62011CC0131
SKLEPNI PREDLOGI GENERALNE PRAVOBRANILKE
ELEANOR SHARPSTON,
predstavljeni 29. marca 2012 (
1
)
Zadeva C-131/11
Pfeifer & Langen Kommanditgesellschaft
proti
Hauptzollamt Aachen
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Düsseldorf (Nemčija))
„Skupna ureditev trgov za sladkor — Določitev vrednosti končne proizvodnje sladkorja v tržnem letu — Presežne količine belega sladkorja, ki jih pristojni organi države članice ugotovijo po koncu tržnega leta, na katero se nanaša inšpekcijski pregled — Obveznost, da se presežki sladkorja upoštevajo v tržnem letu, na katero se nanaša inšpekcijski pregled, ali v tržnem letu, v katerem se ugotovijo“
1.
V tem predlogu za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Düsseldorf (Nemčija), je Sodišču postavljeno vprašanje, ali se morajo presežki sladkorja, ki so jih nacionalni organi ugotovili pri inšpekcijskem pregledu, uvrstiti v tržno leto, v katerem so bili ugotovljeni, ali z retroaktivnim učinkom v leto, na katero se nanaša inšpekcijski pregled.
Pravna podlaga
Skupna ureditev trgov za sladkor
2.
Na podlagi Uredbe št. 1009/67/EGS Sveta (
2
) je bil 1. julija 1968 uveden sistem podpore za sladkor. Za sladkor, ki je bil v okviru najvišje kvote proizveden in prodan v tržnem letu, je veljala finančna podpora (v nadaljevanju: intervencijski ukrepi). Države članice so za vsako tržno leto dodelile kvote (določene v členu 23 Uredbe št. 1009/67) proizvajalcem sladkorja na svojem ozemlju. Prav tako je bil predviden sistem Skupnosti (
3
) za financiranje stroškov intervencijskih ukrepov. Do določene meje so te stroške krili vsi proizvajalci v Skupnosti s plačilom proizvodne dajatve, preostanek stroškov pa se je pokril iz proračuna Skupnosti. (
4
) Nobenega sladkorja, proizvedenega v presežku od najvišje kvote, ni bilo mogoče prodati na notranjem trgu in zanj intervencijski ukrepi niso veljali.
Temeljna uredba
3.
Od 1. julija 1981 se je uporabljala Uredba Sveta (EGS) št. 1785/81 (
5
) (v nadaljevanju: temeljna uredba).
4.
V enajsti uvodni izjavi je bilo pojasnjeno, da „[…] razlogi, ki so Skupnost privedli do ohranitve sistema proizvodnih kvot za sladkor […] še vedno veljajo; vendar bi se moral ta sistem prilagoditi ob upoštevanju zdajšnjega razvoja v proizvodnji in da Skupnost pridobi potrebne instrumente, zato da se pravično, vendar učinkovito zagotovi, da proizvajalci sami v celoti pokrijejo stroške prodaje presežkov proizvodnje Skupnosti nad porabo; […]“.
5.
V petnajsti uvodni izjavi je bilo navedeno, da „[…] proizvodne kvote, dodeljene podjetjem, pomenijo sredstvo, da se pridelovalcem zagotavljajo cene, ki veljajo v Skupnosti, ter prodaja njihovih pridelkov […]“.
6.
S temeljno uredbo je bil uveden nov sistem kvot. V zvezi z njim je določala, da se vsako leto določijo najnižje cene za sladkorno peso A in sladkorno peso B. (
6
) V upoštevnem času so v sektorju sladkorja obstajale tri vrste proizvodnje. Proizvodnja A in B sta bili proizvodnji v okviru kvot, ki sta bili načeloma enaki povpraševanju na notranjem trgu in izvoženemu presežnemu sladkorju, za katerega so veljala izvozna nadomestila. Sladkor C je bil proizveden zunaj teh kvot in se ni smel prosto tržiti v EU; moral se je izvoziti brez nadomestila na stroške sladkorne industrije. (
7
) Poleg tega ukrepi za zaščito cene niso veljali za sladkorno peso, ki je bila uporabljena za proizvodnjo sladkorja C. Tako je člen 24(1), drugi pododstavek, določal:
„[…]
(a)
‚sladkor A‘ […] [pomeni] katerokoli količino sladkorja […], ki se proizvede v določenem tržnem letu in ki ga zadevno podjetje proizvede v okviru svoje kvote A;
(b)
‚sladkor B‘ […] [pomeni] katerokoli količino sladkorja […], ki se proizvede v določenem tržnem letu in ki ga zadevno podjetje proizvede zunaj svoje kvote A, vendar v okviru vsote svojih kvot A in B;
(c)
‚sladkor C‘ […] [pomeni] katerokoli količino sladkorja […], ki se proizvede v določenem tržnem letu in ki ga proizvede ali zadevno podjetje zunaj vsote svojih kvot A in B ali podjetje, ki nima kvote.“ (
8
)
7.
S členom 26 je bila na notranjem trgu Skupnosti prepovedana prodaja sladkorja C, ki ni bil prenesen skladno s členom 27. Tak sladkor je bilo treba izvoziti pred 1. januarjem koledarskega leta, ki sledi zadevnemu tržnemu letu. Člen 26(3) je določal dajatev za sladkor C, če ni bilo predloženo dokazilo, da je bil ta sladkor izvožen v predpisanem roku.
8.
Člen 27(1) je določal: „Vsako podjetje lahko sklene, da celotno količino ali del količine sladkorja, proizvedenega nad svojo kvoto ‚A‘, prenese v proizvodnjo naslednjega tržnega leta, pri čemer se ta upošteva kot del proizvodnje za naslednje leto. Ta sklep je nepreklicen.“ (
9
)
9.
V členu 28 je bilo določeno načelo, da proizvajalci sami krijejo ves strošek prodaje presežkov, ki nastanejo zaradi razlike med proizvodnjo Skupnosti in porabo sladkorja na notranjem trgu. Za vso proizvodnjo sladkorja A in B je bila torej naložena proizvodna dajatev. Ta dajatev je bila izračunana na dveh stopnjah. Najprej je bila ugotovljena začasna dajatev, ki je temeljila na oceni vrednosti za tekoče tržno leto. (
10
) Nato pa so se pred koncem naslednjega tržnega leta ugotovile vrednosti za proizvodnjo sladkorja v predhodnem tržnem letu. (
11
)
10.
Člen 28(3) je določal: „Če iz evidentiranih vrednosti, navedenih v odstavku 1, po prilagoditvi v skladu z odstavkom 2 in brez poseganja v člen 29(1) izhaja ocena skupne izgube, se ta izguba deli z oceno proizvodnje sladkorja A in B […], ki se lahko pripiše tekočemu tržnemu letu. Znesek tega količnika se naloži v plačilo proizvajalcem kot osnovna proizvodna dajatev za njihovo proizvodnjo sladkorja A in B […]“
11.
S sistemom, določenim v členu 28, je bila postavljena zgornja meja za znesek osnovne proizvodne dajatve. Če osnovna proizvodna dajatev zaradi te zgornje meje ni pokrila v celoti skupne izgube (skupni strošek prodaje presežkov), je bila s temeljno uredbo predvidena naložitev dodatne dajatve za kvoto B (tako imenovana dajatev B). (
12
)
12.
Izvedbeni predpisi za izvajanje sistema za sladkor so bili sprejeti na podlagi člena 41 temeljne uredbe. (
13
)
Izvedbena uredba
13.
Členi 27(3), 28(7), 29(5) in 39 temeljne uredbe so bili pravna podlaga za izvedbeno uredbo (
14
). V njeni preambuli je pojasnjeno, da je za to, da bi se sistem kvot pravilno uporabljal, zlasti treba uvesti pravila glede podatkov, potrebnih za določitev proizvodnih dajatev, določenih v členu 28 temeljne uredbe (namreč, osnovno proizvodno dajatev, in kadar je potrebno, dajatev B). Potrjeno je bilo, da teh dajatev ni mogoče določiti pred koncem tržnega leta. Vendar bi se finančna odgovornost za vsako tržno leto morala proizvajalcem pripisati čim prej. Zato naj bi bilo nujno treba predvideti predplačilo proizvodnih dajatev (izračunanih na podlagi ocen) in zagotoviti, da so vsi zapadli zneski plačani precej pred koncem zadevnega tržnega leta. Potrjeno je bilo še, da se dajatve lahko določijo šele po tem, ko so na voljo kar najnatančnejši podatki o porabi. Da bi se omogočilo ustrezno upravljanje sistema kvot, bi bilo torej treba določiti roke za evidentiranje proizvodnje in sporočanje ustreznih podatkov ter predvideti ustrezne nadzorne ukrepe, ki jih izvedejo države članice. (
15
)
14.
Člen 3 izvedbene uredbe je določal:
„1.   Države članice do 15. februarja vsakega leta določijo začasne vrednosti proizvodnje sladkorja za tekoče tržno leto za vsako podjetje na njihovem ozemlju.
[…]
3.   Države članice do 1. oktobra vsakega leta določijo končne vrednosti proizvodnje sladkorja […] v predhodnem tržnem letu za vsako podjetje.
4.   Kadar se po določitvi končnih vrednosti proizvodnje sladkorja iz odstavka 3 ugotovijo razlike, je treba te razlike upoštevati pri določitvi končnih vrednosti proizvodnje za tržno leto, v katerem so bile razlike ugotovljene.“ (
16
)
15.
Člen 5 je določal, da se morata osnovna proizvodna dajatev in (kadar je potrebno) dajatev B za tekoče tržno leto oceniti v skladu s členom 28 temeljne uredbe do 1. aprila.
16.
Člen 7 je določal roke, v katerih se morajo določiti zneski proizvodnih dajatev. Predviden je bil tudi obračun dolgovanih zneskov dajatev z upoštevanjem predplačil v skladu s členom 5.
Uredba Komisije (EGS) št. 2670/81: ureditev za sladkor C
17.
Člen 1 Uredbe Komisije (EGS) št. 2670/81 (
17
) je določal, da morajo proizvajalci sladkorja C predložiti dokazilo, da je bil sladkor izvožen iz države članice, na katere ozemlju je bil proizveden brez nadomestila ali dajatve. Če ni dokazila o izvozu vsakega takega sladkorja C pred 1. januarjem leta po koncu tržnega leta, v katerem je bil proizveden, se šteje, da je bila zadevna količina sladkorja prodana na notranjem trgu. (
18
)
18.
Člen 3(1) je določal, da se v takih okoliščinah proizvajalcu sladkorja naloži dajatev.
Nacionalna ureditev
19.
V tržnem letu 1997/98 je veljala Verordnung über die im Rahmen der Produktionsregelung für Zucker zu erhebenden Abgaben (uredba o dajatvah, ki jih je treba naložiti v okviru ureditve proizvodnje sladkorja) z dne 7. marca 1983 (v nadaljevanju: nacionalni ukrep).
20.
V členu 1 z naslovom „Področje uporabe“ je bilo pojasnjeno, da nacionalni ukrep velja v okviru sistema Skupnosti za količine sladkorja, proizvedene nad proizvodnimi kvotami, in tiste, prenesene v naslednje tržno leto.
21.
V skladu s členom 4 nacionalnega ukrepa je moral proizvajalec sladkorja do 31. januarja vsakega leta sporočiti pristojnemu nacionalnemu organu svojo začasno proizvodnjo sladkorja za tekoče tržno leto in do 15. septembra vsakega leta končno proizvodnjo sladkorja za preteklo tržno leto.
22.
V skladu s členom 8 nacionalnega ukrepa so morali pristojni organi vsakemu proizvajalcu sladkorja izdati „ugotovitveno odločbo“ (v rokih, določenih v upoštevnih aktih Skupnosti) glede njegove začasne in končne proizvodnje sladkorja za zadevno tržno leto. Pristojni organi so nato s pisno odločbo določili znesek predplačila dajatev (izračunan v skladu s členom 9) za količine sladkorja, proizvedene v okviru proizvodnih kvot v skladu z omenjenimi ugotovitvenimi odločbami. Končne dajatve za količine sladkorja, proizvedene v okviru kvot A in B, so bile nato določene kot razlika med vrednostjo začasne in končne proizvodnje sladkorja in zneskom predplačil dajatev.
23.
V skladu s členom 9(1), tretji pododstavek, nacionalnega ukrepa so morali pristojni organi določiti zneske dajatev za količine sladkorja C, prodane na notranjem trgu.
Dejansko stanje in postopek
24.
Družba Pfeifer & Langen KG (v nadaljevanju: Pfeifer) je v tržnem letu 1997/98 proizvajala sladkor v tovarnah v Elsdorfu, Euskirchnu, Appeldornu in Lagu. Družba Pfeifer je 8. septembra 1998 sporočila svoje končne količine proizvodnje sladkorja. Pristojni organi so 25. septembra 1998 izdali ugotovitveno odločbo o njeni končni proizvodnji sladkorja za navedeno tržno leto.
25.
Pristojni organi so 4. novembra 1999 pri družbi Pfeifer začeli opravljati inšpekcijski pregled. Ta pregled je bil prekinjen, ker je družba Pfeifer vložila ugovor, vendar se je 16. januarja 2003 nadaljeval. Zadevni inšpekcijski pregled se je med drugim nanašal na proizvodno dajatev za sladkor za tržno leto 1997/98.
26.
Leta 2006 so bile ugotovljene dodatne količine belega sladkorja (skupno 9657,4 tone). Ta sladkor se je obravnaval kot sladkor C in je bil uvrščen v tržno leto 1997/98, zato je bil v skladu s členom 9(3) nacionalnega ukrepa obremenjen z dajatvijo v višini 5810857,58 EUR. Na podlagi ugovora družbe Pfeifer so pristojni organi 27. aprila 2010 izdali ugotovitveni odločbi, v katerih so ugotovili spremenjeno vrednost belega sladkorja C v količini 6922,1 tone in znižali dajatev na 4165027,57 EUR.
27.
Družba Pfeifer je nato izpodbijala odločbi z dne 27. aprila 2010. Zatrjuje, da navedeni ugotovitveni odločbi nista v skladu s členom 3(4) izvedbene uredbe.
28.
Ker iz tega izhaja vprašanje razlage prava Skupnosti, je Finanzgericht Düsseldorf prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo to vprašanje:
„Ali je treba člen 3(4) [izvedbene uredbe] razlagati tako, da so s to določbo zajete tudi presežne količine, ki jih naknadno ugotovi organ pri inšpekcijskem pregledu pri proizvajalcu?“
29.
Pisna stališča so predložili družba Pfeifer, pristojni organi in Komisija. Svoja stališča so pojasnili na obravnavi 9. februarja 2012.
Presoja
Uvodne ugotovitve
30.
Beli sladkor je homogen proizvod. (
19
) Kategorije sladkorja A, B in C se fizično v ničemer ne razlikujejo med seboj. Poleg tega na podlagi stanja sladkorja ni mogoče določiti datuma njegove proizvodnje. Če torej proizvajalec shrani sladkor v silos, v katerem je že sladkor, proizveden v prejšnjih tržnih letih, sladkorjev, proizvedenih v različnih tržnih letih, ni mogoče ločiti. (
20
)
31.
Zato je pomembno, da so obračunski sistemi v zvezi s sladkorjem, proizvedenim v posamičnem tržnem letu, zanesljivi in natančni. (
21
)
32.
Ni sporno, da je bil zadevni sladkor proizveden v presežku nad vsoto kvot A in B družbe Pfeifer za tržno leto 1997/98. Presežek, ki so ga ugotovili pristojni organi, je zato sladkor C v smislu člena 24(1)(c) temeljne uredbe.
33.
Ob nastanku dejstev proizvodne dajatve za sladkor C niso bile obračunane (tako je dejansko še vedno v primeru sladkorja, proizvedenega v presežku od kvote v sistemu, ki ga ureja Uredba št. 1234/2007 (
22
)).
Sistem kvot in proizvodnih dajatev za sladkor
34.
Da bi se določila pravilna razlaga člena 3(4) izvedbene uredbe, je treba preučiti, kakšen sistem kvot in proizvodne dajatve za sladkor so veljali v tržnem letu 1997/98.
35.
Značilnost skupne ureditve trgov za sladkor v tistem času je bila finančna podpora za sladkor, ki je bil proizveden za porabo na notranjem trgu in za določen izvoz.
36.
V vsakem posamičnem tržnem letu je bila proizvodnja sladkorja A in sladkorja B enaka kvotam, ki so bile (načeloma) enake povpraševanju na notranjem trgu in izvozu presežnih količin sladkorja, za katerega so veljala izvozna nadomestila. V sodbi British Sugar (
23
) je nacionalno sodišče spraševalo, ali proizvajalec lahko opredeli sladkor kot sladkor C, preden je med tržnim letom dejansko proizvedel količino sladkorja, ki je enaka njegovima kvotama A in B. Sodišče je odločilo, da mora proizvajalec v skladu s temeljno uredbo izpolniti svoji kvoti A in B, preden sladkor opredeli kot sladkor C. (
24
)
37.
Dajatve so bile naložene proizvajalcem sladkorja, da bi se financiral strošek finančne podpore za proizvodnjo sladkorja A in B, zlasti izvoznih nadomestil za sladkor A in B, ki je bil presežek nad porabo Skupnosti v vsakem posamičnem tržnem letu. (
25
) V členu 28 temeljne uredbe je bila določena metoda za oceno višine teh dajatev, in sicer najprej s pomočjo začasnih vrednosti in nato s pomočjo končnih vrednosti. (
26
) Zbirali in evidentirali so se ti podatki: (i) količina proizvedenega sladkorja A in B; (ii) količina sladkorja, prodanega za porabo v Skupnosti; (iii) „izvozni presežek“, pridobljen z razliko med količino, navedeno v točki (ii), in količino iz točke (i); (iv) povprečna izguba (ali če je potrebno, povprečni dohodek) na tono sladkorja, namenjenega za izvoz, in (v) znesek, ki ga je bilo zato treba pokriti z dajatvami in je bil izračunan kot zmnožek količine iz točke (iii) z zneskom iz točke (iv).
38.
V temeljni uredbi je bil sistem za sladkor A in B natančno opredeljen. Za sladkor C pa so bila določena le temeljna načela. Sladkor C je bil proizveden zunaj vsote kvot A in B in ga ni bilo mogoče prosto tržiti v Skupnosti. Za sladkorno peso, uporabljeno za proizvodnjo sladkorja C, zajamčena najnižja cena ni veljala. (
27
) O njeni ceni so se proizvajalci in pridelovalci prosto dogovarjali. Proizvajalci sladkorja so imeli možnost prenesti sladkor C v naslednje tržno leto, v katerem se je lahko štel za sladkor A. Tak sladkor je moral biti uskladiščen vsaj dvanajst mesecev. Možnost prenosa je bila omejena na 20 % proizvajalčeve kvote A. (
28
) Sladkor C, ki ni bil prenesen, se je moral izvoziti brez kakršnegakoli nadomestila, in predloženo je moralo biti dokazilo o izvozu. Vrednost sladkorja C naj bi bila cena, ki jo je ta dosegel na svetovnem trgu. Zadevni proizvajalec je nosil vse stroške izvoza sladkorja C, ki ga je proizvedel. (
29
)
39.
Če proizvajalec ni predložil dokazila o izvozu sladkorja C, se je štelo, da je bila ta količina prodana na notranjem trgu. (
30
) Člen 3(2) Uredbe št. 2670/81 je določal, da je bila zadevna država članica dolžna naložiti dajatev. V tej uredbi ni bilo izrecne določbe, na podlagi katere bi lahko bila dajatev različna, čeprav bi bilo v nekaterih okoliščinah to morda potrebno v skladu z načelom sorazmernosti. (
31
) Tako se dajatev v zvezi s sladkorjem C v bistvenih pogledih razlikuje od proizvodnih dajatev, ki so veljale za sladkor A in B. (
32
)
40.
Ker sistem proizvodnih dajatev, določen v členu 28 temeljne uredbe, za sladkor C ni veljal, pristojni organi držav članic niso bili dolžni zbirati in evidentirati podatkov za to kategorijo sladkorja, v skladu s predpisi, ki so veljali za sladkor A in B.
41.
Temeljna uredba je bila pozneje razveljavljena in nadomeščena. V novem sistemu se kategorije sladkorja A, B in C ne uporabljajo več. (
33
) Vendar pa spremenjena ureditev za sladkor še naprej predvideva finančno podporo, ki jo financirajo proizvajalci, ki vplačajo dajatev za sladkor, ki se proizvede v okviru kvote. Presežne količine sladkorja, proizvedene nad kvoto, ki se ne prenese v naslednje tržno leto, so še vedno obremenjene z dajatvijo, ker tega sladkorja ni mogoče prosto prodajati na notranjem trgu. (
34
)
Razlaga člena 3(4) izvedbene uredbe
42.
Nacionalno sodišče se sprašuje, ali je treba količine sladkorja C, ki so jih ugotovili pristojni organi, v skladu s členom 3(4) izvedbene uredbe retroaktivno uvrstiti v tržno leto, na katero se nanaša inšpekcijski pregled, opravljen v tej zadevi (to je leto 1997/98), ali v tržno leto, v katerem so ugotovljene.
43.
Družba Pfeifer navaja, da ima postavljeno vprašanje znatne finančne posledice za proizvajalce sladkorja in da bi morala imeti možnost izbire med prenosom presežkov sladkorja v tržno leto, ki sledi letu, v katerem so bili ugotovljeni, (
35
) in izvozom presežkov v predpisanem roku. Družba Pfeifer priznava, da bi se ji dejansko dajatev naložila v skladu s členom 3 Uredbe Komisije št. 2670/81, (
36
) če bi se presežne količine retroaktivno uvrstile v tržno leto 1997/98.
44.
Družba Pfeifer dalje trdi, da bi se moral člen 3(4) izvedbene uredbe razlagati v smislu sodbe Sodišča v zadevi Hannoversche Zucker, (
37
) in zatrjuje, da bi se morali zaradi te sodbe presežki sladkorja, ki jih ugotovijo pristojni organi, uvrstiti v tržno leto, v katerem so bili ugotovljeni. Zatrjuje še, da se je sodba Sodišča v omenjeni zadevi nanašala na tržna leta pred začetkom veljavnosti Uredbe št. 1009/67, zato naj bi se ta sodba a fortiori uporabljala v okviru poznejše skupne ureditve trgov za sladkor.
45.
Pristojni organi, Komisija in nacionalno sodišče menijo, da se sodba Hannoversche Zucker ne uporablja za obravnavano zadevo. Komisija zatrjuje, da se sodba Hannoversche Zucker nanaša le na sladkor A in B in zato ni upoštevna za tožbo v glavni stvari, ki se nanaša na sladkor C. Poleg tega Komisija navaja, da sladkorja iz kvot A in B ni mogoče retroaktivno uvrstiti v tržna leta, ki so se končala. Če bi se ga lahko, bi nastala upravna zmešnjava, ker ne bi bilo mogoče primerjati letnih kvot in letnega popisa zalog, ki izhaja iz obračunskega obdobja tržnega leta.
46.
Zdi se mi, da so bile okoliščine v sodbi Hannoversche Zucker edinstvene. Dejansko stanje, iz katerega izhaja ta zadeva, se je nanašalo na tržna leta pred 1. julijem 1968 in po njem, to je po dnevu začetka veljavnosti Uredbe št. 1009/67. (
38
) Družba Hannoversche Zucker je bila takrat proizvajalka sladkorja. Pri njej je bil dvakrat opravljen popis zalog. Prvič je bil izveden 5. oktobra 1966 in drugič 30. septembra 1970. Pri drugem popisu zalog je bil ugotovljen presežek sladkorja. Ta presežek se je nanašal na sladkor, za katerega je bilo treba plačati proizvodno dajatev. Ocenjeno je bilo, da je sporni presežek (skoraj zagotovo) delno izhajal iz tržnih let pred 30. junijem 1968, torej, preden je začela učinkovati proizvodna dajatev (ki je bila uvedena z Uredbo št. 1009/67). (
39
) Nacionalno sodišče je spraševalo, ali bi bilo treba presežek, ki je bil sicer ugotovljen po 1. juliju 1968, vendar je nastal pred tem datumom, zaradi izračuna proizvodne dajatve uvrstiti (i) v obdobje pred začetkom veljavnosti skupne ureditve trgov za sladkor; (ii) v prvo tržno leto na podlagi omenjene ureditve (leto 1968/69) ali (iii) v tržno leto, v katerem je bil ugotovljen.
47.
Ker ni bilo zakonodaje, ki bi urejala tak položaj, je Sodišče menilo, da bi bilo treba najti rešitev v okviru ciljev in namenov skupne ureditve trgov za sladkor ob upoštevanju upravnih in praktičnih vidikov. (
40
) Sodišče je ugotovilo, da se je (iz tehničnih razlogov) popis zalog opravljal v večletnih časovnih presledkih, ne pa letno. Zato je bilo težko kakorkoli natančno določiti dejansko leto proizvodnje spornega presežka. Če bi se ti presežki uvrstili v tržno leto pred letom, v katerem so bili ugotovljeni, bi se morale zato spremeniti končne proizvodne vrednosti za to obdobje, in sicer ne le za družbo Hannoversche Zucker, ampak tudi za zadevno državo članico in vso Skupnost. (
41
) To bi vključevalo upravne zaplete, ki bi bili popolnoma nesorazmerni z želenim rezultatom. (
42
)
48.
Sodišče je zato odločilo, da se mora presežek, ki je bil ugotovljen po evidentiranju končnih proizvodnih vrednosti, obravnavati tako, kot da je nastal v tržnem letu, v katerem je bil določen. V skladu s tem se je moral presežek uvrstiti v to tržno leto. (
43
)
49.
Po mojem mnenju je obravnavana zadeva drugačna od zadeve Hannoversche Zucker.
50.
Prvič, poseben splet okoliščin, ki je bil v omenjeni zadevi ustvarjen pred sedeminštiridesetimi leti, se v postopku v glavni stvari ni ponovil. Drugič, presežek sladkorja v sodbi Hannoversche Zucker se je nanašal na kvotni sladkor (pozneje sladkorja „A“ in „B“ iz temeljne uredbe) in vključeno je bilo zapleteno izračunavanje proizvodne dajatve. (
44
) Obravnavana zadeva se nanaša na sladkor C, ki ni obdavčen s tako dajatvijo.
51.
Posebne upravne težave, ki jih je v sodbi Hannoversche Zucker opredelilo Sodišče, se v obravnavani zadevi niso pojavile.
52.
Družba Pfeifer zatrjuje, da se člen 3(4) izvedbene uredbe uporablja za presežke sladkorja, ki so jih ugotovili pristojni organi, in da bi se morale presežne količine sladkorja uvrstiti v tržno leto, v katerem so bile ugotovljene. Na obravnavi je družba Pfeifer podala več dodatnih navedb v podporo svoji trditvi, da se člen 3(4) uporablja za sladkor C. Zatrjevala je, da se besedna zveza „proizvodnja sladkorja“ v členih 1 in 4 izvedbene uredbe nanaša na člene od 26 do 29 temeljne uredbe. Ker so s temi določbami temeljne uredbe zajete vse kategorije sladkorja, naj bi zato sladkorji A, B in C spadali v okvir člena 3(4) izvedbene uredbe. Družba Pfeifer je še navedla, da bi se morala Uredba Komisije št. 2670/81 razlagati skupaj z izvedbeno uredbo.
53.
Pristojni organi navajajo, da se člen 3(4) izvedbene uredbe ne uporablja, ker se izraz „določitev“ v prvem stavku te določbe („Kadar se po določitvi končnih vrednosti […] ugotovijo razlike […]“ nanaša na končne vrednosti, ki so jih določili proizvajalci sladkorja, in ne na končne vrednosti proizvodnje sladkorja, ki so jih po inšpekcijskem pregledu potrdili pristojni organi.
54.
Komisija zatrjuje, da se člen 3(4) izvedbene uredbe ne uporablja za določitev končnih vrednosti proizvodnje sladkorja C. Navaja, da se nekatere določbe izvedbene uredbe sicer uporabljajo za vse kategorije sladkorja, vendar se člen 3 te uredbe uporablja le za sladkor A in B.
55.
Strinjam se s Komisijo.
56.
V členih 1 in 4 izvedbene uredbe je res navedena „proizvodnja sladkorja“ v smislu členov od 26 do 29 temeljne uredbe. Vendar pa so bili pravna podlaga za sprejetje izvedbene uredbe členi 27(3), 28(7), 29(5) in 39 temeljne uredbe. Vse navedene določbe (razen člena 39 (
45
)) so se nanašale na sladkor A in B ali sladkor, ki je bil v skladu s členom 27(1) temeljne uredbe prenesen in se je zato obravnaval kot sladkor A. Po mojem mnenju iz navedenega izhaja, da je bil glavni namen izvedbene uredbe urediti sistem, ki je veljal za sladkor A in B, ne pa tudi za sladkor C.
57.
Poleg tega je bil sladkor razvrščen v kategorije A, B ali C po tem, ko je bil proizveden, da bi se omogočilo delovanje zapletenega finančnega sistema, ki je bil uveden s skupno ureditvijo trgov za sladkor. (
46
) Razvrstitev je bilo treba opraviti zaporedno. Tako je kategorija C prišla na vrsto šele po zapolnitvi kvote A in kvote B. (
47
)
58.
Zato ni presenetljivo, da se nekatere določbe izvedbene uredbe nanašajo na vso proizvodnjo sladkorja. Treba je bilo določiti skupno količino proizvedenega sladkorja, da bi se določilo, najprej, ali sta bili izpolnjeni kvoti A in B, in nato, ali je zaradi skupne količine proizvedenega sladkorja nastal sladkor C, ki bi ga proizvajalec morda želel prenesti v naslednje tržno leto, da bi izpolnil del svoje kvote A za to leto. Le na podlagi tega, da obstaja zahteva po podatkih o skupni proizvodnji sladkorja, ni mogoče sklepati, da je bil z izvedbeno uredbo urejen poseben sistem, ki je veljal za sladkor C. Ker ni bil. Taka pravila so dejansko v Uredbi Komisije št. 2670/81.
59.
Člen 3 izvedbene uredbe je treba razlagati v okviru te uredbe kot celote, ki pa bi jo bilo treba razlagati v okviru sistema kvot in proizvodnih dajatev, določenih v členih od 26 do 29 temeljne uredbe.
60.
V preambuli izvedbene uredbe je bilo pojasnjeno, da je za določitev proizvodnih dajatev treba, najprej začasno, zbrati in evidentirati podatke o proizvodnji sladkorja v vsakem tržnem letu. Ker se proizvodne dajatve niso uporabljale za sladkor C, tako ne bi bilo treba zbirati in evidentirati podatkov o sladkorju C.
61.
Sistem je bil zasnovan tako, da bi se zagotovilo izpolnjevanje obveznosti proizvajalcev za plačilo proizvodnih dajatev za zadevno tržno leto čim prej po koncu tega obdobja. Z njim naj bi se preprečil položaj, v katerem bi se popis zalog (ki bi ga opravili proizvajalci in pozneje potrdili pristojni organi) opravljal v takih časovnih presledkih, da bi bil ogrožen izraženi cilj, saj bi med proizvodnjo sladkorja in evidentiranjem podatkov glede dejansko proizvedenega sladkorja A in B preteklo neko časovno obdobje.
62.
Na podlagi člena 3(1) izvedbene uredbe so bile torej države članice zavezane, da do 15. februarja določijo začasne vrednosti proizvodnje sladkorja za zadevno tržno leto za vsako podjetje na svojem ozemlju. Na podlagi člena 3(3) so se do 1. oktobra naslednjega tržnega leta morale določiti končne vrednosti proizvodnje sladkorja.
63.
V skladu s členom 3(4) izvedbene uredbe so bile dovoljene prilagoditve, če so bile v zvezi s končnimi vrednostmi proizvodnje sladkorja (kot so bile določene v členu 3(3)) ugotovljene razlike. Predvidene so bile tudi druge prilagoditve, če so pristojni organi po reviziji ali inšpekcijskem pregledu proizvajalčevih napovedi ugotovili presežke zaradi drugačnih vrednosti proizvodnje sladkorja.
64.
Ker je sladkor homogeni proizvod, lahko pride do drugačnih vrednosti nenamerno in ne zaradi nepravilnega ravnanja proizvajalca. Vsekakor je zakonodajalec priznal, da sistem potrebuje določeno stopnjo prožnosti, da bi se upoštevale upravne in praktične težave pri določitvi vrednosti proizvodnje sladkorja. Tako je v členu 3(4) izvedbene uredbe predvideno, da se take razlike upoštevajo v tržnem letu, v katerem so bile ugotovljene. Z ničimer pa ni bilo določeno, da se te razlike retroaktivno uvrstijo v tržno leto, na katero se nanaša inšpekcijski pregled.
65.
Člen 3 izvedbene uredbe res ni izrecno določil, ali se je uporabljal za vse kategorije sladkorjev v ureditvi Skupnosti ali le za sladkor A in B.
66.
Vendar pa je po mojem mnenju, ob razlagi člena 3 v okviru izvedbene uredbe v celoti, očitno, da je bil namen tega člena določiti roke za določitev začasnih in končnih vrednosti proizvodnje sladkorja (za vsako posamično tržno leto) v zvezi s proizvodnjo sladkorja A in B.
67.
Tako je člen 5 izvedbene uredbe določal, da se osnovna proizvodna dajatev in dajatev B ocenita v skladu s členom 28 temeljne uredbe. Predplačila so se morala določiti z uporabo podatkov, evidentiranih na podlagi člena 3(1) izvedbene uredbe. Države članice so morale ta plačila pobrati do 1. maja. Člen 7 je določal, da se morata osnovna proizvodna dajatev in dajatev B določiti do 1. novembra za predhodno tržno leto, ob upoštevanju predplačil, opravljenih v skladu s členom 5. Roki, v katerih je bilo treba predložiti zahtevane podatke, niso bili upoštevni za sladkor C, ker za to kategorijo sladkorja ni bilo proizvodne dajatve.
68.
Iz navedenega izhaja, da so bili podatki, zbrani na podlagi člena 3(1) in (3) (glede začasnih in končnih proizvodnih vrednosti v tržnem letu), namenjeni temu, da se omogoči izpolnjevanje obveznosti, določenih v členu 28, od (1) do (4), temeljne uredbe v zvezi z določitvijo in s pobiranjem osnovne dajatve in dajatve B. (
48
)
69.
Po mojem mnenju se besedna zveza „določitvi končnih vrednosti proizvodnje“ iz člena 3(4) izvedbene uredbe torej nanaša le na sladkor A in B.
70.
Temeljna uredba ni določala obveznosti, da se določijo začasne in končne proizvodne vrednosti za sladkor C. V skladu s skupno ureditvijo trgov za sladkor so bili v zvezi s sladkorjem C zahtevani le ti podatki: ali je bil dejansko proizveden, ali je bil prenesen in ali je bil izvožen v predpisanem roku. (
49
) Roki za zbiranje podatkov, določeni v členu 3(1) in (3) izvedbene uredbe, niso veljali za sladkor C. Zato glede te kategorije sladkorja prilagoditve v skladu s členom 3(4) niso bile potrebne.
71.
Končno, razlaga člena 3(4) izvedbene uredbe v smislu, da velja za sladkor C, po mojem mnenju ne bi bila združljiva z namenom skupne ureditve trgov za sladkor in to zato, ker proizvajalci ne smejo sladkorja C prosto prodajati na notranjem trgu. (
50
) Če bi se sladkor C uvrstil v tržno leto, v katerem so ga pristojni organi ugotovili, bi to, kot zatrjuje družba Pfeifer, ogrozilo upravljanje tega sistema, kot bom pojasnila zdaj.
72.
Dajatev, uvedena v skladu s členom 3(1) Uredbe Komisije št. 2670/81, je bila naložena, če ni bilo dokazila, da je bil sladkor C prenesen v naslednje tržno leto ali izvožen v predpisanem roku. (
51
) Dajatev je bila namenjena temu, da se sladkor C postavi v podoben položaj kot sladkor, uvožen iz držav nečlanic. (
52
) Izjema od naložitve dajatve je bila predvidena le v primerih višje sile, v katerih je bil sladkor C uničen ali je na njem nastala škoda, ki je ni bilo mogoče popraviti. (
53
)
73.
Obstoj te dajatve bi lahko bil namenjen tudi spodbujanju proizvajalcev, da bi zagotovili čim natančnejše podatke, ki se zbirajo in evidentirajo glede proizvodnje sladkorja A in B, in bi te podatke pristojnim organom predložili ob spoštovanju predpisanih rokov, da bi se preprečilo plačilo dajatve ali zmanjšalo tveganje zanjo.
74.
Z uvrstitvijo presežkov sladkorja C v leto, v katerem so bili ugotovljeni, bi se proizvajalci lahko izognili dajatvi iz člena 3(1) Uredbe Komisije št. 2670/81, ker bi precej po izteku veljavnih rokov, uporabili možnost izvoza in prenosa. (
54
) S tem bi bila proizvajalcem omogočena določena prožnost pri obračunavanju sladkorja C, ki v sistemu, določenem v temeljni uredbi, ni predvidena.
75.
Razlagati člen 3(4) izvedbene uredbe tako, da velja za sladkor C, torej ne bi bilo združljivo z namenom tega člena.
76.
Glede na navedeno sklepam, da sladkor, ki so ga pristojni organi države članice ugotovili pri inšpekcijskem pregledu, ne spada v okvir člena 3 izvedbene uredbe.
Predlog
77.
Glede na navedeno menim, da bi moralo Sodišče na vprašanje, ki ga je predložilo Finanzgericht Düsseldorf, odgovoriti:
Člen 3(4) Uredbe Komisije (EGS) št. 1443/82 z dne 8. junija 1982 o podrobnih pravilih za uporabo sistema kvot v sektorju sladkorja se ne uporablja za sladkor C. Količine sladkorja C, ki so jih pristojni organi države članice določili za tržno leto, na katero se nanaša inšpekcijski pregled, zato ne spadajo v okvir te določbe.
(
1
)	Jezik izvirnika: angleščina.
(
2
)	Z dne 18. decembra 1967 o skupni ureditvi trga za sladkor (UL 308, str. 1).
(
3
)	V teh sklepnih predlogih bom uporabljala izraz „Skupnost“, ker se ta izraz uporablja v upoštevni zakonodaji.
(
4
)	Nekatere spremembe v sektorju sladkorja so bile uvedene z Uredbo Sveta (EGS) št. 3330/74 z dne 19. decembra 1974 o skupni ureditvi trga za sladkor (UL L 359, str. 1). Sistem kvot (ki je bil uveden začasno) je bil (de facto) podaljšan do 30. junija 1980, osnovne kvote pa so bile povečane.
(
5
)	Z dne 30. junija 1981 o skupni ureditvi trgov za sladkor (UL L 177, str. 4). V zvezi s spornim tržnim letom je bila to veljavna osnovna uredba, kakor je bila spremenjena zlasti z Uredbo Sveta (ES) št. 133/94 z dne 24. januarja 1997 (UL L 22, str. 7) in Uredbo Sveta (ES) št. 1599/96 z dne 30. julija 1996 (UL L 206, str. 43). Ob nastanku spornih dejstev je proizvodnja sladkorja zajemala sladkor, izoglukozo in inulinski sirup. Ker se obravnavana zadeva nanaša na beli sladkor, drugih izdelkov ne bom navajala.
(
6
)	Členi od 3 do 5 temeljne uredbe.
(
7
)	Glej spodaj navedene točke od 34 do 41.
(
8
)	Temeljna uredba je bila medtem razveljavljena in nadomeščena. Zdaj velja spremenjena oblika sistema kvot na podlagi Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 z dne 22. oktobra 2007 o vzpostavitvi skupne ureditve kmetijskih trgov in o posebnih določbah za nekatere kmetijske proizvode (Uredba o enotni SUT; UL L 299, str. 1).
(
9
)	Ob nastanku dejstev je člen 2(1), prvi pododstavek, Uredbe Komisije (EGS) št. 65/82 z dne 13. januarja 1982 o podrobnih pravilih za prenos sladkorja v naslednje tržno leto (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 5, str. 114), kakor je bila spremenjena zlasti z Uredbo Komisije (EGS) št. 948/82 z dne 26. aprila 1982 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 5, str. 128), določal, da lahko podjetje prenese sladkor le, če zadevna država članica prej potrdi, da je bil sladkor proizveden kot sladkor B ali sladkor C.
(
10
)	Člen 28(1) temeljne uredbe. Tržno leto je bilo v členu 2 temeljne uredbe opredeljeno kot obdobje od 1. julija do 30. junija naslednjega leta.
(
11
)	Člen 28(2) temeljne uredbe.
(
12
)	Člen 28(4).
(
13
)	Glej, na primer, izvedbena pravila, navedena spodaj v točkah 13 in 17.
(
14
)	Uredba Komisije (EGS) št. 1443/82 z dne 8. junija 1982 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje sistema kvot v sektorju sladkorja (UL L 158, str. 17), kakor je bila spremenjena zlasti z Uredbo Komisije (EGS) št. 392/94 z dne 23. februarja 1994 (UL L 53, str. 7; v nadaljevanju: izvedbena uredba). Razveljavila in nadomestila jo je Uredba Komisije (ES) št. 314/2002 z dne 20. februarja 2002 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje sistema kvot v sektorju sladkorja (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 35, str. 190). Zdaj velja Uredba Komisije (ES) št. 952/2006 z dne 29. junija 2006 o podrobnih pravilih za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 318/2006, kar zadeva upravljanje notranjega trga za sladkor in sistem kvot (UL L 178, str. 39).
(
15
)	Glej uvodne izjave od prve do sedme izvedbene uredbe.
(
16
)	Izvedbena uredba je razveljavila in nadomestila Uredbo (EGS) št. 700/73 Komisije z dne 12. marca 1973 o določitvi nekaterih podrobnih pravil za izvajanje sistema kvot za sladkor (UL L 67, str. 12). Člen 3(4) izvedbene uredbe je bil vsebinsko enak členu 2(3) omenjene nekdanje uredbe. Zdaj velja Uredba št. 952/2006 in člen 22(5) te uredbe je v bistvu enak členu 3(4) izvedbene uredbe.
(
17
)	Z dne 14. septembra 1981 o podrobnih izvedbenih pravilih glede proizvodnje sladkorja, ki presega kvoto (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 5, str. 85). Uredba Komisije št. 2670/81 je bila razveljavljena in nadomeščena z Uredbo Komisije (ES) št. 967/2006 z dne 29. junija 2006 o podrobnih izvedbenih pravilih za Uredbo Sveta (ES) št. 318/2006 glede proizvodnje izvenkvotnega sladkorja v sektorju sladkorja (UL L 176, str. 22).
(
18
)	Člen 26(3) temeljne uredbe, povzet zgoraj v točki 7.
(
19
)	Glej sklepne predloge generalnega pravobranilca J. Mischa, predstavljene 15. maja 2001 v zadevi British Sugar (sodba z dne 10. januarja 2002, C-101/99, Recueil, str. I-205, točka 45).
(
20
)	Na obravnavi je Komisija to stališče lepo prikazala s sklicevanjem na basen Zajec in jež bratov Grimm. Ko je zajec izzval ježa na tekmovanje v teku, se je ta dogovoril s svojo ženo (ki je ni bilo mogoče razločiti od ježa, vsaj zajec je ni mogel), naj se postavi na cilj. Ko je zajec pritekel na cilj, ga je ježeva žena presenetila z vzklikom „Sem že tu!“. Zajec je tekel znova in znova, saj ni mogel razumeti rezultatov. Ježa sta vztrajala pri prevari; na koncu je zajec zaradi izčrpanosti umrl. Ker belega sladkorja ni mogoče razlikovati od drugega belega sladkorja, kot tudi ne ježev iz basni, bi se proizvajalec, če bi določeno količino sladkorja C lahko uvrstil v leto, v katerem je bila ugotovljena („cilj“), in ne v leto njene dejanske proizvodnje („začetek tekme“), zato lahko skliceval na člen 27 temeljne uredbe in ta sladkor prenesel v naslednje tržno leto, s čimer bi se izognil dajatvi (in „premagal zajca“ – to pomeni obšel pravilno delovanje trga za sladkor).
(
21
)	Razumno bi bilo pričakovati, da bodo proizvajalci sladkorja evidentirali količine sladkorja, ki so bile proizvedene v tržnem letu, ter izpolnjevanje svojih kvot A in B. Taki podatki bi bili potrebni za proizvajalce za vodenje poslovanja, za družbe za izpolnjevanje svojih obveznosti do svojih delničarjev in za izpolnjevanje upoštevnih obveznosti iz nacionalnega prava glede vodenja proizvodnih evidenc. In ker za sladkor C ni finančne podpore, je tudi težko razumeti, kakšen bi bil proizvajalčev interes, da sladkor opredeli kot sladkor C, preden bi izpolnil kvoti A in B. Glej tudi spodaj navedeno sodbo British Sugar (točka 36) in spodaj navedeno točko 57.
(
22
)	Glej še spodaj navedeno točko 41.
(
23
)	Navedena zgoraj v opombi 19.
(
24
)	Sodba British Sugar, točka 48.
(
25
)	Sodba British Sugar, točka 7.
(
26
)	Glej člen 28(1) in (2) temeljne uredbe in zgoraj navedeno točko 9.
(
27
)	V nasprotju s sladkornima pesama A in B, ki sta bili uporabljeni za proizvodnjo sladkorja A in sladkorja B (glej zgoraj navedeno točko 6).
(
28
)	Glej zgoraj navedeno točko 8.
(
29
)	Glej zgoraj navedeno točko 7.
(
30
)	Člen 1(1) Uredbe Komisije št. 2670/81.
(
31
)	V sodbi British Sugar, navedeni zgoraj v opombi 19, je generalni pravobranilec J. Mischo ugotovil, da je imel proizvajalec sladkorja možnost, da navidezno izvozi kvoto sladkorja kot sladkor C, ker je nacionalni interventni organ izdal izvozno dovoljenje, čeprav vlogi za to dovoljenje ni bilo priloženo dokazilo, da je bil zadevni sladkor dejansko proizveden nad kvotama A in B družbe British Sugar. Menil je, da bi se v teh okoliščinah v skladu z načelom sorazmernosti lahko zahtevalo, da je dajatev drugačna: glej točke od 86 do 89 njegovih sklepnih predlogov. Sodišče tega vprašanja v sodbi ni obravnavalo izrecno, ampak v okviru drugih odgovorov, ki jih je dalo nacionalnemu sodišču.
(
32
)	Glej točko 47 in spodaj navedeno opombo 41.
(
33
)	Glej zgoraj navedeno opombo 8.
(
34
)	Glej poglavje III Uredbe št. 1234/2007, zlasti člen 55.
(
35
)	In bi v tem primeru lahko bili obravnavani kot sladkor A in prodani na notranjem trgu (glej zgoraj navedeno točko 8).
(
36
)	Glej zgoraj navedeni točki 7 in 17.
(
37
)	Sodba z dne 30. januarja 1974 (159/73, Recueil, str. 121).
(
38
)	Datum uvedbe skupne ureditve trgov v sektorju sladkorja in določitve sistema kvot, ki se financira s proizvodnimi dajatvami, ki jih skupno plačujejo proizvajalci Skupnosti (glej zgoraj navedene točke 2 in od 34 do 41).
(
39
)	Zgoraj v opombi 37 navedena sodba Hannoversche Zucker, točka 2.
(
40
)	Zgoraj v opombi 37 navedena sodba Hannoversche Zucker, točka 4.
(
41
)	V skladu s skupno ureditvijo trgov v sektorju sladkorja so bile proizvodne dajatve izračunane na podlagi proizvodnje sladkorja v celotni Skupnosti in nato dodeljene državam članicam, ki so jih razdelile med proizvajalce sladkorja na svojem ozemlju. Zaradi spremembe končnih proizvodnih vrednosti bi bilo treba izdelati ponovni izračun za vsakega proizvajalca sladkorja v Skupnosti.
(
42
)	Zgoraj v opombi 37 navedena sodba, točka 5.
(
43
)	Zgoraj v opombi 37 navedena sodba Hannoversche Zucker, točka 6.
(
44
)	Glej zgoraj navedeno točko 2.
(
45
)	V členu 39 se samo zahteva, da si države članice in Komisija izmenjujejo informacije, potrebne za izvajanje temeljne uredbe.
(
46
)	Zgoraj v opombi 19 navedena sodba British Sugar, točke od 40 do 43.
(
47
)	Zgoraj v opombi 19 navedena sodba British Sugar, točka 44.
(
48
)	Glej zgoraj navedeno točko 9.
(
49
)	Glej zgoraj navedene točke 7, 8 in 17.
(
50
)	Člen 26(1) temeljne uredbe.
(
51
)	Člen 1(1) Uredbe Komisije št. 2670/81.
(
52
)	Člen 3(1) Uredbe Komisije št. 2670/81.
(
53
)	Člen 3(4) Uredbe Komisije št. 2670/81.
(
54
)	Glej člena 26 in 27 temeljne uredbe in zgoraj navedeno opombo 20 (basen o zajcu in ježu).