62023CJ0228_RES
Lieta C‑228/23
Association AFAÏA
pret
Institut national de l’origine et de la qualité (INAO)
(Conseil d’État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)
Tiesas (pirmā palāta) 2024. gada 4. oktobra spriedums
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Lauksaimniecība – Bioloģiskā ražošana un bioloģisko produktu marķēšana – Regula (ES) 2018/848 – Noteiktu produktu un vielu izmantošana bioloģiskajā ražošanā un šo produktu un vielu saraksts – Atkāpe – Īstenošanas regula (ES) 2021/1165 – II pielikums – Jēdzieni “industriāla lauksaimniecība” un “bezzemes audzēšana” – Patērētāju uzticēšanās – Dzīvnieku labturība – Respekts pret vidi un klimatu – Kritēriji
Lauksaimniecība – Kopējā lauksaimniecības politika – Bioloģiskā ražošana un bioloģisko produktu marķēšana – Regula 2018/848 – Atļaujas produktu un vielu izmantošanai bioloģiskajā ražošanā – Mēslošanas līdzekļi, augsnes ielabotāji un barības vielas – Aizliegums lietot kūtsmēslus, kam ir industrializētas lauksaimniecības izcelsme – Piemērojamība – Industrializēta lauksaimniecība – Jēdziens – Bezzemes audzēšana – Jēdziens
(Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas 2018/848 12. pants, 24. panta 1. punkta b) apakšpunkts un II pielikuma I daļa; Komisijas Regulas 2021/1165 II pielikums)
(skat. 35., 45., 46., 48., 49., 53., 54., 56.–59., 61., 66., 67. un 70. punktu un rezolutīvās daļas 1. punktu)
Lauksaimniecība – Kopējā lauksaimniecības politika – Bioloģiskā ražošana un bioloģisko produktu marķēšana – Regula 2018/848 – Atļaujas produktu un vielu izmantošanai bioloģiskajā ražošanā – Mēslošanas līdzekļi, augsnes ielabotāji un barības vielas – Aizliegums lietot kūtsmēslus, kam ir industrializētas lauksaimniecības izcelsme – Valsts tiesiskais regulējums, kurā aizliegts izmantot kūtsmēslus, kas iegūti saimniecībās, kurās audzēšana notiek būros, kā arī pilnībā režģotās vai redeļotās sistēmās un kuras pārsniedz noteiktu dzīvnieku skaita slieksni – Pieļaujamība – Nosacījumi
(Komisijas Regulas 2021/1165 II pielikums; Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2011/92 4. pants un I pielikuma 17. punkts)
(skat. 73., 74. un 79.–81. punktu un rezolutīvās daļas 2. punktu)
Rezumējums
Saistībā ar Conseil d’État (Valsts padome, Francija) iesniegtu lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu Tiesa precizē, kāds tvērums ir Regulas 2018/848 (
1
) piemērošanas nolūkos pieņemtās Īstenošanas regulas 2021/1165 (
2
) II pielikumā paredzētajam aizliegumam bioloģiskajā lauksaimniecībā izmantot mēslošanas līdzekļus, augsnes ielabotājus un barības vielas ar industrializētās lauksaimniecības izcelsmi.
Attiecībā uz bioloģiskajai ražošanai paredzēto zemi šajās regulās izņēmuma kārtā un tikai nepieciešamajā apmērā ir atļauts izmantot noteiktus produktus un vielas, kurām nav bioloģiskās ražošanas izcelsmes, ar nosacījumu, ka šie produkti un vielas nav “industriālas” lauksaimniecības izcelsmes (
3
).
2020. gadā Institut national de l’origine et de la qualité (Nacionālais izcelsmes un kvalitātes institūts, INAO), kas ir Francijas valsts pārvaldes iestāde, grozīja savu Rokasgrāmatu par Savienības tiesisko regulējumu bioloģiskās lauksaimniecības jomā, lai citastarp interpretētu aizliegumu izmantot “industrializētas lauksaimniecības izcelsmes” mēslošanas līdzekļus un augsnes ielabotājus bioloģiskajai lauksaimniecībai izmantotajā zemē. Minētā iestāde šo aizliegumu interpretēja plaši, proti, tādējādi, ka ar to ir izslēgti kūtsmēsli, kas iegūti no saimniecībām, kurās tiek izmantotas pilnībā režģotas vai redeļotas sistēmas vai arī būri un kuras pārsniedz noteiktu slieksni attiecībā uz konkrētiem dzīvniekiem paredzēto vietu skaitu.
Iesniedzējtiesā biedrība AFAÏA, profesionāla apvienība, kuras mērķis ir bioloģisko mēslošanas līdzekļu ražotāju interešu aizsardzība, lūdza atcelt lēmumu, ar ko INAO bija noraidījis lūgumu grozīt savu rokasgrāmatu. Tās ieskatā, aplūkotā aizlieguma izšķirošais kritērijs ir saistīts ar zemes izmantošanu – tādējādi jēdziens “industrializēta lauksaimniecība” nevar atbilst jēdzienam “bezzemes audzēšana” un apzīmēt dzīvnieku audzēšanas saimniecības, kuras neapsaimnieko lauksaimniecības zemi.
Saskārusies ar jautājumu par mēslošanas līdzekļiem, kurus drīkst izmantot bioloģiskajā lauksaimniecībā, iesniedzējtiesa jautā Tiesai par jēdzienu “industrializēta lauksaimniecība” un pauž šaubas par to, kāds ir Īstenošanas regulas 2021/1165 II pielikumā paredzētās atkāpes tvērums.
Tiesas vērtējums
Pirmām kārtām, attiecībā uz jēdzienu “industrializēta lauksaimniecība” un “bezzemes audzēšana” līdzvērtīgumu Tiesa konstatē, ka, lai gan tie abi attiecas uz ražošanas procesu mehanizāciju, kā arī ražošanas masveida raksturu, tiem tomēr nav vienāda nozīme.
Proti, atbilstoši ierastajai nozīmei termins “industrializēts” vai “intensīvs” norāda uz lielapjoma audzēšanas formu, kuras mērķis ir optimizēt šīs aktivitātes ražīgumu, it īpaši – palielinot dzīvnieku blīvumu saimniecībā vai vairāk vai mazāk ievērojami norobežojoties no apkārtējās vides ar dzīvnieku iesprostošanu. Industrializētai lauksaimniecībai parasti vajadzīgi lieli ieguldījumi, un tajā tiek izmantota bagātināta barība, kā arī antibiotikas profilaktiskos nolūkos. Tā var radīt ievērojamu vides piesārņojumu. Turklāt konkrēti dzīvnieku labturības aizsardzība kopumā nav viena no tās prioritātēm.
Savukārt “bezzemes” audzēšana atbilstoši ierastajai izpratnei faktiski atbilst “industriālas” vai “intensīvas” audzēšanas veidam, kad dzīvniekiem piegādātā barība galvenokārt vai pilnībā nenāk no saimniecības, kurā notiek audzēšana.
No tā izriet, ka jēdziens “industrializēta lauksaimniecība” ir ievērojami plašāks nekā jēdziens “bezzemes audzēšana”, tāpēc šie jēdzieni jāuzskata par atšķirīgiem.
Attiecībā uz jēdzienu, kas izmantojams Regulas 2021/1165 II pielikuma un tādējādi aplūkotā aizlieguma tvēruma interpretācijai, Tiesa secina, ka šis aizliegums aptver visu “industrializēto” audzēšanu, nevis tikai “bezzemes” audzēšanu.
Balstoties uz šā pielikuma vispārējo sistēmu, Tiesa, pirmkārt, atgādina, ka šajā sistēmā paredzētā atkāpi veidojošā atļauja jāinterpretē šauri, bet tas nozīmē, ka atļaujas robežas, it īpaši aizliegums izmantot “industrializētas lauksaimniecības izcelsmes” preparātus, – gluži pretēji – jāinterpretē plaši.
Interpretācija, saskaņā ar kuru jēdziens “industrializēta lauksaimniecība” atbilst vienīgi jēdzienam “bezzemes audzēšana”, izraisītu tādas sekas, ka kūtsmēslus no tādas “industrializētas” audzēšanas, kura nav “bezzemes” audzēšana, būtu atļauts izmantot mēslošanai bioloģiskajā lauksaimniecībā. Tātad ar šādu interpretāciju minētā izņēmuma tvērums tiktu interpretēts plaši, tāpēc tā ir pretrunā šim principam.
Otrkārt, attiecībā uz argumentu, ka aplūkotā aizlieguma iemesls saistīts tikai ar zemes izmantošanu, Tiesa precizē, ka atbilstoši bioloģiskās lauksaimniecības vispārējai pieejai dzīvnieku audzēšanai jābūt saistītai ar zemi. Taču tas nozīmē vienīgi to, ka “bezzemes” audzēšanas veids nav saderīgs ar bioloģiskās lauksaimniecības principiem un tādējādi šajā ziņā ir gluži vienkārši aizliegts.
Papildus tam bioloģiskās lauksaimniecības pamatā ir arī tādu lopkopības paņēmienu izmantošana, kas uzlabo dzīvnieku imūnsistēmu, tostarp regulāras kustības un iespēja uzturēties ārpus telpām. Turklāt ar Regulu 2018/848 ir aizliegti ģenētiski modificēti organismi dzīvnieku barībā un ievērojami ierobežota augu aizsardzības līdzekļu izmantošana.
Tātad nevar apgalvot, ka bioloģiskajai lauksaimniecībai raksturīgs tikai noteikts zemes apsaimniekošanas veids un ka tādējādi pamatlietā aplūkotā aizlieguma iemesls saistīts tikai ar zemes izmantošanu. Šis lauksaimniecības veids ir vispusīga lauku saimniecību pārvaldības un pārtikas ražošanas sistēma, kura apvieno labāko vides un klimata politikas praksi, lielu bioloģisko daudzveidību, dabas resursu saglabāšanu un augstus dzīvnieku labturības standartus un ražošanas standartus, kas atbilst arvien pieaugoša skaita patērētāju pieprasījumam pēc produktiem, kuru ražošanā izmantotas dabiskas vielas un procesi. Tas īpaši ir saistīts ar labvēlīgām ražošanas metodēm, un konkrēti ar dzīvnieku turēšanas apstākļiem – gan no kustību brīvības un brīvas piekļuves ārtelpām, gan no dzīvnieku blīvuma viedokļa.
Ņemot vērā šīs prasības, nevar pieļaut, ka “industrializētā” vai “intensīvā” audzēšanā iegūti kūtsmēsli tiktu atļauti kā kūtsmēsli bioloģiskajā lauksaimniecībā.
Šo interpretāciju apstiprina tādi Regulas 2018/848 mērķi kā vides aizsardzība, dzīvnieku labturība un patērētāju uzticēšanās. Proti, atkāpe, kas ļautu plaši izmantot produktus no industrializētas vai intensīvas audzēšanas, būtu acīmredzami nesaderīga ar šiem mērķiem un būtu pretrunā saskaņotības prasībām, kā arī ētikas un vides principiem, kas ir pašā bioloģiskās lauksaimniecības pamatā.
Tādējādi patērētāju tiesiskā paļāvība, ka produkti ar Eiropas Savienības bioloģisko logotipu faktiski ir iegūti saskaņā ar augstākajiem standartiem, it īpaši attiecībā uz vides aizsardzību un dzīvnieku labturību, tiek nodrošināta, kad bioloģiskajā lauksaimniecībā izmantotie kūtsmēsli ir iegūti no bioloģiskiem avotiem vai – ja tie nav pietiekami un vienīgi šajā gadījumā – kad tiek izmantoti nebioloģiski kūtsmēsli, taču tādi, kas nav iegūti no industrializētas audzēšanas.
Otrām kārtām, Tiesa norāda, ka pašreizējā Savienības tiesību stāvoklī kritēriji, kas jāņem vērā, lai noteiktu, vai audzēšana jākvalificē kā “industrializēta” Īstenošanas regulas 2021/1165 II pielikuma izpratnē, nav vispārēju saskaņošanas pasākumu priekšmets. Tā tomēr precizē, ka Savienības tiesībām nav pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru aizliegums bioloģiskās zemēs izmantot dzīvnieku izcelsmes mēslošanas līdzekļus un augsnes ielabotājus, kuriem ir “industrializētas lauksaimniecības izcelsme”, attiecas uz kūtsmēsliem, kas iegūti saimniecībās, kurās dzīvnieku turēšanai tiek izmantotas pilnībā režģotas vai redeļotas sistēmas un kuras pārsniedz IVN direktīvas (
4
) I pielikumā noteiktos sliekšņus, kā arī saimniecībās, kurās dzīvnieki tiek turēti būros un kuras pārsniedz šos sliekšņus. Tomēr šīs kvalificēšanas nolūkos jābalstās uz norāžu kopumu, kas attiecas vismaz uz dzīvnieku labturības nodrošināšanu, bioloģiskās daudzveidības ievērošanu, kā arī vides un klimata aizsardzību.
(
1
)	Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2018/848 (2018. gada 30. maijs) par bioloģisko ražošanu un bioloģisko produktu marķēšanu un ar ko atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 834/2007 (OV 2018, L 150, 1. lpp.).
(
2
)	Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2021/1165 (2021. gada 15. jūlijs), ar ko atļauj bioloģiskajā ražošanā izmantot noteiktus produktus un vielas un izveido to sarakstus (OV 2021, L 253, 13. lpp.).
(
3
)	Atbilstoši Regulas 2018/848 II pielikuma I daļas 1.9.3. punktam gadījumos, kad augu barošanas vajadzības nav iespējams nodrošināt ar zemes apsaimniekošanas praksi un kūtsmēsliem, kuriem ir bioloģiskas ražošanas izcelsme, var izmantot tikai mēslošanas līdzekļus un augsnes ielabotājus, ko, ievērojot Regulas 2018/848 24. pantu, ir atļauts izmantot bioloģiskajā ražošanā, un tikai vajadzīgajā apjomā. Mēslošanas līdzekļi, augsnes ielabotāji un barības vielas, ko Komisija ir atļāvusi, pamatojoties uz minēto 24. pantu, reglamentēti Īstenošanas regulas 2021/1165 II pielikumā, kura trešajā daļā noteikts, ka bioloģiskajā ražošanā attiecībā uz tādiem produktiem kā pakaišu kūtsmēsli, komposts un šķidri dzīvnieku ekskrementi “industrializēta lauksaimniecības izcelsme ir aizliegta”.
(
4
)	Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2011/92/ES (2011. gada 13. decembris) par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu (OV 2012, L 26, 1. lpp.), ar grozījumiem, kas izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 16. aprīļa Direktīvu 2014/52/ES (OV 2014, L 124, 1. lpp.).