62003CC0013_LT
Opinion of the Advocate-General
Opinion of the Advocate-General
1. Šioje byloje nagrinėjamas Europos Bendrijų Komisijos apeliacinis skundas dėl 2002 m. spalio 25 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo Tetra Laval prieš Komisiją (T‑80/02, Rink. p. II‑4519), kuriuo jis panaikino „taikant 1989 m. gruodžio 21 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 4064/89 dėl koncentracijų tarp įmonių kontrolės 8 straipsnio 4 dalį 2002 m. sausio 30 d. Komisijos priimtą sprendimą, nustatantį veiksmus veiksmingai konkurencijai atstatyti (byla COMP/M.2416 – Tetra Laval prieš Sidel )“.
I – Teisinis pagrindas
2. Kaip žinoma, siekiant prisidėti prie „sistemos, užtikrinančios, kad konkurencija vidaus rinkoje nebūtų iškraipoma“ (EEB sutarties 3 straipsnio f punktas, po pakeitimo – EB sutarties 3 straipsnio g punktas, dabar – EB 3 straipsnio g punktas) sukūrimo, Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 4064/89(2) (toliau – reglamentas dėl koncentracijų arba reglamentas) buvo nustatyta Bendrijos mastu vykdomų koncentracijų kontrolė(3) . Dėl šio tikslo buvo nustatyta, kad apie šiuos veiksmus turi būti iš anksto pranešta Komisijai, kuri, taikydama reglamento 2 straipsnio kriterijus, turi įvertinti jų suderinamumą su bendrąja rinka.
3. Šioje byloje primintina, kad pagal reglamento 7 straipsnio 1 dalį Bendrijos mastu vykdoma koncentracija neturi būti vykdoma prieš pranešant apie ją Komisijai ir be Komisijos tiesioginio arba netiesioginio leidimo. Vis dėlto to paties straipsnio 3 dalyje yra nustatyta, kad tai neužkerta kelio „vykdyti viešąjį konkursą, apie kurį < ... > buvo pranešta Komisijai, su sąlyga, kad konkurso nugalėtojas nesinaudos kartu su vertybiniais popieriais gauta balsavimo teise arba naudosis ja tik tam, kad išsaugotų visą investicijų vertę remdamasis Komisijos < ... > suteiktu leidimu nukrypti nuo šių nuostatų“.
4. Dėl sprendimų, kuriuos gali priimti Komisija, primintina 8 straipsnio 3 dalis, pagal kurią, jei yra įvykdytos sąlygos, Komisija „skelbia koncentraciją nesuderinamą su bendrąja rinka“. Toliau to paties straipsnio 4 dalyje yra nustatyta, kad „jei koncentracija jau yra įvykdyta, Komisija gali pagal 3 dalį priimtu arba atskiru sprendimu pareikalauti atskirti sujungtas įmones arba turtą, nutraukti bendrą kontrolę arba imtis bet kokių kitų veiksmingos konkurencijos sąlygoms atstatyti reikalingų veiksmų“.
II – Faktinės aplinkybės ir procedūra
Veiksmai, apie kuriuos buvo pranešta, ir procedūra Komisijoje
5. Skundžiamame teismo sprendime atkuriant faktines aplinkybes paaiškėja šios aplinkybės:
„6	2001 m. kovo 27 d. pagal Prancūzijos teisę įsteigta privati 				įmonė Tetra Laval SA, dukterinė įmonė, kurios 100 % akcijų priklauso Tetra Laval BV
finansų bendrovei, priklausančiai Tetra Laval
grupei (toliau – Tetra
arba ieškovė), šios vardu paskelbė viešą konkursą dėl visų apyvartoje esančių Prancūzijos biržoje kotiruojamos įmonės Sidel SA
akcijų pirkimo. Tetra Laval SA
tą pačią dieną iš Azeo
(5,56 %) ir Sidel valdybos (4,19 %) įsigijo apie 9,75 % Sidel kapitalo.
7	Po šio konkurso Tetra
įsigijo apie 81,3 % apyvartoje esančių Sidel akcijų. Pasibaigus konkursui, ieškovė įsigijo kai kurių papildomų akcijų, ir dabar ji turi apie 95,20 % Sidel akcijų ir 95,93 % Sidel balsavimo teisių.
8	2001 m. gegužės 18 d. Komisija gavo pranešimą apie sandorius, kuriais Tetra
įsigijo savo dalį Sidel
įmonėje. Pagal reglamento 7 straipsnio 3 dalį ieškovė įsipareigojo be tiesioginio Komisijos leidimo nesinaudoti balsavimo teise, kurią suteikia šios akcijos.
9	Šalys sutinka, kad sandoriai yra įgijimas pagal reglamento 3 straipsnio 1 dalies b punktą, vykdomas Bendrijos mastu, kaip apibrėžta reglamento 1 straipsnio 2 dalyje.
10	2001 m. spalio 30 d. Komisija priėmė sprendimą pagal Reglamento Nr. 4064/89 8 straipsnio 3 dalį (C (2001) 3345 galutinis (byla COMP/M.2416 – Tetra Laval prieš Sidel ), toliau – sprendimas dėl nesuderinamumo).
11	Pagal šio sprendimo 1 straipsnį:
„Koncentracija, apie kurią 2000 m. gegužės 18 d. Komisijai pranešė Tetra Laval BV < ... >, kuriai ši koncentracija leido įsigyti išimtinę įmonės Sidel SA
kontrolę, yra nesuderinama su bendrąja rinka ir EEE susitarimu.“
< … >
15	Taikydama reglamento 8 straipsnio 4 dalį, Komisija 2002 m. sausio 30 d. priėmė sprendimą, reikalaujantį imtis priemonių veiksmingai konkurencijai atstatyti (byla COMP/M.2416 – Tetra Laval prieš Sidel ) (toliau – sprendimas dėl atskyrimo). 2002 m. vasario 4 d. ieškovei įteiktu sprendimu dėl atskyrimo reikalaujama, kad Tetra
perleistų Sidel
akcijas, ir numatomi šiam atskyrimui taikytini principai.
< … > “
Pirmosios instancijos teismo sprendimas ir Komisijos Teisingumo Teismui pateikti apeliaciniai skundai
6. Ieškiniais, kuriuos Pirmosios instancijos teismo kanceliarija gavo 2002 m. sausio 15 d. ir 2002 m. kovo 19 d., Tetra
ginčija abu sprendimus.
7. Pirmosios instancijos teismas dėl šių ieškinių atsakė dviem 2002 m. spalio 25 d. sprendimais, kuriais jis: i) byloje T‑5/02 (Rink. p. II‑4381) panaikino „sprendimą dėl nesuderinamumo“ ir ii) byloje T‑80/02 panaikino „sprendimą dėl atskyrimo“.
8. Antrajame sprendime, kuris yra skundžiamas šiuo apeliaciniu skundu, Pirmosios instancijos teismas, be kita ko, tvirtina, kad „sprendimo dėl įmonių atskyrimo priėmimas po sprendimo, pripažįstančio koncentraciją nesuderinamą su bendrąja rinka, priėmimo suponuoja tai, kad tas sprendimas dėl nesuderinamumo yra teisėtas“(4) . Priminęs, jog sprendimas dėl nesuderinamumo buvo panaikintas sprendimu byloje T‑5/02(5), Pirmosios instancijos teismas tik nurodė, kad „sprendimo dėl nesuderinamumo neteisėtumas < ... > sukelia sprendimo dėl atskyrimo neteisėtumą, todėl < ... > prašymas panaikinti sprendimą dėl atskyrimo yra tenkintinas“(6) .
9. Apeliaciniu skundu, kurį Teisingumo Teismo kanceliarija gavo 2003 m. sausio 8 d., Komisija apskundė šiuos du sprendimus ir paprašė juos panaikinti.
III – Teisinis vertinimas
10. Šioje byloje pagrįsdama savo apeliacinį skundą Komisija nurodo tik tai, kad jei byloje C‑12/03 P Teisingumo Teismas panaikins sprendimą, susijusį su „sprendimu dėl nesuderinamumo“, jis taip pat turi panaikinti ir sprendimą, susijusį su „sprendimu dėl atskyrimo“, kuris pagrįstas sprendimu dėl nesuderinamumo.
11. Kadangi Teisingumo Teismui pasiūliau atmesti apeliacinį skundą byloje C‑12/03 P, manau, kad šis apeliacinis skundas taip pat yra atmestinas, ir Tetra
pareikštų prieštaravimų dėl priimtinumo nagrinėti nereikia(7) .
Dėl bylinėjimosi išlaidų
12. Remdamasis Procedūros reglamento 69 straipsnio 2 dalimi ir atsižvelgdamas į padarytas išvadas dėl apeliacinio skundo atmetimo, manau, kad Komisija turi atlyginti bylinėjimosi išlaidas.
IV – Išvada
13. Atsižvelgdamas į išdėstytus samprotavimus, Teisingumo Teismui siūlau paskelbti, kad:
–	apeliacinis skundas turi būti atmestas,
– Komisija turi atlyginti bylinėjimosi išlaidas.
(1) .
(2)
–	1989 m. gruodžio 21 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 4064/89 dėl koncentracijų tarp įmonių kontrolės (OL L 395, p. 1, pataisyta versija OL L 257, 1990, p. 13). Reglamentas Nr. 4064/89 iš dalies pakeistas 1997 m. birželio 30 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1310/97 (OL L 180, p. 1).
(3) 							–							„Koncentracijos“ apibrėžimas yra pateiktas reglamento 3 straipsnyje, o 1 straipsnio 2 ir 3 dalys nustato, kada koncentracija laikoma vykdoma „Bendrijos mastu“.
(4)
–	37 punktas.
(5)
–	41 punktas.
(6)
–	42 punktas.
(7)
–	Šiuo klausimu žr. 2002 m. vasario 26 d. Sprendimą Taryba prieš Boehringer
(C‑23/00 P, Rink. p. I‑1873, 51 ir 52 punktai), iš kurio matyti, kad, siekdami proceso ekonomijos, Bendrijos teismai gali atmesti ieškinį dėl esmės, nenagrinėdami atsakovės pareikštų prieštaravimų dėl priimtinumo.