62023TJ0295_RES
Věci T‑295/23 a T‑1176/23
WUv.Agentura Evropské unie pro justiční spolupráci v trestních věcech
Rozsudek Tribunálu (devátého senátu) ze dne 15. října 2025 (výňatky)
„Veřejná služba – Dočasní zaměstnanci – Interně-správní vyšetřování – Článek 12a služebního řádu – Psychické obtěžování – Žádost o pomoc – Zamítnutí žádosti – Článek 24 služebního řádu – Povinnost řádné péče – Odpovědnost“
Úředníci – Povinnost administrativy poskytnout pomoc – Rozsah – Povinnost administrativy přezkoumat stížnosti na obtěžování – Požadavky na péči a rychlost – Povinnost informovat žadatele o výsledku posouzení jeho žádosti
(Služební řád, články 12a a 24)
(viz body 37–42)
Úředníci – Psychické obtěžování – Pojem – Celkové posouzení řady událostí
(Služební řád, článek 12a)
(viz bod 44)
Úředníci – Povinnost administrativy poskytnout pomoc – Rozsah – Povinnost administrativy přezkoumat stížnosti na obtěžování – Požadavky na péči a rychlost – Jmenování externích vyšetřovatelů, kteří nemají rozhodovací pravomoci k vydání stanoviska k odpovědnosti údajného obtěžovatele – Nepřípustnost
(Služební řád, články 12a a 24)
(viz bod 47)
Úředníci – Povinnost administrativy poskytnout pomoc – Rozsah – Povinnost administrativy přezkoumat stížnosti na obtěžování – Požadavky na péči a rychlost – Rozdělení stížnosti na části, z nichž každá je svěřena různým orgánům k přezkoumání tvrzení – Neprovedení celkového posouzení vytýkaných skutečností – Nepřípustnost – Důsledky – Zrušení
(Služební řád, články 12a a 24)
(viz body 48–54)
Úředníci – Mimosmluvní odpovědnost orgánů – Podmínky – Protiprávnost – Pojem – Použití ve sporné věci veřejné služby – Kritéria
(Články 268, 270 a čl. 340 druhý pododstavec SFEU; služební řád, články 90 a 91)
(viz body 60–63)
Úředníci – Mimosmluvní odpovědnost orgánů – Podmínky – Protiprávnost – Skutečnosti, které je třeba vzít v úvahu – Rozsah prostoru pro uvážení, kterým disponuje administrativa
(Článek 270 SFEU)
(viz bod 64)
Úředníci – Povinnost administrativy poskytnout pomoc – Rozsah – Povinnost administrativy přezkoumat stížnosti na obtěžování – Dodržení přiměřené lhůty – Rozsah
(Služební řád, články 12a a 24)
(viz body 70–77)
Úředníci – Povinnost administrativy poskytnout pomoc – Rozsah – Povinnost administrativy přezkoumat stížnosti na obtěžování – Povinnost důvěrnosti – Rozsah
(Služební řád, články 12a a 24)
(viz body 82, 85, 86, 88)
Shrnutí
Tribunál, který vyhověl žalobám podaným dočasným zaměstnancem Agentury Evropské unie pro justiční spolupráci v trestních věcech (Eurojust) proti dvěma rozhodnutím, kterými byla zamítnuta jeho žádost o pomoc, upřesnil obsah povinnosti řádné péče, kterou má administrativa při plnění své povinnosti poskytnout pomoc podle článku 24 služebního řádu Evropské unie (dále jen „služební řád“).
V květnu 2021 podal žalobce žádost o pomoc na základě článku 24 služebního řádu, v níž tvrdil, že došlo k opakovanému psychickému obtěžování, kterého se údajně dopustilo deset zaměstnanců Eurojustu, ale které bylo důsledkem chování správního ředitele této agentury. Správní ředitel vykonává ve vztahu k zaměstnancům Eurojustu pravomoci svěřené orgánu oprávněnému ke jmenování (dále jen „OOJ“) a orgánu oprávněnému k uzavírání pracovních smluv (dále jen „OOUPS“). Na žádost žalobce se správní ředitel vyloučil z postupu vyřizování žádosti o pomoc.
V návaznosti na toto vyloučení rozdělil Eurojust vyřizování žádosti o pomoc na dvě části, přičemž pravomoci OOUPS svěřil dvěma různým orgánům. Kolegium Eurojustu, které bylo určeno k rozhodování o obviněních směřujících proti správnímu řediteli (dále jen „část 1“), přeneslo své pravomoci OOUPS na tři své národní členy. Výkonná rada Eurojustu byla určena k projednání obvinění směřujících proti ostatním devíti zaměstnancům (dále jen „část 2“).
V červnu 2021 zahájili pověření národní členové a výkonná rada interně-správní vyšetřování výše uvedených částí 1 a 2, které svěřili externím vyšetřovatelům. Na základě vyšetřovací zprávy vypracované externími vyšetřovateli rozhodly kolegium a výkonná rada o zastavení tohoto vyšetřování, pokud jde o jejich jednotlivé části. Následně zamítly obě stížnosti podané žalobcem proti těmto rozhodnutím.
Dvěma žalobami podanými k Tribunálu se žalobce domáhá zrušení rozhodnutí o zamítnutí stížností a náhrady údajně utrpěné újmy.
Závěry Tribunálu
Tribunál nejprve připomněl, že článek 24 služebního řádu ukládá orgánům, institucím a jiným subjektům Unie povinnost poskytnout pomoc za účelem ochrany úředníků Unie před útoky a špatným zacházením nejen ze strany třetích osob, ale rovněž ze strany jiných úředníků nebo zaměstnanců Unie, bez ohledu na jejich hierarchické postavení, nebo ze strany členů orgánu. V případě údajného psychického obtěžování zahrnuje tato povinnost poskytnout pomoc zvláště povinnost administrativy zodpovědně, rychle a při zachování důvěrnosti posoudit žádost o pomoc, v níž je uváděno údajné psychické obtěžování, a informovat žadatele o výsledku posouzení této žádosti.
Právo na řádnou správu zakotvené v článku 41 Listiny základních práv Evropské unie mimoto zahrnuje povinnost řádné péče unijní administrativy, která musí jednat s péčí a opatrností.
Tribunál v tomto ohledu podotkl, že jelikož je psychické obtěžování kontinuálním procesem v čase, může být z podstaty věci výsledkem souboru různých projevů chování, které samy o sobě nutně nepředstavují psychické obtěžování, ale které posuzovány jako celek a kontextuálně, a to i z důvodu jejich kumulace v čase, mohou být jako takové považovány za psychické obtěžování. Takové skutečnosti je proto třeba posuzovat jak izolovaně, tak společně jako součást celkového prostředí na pracovišti.
Ve světle těchto úvah Tribunál konstatoval, že v projednávané věci výkonná rada požádala externí vyšetřovatele, aby prošetřili pouze skutečnosti spadající do části 2, a nikoli všechny skutečnosti tvrzené v žádosti o pomoc. Teprve později rozšířili pověření národní členové kolegia úkol, který byl původně svěřen externím vyšetřovatelům, o skutečnosti spadající do části 1.
Vypracování jediné vyšetřovací zprávy externími vyšetřovateli i za předpokladu, že tito vyšetřovatelé byli nestranní, přitom nepostačuje ke splnění všech požadavků, které jsou kladeny na Eurojust v souvislosti s jeho povinností poskytnout pomoc. Tito vyšetřovatelé totiž nebyli nadáni pravomocemi OOJ nebo OOUPS a jejich jedinou pravomocí bylo vypracovat vyšetřovací zprávu a případně vydat stanovisko k odpovědnosti osob dotčených tímto vyšetřováním.
Dále vzhledem k tomu, že psychické obtěžování tvrzené v žádosti o pomoc mohlo být způsobeno několika osobami vykonávajícími funkce v Eurojustu, které jednaly koordinovaně nebo přinejmenším současně, přezkoumání jedné části tvrzení uvedených v této žádosti jedním OOUPS a druhé části tvrzení jiným OOUPS porušuje povinnost administrativy pečlivě a obezřetně přezkoumat všechny relevantní skutečnosti projednávaného případu, který jí byl předložen. Takovéto přezkoumání totiž může bránit celkovému a kontextuálnímu posouzení všech vytýkaných skutečností, které charakterizují existenci uváděného psychického obtěžování, a při posuzování těchto skutečností odhlédnout od vzájemných souvislostí, které mohly existovat mezi osobami, jímž jsou tyto skutky přičítány, a mezi chováními, která jsou jim vytýkána.
Tribunál dospěl k závěru, že Eurojust tím, že v projednávané věci rozdělil žádost o pomoc na dvě samostatné části, jejichž vyřízení bylo svěřeno dvěma různým OOUPS, aniž jim umožnil celkově a kontextuálně posoudit všechny skutečnosti vytýkané v této žádosti, nesplnil povinnost řádné péče vyplývající ze zásady řádné správy, podle níž je Eurojust povinen plnit povinnost poskytnout pomoc podle článku 24 služebního řádu.
Pokud jde o dopad procesních pochybení a nedodržení zásady řádné správy na legalitu napadených rozhodnutí, Tribunál poznamenal, že existence vzájemných souvislostí mezi jednotlivými zúčastněnými osobami a mezi všemi tvrzenými skutečnostmi byla zásadním prvkem, na kterém spočívala žádost o pomoc. Eurojust tím, že rozdělil tuto pravomoc do dvou částí svěřených dvěma různým OOUPS, neposkytl jednomu ze dvou OOUPS, který byl příslušný, možnost přezkoumat vzájemné souvislosti, které mohly existovat mezi správním ředitelem a ostatními osobami, jichž se žádost o pomoc týkala.
Nelze tedy vyloučit, že kdyby Eurojust neporušil povinnost řádné péče, mohl být obsah rozhodnutí řádně přijatého příslušným OOUPS jiný a mohl vést k uznání existence obtěžování. Tribunál proto napadená rozhodnutí zrušil a ve zbývající části žaloby zamítl.