62016CC0093
SKLEPNI PREDLOGI GENERALNEGA PRAVOBRANILCA
MACIEJA SZPUNARJA,
predstavljeni 29. marca 2017 (
*1
)
Zadeva C‑93/16
Ornua Co-operative Limited, prej The Irish Dairy Board Co-operative Limited,
proti
Tindale & Stanton Ltd España SL
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Audiencia Provincial de Alicante (provincialno sodišče v Alicanteju, Španija))
„Predhodno odločanje – Znamka Evropske unije – Uredba (ES) št. 207/2009 – Enotni značaj – Člen 1 – Verjetnost zmede – Škodovanje ugledu – Člen 9(1)(b) in (c) – Nasprotujoče si znamke, ki vključujejo označbo geografskega izvora – Miren soobstoj nasprotujočih si znamk na delu ozemlja Unije“
Uvod
1.
Ta predlog za sprejetje predhodne odločbe je bil vložen v okviru spora zaradi nasprotujočih si znakov KERRYGOLD in KERRYMAID. Čeprav zadevna znaka, ki sta zaščitena kot znamka Evropske unije oziroma kot nacionalne znamke, že več kot dvajset let mirno soobstajata na Irskem in v Združenem kraljestvu, se ta spor – ki teče pred španskim sodiščem, ki odloča kot sodišče za znamke Evropske unije – nanaša na nasprotovanje med tema znakoma na preostalem ozemlju Evropske unije.
2.
Posebne okoliščine te zadeve dajejo Sodišču priložnost, da razvije sodno prakso o načelu enotnosti znamke Evropske unije. (
*2
) Treba je zlasti pojasniti, kako mora analiza verjetnosti zmede in škodovanja ugledu na podlagi člena 9(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009 (
*3
) vključevati dva vidika, in sicer, po eni strani, da nasprotujoče si znamke mirno soobstajajo na delu ozemlja Unije, in po drugi strani, da vključujejo označbo geografskega izvora (
*4
).
Pravni okvir
3.
Člen 1(2) Uredbe št. 207/2009 določa:
„Blagovna znamka EU je enotnega značaja. Na celotnem območju Unije ima enak učinek: ne more se registrirati, prenesti, odpovedati ali biti predmet odločitve, ki razveljavlja pravice imetnika ali ugotavlja njeno ničnost, niti njena uporaba ne more biti prepovedana, razen za celotno območje Unije. To načelo se uporablja v celoti, razen če je s to uredbo drugače določeno.“
4.
Člen 9(1) te uredbe določa:
„Blagovna znamka [EU] daje imetniku izključne pravice. Imetnik ima pravico preprečiti vsem tretjim osebam, ki nimajo njegovega soglasja, da v gospodarskem prometu uporabljajo:
[…]
(b)
kateri koli znak, pri katerem zaradi enakosti ali podobnosti blagovni znamki [EU] in enakosti ali podobnosti blaga ali storitev, označenih z blagovno znamko [EU] in znakom, obstaja verjetnost zmede v javnosti; verjetnost zmede vključuje verjetnost povezovanja med znakom in blagovno znamko;
(c)
kateri koli znak, enak ali podoben blagovni znamki [EU] za blago ali storitve, ki niso podobni tistim, za katere je registrirana blagovna znamka [EU], če ima slednja ugled v [Uniji] in če uporaba tega znaka brez upravičenega razloga izkorišča ali škoduje razlikovalnemu značaju ali ugledu blagovne znamke [EU].“
5.
Člen 12 te uredbe določa:
„Blagovna znamka [Evropske unije] imetniku ne daje pravice, da tretji osebi v gospodarskem prometu prepove uporabo:
[…]
(b)
označb […] geografskega izvora […],
[…]
ob pogoju, da jih uporablja v skladu z dobrimi poslovnimi običaji v industrijskih in trgovinskih zadevah.“
Spor o glavni stvari
6.
Irska družba Ornua Co-operative Limited, prej The Irish Dairy Board Co‑operative Limited (v nadaljevanju: družba Ornua), je imetnica besedne znamke Evropske unije KERRYGOLD, registrirane leta 1998, in dveh figurativnih znamk, ki vsebujeta isti besedni element in ki sta bili registrirani leta 1998 oziroma 2011, za živila (v nadaljevanju skupaj: znamke KERRYGOLD).
7.
Španska družba Tindale & Stanton Ltd España SL (v nadaljevanju: družba T&S) v Španijo uvaža in v njej distribuira mlečne izdelke družbe Kerry Group plc. pod znakom KERRYMAID.
8.
Družba Kerry Group je imetnica nacionalnih besednih znamk KERRYMAID, registriranih na Irskem in v Združenem kraljestvu.
9.
Družba Ornua je 29. januarja 2014 pri Juzgado de lo Mercantil de Alicante (gospodarsko sodišče v Alicanteju, ki deluje kot sodišče za znamke Evropske unije, Španija) vložila tožbo zaradi kršitve pravic zoper družbo T&S v zvezi z zatrjevano kršitvijo znamk KERRYGOLD zaradi uporabe znaka KERRYMAID. Ta tožba je temeljila na členu 9(1)(b) in (c) Uredbe št. 207/2009.
10.
To sodišče je tožbo zavrnilo z obrazložitvijo, da edina podobnost med nasprotujočimi si znamkami izhaja iz skupnega elementa „Kerry“, ki se nanaša na irsko grofijo, znano po govedoreji, in da ni sporno, da te znamke mirno soobstajajo na Irskem in v Združenem kraljestvu.
11.
Po mnenju tega sodišča je namreč treba posledice mirnega soobstoja v teh dveh državah članicah zaradi enotnega značaja znamke Evropske unije prenesti na vso Unijo. Zato ne more biti nepoštenega izkoriščanja razlikovalnega učinka ali ugleda navedenih znamk, saj se v Španiji znak KERRYMAID uporablja za trženje izdelka, ki se že leta prodaja v drugih državah članicah, ne da bi imetnik znamk KERRYGOLD temu ugovarjal.
12.
Družba Ornua je zoper to sodbo vložila pritožbo pri predložitvenem sodišču.
13.
Predložitveno sodišče navaja, da imajo znamke KERRYGOLD ugled v vsej Uniji. Ugotavlja, da njihov imetnik priznava, da te znamke mirno soobstajajo z znamko KERRYMAID samo na Irskem in v Združenem kraljestvu. Predložitveno sodišče zato dvomi, da je to okoliščino mogoče upoštevati pri analizi verjetnosti zmede in škodovanja ugledu za celotno ozemlje Unije.
Vprašanja za predhodno odločanje in postopek pred Sodiščem
14.
V teh okoliščinah je Audiencia Provincial de Alicante (provincialno sodišče v Alicanteju, Španija) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja:
„1.
Ali se člen 9(1)(b) [Uredbe št. 207/2009] v delu, v katerem zahteva verjetnost zmede za to, da bi imetnik znamke [Evropske unije] lahko tretji osebi prepovedal uporabo znaka v gospodarskem prometu brez njegovega soglasja v primerih, določenih v tem členu, lahko razlaga tako, da dovoljuje izključitev verjetnosti zmede, kadar je prejšnja znamka [Evropske unije] zaradi tolerance imetnika več let v dveh državah članicah Unije mirno soobstajala s podobnimi nacionalnimi znamkami, tako da se ob upoštevanju enotne obravnave, ki se nalaga za znamko [Evropske unije], neobstoj verjetnosti zmede v teh dveh državah prenese na druge države članice ali na vso Unijo?
2.
Ali je v primeru iz prejšnje točke za pravno presojo verjetnosti zmede mogoče upoštevati geografske, demografske, gospodarske ali druge okoliščine držav članic, v katerih je prišlo do soobstoja, tako da se neobstoj verjetnosti zmede v navedenih državah članicah lahko prenese na drugo državo članico ali vso Unijo?
3.
Ali je treba v primeru, določenem v členu 9(1)(c) [Uredbe št. 207/2009], navedeno določbo razlagati tako, da je v primeru, v katerem je prejšnja znamka soobstajala s spornim znakom nekaj let v dveh državah članicah Unije brez nasprotovanja imetnika prejšnje znamke, mogoče navedeno toleranco imetnika glede uporabe poznejšega znaka v teh dveh državah članicah zlasti prenesti na preostali del ozemlja Unije, da bi se zaradi enotne obravnave, ki se zahteva za znamko [Evropske unije], ugotovilo, ali je imela tretja oseba upravičen razlog za uporabo poznejšega znaka?“
15.
Predložitveni sklep je v sodno tajništvo Sodišča prispel 15. februarja 2016. Pisna stališča so predložile stranki v postopku v glavni stvari, nemška in francoska vlada ter Evropska komisija.
16.
Sodišče je predložitvenemu sodišču poslalo zahtevo za pojasnila, na katero je to odgovorilo 12. decembra 2016. Stranki v postopku v glavni stvari in Komisija so se udeležile obravnave, ki je potekala 18. januarja 2017.
Analiza
Uvodne ugotovitve
17.
Ta spor zahteva razlago člena 9(1)(b) in (c) Uredbe št. 207/2009 z dveh vidikov.
18.
Ker po eni strani nasprotujoči si znamki mirno soobstajata na Irskem in v Združenem kraljestvu, se predložitveno sodišče s tremi vprašanji za predhodno odločanje sprašuje, kaj bi lahko sklepalo iz te okoliščine za namene presoje verjetnosti zmede in škodovanja ugledu na preostalem ozemlju Unije.
19.
Po drugi strani bo lahko Sodišče v tem sporu tudi določilo pogoje za analizo verjetnosti zmede med znamkama, ki vključujeta isto označbo geografskega izvora. (
*5
)
20.
Iz predložitvene odločbe namreč izhaja, da je beseda „Kerry“, ki je skupna nasprotujočima si znamkama, ime irske grofije, znane po govedoreji. Upoštevnost tega vidika, ki v vprašanjih za predhodno odločanje ni izrecno naveden, je bila potrjena z zahtevo za pojasnila, ki jo je Sodišče naslovilo na predložitveno sodišče, zainteresirani pa so lahko svoje stališče o tej temi primerno predstavili na obravnavi. Zato je treba obseg vprašanj za predhodno odločanje razširiti na ta vidik v skladu z ustaljeno sodno prakso, ki tak postopek dovoljuje, da se predložitvenemu sodišču da koristen odgovor. (
*6
)
Uporaba člena 9 Uredbe št. 207/2009 v primeru mirnega soobstoja nasprotujočih si znamk na delu ozemlja Unije
21.
Predložitveno sodišče s tremi vprašanji za predhodno odločanje, za katera predlagam, da se preučijo skupaj, v bistvu sprašuje, ali in – če je smiselno – v kolikšnem obsegu lahko dejstvo, da nasprotujoči si znamki mirno soobstajata na delu ozemlja Unije, vpliva na analizo obstoja verjetnosti zmede in škodovanja ugledu na podlagi člena 9(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009 na preostalem ozemlju Unije.
22.
Naj takoj opozorim, da vidik mirnega soobstoja nasprotujočih si znamk v sodni praksi Sodišča ni zelo razvit.
23.
V zvezi z analizo verjetnosti zmede iz ustaljene sodne prakse izhaja, da je treba obstoj verjetnosti zmede pri upoštevni javnosti presojati celovito, ob upoštevanju vseh upoštevnih dejavnikov v zadevnem primeru. (
*7
)
24.
V zvezi s tem je Sodišče priznalo, da ne more biti popolnoma izključeno, da lahko miren soobstoj dveh znamk na opredeljenem trgu skupaj z drugimi elementi morebiti prispeva k zmanjšanju tveganja zmede med njima. (
*8
)
25.
Ta ugotovitev je navedena tudi v sodni praksi Splošnega sodišča v zvezi s postopki ugovora, v skladu s katero mora biti tak soobstoj ne le miren, ampak mora tudi temeljiti na odsotnosti verjetnosti zmede pri upoštevni javnosti. (
*9
)
26.
Čeprav Sodišče še ni imelo možnosti, da bi določilo pogoje za uporabo koncepta „mirnega soobstoja“, iz te sodne prakse izhaja, da je miren soobstoj nasprotujočih si znamk na zadevnem trgu upošteven element, ki ga je treba upoštevati pri celoviti presoji verjetnosti zmede.
27.
V obravnavanem primeru ni sporno, da je zaradi dolgoletnega mirnega soobstoja nasprotujočih si znamk mogoče izključiti verjetnost zmede na zadevnem trgu na Irskem in v Združenem kraljestvu.
28.
Zato se ta razprava osredotoča na vprašanje, ali je treba to okoliščino upoštevati pri presoji take zmede v Španiji, na ozemlju katere naj bi bila storjena zatrjevana kršitev, in na preostalem ozemlju Unije.
29.
Družba Ornua meni, da mora biti miren soobstoj, da se lahko upošteva pri presoji verjetnosti zmede zaradi znamke Evropske unije, ugotovljen na celotnem ozemlju Unije. Po njenem mnenju ta ugotovitev izhaja iz načela enotnosti znamke Evropske unije in iz dejstva, da ima taka znamka učinek na celotnem ozemlju Unije. Družba Ornua meni, da iz soobstoja na delu ozemlja Unije ni mogoče izpeljati nobene ugotovitve za preostalo ozemlje.
30.
S to razlago se v bistvenem strinjata tudi nemška in francoska vlada. Tudi Komisija navaja, da je treba miren soobstoj nasprotujočih si znamk načeloma dokazati na celotnem ozemlju, na katerem se dogaja zatrjevana kršitev, in posledično, ker gre za znamko Evropske unije, na celotnem ozemlju Unije. Vendar dodaja, da ni mogoče izključiti, da položaj na ozemlju, na katerem soobstajajo nasprotujoče si znamke, lahko zagotovi informacije, koristne za oceno verjetnosti zmede na drugih trgih.
31.
Ugotavljam, da podobna razlaga – ki zahteva, da se miren soobstoj dokaže na celotnem ozemlju Unije – izhaja tudi iz prakse Urada Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) v zvezi s postopki ugovora, (
*10
) ki jo je potrdilo Splošno sodišče. (
*11
) Če zaradi obsega znamke Evropske unije morda obstaja verjetnost zmede na celotnem ozemlju Unije, je po tem pristopu treba neobstoj verjetnosti zmede zaradi soobstoja dokazati na celotnem ozemlju Unije.
32.
Družba T&S predlaga drugačno razlago in meni, da je miren soobstoj upošteven element, tudi če zadeva samo del ozemlja Unije. Če so nasprotujoče si znamke soobstajale na znatnem delu Unije, ne da bi povzročile verjetnost zmede, potem je po njenem mnenju mogoče sklepati, da verjetnost zmede ne obstaja na nobenem delu ozemlja Unije.
33.
Nobeno od teh stališč, ki predstavljata nasprotni skrajnosti, me ne prepriča.
34.
Seveda sistem znamke Evropske unije temelji na načelu enotnosti te znamke, ki zanjo zahteva enotno zaščito na celotnem ozemlju Unije.
35.
Vendar iz značilnosti sistema, vzpostavljenega z Uredbo št. 207/2009, izhaja, da v nekaterih primerih presoja verjetnosti zmede med nekim znakom in znamko Evropske unije ne da enotnega rezultata, veljavnega za celotno ozemlje Unije.
36.
Sodišče je v sodbi combit Software presodilo, da načelo enotnosti znamke ne nasprotuje temu, da sodišče za znamke Evropske unije ugotovi, da uporaba znaka povzroča verjetnost zmede zaradi znamke Evropske unije na delu ozemlja Unije, ne da bi povzročala tako verjetnost na drugem delu Unije, in da to sodišče ob upoštevanju te ugotovitve izjemoma in na podlagi elementov, ki jih načeloma predloži tožena stranka, odredi ozemeljsko omejeno prenehanje te uporabe. (
*12
)
37.
Kadar se namreč ugotovi, da na nekem delu Unije ni nikakršne verjetnosti zmede, na tem delu ni mogoče prepovedati zakonite trgovine, ki izvira iz uporabe zadevnega znaka. (
*13
)
38.
Iz te sodbe izhaja, da je ugotovitev o kršitvi izključne pravice, podeljene z znamko Evropske unije, izjemoma lahko ozemeljsko omejena. Iz nje izhaja tudi, da neobstoj verjetnosti zmede med nasprotujočimi si znamkami na delu ozemlja Unije ne izključuje, da se taka verjetnost ugotovi na drugem delu tega ozemlja.
39.
Zato v nasprotju z navedbami družbe T&S, tudi če se na podlagi trditve o mirnem soobstoju ugotovi, da uporaba nasprotujočih si znamk ne povzroča nobene verjetnosti zmede na Irskem in v Združenem kraljestvu, samo ta okoliščina ne preprečuje ugotovitve, da taka verjetnost obstaja na drugem delu Unije.
40.
Vendar v nasprotju s stališčem družbe Ornua menim, da iz tega ne sledi niti, da miren soobstoj na delu ozemlja Unije ni upošteven za analizo verjetnosti zmede zaradi znamke Evropske unije.
41.
Presoja verjetnosti zmede v sporu zaradi kršitve izključne pravice, podeljene z znamko Evropske unije, zahteva celovito analizo vseh upoštevnih dejavnikov, ki se lahko nanašajo na celotno ozemlje Unije. V okviru te analize ni mogoče izključiti upoštevnosti nekega elementa samo zato, ker se nanaša na položaj, ki prevladuje samo na delu ozemlja Unije.
42.
Miren soobstoj dveh znamk na nacionalni ravni lahko izvira iz različnih okoliščin. V zvezi s tem ni mogoče izključiti, da neobstoj verjetnosti zmede na enem delu ozemlja Unije, kjer se zadevni znamki že dolgo in intenzivno uporabljata, lahko kaže na neobstoj take verjetnosti na drugih delih Unije, kadar tržni pogoji in dojemanje upoštevne javnosti niso znatno drugačni. (
*14
)
43.
Zato kadar se tako kot v obravnavanem primeru ugotovi, da uporaba zadevnih znakov ne povzroča verjetnosti zmede na delu ozemlja Unije, kjer ti znaki že dolgo mirno soobstajajo, to lahko vpliva na presojo verjetnosti zmede na drugih območjih, kjer obstaja verjetnost nasprotovanja.
44.
Menim, da bi to lahko bil namen španskega prvostopenjskega sodišča, saj je navedlo, da je edina podobnost med nasprotujočima si znamkama geografska označba „Kerry“ in da poleg tega ti znamki mirno soobstajata na Irskem in v Združenem kraljestvu, tako da ni razloga za prepričanje, da bi dejavnost družbe T&S povzročila zmedo na drugem delu Unije.
45.
Kot namreč izhaja iz moje analize zgoraj, (
*15
) je dejstvo, da nasprotujoči si znamki vključujeta označbo geografskega izvora, to je sklicevanje na irsko grofijo – kar bi lahko bila ena od okoliščin, ki pojasnjuje miren soobstoj na Irskem in v Združenem kraljestvu – element, upošteven za namene presoje verjetnosti zmede na ravni Unije.
46.
Kot seveda upravičeno opozarjajo nemška in francoska vlada ter Komisija, mirnega soobstoja v nekaterih državah članicah ni mogoče ekstrapolirati na preostalo Unijo. Taka avtomatična ekstrapolacija mora biti izključena. Kljub temu menim, da so okoliščine mirnega soobstoja na delu ozemlja Unije lahko upoštevne za presojo verjetnosti zmede v celotni Uniji.
47.
Glede na navedeno torej menim, da je miren soobstoj nasprotujočih si znakov na delu ozemlja Unije element, ki sicer ni odločilen, se pa lahko upošteva pri celoviti presoji verjetnosti zmede zaradi znamke Evropske unije na drugem delu tega ozemlja v skladu s členom 9(1)(b) Uredbe št. 207/2009.
48.
Po mojem mnenju enaka ugotovitev velja za analizo iz člena 9(1)(c) Uredbe št. 207/2009, ki uvaja širšo zaščito uglednih znamk.
49.
Ugotovitev ene od kršitev razlikovalnega učinka ali ugleda prejšnje znamke iz te določbe mora temeljiti zlasti na obstoju povezave med nasprotujočima si znamkama, ki je posledica določene stopnje podobnosti med njima. Obstoj take povezave je treba presojati celovito, ob upoštevanju vseh upoštevnih dejavnikov zadevnega primera, med katerimi je lahko verjetnost zmede v javnosti. (
*16
)
50.
Iz razlogov, ki sem jih navedel ob sklicevanju na člen 9(1)(b) Uredbe št. 207/2009, je treba v okviru celovite presoje na podlagi točke (c) tega člena glede na okoliščine upoštevati dejstvo, da znamki mirno soobstajata na delu ozemlja Unije.
51.
Zato čeprav predložitveno sodišče v tretjem vprašanju za predhodno odločanje navaja možnost, da se miren soobstoj upošteva kot upravičen razlog za uporabo, pa menim, da je treba to okoliščino upoštevati pri celoviti presoji obstoja povezave med znamkama. Če take povezave ne bi bilo, obstoja upravičenega razloga ne bi bilo treba preučiti.
52.
Naj v zvezi s tem spomnim, da je pogoj glede ugleda izpolnjen, če ima znamka Evropske unije ugled na znatnem delu ozemlja Unije, ki lahko glede na okoliščine primera ustreza med drugim ozemlju ene države članice. (
*17
) Po mojem mnenju je lahko element, ki se nanaša na miren soobstoj, v teh okoliščinah še toliko bolj upošteven, ker zadeva del Unije, ki je referenčni del za ugotavljanje ugleda prejšnje znamke.
53.
Glede na vse navedene ugotovitve menim, da je treba določbe člena 9(1)(b) in (c) Uredbe št. 207/2009 razlagati tako, da dejstvo, da nasprotujoči si znamki mirno soobstajata na delu ozemlja Unije, ne da bi povzročali zmedo, ne pomeni, da je na drugem delu tega ozemlja verjetnost zmede avtomatično izključena. Kljub temu je ta soobstoj upošteven element, ki se glede na okoliščine lahko upošteva pri celoviti presoji verjetnosti zmede in obstoja povezave med zadevnima znamkama na podlagi teh dveh določb.
Uporaba člena 9 Uredbe št. 207/2009 v primeru znamk, ki vključujejo označbo geografskega izvora
54.
Opozarjam, da je zakonodajalec Unije s sprejetjem Uredbe št. 207/2009 priznal, da obstaja splošni interes za ohranitev razpoložljivosti označb, ki lahko označujejo geografski izvor zadevnih proizvodov. Na tem razmišljanju temelji več določb te uredbe, zlasti določbe o absolutnih razlogih za zavrnitev, omejitvi učinkov blagovne znamke in učinkih kolektivne znamke. (
*18
)
55.
V skladu s členom 12(b) Uredbe št. 207/2009 imetnik znamke Evropske unije tretji osebi ne more prepovedati, da bi v gospodarskem prometu med drugim uporabljala označbe geografskega izvora proizvoda, če jih uporablja v skladu z dobrimi poslovnimi običaji v industrijskih ali trgovinskih zadevah. Podobna omejitev je predvidena v členu 6(1)(b) Direktive 2008/95/ES. (
*19
)
56.
Namen te omejitve izključnih pravic, podeljenih z znamko, je uskladiti interese imetnika znamke in interese drugih proizvajalcev na notranjem trgu ob upoštevanju aksiologije prava znamk kot bistvenega elementa sistema neizkrivljene konkurence, ki jo Pogodba DEU želi vzpostaviti in ohraniti. (
*20
)
57.
V sodni praksi Sodišča je bilo potrjeno, da obstaja splošni interes za ohranitev razpoložljivosti znakov ali označb, ki lahko označujejo geografski izvor, zlasti geografskih imen. (
*21
)
58.
Za uveljavljanje zadevnega splošnega interesa zadošča, da geografsko ime lahko označuje izvor zadevnih proizvodov. Zato je treba ugotoviti, ali geografsko ime označuje kraj, ki ga zainteresirani krogi trenutno povezujejo z zadevno kategorijo proizvodov ali za katerega se razumno sklepa, da bi se taka povezava lahko vzpostavila. (
*22
)
59.
Tako je Sodišče v okoliščinah spora zaradi nasprotja med znakom „KERRY Spring“ in znamko GERRI za brezalkoholne pijače presodilo, da lahko imetnik nacionalne znamke prepove uporabo označbe geografskega izvora, ki se nanaša na drugo državo članico, le, če ta uporaba ni v skladu z dobrimi poslovnimi običaji v industrijskih ali trgovinskih zadevah. Samo dejstvo, da obstaja verjetnost slušne zmede med obema znakoma, ne zadošča za ugotovitev, da uporaba te označbe v gospodarskem prometu ni v skladu z dobrimi poslovnimi običaji. (
*23
)
60.
Te ugotovitve Sodišča, v katerih se upošteva bogata jezikovna raznolikost takratne Evropske skupnosti, ki je imela petnajst držav članic, so danes še bolj upoštevne.
61.
Tudi če bi potrošniki v eni državi članici označbo geografskega izvora, ki se nanaša na drugo državo članico, dojemali kot podobno izrazu, ki je vključen v znamko, imetnik znamke take uporabe ne more prepovedati, dokler je v skladu z dobrimi poslovnimi običaji. Podobnosti, ki izhaja iz tega izraza, zato ni mogoče upoštevati za ugotovitev obstoja verjetnosti zmede.
62.
Kot v obravnavanem primeru izhaja iz predložitvene odločbe, je izraz „Kerry“, ki je skupen nasprotujočima si znakoma, ime irske grofije, znane po govedoreji, in torej lahko označuje izvor mlečnih izdelkov, kot so zadevni v postopku v glavni stvari.
63.
V teh okoliščinah sodišče za znamke Evropske unije take podobnosti med znakoma, ki izvira iz uporabe te geografske označbe v skladu z dobrimi poslovnimi običaji, ne more upoštevati za ugotovitev obstoja verjetnosti zmede zaradi znamke Evropske unije ali škodovanja ugledu te znamke.
64.
To sodišče mora namreč zagotoviti, da ugotovitev kršitve izključnih pravic, podeljenih z znamko Evropske unije, v takih okoliščinah ni v nasprotju z omejitvijo učinkov te znamke iz člena 12(b) Uredbe št. 207/2009.
65.
Glede na navedeno menim, da je treba člen 9(1)(b) in (c) Uredbe št. 207/2009 razlagati tako, da dejstvo, da zadevni znamki vključujeta isti izraz, ki je označba geografskega izvora, uporabljena v skladu z dobrimi poslovnimi običaji, ne more biti podlaga za ugotovitev obstoja verjetnosti zmede zaradi znamke Evropske unije ali škodovanja ugledu te znamke.
Predlog
66.
Na podlagi navedenega predlagam, naj Sodišče na predlog za predhodno odločanje, ki ga je predložilo Audiencia Provincial de Alicante (provincialno sodišče v Alicanteju, Španija), odgovori:
1.
Člen 9(1)(b) in (c) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Evropske unije je treba razlagati tako, da dejstvo, da nasprotujoči si znamki mirno soobstajata na delu ozemlja Unije, ne da bi povzročali zmedo, ne pomeni, da je na drugem delu tega ozemlja verjetnost zmede avtomatično izključena. Kljub temu je ta soobstoj upošteven element, ki se glede na okoliščine lahko upošteva pri celoviti presoji verjetnosti zmede in obstoja povezave med zadevnima znamkama na podlagi teh dveh določb.
2.
Člen 9(1)(b) in (c) Uredbe št. 207/2009 je treba razlagati tako, da dejstvo, da zadevni znamki vključujeta isti izraz, ki je označba geografskega izvora, uporabljena v skladu z dobrimi poslovnimi običaji, ne more biti podlaga za ugotovitev obstoja verjetnosti zmede zaradi znamke Evropske unije ali škodovanja ugledu te znamke.
(
*1
)	Jezik izvirnika: francoščina.
(
*2
)	Glej sodbi z dne 12. aprila 2011, DHL Express France (C‑235/09, EU:C:2011:238), in z dne 22. septembra 2016, combit Software (C‑223/15, EU:C:2016:719).
(
*3
)	Uredba Sveta z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Evropske unije (UL 2009, L 78, str. 1) v različici, ki se uporablja ratione temporis v obravnavanem primeru. Bistveno podobne določbe so povzete v členu 9(2)(b) in (c) te uredbe, kakor je bila spremenjena z Uredbo (EU) 2015/2424 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2015 (UL 2015, L 341, str. 21).
(
*4
)	Uporabljam izraz, ki izhaja iz besedila člena 12 Uredbe št. 207/2009. V različnih mednarodnih pravnih instrumentih in pravnih instrumentih Unije se uporabljata izraza „označba izvora“ in „geografska označba“, pri čemer je njun natančen pravni pomen odvisen od zadevnega instrumenta.
(
*5
)	Glej sodbi z dne 4. maja 1999, Windsurfing Chiemsee (C‑108/97 in C‑109/97, EU:C:1999:230), in z dne 7. januarja 2004, Gerolsteiner Brunnen (C‑100/02, EU:C:2004:11).
(
*6
)	Glej zlasti sodbi z dne 7. decembra 2000, Telaustria in Telefonadress (C‑324/98, EU:C:2000:669, točka 59), in z dne 7. marca 2013, Efir (C‑19/12, neobjavljena, EU:C:2013:148, točka 27).
(
*7
)	Glej zlasti sodbo z dne 22. junija 1999, Lloyd Schuhfabrik Meyer (C‑342/97, EU:C:1999:323, točka 18).
(
*8
)	Sodba z dne 3. septembra 2009, Aceites del Sur-Coosur/Koipe (C‑498/07 P, EU:C:2009:503, točka 82).
(
*9
)	Sodbi z dne 11. maja 2005, Grupo Sada/UUNT – Sadia (GRUPO SADA) (T‑31/03, EU:T:2005:169, točka 86), in z dne 11. decembra 2007, Portela & Companhia/UUNT – Torrens Cuadrado in Sanz (Bial) (T‑10/06, neobjavljena, EU:T:2007:371, točka 76).
(
*10
)	Smernice EUIPO določajo, da če je prejšnja znamka, ki je navedena kot razlog za ugovor, znamka Evropske unije, mora prijavitelj soobstoj dokazati na celotnem ozemlju Unije. Glej „Smernice za preizkušanje v Uradu“, del C‑2‑6, str. 6 (https://euipo.europa.eu/ohimportal/sl/trade-mark-guidelines).
(
*11
)	Sodba z dne 10. aprila 2013, Höganäs/UUNT – Haynes (ASTALOY) (T‑505/10, neobjavljena, EU:T:2013:160, točki 49 in 50).
(
*12
)	Sodba z dne 22. septembra 2016, combit Software (C‑223/15, EU:C:2016:719, točka 36).
(
*13
)	Sodba z dne 22. septembra 2016, combit Software (C‑223/15, EU:C:2016:719, točki 31 in 32); glej v tem smislu tudi sodbo z dne 12. aprila 2011, DHL Express France (C‑235/09, EU:C:2011:238, točke od 46 do 48).
(
*14
)	Opozarjam, da Komisija, ki sicer izključuje kakršno koli avtomatično ekstrapolacijo, navaja, da nič ne nasprotuje temu, da nacionalno sodišče upošteva informacije v zvezi s položajem v drugih državah članicah, kadar so jezikovne, družbeno-kulturne in zadevne tržne značilnosti primerljive.
(
*15
)	Glej točko 65 teh sklepnih predlogov.
(
*16
)	Glej po analogiji sodbo z dne 27. novembra 2008, Intel Corporation (C‑252/07, EU:C:2008:655, točke 30, 41 in 42 ter navedena sodna praksa).
(
*17
)	Glej v tem smislu sodbi z dne 6. oktobra 2009, PAGO International (C‑301/07, EU:C:2009:611, točki 27 in 29), in z dne 3. septembra 2015, Iron & Smith (C‑125/14, EU:C:2015:539, točka 19).
(
*18
)	Člen 7(1)(c), člen 12(b) oziroma člen 66(2) Uredbe št. 207/2009.
(
*19
)	Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (UL 2008, L 299, str. 25).
(
*20
)	Glej v tem smislu v povezavi z enako določbo v členu 6(1)(b) Prve Direktive Sveta z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (89/104/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 92) sodbo z dne 7. januarja 2004, Gerolsteiner Brunnen (C‑100/02, EU:C:2004:11, točka 16).
(
*21
)	Glej po analogiji sodbo z dne 4. maja 1999, Windsurfing Chiemsee (C‑108/97 in C‑109/97, EU:C:1999:230, točka 26).
(
*22
)	Sodba z dne 4. maja 1999, Windsurfing Chiemsee (C‑108/97 in C‑109/97, EU:C:1999:230, točka 31).
(
*23
)	Sodba z dne 7. januarja 2004, Gerolsteiner Brunnen (C‑100/02, EU:C:2004:11, točki 25 in 27).