bendrijų Komisiją, atstovaujamą X. Lewis ir F. Simonetti, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge,
atsakovę,
dėl prašymo sustabdyti 2003 m. lapkričio 4 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 2032/2003 dėl 10 metų programos, nurodytos Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 98/8/EB dėl biocidinių produktų pateikimo į rinką 16 straipsnio 2 dalyje, antrojo etapo, iš dalies keičiančio Reglamentą (EB) Nr. 1896/2000 (EB) (OL L 307, p. 1), 5 straipsnio 1 ir 2 dalių bei II ir V priedų vykdymą
EUROPOS BENDRIJŲ PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO PIRMININKAS
priima šią
Nutartį
Sprendimo motyvai
Teisinis pagrindas
1. 1998 m. vasario 16 d. Europos Parlamentas ir Taryba priėmė direktyvą 98/8/EB dėl biocidinių produktų pateikimo į rinką (OL L 123, p. 1). Direktyva siekiama nustatyti Bendrijos sistemą dėl naudoti skirtų biocidinių produktų autorizavimo ir pateikimo į rinką.
2. Pagal Direktyvos 98/8/EB 16 straipsnio 2 dalį buvo pradėta vykdyti darbų programa, skirta visų 2000 m. gegužės 14 d. rinkoje jau esančių veikliųjų medžiagų (toliau – esamos veikliosios medžiagos) įvertinimui. Esamų veikliųjų medžiagų įrašymas į direktyvos I, IA ir IB priedus yra biocidinių produktų, kuriuose yra šių medžiagų, autorizavimo ir pateikimo į rinką sąlyga.
3. Pirmasis šios darbo programos etapas buvo įgyvendintas 2000 m. rugsėjo 7 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1896/2000 dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 98/8/EB 16 straipsnio 2 dalyje nurodytos programos pirmojo etapo (OL L 228, p. 6). Pagal reglamento 2 konstatuojamąją dalį „pirmasis peržiūrėjimo programos etapas yra skirtas tam, kad Komisija galėtų identifikuoti biocidinių produktų esamas veikliąsias medžiagas ir tiksliai apibrėžtų tas medžiagas, kurios turėtų būti įvertintos, kad jas būtų galima įrašyti į Direktyvos (98/8) I, IA arba IB priedą“.
4. Pagal Reglamento Nr. 1896/2000 3 straipsnio 1 dalį kiekvienas į rinką pateiktos esamos veikliosios medžiagos, skirtos naudoti biocidiniame produkte, gamintojas minėtą veikliąją medžiagą „identifikuoja“, pateikdamas Komisijai I priede nurodytą informaciją apie veikliąją medžiagą. Be to, bet kuris biocidinio produkto receptūros sudarytojas, t. y. gamintojas arba jo atstovas Bendrijoje, gali identifikuoti esamą veikliąją medžiagą.
5. Reglamento Nr. 1896/2000 4 straipsnis numato, kad gamintojai, receptūros sudarytojai ir asociacijos, norintys pateikti paraišką dėl bet kurios esamos veikliosios medžiagos įrašymo į Direktyvos 98/8 I arba IA prieduose esančius vieną arba daugiau produktų tipus, praneša Komisijai apie minėtą veikliąją medžiagą. Terminas, skirtas pranešti apie esamas veikliąsias medžiagas, baigėsi 2002 m. kovo 28 dieną. Remiantis 2002 m. rugsėjo 25 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1687/2002 dėl papildomo laikotarpio, skiriamo pranešimui apie tam tikras, rinkoje jau esančias veikliąsias medžiagas, naudojamas biociduose, kaip nustatyta Reglamento (EB) Nr. 1896/2000 (OL L 258, p. 15) 4 straipsnio 1 dalyje, šis terminas dėl tam tikrų veikliųjų medžiagų buvo pratęstas iki 2003 m. sausio 31 dienos.
6. Pagal Reglamento Nr. 1896/2000 6 straipsnio 1 dalies b punktą, gavus pirmiau esančiame punkte nurodytą pranešimą, Direktyvos 98/8 28 straipsnyje nustatyta tvarka turėjo būti priimtas reglamentas, kuriame būtų pateiktas esamų veikliųjų medžiagų, dėl kurių Komisija priėmė bent vieną pranešimą, baigtinis sąrašas.
7. 2003 m. lapkričio 4 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2032/2003 dėl 10 metų darbų programos, nurodytos Direktyvos 98/8 16 straipsnio 2 dalyje, antrojo etapo, iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 1896/2000 (OL L 307, p. 1), nustato „dalyvio“ sąvoką, kuri 2 straipsnyje apibrėžiama taip:
„ < ... > tai gamintojas, receptūros sudarytojas ar asociacija, kuri pateikė pranešimą, kurį priėmė Komisija pagal Reglamento (EB) Nr. 1896/2000 4 straipsnio 2 dalį < ... > “.
8. Reglamento Nr. 2032/2003 3 straipsnis yra susijęs su „esamomis veikliosiomis medžiagomis, kurios buvo identifikuotos arba kurių atžvilgiu buvo pateiktas pranešimas“. Antra jo dalis nustato:
„II priede pateikiamas baigtinis esamų veikliųjų medžiagų sąrašas, kurių atžvilgiu:
a) Komisija priėmė bent vieną pranešimą pagal Reglamento (EB) Nr. 1896/2000 4 straipsnio 2 dalį;
< … >
Tame sąraše nurodytas kiekvienai į jį įtrauktai esamai veikliajai medžiagai produkto tipas (-ai), kurių atžvilgiu buvo priimtas pranešimas < … > “.
9. Reglamento Nr. 2032/2003 5 straipsnis, kuriame nustatytos nuostatos, susijusios su esamų veikliųjų medžiagų, kurių atžvilgiu buvo priimtas pranešimas, peržiūrėjimu, numato:
„1. Į II priedą įtrauktos veikliosios medžiagos peržiūrėjimą nurodyto produkto tipo (-ų) atžvilgiu atlieka valstybė narė pranešėja, paskirta šiam tikslui remiantis išsamiais dokumentais, pateiktais dėl šios medžiagos ir produkto tipo, jeigu:
a) dokumentai tenkina IV priede išdėstytus reikalavimus;
b) išsamūs dokumentai yra pateikti per šio Reglamento V priede šiam produktui nustatytą laikotarpį, kartu su dokumentų santrauka, nurodyta Direktyvos 98/8 < ... > 11 straipsnio 1 dalies b punkte ir apibrėžta šio Reglamento IV priede.
Nepažeidžiant šio Reglamento 8 straipsnio, į II priedą įtraukta veiklioji medžiaga peržiūrima išimtinai kartu su produkto tipu (-ais), kurių atžvilgiu buvo priimtas pranešimas.
2. Valstybės narės pranešėjos, paskirtos peržiūrėti esamą veikliąją medžiagą, įtrauktą į II priedą, 8 ir 14 produktų tipų atžvilgiu, yra nurodytos V priedo A dalyje.
Valstybės narės pranešėjos, paskirtos peržiūrėti esamą veikliąją medžiagą, įtrauktą į II priedą, 16, 18, 19 ir 21 produktų tipų atžvilgiu, yra nurodytos V priedo B dalyje.
Valstybė narė, kuri parodė suinteresuotumą esama veikliąja medžiaga pagal Reglamento < .... > Nr. 1896/2000 5 straipsnio 3 dalį, nepaskiriama valstybe nare pranešėja tos medžiagos atžvilgiu.
3. Nepažeidžiant šio Reglamento 8 straipsnio, pareiškėjas, kuris nėra dalyvis ir kuris nori kreiptis pagal Direktyvos 98/8 < ... > 11 straipsnį dėl esamos veikliosios medžiagos, apie kurią buvo pranešta, įtraukimo į tos direktyvos I, IA arba IB priedus, arba dėl kurios valstybė narė parodė suinteresuotumą, susietos su šio Reglamento V priede nurodytu produkto tipu, pateikia išsamius dokumentus per tame priede nurodytą laikotarpį šiam medžiagos (produktų) tipo deriniui.
4. Nuo 2003 m. liepos 1 d. kompetentingos institucijos yra išvardytos VI priede.“
10. Reglamento 6 straipsnis, nustatantis išsamių dokumentų parengimo taisykles, numato:
„1. Rengiant išsamius dokumentus dedamos visos pagrįstos pastangos, kad, inter alia,
būtų išvengta bandymų su stuburiniais gyvūnais dubliavimo ir prireikus būtų parengti bendri išsamūs dokumentai.
2. Prieš pradėdamas rengti išsamius dokumentus, dalyvis:
a) informuoja valstybę narę pranešėją apie bet kokį bandymą, kurį jis jau atliko 	su stuburiniais gyvūnais;
b) kreipiasi į valstybę narę pranešėją patarimo dėl aplinkybių, kurios pateisina tam tikrų tyrimų neatlikimą, priimtinumo;
c) informuoja valstybę narę pranešėją apie bet kokį ketinimą atlikti tolesnius bandymus su stuburiniais gyvūnais, būtinus išsamiems dokumentams parengti;
d) kai valstybė narė pranešėja informuoja, kad kitas dalyvis pranešė apie ketinimus atlikti tuos pačius bandymus, deda visas pagrįstas pastangas bendradarbiauti su tuo dalyviu atliekant bendrus bandymus.
Valstybės narės pranešėjos patarimas, duotas pagal pirmosios pastraipos b punktą, iš anksto nenulemia išsamumo patikrinimo pagal 9 straipsnio 1 dalį išvadų.
3. Valstybė narė pranešėja gali sudaryti galimybę daryti nuorodą į bet kurį bandymą, atliktą su stuburiniais gyvūnais dėl esamos veikliosios medžiagos, įtrauktos į šio Reglamento II priedą, išskyrus kai ta nuoroda turi būti laikoma slapta pagal Direktyvos 98/8 < .... > 19 straipsnį. Toje nuorodoje gali būti nurodytas tos veikliosios medžiagos pavadinimas, tiriamieji parametrai, duomenų savininko adresas.
4. Kai valstybė narė pranešėja žino, kad daugiau nei vienas dalyvis siekia peržiūrėti tam tikrą veikliąją medžiagą, ji apie tai informuoja tuos dalyvius.
5. Dalyviai, siekiantys, kad būtų peržiūrėta ta pati veiklioji medžiaga tam pačiam produkto tipui (-ams), deda visas pagrįstas pastangas pateikti bendrus dokumentus, laikydamiesi visų Bendrijos konkurencijos taisyklių.
Kai tomis aplinkybėmis nepateikiami bendri dokumentai, kiekviename atskirame dokumentų rinkinyje išsamiai nurodoma, kokios buvo dedamos pastangos bendradarbiauti bei kokios yra nedalyvavimo priežastys.
< … > “. (Pataisytas vertimas)
11. Reglamento 7 straipsnis „Išsamių dokumentų pateikimas“ numato:
„Dalyvis pateikia valstybei narei pranešėjai bent vieną popierinę išsamių dokumentų kopiją ir vieną kopiją kompiuterinėse laikmenose.
Dalyvis taip pat < ... > pateikia < ... > vieną dokumentų santraukos popierinę kopiją < ... > “.
12. 8 straipsnis nustato taisykles, susijusias su narių prisijungimu, keitimu ir pasitraukimu. Jis nustato, kad:
„1. Jei bendru susitarimu gamintojas, receptūros sudarytojas ar asociacija prisijungia arba pakeičia dalyvį pateikiant išsamius dokumentus, visos susitarimo šalys bendrai apie tai informuoja Komisiją ir valstybę narę pranešėją, pridėdamos sutikimo raštą.
Komisija atitinkamai informuoja bet kurį kitą dalyvį, siekiantį peržiūrėti tą pačią veikliąją medžiagą to paties produkto tipo (-ų) atžvilgiu.“
< … > (Pataisytas vertimas)
3. Komisija informuoja valstybes nares, jei susidaro padėtis, kai tam tikros esamos veikliosios medžiagos (produkto) tipo (-ų) derinio atžvilgiu visi dalyviai pasitraukia iš programos. Tokia informacija turėtų būti viešai paskelbta elektroninėmis priemonėmis.
4. Per tris mėnesius nuo 3 dalyje nurodytos informacijos paskelbimo gamintojas, receptūros sudarytojas, asociacija ar kitas asmuo, norintis perimti dalyvio vaidmenį esamos veikliosios medžiagos (produkto) tipo (-ų) derinio atžvilgiu, apie tai praneša Komisijai.
Per pirmojoje pastraipoje nurodytą laikotarpį valstybė narė taip pat gali parodyti Komisijai savo suinteresuotumą esamos veikliosios medžiagos (produkto) tipo (-ų) derinio įtraukimu į Direktyvos 98/8 < ... > I, IA ar IB priedus, kai ji yra naudojama tikslais, kurie, valstybės narės manymu, yra esminiai žmonių, gyvūnų sveikatos ar aplinkos apsaugai. Kai valstybė narė parodo tokį suinteresuotumą, laikoma, kad ji perėmė dalyvio vaidmenį.
Pirmoje ir antrojoje pastraipoje numatytais atvejais V priede nurodytas atitinkamas laikotarpis prireikus gali būti pratęstas, ir pranešėja gali būti paskirta kita valstybė narė.
5. Kai Komisija negauna jokio atsiliepimo pagal 4 dalį, ji priima sprendimą neįtraukti esamos veikliosios medžiagos į Direktyvos 98/8 < ... > I, IA ar IB priedus pagal peržiūrėjimo programą atitinkamo produkto tipo (-ų) atžvilgiu.“
Faktai ir procedūra
13. Ieškovė gamina ir parduoda 18 veikliųjų medžiagų ir šių medžiagų turinčius biocidinius produktus. Kiek tai susiję su aštuoniomis iš šių veikliųjų medžiagų, ieškovė yra vienintelė, kurios pranešimus priėmė Komisija ir kuri dėl to įgijo „dalyvio“ statusą pagal Reglamento Nr. 2032/2003 2 straipsnį.
14. Kiek tai susiję su 18 pirmiau nurodytų veikliųjų medžiagų, iš Reglamento Nr. 2032/2003 II priedo matyti, kad pranešimas buvo priimtas 18 produkto tipo (insekticidai) atžvilgiu. Dėl vienos iš šių veikliųjų medžiagų, būtent permetrino, pranešimas taip pat buvo priimtas 8 produkto tipo (medžio apsaugos produktai) atžvilgiu. Iš Reglamento Nr. 2032/2003 V priedo B dalies matyti, kad išsamius dokumentus, susijusius su veikliosiomis medžiagomis, dėl kurių pranešimas buvo priimtas 18 produkto tipo atžvilgiu, valstybės narės pranešėjos kompetentinga institucija turi gauti ne anksčiau kaip 2005 m. lapkričio 1 d. ir ne vėliau kaip 2006 m. balandžio 30 dieną. Iš to paties reglamento V priedo A dalies matyti, kad 8 produkto tipo atžvilgiu išsamius dokumentus valstybės narės pranešėjos kompetentinga institucija turėjo gauti ne vėliau kaip 2004 m. kovo 28 dieną.
15. Remdamasi EB 230 straipsnio ketvirtąja pastraipa ieškovė pareiškė ieškinį, kurį Pirmosios instancijos teismo sekretoriatas gavo 2004 m. vasario 17 d., dėl Reglamento Nr. 2032/2003 3 straipsnio, 4 straipsnio 2 dalies, 5 straipsnio 3 dalies, 10 straipsnio 2 dalies antrosios pastraipos, 11 straipsnio 3 dalies, 13 straipsnio, 14 straipsnio 2 dalies, taip pat II priedo panaikinimo.
16. Atskiru dokumentu, pateiktu Pirmosios instancijos teismo sekretoriatui 2004 m. kovo 24 d., ieškovė, remdamasi EB 242 ir 243 straipsniais, pateikė prašymą dėl, pirma, Reglamento Nr. 2032/2003 5 straipsnio 1 ir 2 dalių bei II ir V priedų vykdymo sustabdymo ir, antra, dėl „bet kokios kitos laikinosios apsaugos priemonės, kurią Bendrijos teisėjas laikys tinkama“, taikymo.
17. Pagal Pirmosios instancijos teismo darbo reglamento 105 straipsnio 2 dalį ieškovė prašo už laikinųjų apsaugos priemonių taikymą atsakingo teisėjo skubiai patenkinti jos prašymą, Komisijai dar nepateikus savo pastabų.
18. Pirmosios instancijos teismo pirmininkas, remdamasis Darbo reglamento 105 straipsnio 2 dalimi, 2004 m. kovo 26 d. priėmė nutartį (T‑78/04 R, Rink. p. I‑0000), kuria nurodė sustabdyti Reglamento Nr. 2032/2003 V priedo taikymą ta apimtimi, kuria jis įpareigoja ieškovę iki 2004 m. kovo 28 d. pateikti išsamius dokumentus dėl veikliosios medžiagos permetrino.
19. 2004 m. balandžio 1 d. Komisija pateikė savo rašytines pastabas dėl prašymo dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo.
20. Prašymą dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo nagrinėjantis teisėjas išklausė parodymus 2004 m. gegužės 14 dieną.
Teisinis vertinimas
21. Pagal, pirma, EB 242 ir 243 straipsnius ir, antra, EB 225 straipsnio 1 dalį Pirmosios instancijos teismas gali, jeigu jis mano, kad aplinkybės to reikalauja, nutarti sustabdyti ginčijamo akto vykdymą arba nustatyti būtinas laikinąsias apsaugos priemones.
22. Pirmosios instancijos teismo darbo reglamento 104 straipsnio 2 dalis numato, kad prašyme imtis kurios kitos laikinosios apsaugos priemonės turi būti nurodytos aplinkybės, dėl kurių yra reikalingas skubus sprendimas, ir faktiniai bei teisiniai pagrindai, prima facie
patvirtinantys prašomų priemonių reikalingumą. Šios sąlygos sudaro visumą, todėl, nepatenkinus bent vienos iš jų, prašymas sustabdyti vykdymą turi būti atmestas (1996 m. spalio 14 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutarties SCK ir FNK prieš Komisiją, C‑268/96 P(R), Rink. p. I‑4971, 30 punktas).
Dėl ieškinio priimtinumo iš esmės
23. Pagal nusistovėjusią teismų praktiką klausimas dėl ieškinio priimtinumo iš esmės neturi būti teismo nagrinėjamas per apsaugos priemonių taikymo procedūrą, nes kiltų grėsmė pagrindinėje byloje priimti išankstinį sprendimą. Tačiau kai yra tvirtinama, kad pagrindinio ieškinio, kuriuo grindžiamas prašymas dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo, nepriimtinumas yra akivaizdus, gali būti būtina nustatyti tam tikrus pagrindus, leidžiančius pagal pirminį vertinimą ( fumus boni juris ) daryti išvadą dėl tokio ieškinio priimtinumo (1988 m. sausio 27 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutarties Distrivet prieš Tarybą, 376/87 R, Rink. p. 209, 21 punktas ir 2003 m. balandžio 11 d. Pirmosios instancijos teismo pirmininko nutarties Solvay Pharmaceuticals prieš Tarybą, T‑392 R, Rink. p. II‑1825, 53 punktas).
24. Šioje byloje prašymą dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo nagrinėjantis teisėjas mano, kad reikia patikrinti, ar ieškovės pateiktas ieškinys dėl panaikinimo yra akivaizdžiai nepriimtinas.
25. Komisija tvirtina, kad pagrindinis ieškinys yra nepriimtinas. Ji mano, kad ieškovės padėtis Reglamento Nr. 2032/2003 atžvilgiu yra akivaizdžiai tokia pati kaip ir Bactria Industriehygiene-Service Verwaltungs GmbH & Co. KG padėtis Reglamento Nr. 1896/2000 atžvilgiu. Todėl šios bendrovės pareikštą ieškinį dėl pastarojo reglamento Bendrijos teisėjas pripažino nepriimtinu (2002 m. balandžio 29 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis Bactria prieš Komisiją, T‑339/00, Rink. p. II‑2287, patvirtinta apeliacinėje instancijoje 2003 m. gruodžio 12 d. Teisingumo Teismo nutartimi Bactria prieš Komisiją,
C‑258/02 P, Rink. p. I‑0000). Komisijos nuomone, Reglamentas Nr. 2032/2003 iš esmės gali būti taikomas neapibrėžtam skaičiui ūkio subjektų, o ne uždarai kategorijai, į kurią patenka tik tie, kurie buvo dalyviais šio reglamento priėmimo dieną. Komisija pažymi, kad pagal Reglamento Nr. 2032/2003 8 straipsnio 1 dalį gamintojas, receptūros sudarytojas ar asociacija, kurie jau nėra dalyviai, gali prisijungti prie dalyvio šiam pateikiant išsamius dokumentus. Taip pat pagal Reglamento Nr. 2032/2003 8 straipsnio 4 dalį gamintojas, receptūros sudarytojas ar asociacija gali perimti dalyvio vaidmenį pagal šioje nuostatoje nustatytas sąlygas. Galiausiai Reglamento Nr. 2032/2003 5 straipsnio 3 dalis suteikia teisę pareiškėjui, kuris nėra dalyvis, kreiptis dėl esamos veikliosios medžiagos įtraukimo į Direktyvos 98/8 I, IA arba IB priedus. Vadovaujantis 5 straipsnio 3 dalimi šiam besikreipiančiajam asmeniui būtų taikomos tam tikros Reglamento Nr. 2032/2003 nuostatos, pavyzdžiui, V priede numatytas terminas.
26. Ieškovė tvirtina, kad jos ieškinys dėl panaikinimo yra priimtinas.
27. Šiuo klausimu primintina, kad pagal EB 230 straipsnio ketvirtąją pastraipą kiekvienas fizinis ar juridinis asmuo gali pareikšti ieškinį dėl jam skirto sprendimo, kuris, nors ir būtų reglamento formos, yra tiesiogiai ir konkrečiai su juo susijęs. Šios nuostatos tikslas yra visų pirma išvengti to, kad vien tik pasirinkusios reglamento formą Bendrijos institucijos galėtų atimti galimybę fiziniam asmeniui pareikšti ieškinį dėl sprendimo, kuris yra tiesiogiai ir konkrečiai su juo susijęs, ir nustatyti, kad formos pasirinkimas negali pakeisti akto pobūdžio (žr., inter alia, 1980 m. birželio 17 d. Teisingumo Teismo sprendimo Calpak ir Società Emiliana Lavorazione Frutta prieš Komisiją, 789/79 ir 790/79, Rink. p. 1949, 7 punktą; 1996 m. lapkričio 7 d Pirmosios instancijos teismo sprendimo Roquette Frères prieš Tarybą, T‑298/94, Rink. p. II‑1531, 35 punktą; 2002 m. rugsėjo 11 d. sprendimo Pfizer Animal Health prieš Tarybą, T‑13/99, Rink. p. II‑3305, 81 punktą ir Alpharma prieš Tarybą, T‑70/99, Rink. p. II‑3495, 73 punktą).
28. Pirmiau minėtoje 2002 m. balandžio 29 d. nutartyje Bactria prieš Komisiją
(patvirtinta apeliacinėje instancijoje minėta 2003 m. gruodžio 12 d. nutartimi Bactria prieš Komisiją ) Pirmosios instancijos teismas pripažino ieškovės ieškinį, pareikštą Reglamento Nr. 1896/2000 atžvilgiu, nepriimtinu, būtent nustatydamas, kad minėtas reglamentas pagal jo formuluotę galėjo būti taikomas neapibrėžtam skaičiui ūkio subjektų, suinteresuotų identifikuoti esamas veikliąsias medžiagas ir biocidinius produktus, kuriuose yra šių medžiagų, ir apie juos pranešti.
29. Nagrinėjamoje byloje Reglamentas Nr. 2032/2003, o būtent jo 6 ir 7 straipsniai, nustato įpareigojimus, susijusius su išsamių dokumentų parengimu ir pateikimu, gamintojams, receptūros sudarytojams ar asociacijoms, kurie iki 2002 m. kovo 28 d. arba vėliausiai iki 2003 m. sausio 3 d. pateikė pranešimą, kurį Komisija priėmė vadovaudamasi Reglamento Nr. 1896/2000 4 straipsnio 2 dalimi.
30. Skirtingai negu byloje, kurioje buvo priimta minėta 2002 m. balandžio 29 d. nutartis Bactria prieš Komisiją, nagrinėjamu atveju Reglamentas Nr. 2032/2003 taikomas apibrėžtai kategorijai ūkio subjektų, kurie pagal šio reglamento 2 straipsnį yra pavadinti „dalyviais“. Be to, kaip tai pažymėjo ieškovė savo prašyme dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo, Reglamentas Nr. 2032/2003 leidžia nustatyti šiuos dalyvius, atsižvelgiant į tai, kad reglamento II priedo puslapio pabaigoje pateiktoje pastaboje yra nurodyta, kad „dalyvių koordinatės yra nurodytos internete adresu http://ecbrjc.it/biocides“.
31. Savo rašytinėse pastabose Komisija remiasi Reglamento Nr. 2032/2003 8 straipsnio 1 ir 4 dalimis bei 5 straipsnio 3 dalimi, siekdama įrodyti, kad reglamentas vis dėlto taikomas „neapibrėžtam“ skaičiui ūkio subjektų.
32. 8 straipsnio 1 dalis numato, kad, pateikiant išsamius dokumentus, gamintojas, receptūros sudarytojas ar asociacija „bendru susitarimu“ gali prisijungti arba pakeisti dalyvę.
33. Reglamento Nr. 2032/2003 8 straipsnio 4 dalis nustato, kad gamintojas, receptūros sudarytojas ar asociacija gali perimti dalyvio vaidmenį, jeigu dėl esamos veikliosios medžiagos (produkto) tipo (-ų) derinio visi dalyviai pasitraukė iš peržiūrėjimo programos.
34. Vadinasi, Komisija teisingai tvirtina, kad pagal Reglamento Nr. 2032/2003 8 straipsnio 1 ir 4 dalis dalyvių skaičius ir tapatybė iš esmės gali būti pakeisti.
35. Tačiau, kaip ieškovė paaiškino teismo posėdyje, iš šių nuostatų taip pat matyti, kad galimas dalyvių skaičiaus ir tapatybės pasikeitimas visiškai priklauso nuo pastarųjų priimtų sprendimų ir jie turi iš anksto sutikti, kad naujos įmonės juos pakeistų ar prisijungtų prie jų, arba nuspręsti visiškai pasitraukti iš tyrimo programos. Dėl to negalima atmesti galimybės, kad ūkio subjektų, kuriems turėjo įtakos Reglamentas Nr. 2032/2003, skaičius ir tapatybė galėtų būti laikomi pakankamai identifikuotinais minėto reglamento priėmimo metu, kad reglamentas būtų laikomas tiesiogiai ir konkrečiai susijęs su ieškove.
36. Iš Reglamento Nr. 2032/2003 5 straipsnio 3 dalies nuostatų matyti, kad ūkio subjektas, kuris nėra dalyvis, gali kreiptis dėl esamos veikliosios medžiagos, apie kurią buvo pranešta, įtraukimo į Direktyvos 98/8 I, IA arba IB priedus, pateikdamas išsamius dokumentus per V priede nurodytą laikotarpį. Tačiau nėra jokių duomenų, rodančių, kad tokiu atveju šis ūkio subjektas įgytų „dalyvio“ statusą pagal Reglamentą Nr. 2032/2003 arba jam būtų taikomi tokie patys įpareigojimai kaip ir dalyviams. Iš tikrųjų net jeigu šis subjektas turi laikytis tų pačių laikotarpių pateikdamas išsamius dokumentus, Reglamentas Nr. 2032/2003 nustato tik dalyviams įpareigojimus, susijusius ypač su išsamių dokumentų paruošimu (žr. Reglamento Nr. 2032/2003 6 straipsnį). Su šia analize taip pat sutinka Komisija, kuri savo rašytinėse pastabose pažymėjo, kad ieškovei būtų taikomos „bent tam tikros Reglamento nuostatos, pavyzdžiui, V priede nustatytas laikotarpis, kaip yra numatyta 5 straipsnio 3 dalyje“.
37. Be to, siekdama įrodyti, kad Reglamentas Nr. 2032/2003 yra konkrečiai su ja susijęs, ieškovė pateikė argumentų, kuriems Komisija neprieštaravo. Konkrečiai kalbant, ieškovė pažymėjo, kad ji dalyvavo priimant Reglamentą Nr. 2032/2003, kiek tai buvo susiję su tuo, kad šių duomenų parengimas ir pateikimas pranešime dėl kiekvieno veikliosios medžiagos (produkto) tipo derinio buvo išankstinė būtina sąlyga, siekiant pradėti tyrimo programą pagal Reglamentą Nr. 1896/2000. Šie veiksmai vėliau leido Komisijai nustatyti veikliąsias medžiagas ir produktų tipus, įtrauktus į tyrimų programą pagal Reglamentą Nr. 2032/2003, kurie nurodyti šio reglamento II priede. Be to, ieškovė pagal Direktyvos 98/8 12 straipsnį naudojasi specialia apsauga, suteikta duomenims, nurodytiems jos pranešime ir išsamiuose dokumentuose kiekvieno veikliųjų medžiagų (produktų) tipo derinio, apie kurį pranešta, atžvilgiu, į kurią valstybės narės turi atsižvelgti (pirmiau minėtas sprendimas Alpharma prieš Tarybą ). Ieškovė taip pat pažymėjo, kad ji naudojasi tam tikromis procesinėmis garantijomis pagal Direktyvą 98/8, Reglamentą Nr. 1896/2000 ir Reglamentą Nr. 2032/2003, kurios ją išskiria šiame pagrindinės bylos procese (pirmiau minėtas sprendimas Alpharma prieš Tarybą ). Be to, ieškovė išsiskiria iš kitų ūkio subjektų, kadangi ji jau anksčiau buvo išimtinių intelektinės nuosavybės teisių, kurios buvo pažeistos Reglamentu Nr. 2032/2003, savininkė (1994 m. gegužės 18 d. Teisingumo Teismo sprendimas Codorniu prieš Tarybą,
C‑309/89, Rink. p. I‑1853). Galiausiai, ieškovės nuomone, Komisija turėjo atsižvelgti į visų „dalyvių“ interesus, atsižvelgiant į tai, kad, viena vertus, ji žinojo jų tapatybę ir jų teisinę padėtį ir kad, kita vertus, priimti pranešimai buvo vienintelis pagrindas priimti Reglamentą Nr. 2032/2003 (1995 m. rugsėjo 14 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Antillean Rice Mills ir kt. prieš Komisiją, T‑480/93 ir T‑483/93, Rink. p. II‑2305).
38. Be to, Komisija neginčija, kad Reglamentas Nr. 2032/2003 yra tiesiogiai susijęs su ieškove, kadangi šis reglamentas tiesiogiai nurodo veikliąsias medžiagas, kurias ieškovė gamina ir kurių atžvilgiu minėtas reglamentas įpareigoja atlikti tam tikrus formalumus.
39. Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, negali būti atmetama galimybė, kad Reglamentas Nr. 2032/2003 yra tiesiogiai ir konkrečiai susijęs su ieškove ir kad jos pagal EB 230 straipsnio ketvirtąją pastraipą pareikštas ieškinys dėl panaikinimo yra priimtinas.
Dėl prašymo taikyti laikinąsias apsaugos priemones priimtinumo
40. Komisija tvirtina, kad prašymas dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo yra nepriimtinas, kadangi pagrindiniame ieškinyje ginčijamos nuostatos ir tos, dėl kurių yra pateiktas prašymas sustabdyti vykdymą, nėra tapačios. Dėl šio skirtumo atsiranda esminių procedūros reikalavimų, numatytų Darbo reglamento 104 straipsnio 1 dalyje, pažeidimas. Komisijos nuomone, nors Bendrijos teisėjas ne visada griežtai taikė taisyklę, reikalaujančią, kad ieškinio dėl panaikinimo ir prašymo sustabdyti vykdymą dalykas būtų lygiai ta pati priemonė, tai nepaneigia išvados, kad priemonės, kuri nėra ieškinio dėl panaikinimo dalykas, sustabdymas turi likti išimtimi.
41. Per teismo posėdį ieškovė tvirtino, kad jos prašymas dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo yra priimtinas.
42. Primintina, kad Darbo reglamento 104 straipsnio 1 dalies pirmoji pastraipa nustato, kad prašymas sustabdyti bet kurios institucijos priimto akto vykdymą, pateiktas pagal EB 242 straipsnį, yra priimtinas tik tada, kai prašymą pateikusi šalis tą aktą užginčija ieškiniu Pirmosios instancijos teisme.
43. Dėl prašymo, kad būtų taikoma viena iš EB 243 straipsnyje nurodytų laikinųjų apsaugos priemonių, iš Darbo reglamento 104 straipsnio 1 dalies antrosios pastraipos matyti, kad toks prašymas taikyti laikinąją priemonę yra priimtinas tik tada, kai prašoma taikyti laikinoji apsaugos priemonė ir pagrindinės bylos dalykas yra pakankamai glaudžiai susiję. Tačiau Darbo reglamento 104 straipsnio 1 dalies pirmoji pastraipa taikoma prašymui dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo, kai juo iš esmės siekiama to paties tikslo, kaip ir prašymu sustabdyti vykdymą, išskyrus išimtines aplinkybes (šiuo klausimu žr. 1995 m. lapkričio 22 d. Pirmosios instancijos teismo pirmininko nutarties Atlantic Container Line ir kt. prieš Komisiją, T‑395 R II, Rink. p. II‑2893, 39 punktą).
44. Šiuo klausimu yra patikslinta, kad laikinųjų apsaugos priemonių taikymo tikslas yra užtikrinti visišką būsimo sprendimo dėl bylos esmės veiksmingumą, kad būtų išvengta Europos bendrijos teismo garantuojamos teisinės apsaugos spragų (šiuo klausimu žr. 1996 m. gegužės 3 d. Teisingumo Teismo nutarties Vokietija prieš Komisiją, C‑399/95 R, Rink. p. I‑2441, 46 punktą; 1997 m. sausio 29 d. nutarties Antonissen prieš Tarybą ir Komisiją,
C‑393/96 P(R), Rink. p. I‑441, 36 punktą; 1999 m. kovo 25 d. nutarties Willeme prieš Komisiją, C‑65/99 P(R), Rink. p. I‑1857, 62 punktą ir 2002 m. gegužės 7 d. Pirmosios instancijos teismo pirmininko nutarties Aden ir kt. prieš Tarybą ir Komisiją, T‑306/01 R, Rink. p. II‑2387, 45 punktą).
45. Taigi konstatuotina, kad nagrinėjamoje byloje pagrindiniu ieškiniu siekiama Reglamento Nr. 2032/2003 3 straipsnio, 4 straipsnio 2 dalies, 5 straipsnio 3 dalies, 10 straipsnio 2 dalies antrosios pastraipos, 11 straipsnio 3 dalies, 13 straipsnio, 14 straipsnio 2 dalies, taip pat reglamento II priedo panaikinimo.
46. Tačiau iš prašymo dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo įžangos ir reikalavimų matyti, kad ieškovė prašo sustabdyti Reglamento Nr. 2032/2003 5 straipsnio 1 ir 2 dalių bei II ir V priedų vykdymą. Iš tikrųjų prašymo dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo 54 punkte teigiama, kad, „remdamasi pirmiau nurodytais motyvais, ieškovė Pirmosios instancijos teismo prašo nedelsiant sustabdyti reglamento (Nr. 2032/2003) 5 straipsnio 1 ir 2 dalių bei II ir V priedų, kurie nustato terminus išsamiems dokumentams pateikti peracto rūgšties 1–6 klasės produktų tipams atžvilgiu, vykdymą“. Tačiau iš ieškovės prašyme ir posėdyje pateiktų paaiškinimų ir teisinių argumentų aiškiai matyti, kad šiame vieninteliame punkte padaryta nuoroda į Reglamento Nr. 2032/2003 5 straipsnio 2 ir 3 dalis yra rašybos klaida ir turi būti suprasta kaip nuoroda į minėto reglamento 5 straipsnio 1 ir 2 dalis.
47. Vadinasi, tik Reglamento Nr. 2032/2003 II priedas yra nuostata, kuri yra ginčijama pagrindinėje byloje ir dėl kurios yra pateiktas prašymas sustabdyti vykdymą.
48. Remiantis Darbo reglamento 104 straipsnio 1 dalies pirmąja pastraipa prašymą dėl Reglamento Nr. 2032/2003 5 straipsnio 1 ir 2 dalių ir V priedo vykdymo sustabdymo reikia pripažinti nepriimtinu.
49. Iš tikrųjų prašyme dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo ieškovė, remdamasi EB 243 straipsniu, taip pat prašo, kad būtų taikoma „bet kuri kita laikinoji apsaugos priemonė, kurią prašymą dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo nagrinėjantis teisėjas laikys tinkama, siekdamas išlaikyti ieškovų padėtį, kadangi pagrindiniame procese byla nebuvo visiškai išspręsta“.
50. Tačiau ieškovė nepateikia jokio šios savo prašymo dalies, kuri yra neaiški ir netiksli, paaiškinimo. Prašymas dėl laikinųjų priemonių taikymo, kuriame nėra tiksliai nurodytas jo dalykas, neatitinka Pirmosios instancijos teismo darbo reglamento 44 straipsnio 1 dalies d punkto, į kurį nurodo šio reglamento 104 straipsnio 3 dalis, ir todėl yra nepriimtinas (žr. šiuo klausimu 1996 m. vasario 12 d. Pirmosios instancijos teismo pirmininko nutarties Lehrfreund prieš Tarybą ir Komisiją, T‑228/95 R, Rink. p. II‑111, 58 punktą).
51. Šiomis aplinkybėmis reikia apsiriboti vienu klausimu, t. y. ar įsakyti sustabdyti Reglamento Nr. 2032/2003 II priedo vykdymą yra pateisinama.
52. Šiuo klausimu reikia pažymėti, jog norėdama, kad būtų taikomos laikinos apsaugos priemonės, ieškovė turi įrodyti interesą dėl prašomų priemonių taikymo (šiuo klausimu žr. 1989 m. gegužės 19 d. Teisingumo Teismo pirmosios kolegijos pirmininko nutartį Caturla-Poch prieš Parlamentą, C‑107/89 R, Rink. p. 1357 ir 1996 m. gruodžio 17 d. Pirmosios instancijos teismo pirmininko nutarties Moccia Irme prieš Komisiją, T‑164/96 R, Rink. p. II‑2261, 26 punktą). Taigi prašymas dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo, kuris nepakeistų ieškovės padėties ir todėl nesuteiktų jai praktinės naudos, turi būti atmestas (šiuo klausimu žr. 1989 m. liepos 31 d. Teisingumo Teismo antrosios kolegijos pirmininko nutarties S. prieš Komisiją, C‑206/89 R, Rink. p. 2841, 14 punktą; 1997 m. balandžio 30 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutarties Moccia Irme prieš Komisiją,
C‑89/97 P(R), Rink. p. I‑2327, 45 punktą ir 2004 m. sausio 16 d Pirmosios instancijos teismo pirmininko nutarties Arizona Chemical ir kt. prieš Komisiją, T‑369/03 R, Rink. p. I‑0000, 62 punktą).
53. Iš Reglamento Nr. 2032/2003 3 straipsnio 2 dalies matyti, kad II priedas su antrašte „Esamos veikliosios medžiagos ir produktų tipai, įtraukti į ekspertizės programą“, apima sąrašą esamų veikliųjų medžiagų ir produktų tipų, dėl kurių Komisija priėmė bent vieną pranešimą pagal Reglamento Nr. 1896/2000 4 straipsnio 2 dalį arba kurių atžvilgiu valstybė narė pareiškė susidomėjimą pagal šio reglamento 5 straipsnio 3 dalį.
54. Dėl 18 ieškovės pagamintų ir pateiktų į rinką veikliųjų medžiagų, II priede yra nurodytas jų „EB“ numeris ir jų „CAS“ numeris bei patikslinta, kad apie jas buvo pranešta kaip apie 18 produktų tipo ir, kiek tai yra susiję su permetrinu, 8 produktų tipo medžiagas.
55. Vadinasi, II priede išdėstyti paprasti faktai, kurie patys savaime niekaip ieškovės neįpareigoja. Taip pat reikia pastebėti, kad per posėdį ieškovė nepateikė jokio paaiškinimo, įrodančio, kad sustabdžius II priedo vykdymą pasikeistų jos padėtis. Taigi niekas neleidžia daryti išvados, kad minėto priedo vykdymo sustabdymas būtų kaip nors naudingas ieškovei.
56. Kadangi ieškovė neįrodė jokio savo intereso, kad, taikant laikinąją apsaugos priemonę, būtų sustabdytas Reglamento Nr. 2032/2003 II priedo vykdymas, prašymas dėl minėto priedo vykdymo sustabdymo atmestinas.
57. Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, matyti, kad šis prašymas dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo turi būti atmestas, nesant reikalo nagrinėti, ar buvo įvykdytos kitos vykdymo sustabdymo ir prašomų laikinųjų apsaugos priemonių taikymo sąlygos.
Rezoliucinė dalis
Remdamasis šiais motyvais,
PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO PIRMININKAS
nutaria:
1. Atmesti prašymą dėl laikinųjų priemonių taikymo.
2. Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.
Priimta 2004 m. liepos 2 d. Liuksemburge.