62023CO0097(01)
TEISINGUMO TEISMO PIRMININKO NUTARTIS
2023 m. liepos 21 d. (
*1
)
„Apeliacinis skundas – Prašymas leisti įstoti į bylą – Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 40 straipsnio antra pastraipa – Suinteresuotumas ginčo išsprendimu – Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūno (EDAPP) pateiktas prašymas – Atmetimas“
Byloje C‑97/23 P
dėl 2023 m. vasario 17 d. pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 56 straipsnį pateikto apeliacinio skundo
WhatsApp Ireland Ltd, įsteigta Dubline (Airija), atstovaujama Rechtsanwalt H.‑G. Kamann, avocats F. Louis ir A. Vallery, solicitors B. Johnston, C. Monaghan ir P. Nolan, SC D. McGrath, SC P. Sreenan, BL E. Egan McGrath ir BL C. Geoghegan,
ieškovė,
dalyvaujant kitai proceso šaliai
Europos duomenų apsaugos valdybai, atstovaujamai C. Foglia, M. Gufflet, G. Le Grand ir I. Vereecken, padedamų avocats G. Haumont, E. de Lophem, G. Ryelandt ir P. Vernet,
atsakovei pirmojoje instancijoje,
TEISINGUMO TEISMO PIRMININKAS,
atsižvelgęs į teisėjo pranešėjo T. von Danwitz siūlymą,
susipažinęs su generalinės advokatės T. Ćapeta nuomone,
priima šią
Nutartį
1
Apeliaciniu skundu WhatsApp Ireland Ltd. prašo panaikinti 2022 m. gruodžio 7 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo nutartį WhatsApp Ireland / Europos duomenų apsaugos valdyba (T‑709/21, toliau – skundžiama nutartis, EU:T:2022:783), kuria jis kaip nepriimtiną atmetė jos ieškinį; šiuo ieškiniu ji prašė panaikinti 2021 m. liepos 28 d. Europos duomenų apsaugos valdybos sprendimą 1/2021 (toliau – ginčijamas sprendimas), priimtą pagal 2016 m. balandžio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2016/679 dėl fizinių asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo ir kuriuo panaikinama Direktyva 95/46/EB (Bendrasis duomenų apsaugos reglamentas) (OL L 119, 2016, p. 1, toliau – BDAR) 5 straipsnį, po to, kai Data Protection Commission (fizinių asmenų duomenų apsaugos priežiūros institucija, Airija) pagal šio reglamento 56 straipsnį atliko tyrimą dėl WhatsApp Ireland tarpvalstybiniu lygiu atliekamo duomenų tvarkymo teikiant paslaugas Europos Sąjungoje.
2
2023 m. balandžio 28 d. Teisingumo Teismo kanceliarija gavo Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūno (EDAPP) prašymą, grindžiamą Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 40 straipsnio antra pastraipa, Teisingumo Teismo procedūros reglamento 130 straipsniu, taikomu apeliaciniame procese pagal šio reglamento 190 straipsnio 1 dalį, ir 2018 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2018/1725 dėl fizinių asmenų apsaugos Sąjungos institucijoms, organams, tarnyboms ir agentūroms tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo, kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 45/2001 ir Sprendimas Nr. 1247/2002/EB, (OL L 295, 2018, p. 39) 58 straipsnio 4 dalimi, leisti jam įstoti į šią bylą palaikyti Europos duomenų apsaugos valdybos reikalavimų.
3
Grįsdamas prašymą EDAPP teigia, pirma, kad šios bylos baigtis turės įtakos jo užduočių vykdymui, t. y. prižiūrėti, kaip taikomas Reglamentas 2018/1725 ir visų kitų Sąjungos aktų, reglamentuojančių fizinių asmenų pagrindinių teisių ir laisvių apsaugą Sąjungos institucijai ar organui tvarkant asmens duomenis, nuostatos, užtikrinti jų taikymą ir konsultuoti Sąjungos institucijas, organus ir duomenų subjektus visais su asmens duomenų tvarkymu susijusiais klausimais. Šiuo aspektu EDAPP pirmiausia pabrėžia, kad turi, kaip matyti, be kita ko, iš Reglamento 2018/1725 4 ir 5 konstatuojamųjų dalių, užtikrinti vienodą BDAR ir minėto reglamento nuostatų aiškinimą ir taikymą. Toliau jis pažymi, kad šios bylos baigtis gali turėti įtakos jo konsultaciniams įgaliojimams, numatytiems Reglamento 2018/1725 42 straipsnyje. Pavyzdžiui, jis prisidėjo prie Europos Komisijos iniciatyvos racionalizuoti nacionalinių duomenų apsaugos priežiūros institucijų bendradarbiavimą taikant BDAR tarpvalstybinėse bylose, o ateityje jam galėtų prireikti teikti nuomonę dėl BDAR numatytų bendradarbiavimo mechanizmų veikimo ir būsimų šiuos mechanizmus reglamentuojančių taisyklių pataisų.
4
Antra, EDAPP nurodo, kad ginčijamame sprendime yra aptariami Sąjungos institucijoms, organams, tarnyboms ir agentūroms taikytini principai ir taisyklės, iš esmės atitinkantys nurodytus BDAR, o jis pagal BDAR 68 straipsnio 6 dalį įgyvendino Europos duomenų apsaugos valdyboje savo balsavimo teisę, kai buvo priimamas šis sprendimas. Be to, jis buvo pagrindinis pranešėjas procedūroje, kurioje buvo priimtos 2021 m. balandžio 13 d. Europos duomenų apsaugos valdybos gairės 3/2021 remiantis BDAR 65 straipsnio 1 dalies a punktu, kuriuo, anot jo, buvo grindžiamas ginčijamas sprendimas.
5
Teisingumo Teismo kancleriui pagal Procedūros reglamento 131 straipsnio 1 dalį, apeliaciniame procese taikomą pagal jo 190 straipsnio 1 dalį, įteikus šalims EDAPP pateiktą prašymą leisti įstoti į bylą, WhatsApp Ireland ir Europos duomenų apsaugos valdyba per nustatytą terminą dėl jo pateikė pastabas.
6
Europos duomenų apsaugos valdyba palaiko EDAPP prašymą leisti įstoti į bylą, o WhatsApp Ireland prašo jį atmesti.
Dėl prašymo leisti įstoti į bylą
7
Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 40 straipsnio pirmoje pastraipoje nustatyta, kad valstybės narės ir Sąjungos institucijos gali įstoti į Teisingumo Teisme nagrinėjamas bylas. Pagal 40 straipsnio antros pastraipos pirmą sakinį tokia pat teise gali pasinaudoti Sąjungos įstaigos ir organai bei kiti asmenys, galintys įrodyti suinteresuotumą bylos baigtimi.
8
Konkrečiai kalbant apie EDAPP, jo teisė pareikšti ieškinį Sąjungos teismuose yra aiškiai įtvirtinta Reglamento 2018/1725 58 straipsnio 4 dalyje, kurioje nustatyta, kad EDAPP „suteikiami įgaliojimai perduoti klausimą Teisingumo Teismui Sutartyse numatytomis sąlygomis ir įstoti į Teisingumo Teisme nagrinėjamas bylas“.
9
Vis dėlto teisė įstoti į bylą negali būti absoliuti, nes EDAPP neminimas tarp Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 40 straipsnio pirmoje pastraipoje nurodytų „privilegijuotųjų“ į bylą galinčių įstoti asmenų. Be to, Teisingumo Teismas jau yra nusprendęs, kad EDAPP teisė įstoti į bylą yra ribojama atsižvelgiant į jam pavestą užduotį (žr. pagal analogiją 2005 m. kovo 17 d. Nutarties Parlamentas / Taryba, C-317/04, EU:C:2005:189, 16 punktą; šiuo klausimu taip pat žr. 2008 m. spalio 14 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutarties Komisija / Vokietija, C-518/07, nepaskelbta Rink., EU:C:2008:563, 12, 17 ir 18 punktus).
10
Tai reiškia, kad EDAPP, kurio teisė įstoti į bylą kyla iš minėto Statuto 40 straipsnio antros pastraipos, turi pagrįsti suinteresuotumą bylos baigtimi, kad galėtų ją įgyvendinti konkrečioje byloje.
11
Remiantis Teisingumo Teismo suformuota jurisprudencija, sąvoka „suinteresuotumas bylos baigtimi“, kaip ji suprantama pagal šią nuostatą, turi būti apibrėžiama atsižvelgiant į patį ginčo dalyką ir suvokiama kaip tiesioginis ir realus suinteresuotumas sprendimu dėl pačių reikalavimų, o ne kaip suinteresuotumas, susijęs su nurodytais teisiniais pagrindais ar iškeltais argumentais. Terminas „bylos baigtis“ reiškia prašomą priimti galutinį sprendimą, išdėstytą būsimo sprendimo ar nutarties rezoliucinėje dalyje (2022 m. rugsėjo 1 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutarties Google ir Alphabet / Komisija, C‑48/22 P, EU:C:2022:667, 6 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
12
Vis dėlto konstatuotina, kad Sąjungos organai, tarnybos ir agentūros, kitaip nei fiziniai ir juridiniai asmenys, gali prašyti leisti įstoti į Teisingumo Teismui pateiktą bylą ne tam, kad apgintų privačius interesus, bet veikiau tam, kad – tuo atveju, kai ginčijamas aktas buvo priimtas per procedūrą, kurioje atitinkamas organas, tarnyba ar agentūra turėjo dalyvauti, – apgintų per tą procedūrą pateiktą nuomonę arba atliktus vertinimus. Taigi Sąjungos organų, tarnybų ir agentūrų prašymams leisti įstoti į bylą Teisingumo Teismas taiko tiesioginio ir realaus suinteresuotumo bylos baigtimi sąlygą taip, kad šis specifiškumas atsispindėtų (2022 m. rugsėjo 22 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutarties Mylan IRE Healthcare / Komisija, C‑237/22 P, EU:C:2022:726, 15 ir 16 punktai ir ten nurodyta jurisprudencija).
13
Taigi dėl Sąjungos organų, tarnybų ir agentūrų pateiktų prašymų leisti įstoti į bylą, kurioje prašoma panaikinti Sąjungos aktą arba Bendrojo Teismo sprendimą atmesti ieškinį dėl tokio akto panaikinimo, pasakytina, kad reikalavimas dėl tiesioginio ir realaus šių organų, tarnybų ir agentūrų suinteresuotumo bylos baigtimi laikomas įvykdytu, be kita ko, jeigu šie subjektai gali įrodyti, kad nagrinėjamas Sąjungos aktas buvo priimtas po procedūros, kurioje jie dalyvauja, kaip numatyta Sąjungos teisėje, pateikdami nuomonę arba atlikdami vertinimą (2022 m. rugsėjo 22 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutarties Mylan IRE Healthcare / Komisija, C‑237/22 P, EU:C:2022:726, 17 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
14
Nagrinėjamu atveju dėl EDAPP pirmojo argumento, kuriuo jis grindžia savo prašymą leisti įstoti į bylą ir teigia, kad ši byla turi įtakos jo užduočiai užtikrinti nuoseklų Reglamento 2018/1725 ir BDAR nuostatų taikymą ir teikti nuomones dėl BDAR numatytų bendradarbiavimo mechanizmų veikimo, pažymėtina, kad ginčijamo sprendimo, kurį priėmė Europos duomenų apsaugos valdyba, pagrindą sudaro BDAR 65 straipsnis, o Reglamente 2018/1725 analogiškos nuostatos nėra, todėl šiuo atveju veikiausiai nekyla klausimo dėl nuoseklaus šių abiejų reglamentų taikymo atsižvelgiant į 65 straipsnį.
15
Bet kuriuo atveju skundžiamoje nutartyje Bendrasis Teismas pareiškė nuomonę tik dėl jam pateikto nagrinėti ieškinio dėl panaikinimo priimtinumo, nes šioje byloje kyla vien klausimas, ar WhatsApp Ireland gali skųsti ginčijamą sprendimą tiesiogiai Sąjungos teisme. Todėl Teisingumo Teismo sprendimas, kuriuo užbaigiamas šis procesas, bus priimtas tik dėl ieškinio dėl panaikinimo priimtinumo, o ne dėl klausimo, ar prašymas panaikinti ginčijamą sprendimą yra pagrįstas. Jeigu Teisingumo Teismas panaikintų skundžiamą nutartį, byla negalėtų būti laikoma pasiekusia stadiją, kurioje galima priimti galutinį sprendimą, kaip tai suprantama pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 61 straipsnio pirmą pastraipą, nes Bendrasis Teismas priėmė sprendimą pagal savo Procedūros reglamento 129 straipsnį, nenagrinėjęs bylos iš esmės.
16
Šiomis aplinkybėmis EDAPP, ypač kiek jis remiasi savo vaidmeniu konsultuojant Sąjungos institucijas ir organus visais su asmens duomenų tvarkymu susijusiais klausimais ir konsultaciniais įgaliojimais, numatytais Reglamento 2018/1725 42 straipsnyje, savo suinteresuotumą galėtų pagrįsti ne baigtimi bylos, pateiktos Teisingumo Teismui pagal šį apeliacinį skundą, t. y. skundą dėl ieškinio, kuriuo prašoma panaikinti ginčijamą sprendimą, priimtinumo atsižvelgiant į SESV numatytą teisių gynybos priemonių sistemą, o sprendimu, kurį galėtų priimti Bendrasis Teismas, jeigu jam tektų nagrinėti bylą Teisingumo Teismui panaikinus skundžiamą nutartį (šiuo klausimu žr. 2020 m. sausio 28 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutarties VodafoneZiggo Group / Komisija, C‑689/19 P, EU:C:2020:50, 20 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
17
Antrasis EDAPP argumentas, grindžiamas aplinkybe, kad jis per ginčijamo sprendimo priėmimo procedūrą įgyvendino savo balso teisę, be to, dar ir buvo pagrindinis pranešėjas šios nutarties 4 punkte minėtų gairių priėmimo procedūroje, taip pat nepadeda įrodyti suinteresuotumo bylos baigtimi. EDAPP faktiškai negalėjo remtis tokiu suinteresuotumu, siekdamas pagrįsti teisę įstoti į bylą, nes nurodytas interesas būdingas ne tik jam ir, beje, visiškai sutampa su Europos duomenų apsaugos valdybos interesu, o ji jau yra bylos šalis, dėl kurios pozicijos palaikymo jis siekia įstoti į bylą (žr. pagal analogiją 2022 m. rugsėjo 1 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutarties Google ir Alphabet / Komisija, C‑48/22 P, EU:C:2022:667, 12 punktą).
18
Iš viso to, kas išdėstyta, matyti, kad EDAPP neįrodė suinteresuotumo bylos baigtimi, kaip tai suprantama pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 40 straipsnio antrą pastraipą, todėl reikia atmesti jo pateiktą prašymą leisti įstoti į bylą.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
19
Pagal Procedūros reglamento 138 straipsnio 1 dalį, taikomą apeliaciniame procese pagal jo 184 straipsnio 1 dalį, iš pralaimėjusios šalies priteisiamos bylinėjimosi išlaidos, jei laimėjusi šalis to reikalavo. Kadangi EDAPP prašymas leisti įstoti į bylą nebuvo patenkintas, o WhatsApp Ireland ir Europos duomenų apsaugos valdyba nereikalavo priteisti bylinėjimosi išlaidų, nuspręstina, kad EDAPP, WhatsApp Ireland ir Europos duomenų apsaugos valdyba padengia savo bylinėjimosi išlaidas, susijusias su prašymu leisti įstoti į bylą.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismo pirmininkas nutaria:
1.
Atmesti Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūno prašymą leisti įstoti į bylą.
2.
Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnas, WhatsApp Ireland Ltd
. ir Europos duomenų apsaugos valdyba
padengia savo bylinėjimosi išlaidas.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: anglų.