62023CJ0665_RES
Věc C‑665/23
IL
v.
Veracash SAS
[žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, kterou podal Cour de cassation (Francie)]
Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 1. srpna 2025
„Řízení o předběžné otázce – Platební služby na vnitřním trhu – Směrnice 2007/64/ES – Článek 56 odst. 1 písm. b) – Povinnost uživatele platebních služeb ‚neprodleně‘ oznámit poskytovateli platebních služeb ztrátu, odcizení nebo zneužití platebního prostředku nebo jeho neautorizované použití – Článek 58 – Oznámení o neautorizovaných platebních transakcích – Náprava takové transakce poskytovatelem platebních služeb podléhající povinnosti uživatele těchto služeb oznámit tuto transakci ‚neprodleně […] a nejpozději do třinácti měsíců ode dne odepsání částky z účtu‘ – Články 60 a 61 – Odpovědnost poskytovatele platebních služeb a plátce za neautorizované platební transakce – Za sebou následující neautorizované platební transakce uskutečněné v návaznosti na ztrátu, odcizení, zneužití nebo neautorizované použití platebního prostředku – Oznámení, které bylo učiněno opožděně nikoli v důsledku úmyslného jednání nebo hrubé nedbalosti – Rozsah nároku na vrácení peněžních prostředků“
Sbližování právních předpisů – Platební služby na vnitřním trhu – Směrnice 2007/64 – Odpovědnost poskytovatele platebních služeb za neautorizované platební transakce – Uživatel, který tyto platební transakce neoznámil poskytovateli neprodleně, avšak oznámil je ve lhůtě třinácti měsíců ode dne odepsání částky z účtu – Nárok na získání nápravy transakcí, který v zásadě zaniká
(Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/64, článek 58)
(viz body 37, 40–44, 46–51, 56, výrok 1)
Sbližování právních předpisů – Platební služby na vnitřním trhu – Směrnice 2007/64 – Odpovědnost poskytovatele platebních služeb za neautorizované platební transakce – Neautorizovaná platební transakce, která vyplývá z použití ztraceného nebo odcizeného platebního prostředku nebo ze zneužití platebního prostředku – Uživatel, který tuto transakci oznámil poskytovateli ve lhůtě třinácti měsíců ode dne odepsání částky z účtu – Oznámení transakce, které bylo učiněno opožděně v důsledku úmyslného jednání nebo hrubé nedbalosti – Pozbytí nároku na nápravu transakce – Přípustnost
[Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/64, čl. 56 odst. 1 písm. b), článek 58, čl. 60 odst. 1 a čl. 61 odst. 2]
(viz body 62–65, 67–71, 76, výrok 2)
Sbližování právních předpisů – Platební služby na vnitřním trhu – Směrnice 2007/64 – Odpovědnost poskytovatele platebních služeb za neautorizované platební transakce – Sled neautorizovaných platebních transakcí, které vyplývají z použití ztraceného nebo odcizeného platebního prostředku nebo ze zneužití platebního prostředku – Uživatel, který tyto platební transakce oznámil poskytovateli ve lhůtě třinácti měsíců ode dne odepsání částky z účtu – Jednotlivé transakce, které byly oznámeny opožděně v důsledku úmyslného jednání nebo hrubé nedbalosti – Pozbytí nároku na nápravu pouze těchto transakcí – Přípustnost
[Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/64, čl. 56 odst. 1 písm. b), článek 58, čl. 60 odst. 1 a čl. 61 odst. 2]
(viz body 82–85, 87–90, výrok 3)
Shrnutí
V rámci sporu týkajícího se odmítnutí vrátit jednotlivci údajně neautorizované výběry peněz, a to z důvodu, že učiněné oznámení bylo shledáno jako opožděné, Soudní dvůr objasnil některé aspekty odpovědnosti za neautorizované transakce prováděné prostřednictvím platebního prostředku v souladu se směrnicí 2007/64 (
1
) a zohlednil přitom rovnováhu, kterou normotvůrce nastolil mezi zájmy plátce a zájmy poskytovatele platebních služeb.
IL je fyzickou osobou, která má vkladový účet u společnosti Veracash. Dne 24. března 2017 zaslala tato společnost na adresu IL novou kartu pro výběry peněžních prostředků a platby.
Dne 23. května 2017 oznámil IL společnosti Veracash, že od 30. března 2017 do 17. května 2017 byly z tohoto účtu prováděny každodenní výběry, ačkoli novou platební kartu neobdržel ani tyto výběry neautorizoval.
Zahájil proto soudní řízení, aby dosáhl zejména vrácení částek odpovídajících těmto výběrům.
Poté, co cour d’appel de Paris (odvolací soud v Paříži, Francie), zamítl žalobu IL s odůvodněním, že k oznámení dotčených výběrů společnosti Veracash došlo téměř dva měsíce po prvním sporném výběru, a tudíž opožděně, podal IL kasační opravný prostředek ke Cour de cassation (Kasační soud, Francie), který je předkládajícím soudem.
Podle předkládajícího soudu závisí řešení sporu mimo jiné na tom, zda poskytovatel platebních služeb může odmítnout vrátit částku neautorizované transakce, pokud tak plátce, přestože tuto transakci oznámil ve lhůtě třinácti měsíců ode dne odepsání částky z účtu, jak je stanoveno v článku 58 směrnice 2007/64 a ve vnitrostátním právu (
2
), tak učinil se zpožděním, avšak toto zpoždění nebylo úmyslné ani nevyplývalo z hrubé nedbalosti na jeho straně.
Předkládající soud konstatoval, že relevantní ustanovení vnitrostátního práva musí být vykládána ve světle směrnice 2007/64, a proto položil Soudnímu dvoru předběžné otázky týkající se výkladu uvedené směrnice.
Závěry Soudního dvora
Soudní dvůr měl na prvním místě za to, že uživatel platebních služeb v zásadě pozbývá nároku na získání nápravy, pokud svému poskytovateli platebních služeb neoznámil neautorizovanou platební transakci neprodleně po jejím zjištění, přestože mu ji oznámil do třinácti měsíců ode dne odepsání částky z účtu.
Podle znění článku 58 směrnice 2007/64 je totiž uživatel platebních služeb povinen splnit dvě časové podmínky: musí svému poskytovateli platebních služeb neprodleně oznámit, že zjistil neautorizovanou platební transakci – povinnost, která vzniká okamžikem, kdy se uživatel o této transakci dozvěděl, a jejíž splnění musí být posouzeno podle okolností, ve kterých se nachází – a toto oznámení učinit do třinácti měsíců ode dne odepsání částky z účtu.
Povinnost „neprodleného“ oznámení se proto liší od oznamovací povinnosti ve lhůtě třinácti měsíců od odepsání částky z účtu, jak naznačuje rovněž použití výrazu „povinnost informovat co nejdříve“ v bodě 31 odůvodnění směrnice 2007/64.
Kromě toho v případě, že povinnost informovat o ztrátě, odcizení, zneužití nebo neautorizovaném použití platebního prostředku v souladu s požadavky čl. 56 odst. 1 písm. b) směrnice 2007/64 (
3
) vzniká souběžně s oznamovací povinností stanovenou v článku 58 této směrnice, bylo by nekonzistentní mít za to, že oznamovací povinnost podle tohoto článku 58 může být řádně splněna již dodržením lhůty třinácti měsíců ode dne odepsání částky z účtu, zatímco povinnost stanovená v tomto ustanovení článku 56 musí být splněna rychleji.
A konečně povinnost „neprodleného“ oznámení stanovená v článku 58 směrnice 2007/64, sleduje preventivní účel spočívající ve snížení rizik a důsledků spojených s neautorizovanými transakcemi. Tento účel by přitom byl ohrožen, kdyby tato povinnost mohla být splněna již dodržením lhůty třinácti měsíců ode dne odepsání částky z účtu. Ostatně účel povinnosti oznámení ve lhůtě třinácti měsíců, kterým je zaručit právní jistotu stran (
4
), by byl ohrožen i v případě, kdy by uživatel platebních služeb měl nárok na nápravu neautorizované platební transakce, o níž by se dozvěděl, ale o které by informoval svého poskytovatele platebních služeb se zpožděním. Existencí dvou odlišných cílů je potvrzena skutečnost, že článek 58 stanoví dvě odlišné časové podmínky.
Na druhém místě však Soudní dvůr upřesnil, že jedná-li se o neautorizovanou platební transakci vyplývající z použití ztraceného, odcizeného nebo zneužitého platebního prostředku nebo z jakéhokoli neautorizovaného použití takového prostředku a plátce oznámil tuto transakci svému poskytovateli platebních služeb do třinácti měsíců ode dne odepsání částky z účtu, tento plátce v zásadě – nejedná-li podvodně – pozbývá nároku na získání účinné nápravy pouze v případě, že tuto transakci oznámil svému poskytovateli platebních služeb opožděně v důsledku svého úmyslného jednání nebo hrubé nedbalosti spočívající v závažném porušení povinnosti řádné péče.
V tomto ohledu z čl. 61 odst. 2 první věty, čl. 56 odst. 1 písm. b) a čl. 60 odst. 1 směrnice 2007/64 vyplývá, že poskytovatel platebních služeb je zproštěn povinnosti vrátit plátci částku z neautorizovaných platebních transakcí vyplývajících ze ztráty, odcizení nebo zneužití platebního prostředku nebo jeho neautorizovaného použití pouze v případě, že jedná podvodně nebo pokud v důsledku úmyslného jednání nebo hrubé nedbalosti oznámí takovou událost svému poskytovateli platebních služeb nebo subjektu jím určenému opožděně.
A konečně Soudní dvůr upřesnil, že jedná-li se o za sebou následující neautorizované platební transakce, které vyplývají z použití ztraceného nebo odcizeného platebního prostředku nebo ze zneužití nebo neautorizovaného použití takového platebního prostředku, může plátce v zásadě pozbýt nároku na náhradu pouze těch ztrát, jež vyplývají z transakcí, které svému poskytovateli platebních služeb oznámil opožděně v důsledku svého úmyslného jednání nebo hrubé nedbalosti.
Předně totiž znění čl. 61 odst. 2 zakotvuje příčinnou souvislost mezi jednáním plátce na jedné straně a vzniklými ztrátami, jejichž nápravu nebude moci získat, na straně druhé. Dále vzhledem k tomu, že se článek 58 směrnice 2007/64 výslovně týká oznamování jednotlivých platebních transakcí, musí být opožděnost oznámení u každé transakce posuzována samostatně.
Tento doslovný výklad je podpořen kontextem, do něhož jsou relevantní ustanovení směrnice 2007/64 zasazena, a cíli sledovanými touto směrnicí. Jednak totiž čl. 61 odst. 4 (
5
) i čl. 61 odst. 5 (
6
) směrnice potvrzují, že plátce nemůže nést odpovědnost za ztráty, kterým nemohl zabránit. Dále tato směrnice tím, že stanoví příčinnou souvislost mezi jednáním plátce a vzniklými ztrátami, vyvažuje zájmy uživatelů a poskytovatelů platebních služeb. Uživatel je tak motivován k tomu, aby urychleně oznámil každou neautorizovanou transakci, kterou zjistí, zatímco poskytovatel musí splnit své povinnosti, aby toto zjištění umožnil.
(
1
) – Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/64/ES ze dne 13. listopadu 2007 o platebních službách na vnitřním trhu, kterou se mění směrnice 97/7/ES, 2002/65/ES, 2005/60/ES a 2006/48/ES a zrušuje směrnice 97/5/ES (Úř. věst. 2007, L 319, s. 1, a oprava Úř. věst. 2009, L 187, s. 5).
(
2
) – Článek L-133–24 code monétaire et financier (měnový a finanční zákoník) ve znění vyplývajícím z ordonnance no 2009–866, du 15 juillet 2009, relative aux conditions régissant la fourniture de services de paiement et portant création des établissements de paiement (legislativní nařízení č. 2009–866 ze dne 15. července 2009 o podmínkách poskytování platebních služeb a o zřízení platebních institucí (JORF ze dne 16. července 2009, text č. 13, a oprava JORF ze dne 25. července 2009, text č. 18).
(
3
) – Podle tohoto článku je uživatel platebních služeb, který je oprávněn používat platební prostředek, povinen oznámit poskytovateli platebních služeb nebo subjektu jím určenému ztrátu, odcizení nebo zneužití platebního prostředku nebo jeho neautorizované použití, a to neprodleně po zjištění této skutečnosti.
(
4
) – V tomto smyslu viz rozsudek ze dne 2. září 2021, CRCAM (C‑337/20, EU:C:2021:671, body 48 až 52).
(
5
) – Podle tohoto článku nenese plátce žádné finanční následky vyplývající z použití ztraceného, odcizeného nebo zneužitého platebního prostředku po oznámení podle čl. 56 odst. 1 písm. b) směrnice 2007/64, s výjimkou případů, kdy jednal podvodně.
(
6
) – Tento článek stanoví, že pokud poskytovatel platebních služeb neposkytne vhodné prostředky, aby bylo možno ztrátu, odcizení nebo zneužití platebního prostředku kdykoli oznámit, jak požaduje čl. 57 odst. 1 písm. c) směrnice 2007/64, nenese plátce za finanční následky vyplývající z použití tohoto platebního prostředku odpovědnost, s výjimkou případů, kdy jednal podvodně.