PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO (apeliacinių skundų kolegija) NUTARTIS
2009 m. birželio 22 d.
Byla T‑376/08 P
Bart Nijs
prieš
Europos Bendrijų Audito Rūmus
„Apeliacinis skundas – Viešoji tarnyba – Pareigūnai – 2005–2006 m. laikotarpio karjeros raidos ataskaita – Sprendimas nepaaukštinti apelianto pareigų per 2007 m. pareigų paaukštinimo procedūrą – Audito Rūmų sprendimas pratęsti savo generalinio sekretoriaus mandatą – Iš dalies akivaizdžiai nepriimtinas ir iš dalies akivaizdžiai nepagrįstas apeliacinis skundas“
Dalykas: Apeliacinis skundas dėl 2008 m. birželio 26 d. Europos Sąjungos tarnautojų teismo (antroji kolegija) nutarties Nijs prieš Audito Rūmus (F‑1/07, Rink. VT p. I‑A‑1‑0000 ir II‑A‑1‑0000), kuriuo prašoma panaikinti šią nutartį.
Sprendimas: Atmesti apeliacinį skundą. Bart Nijs padengia savo ir Europos Bendrijų Audito Rūmų šioje instancijoje patirtas bylinėjimosi
išlaidas.
Santrauka
Apeliacinis skundas – Teisinių pagrindų ir argumentų išdėstymas skunde – Nepakankamai tikslus pagrindas – Nuoroda į visus
priedus – Nepriimtinumas
(Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 138 straipsnio 1 dalies c punktas)
Kai Pirmosios instancijos teisme pateikiamas apeliacinis skundas dėl Tarnautojų teismo sprendimo, bendra nuoroda į kitus nei
apeliacinis skundas dokumentus negali kompensuoti pagrindinių teisinių argumentų nebuvimo, kurie pagal Pirmosios instancijos
teismo procedūros reglamento 138 straipsnio 1 dalies c punktą turi būti nurodyti pačiame apeliaciniame skunde. Be to, Pirmosios
instancijos teismas neprivalo prieduose ieškoti ir nustatyti pagrindų ir argumentų, kuriuos jis galėtų laikyti pagrindžiančiais
apeliacinį skundą, nes priedai atlieka tik įrodomąją ir pagalbinę funkciją.
(žr. 24 punktą)
Nuoroda: 1999 m. gegužės 21 d. Pirmosios instancijos teismo nutarties Asia Motor France ir kt. prieš Komisiją, T‑154/98, Rink. p. II‑1703, 49 punktas; 2005 m. gruodžio 14 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo Honeywell prieš Komisija, T‑209/01, Rink. p. II‑5527, 57 punktas.