62006CJ0257
ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA (druhého senátu)
24. ledna 2008 (
*1
)
„Článek 28 ES — Směrnice 76/768/EHS — Ochrana zdraví — Kosmetické prostředky — Dovoz — Sdělení informací týkajících se kosmetických prostředků orgánům státu dovozu“
Ve věci C-257/06,
jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Corte suprema di cassazione (Itálie) ze dne 12. července 2005, došlým Soudnímu dvoru dne 13. června 2006, v řízení
Roby Profumi Srl
proti
Comune di Parma,
SOUDNÍ DVŮR (druhý senát),
ve složení C. W. A. Timmermans, předseda senátu, J. Makarczyk (zpravodaj), P. Kūris, J.-C. Bonichot a C. Toader, soudci,
generální advokát: J. Mazák,
vedoucí soudní kanceláře: L. Hewlett, vrchní rada,
s přihlédnutím k písemné části řízení a po jednání konaném dne 24. května 2007,
s ohledem na vyjádření předložená:
—
za Roby Profumi Srl M. Pozzim, avvocato,
—
za belgickou vládu L. Van den Broeck, jako zmocněnkyní,
—
za francouzskou vládu R. Loosli-Surrans, jako zmocněnkyní,
—
za italskou vládu I. M. Bragugliou, jako zmocněncem, ve spolupráci s G. Albenziem, avvocato dello Stato,
—
za polskou vládu E. Ośniecką-Tamecką, jako zmocněnkyní,
—
za Komisi Evropských společenství A. Caeirosem a D. Recchia, jako zmocněnci,
s přihlédnutím k rozhodnutí, přijatému po vyslechnutí generálního advokáta, rozhodnout věc bez stanoviska,
vydává tento
Rozsudek
1
Žádost o předběžnou otázku se týká výkladu článku 28 ES a článku 7 směrnice Rady 76/768/EHS ze dne 27. července 1976 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se kosmetických prostředků (Úř. věst. L 262, s. 169; Zvl. vyd. 13/03, s. 285), ve znění směrnice Rady 93/35/EHS ze dne 14. června 1993 (Úř. věst. L 151, s. 32; Zvl. vyd. 13/12, s. 75, dále jen „směrnice 76/768“).
2
Tato žádost byla předložena v rámci sporu mezi společností Roby Profumi Srl (dále jen „Roby Profumi“) a Comune di Parma ohledně toho, že starosta Comune di Parma potvrdil sankce uložené Roby Profumi z důvodu nedodržení vnitrostátních ustanovení týkajících se kosmetických prostředků.
Právní rámec
Právní předpisy Společenství
3
Cílem směrnice 76/768 je sbližování právních předpisů členských států o kosmetických prostředcích za účelem zaručení volného pohybu těchto prostředků v Evropském společenství. Tato směrnice směřuje k ochraně veřejného zdraví a stanoví jednotná pravidla, pokud jde o složení, označování a balení kosmetických prostředků.
4
Článek 7 směrnice 76/768 stanoví:
„1.   Členské státy nesmějí z důvodů souvisejících s požadavky stanovenými v této směrnici a v jejích přílohách odmítnout, zakázat nebo omezit uvedení na trh jakýchkoli kosmetických prostředků, které splňují požadavky této směrnice a jejích příloh.
2.   Mohou však požadovat, aby byly podrobné údaje stanovené v čl. 6 odst. 1 písm. b), c), d) a f) uvedeny alespoň v jejich národním nebo úředním jazyce či jazycích; mohou také požadovat, aby byly podrobné údaje stanovené v čl. 6 odst. 1 písm. g) vyjádřeny v jazyce snadno srozumitelném spotřebiteli. Pro tento účel přijme Komise postupem podle článku 10 společnou nomenklaturu přísad.
3.   Členský stát může dále pro účely rychlého a účinného lékařského ošetření v případě potíží požadovat, aby byly odpovídající a dostatečné informace týkající se látek obsažených v kosmetických prostředcích zpřístupněny příslušnému orgánu, který zajistí, aby tyto informace byly použity pouze pro účely takového ošetření.
Každý členský stát jmenuje příslušný orgán a zašle podrobnosti o něm Komisi, která tyto informace zveřejní v Úředním věstníku Evropských společenství.“
Vnitrostátní právní předpisy
5
Článek 10 zákona č. 713 týkajícího se norem pro provedení směrnic Evropského hospodářského společenství o výrobě a prodeji kosmetických prostředků (norme per l’attuazione delle direttive della Comunità economica europea sulla produzione e la vendita dei cosmetici) ze dne 11. října 1986 (běžná příloha GURI č. 253 ze dne 30. října 1986), ve znění legislativního nařízení č. 126 ze dne 24. dubna 1997 (GURI č. 112, ze dne 16. května 1997, dále jen „zákon č. 713/86“), stanoví:
„[…]
3-a.   Dovoz kosmetických prostředků ze zemí, které nejsou členy Evropské unie, se provádí za odpovědnosti znalce splňujícího podmínky uvedené v odstavcích 1 a 2. Ten je povinen posoudit metodu výroby, která byla pro prostředky použita.
4.   Správná praxe při výrobě kosmetických prostředků, která spočívá také na pravidlech Společenství, se určuje a aktualizuje nařízením ministra zdravotnictví, který jedná po dohodě s ministry průmyslu, obchodu, řemesel a práce a sociálního zabezpečení.
5.   Kdokoliv zamýšlí na svůj účet nebo na účet třetích osob vyrábět nebo balit prostředky uvedené v článku 1, zašle nejméně 30 dní před zahájením této činnosti písemné sdělení ministerstvu zdravotnictví a kraji.
6.   Sdělení musí obsahovat:
a)
jméno nebo obchodní název a sídlo podniku a výrobního závodu;
b)
popis provozoven a zařízení umožňující konstatovat, že vykazují technický a hygienický profil nezbytný pro daný druh výroby, jakož i dokumenty osvědčující koupi nebo pronájem uvedeného zařízení;
c)
totožnost a kvalifikaci technického ředitele;
d)
úplný a podrobný seznam látek použitých a látek obsažených v prostředku uváděném na trh.
7.   Jakákoliv změna údajů uvedených v bodech a), b) a c) odstavce 6 musí být znovu předem sdělena.
8.   Obdobné sdělení týkající se výlučně bodů a) a d) odstavce 6 činí dovozci balených prostředků připravených k prodeji pocházejících z členských zemí Evropské unie, přičemž dovozci těchto prostředků pocházejících ze zemí, které nejsou členy Evropské unie, jsou povinni rovněž sdělit totožnost a kvalifikaci znalce uvedeného v odstavci 3-a.
[…]“
Spor v původním řízení a předběžná otázka
6
Roby Profumi je společnost založená podle italského práva, činná v odvětví dovozu a vývozu kosmetických prostředků v rámci trhu Společenství.
7
Dne 9. října 2000 byla Roby Profumi uložena peněžní sankce ve výši 10000000 ITL místním správním hygienickým orgánem z důvodu nedodržení povinnosti sdělit ministerstvu zdravotnictví a kraji určité údaje týkající se dovezených kosmetických prostředků, kterou ukládá čl. 10 odst. 8 zákona č. 713/86. Následně po odvolání podaném společností Roby Profumi proti tomuto rozhodnutí starosta Comune di Parma vydal dne 31. července 2001 příkaz potvrzující uloženou sankci a zvyšující pokutu na 15000000 ITL.
8
Roby Profumi podala žalobu proti tomuto příkazu k Tribunale di Parma. Tento soud usoudil, že Roby Profumi nedodržela povinnost uloženou v čl. 10 odst. 8 zákona č. 713/86, o níž měl za to, že je v souladu s právem Společenství, nicméně částečně vyhověl její žalobě a snížil pokutu na částku 5000000 ITL.
9
Roby Profumi podala kasační opravný prostředek proti rozhodnutí Tribunale di Parma. Zejména tvrdí, že tento soud neměl použít výše uvedené vnitrostátní ustanovení, neboť je v rozporu s článkem 28 ES a článkem 7 směrnice 76/768.
10
Jelikož měl Corte suprema di cassazione pochybnosti o slučitelnosti italského ustanovení s výše uvedenými ustanoveními práva Společenství, rozhodl se přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžnou otázku:
„[Je] čl. 10 odst. 8 zákona č. 713/86, ve znění čl. 9 odst. 4 legislativního nařízení č. 126/1997, [v souladu] s článkem 28 ES a s článkem 7 [směrnice 76/768]?“
K předběžné otázce
Úvodní poznámky
11
Zaprvé je důvodné připomenout, že ačkoliv Soudní dvůr nemůže v souladu s ustálenou judikaturou v rámci řízení o předběžné otázce rozhodovat o otázkách, které spadají do vnitrostátního práva členských států, ani o souladu vnitrostátních ustanovení s právem Společenství, přesto může podat výklad práva Společenství, který umožní vnitrostátnímu soudu rozhodnout spor, který mu byl předložen (viz zejména rozsudky ze dne 23. listopadu 1989, Eau de Cologne & Parfümerie-Fabrik 4711, C-150/88, Recueil, s. I-3891, bod 12, jakož i ze dne 21. září 2000, Borawitz, C-124/99, Recueil, s. I-7293, bod 17).
12
Je tak třeba usoudit, že podstatou položené otázky předkládajícího soudu je, zda článek 28 ES a článek 7 směrnice 76/768 brání vnitrostátnímu ustanovení, které zavazuje dovozce kosmetických prostředků sdělit ministerstvu zdravotnictví a kraji zejména jméno nebo obchodní název podniku, jeho sídlo a sídlo jeho výrobního závodu, jakož i úplný a podrobný seznam látek použitých a látek obsažených v uvedených prostředcích.
13
Zadruhé je rovněž důvodné připomenout, že směrnice 76/768 provedla úplnou harmonizaci vnitrostátních pravidel pro balení a označování kosmetických prostředků (viz zejména rozsudky ze dne 28. ledna 1999, Unilever, C-77/97, Recueil, s. I-431, bod 24; ze dne 13. ledna 2000, Estée Lauder, C-220/98, Recueil, s. I-117, bod 23, jakož i ze dne 24. října 2002, Linhart a Biffl, C-99/01, Recueil, s. I-9375, bod 17).
14
Jak přitom Soudní dvůr již rozhodl, pokud je otázka předmětem harmonizace na úrovni Společenství, vnitrostátní právní předpisy, které se jí týkají, musejí být posouzeny s ohledem na ustanovení tohoto harmonizačního předpisu, a nikoliv na ustanovení Smlouvy o ES (viz v tomto smyslu výše uvedený rozsudek Eau de Cologne & Parfümerie-Fabrik 4711, bod 28; rozsudky ze dne 12. října 1993, Vanacker a Lesage, C-37/92, Recueil, s. I-4947, bod 9, jakož i ze dne 13. prosince 2001, DaimlerChrysler, C-324/99, Recueil, s. I-9897, bod 32).
15
Z toho vyplývá, že Soudní dvůr se při odpovědi na předběžnou otázku musí omezit na výklad směrnice 76/768.
Odpověď Soudního dvora
16
Nejprve je třeba konstatovat, že zákonodárce Společenství přijetím směrnice 76/768 zamýšlel uvést do souladu cíl volného pohybu kosmetických prostředků a cíl ochrany veřejného zdraví (viz rozsudek ze dne 13. září 2001, Schwarzkopf, C-169/99, Recueil, s. I-5901, bod 27).
17
Jak totiž vyplývá z druhého a třetího bodu odůvodnění směrnice 76/768, zákonodárce Společenství měl za to, že rozdíly mezi vnitrostátními ustanoveními týkajícími se kosmetických prostředků zavazují výrobce ke změnám výroby podle členského státu, pro který jsou výrobky určeny, a že tyto změny jsou překážkou obchodu s uvedenými výrobky, nicméně konstatoval, že tato vnitrostátní ustanovení sledují cíl ochrany veřejného zdraví, a že v důsledku toho se harmonizace Společenství v této oblasti musí inspirovat stejným cílem. Úpravy vnesené později do směrnice 76/768 byly vedeny týmiž úvahami (viz výše uvedený rozsudek Schwarzkopf, bod 28).
18
Mezi pravidly definovanými směrnicí 76/768 se nachází povinnost uvedená v čl. 7 odst. 1, podle níž členské státy nesmějí odmítnout, zakázat nebo omezit uvedení na trh jakýchkoli kosmetických prostředků, které splňují požadavky této směrnice a jejích příloh.
19
Dále je třeba uvést, že z čl. 7 odst. 3 této směrnice vyplývá, že členský stát dále může pro účely rychlého a účinného lékařského ošetření v případě potíží požadovat, aby byly odpovídající a dostatečné informace týkající se látek obsažených v kosmetických prostředcích zpřístupněny příslušnému orgánu (viz rozsudek ze dne 5. května 1993, Komise v. Francie, C-246/91, Recueil, s. I-2289, bod 9).
20
Toto ustanovení, které se nachází v rámci směrnice směřující zejména k zajištění svobody pohybu kosmetických prostředků, jak vyplývá zejména z druhého a třetího bodu jejího odůvodnění, sleduje také cíl ochrany zdraví lidí ve smyslu článku 30 ES (viz v tomto smyslu výše uvedený rozsudek Estée Lauder, bod 25).
21
Opatření, která jsou členské státy povinny přijmout k provedení čl. 7 odst. 3 směrnice 76/768, musí však respektovat zásadu proporcionality (viz v tomto smyslu výše uvedené rozsudky Unilever, bod 27; Estée Lauder, bod 26, jakož i Linhart a Biffl, bod 26).
22
V projednávaném případě z vnitrostátních právních předpisů, které jsou předmětem věci v původním řízení, vyplývá, že dovozci kosmetických prostředků musí sdělit orgánům odpovídajícím za ochranu zdraví a života lidí jméno nebo obchodní název výrobce, jeho sídlo a sídlo jeho výrobního závodu, jakož i úplný a podrobný seznam látek obsažených ve výrobku uváděném na trh.
23
Tato sdělovací povinnost umožňuje příslušným orgánům v případě potíží předat lékařské službě co nejrychleji informaci nezbytnou pro rychlé a účinné ošetření.
24
Takováto sdělovací povinnost je přiměřená cíli ochrany zdraví lidí obsaženému v čl. 7 odst. 3 směrnice 76/768, neboť zajišťuje, aby příslušné vnitrostátní orgány měly k dispozici podrobnou informaci o dotčeném výrobku. Pouze na základě této informace tak bude možno předepsat vhodné ošetření.
25
S ohledem na výše uvedené je třeba odpovědět tak, že článek 7 směrnice 76/768 nebrání vnitrostátnímu ustanovení, které v zájmu rychlého a účinného lékařského ošetření v případě potíží zavazuje dovozce kosmetických prostředků sdělit ministerstvu zdravotnictví a kraji jméno nebo obchodní název podniku, jeho sídlo a sídlo jeho výrobního závodu, jakož i úplný a podrobný seznam látek použitých a látek obsažených v uvedených prostředcích.
K nákladům řízení
26
Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení ve vztahu ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků řízení se nenahrazují.
Z těchto důvodů Soudní dvůr (druhý senát) rozhodl takto:
Článek 7 směrnice Rady 76/768/EHS ze dne 27. července 1976 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se kosmetických prostředků, ve znění směrnice Rady 93/35/EHS ze dne 14. června 1993, nebrání vnitrostátnímu ustanovení, které v zájmu rychlého a účinného lékařského ošetření v případě potíží zavazuje dovozce kosmetických prostředků sdělit ministerstvu zdravotnictví a kraji jméno nebo obchodní název podniku, jeho sídlo a sídlo jeho výrobního závodu, jakož i úplný a podrobný seznam látek použitých a látek obsažených v uvedených prostředcích.
Podpisy.
(
*1
) – Jednací jazyk: italština.