62024CJ0870
TEISINGUMO TEISMO (devintoji kolegija) SPRENDIMAS
2026 m. kovo 19 d. (
*1
)
„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Valstybės pagalba – Reglamentas (ES) Nr. 651/2014 – Tam tikrų kategorijų pagalba, pripažįstama suderinama su vidaus rinka – Išimtis, numatyta pagalbai mažosioms ir vidutinėms įmonėms (MVĮ) – I priedo 1 straipsnis – Sąvoka „įmonė“ – I priedo 3 straipsnio 3 dalis – Sąvoka „susijusios įmonės“ – Fizinis asmuo, turintis su įmonės akcijomis susijusių balsavimo teisių daugumą – Ekonominės veiklos vykdymas – Faktinis kontrolės vykdymas tiesiogiai ar netiesiogiai dalyvaujant įmonės valdyme“
Byloje C‑870/24
dėl Administratīvā apgabaltiesa (Apygardos administracinis teismas, Latvija) 2024 m. gruodžio 14 d. nutartimi, kurią Teisingumo Teismas gavo 2024 m. gruodžio 17 d., pagal SESV 267 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje
Valsts ieņēmumu dienests
prieš
SIA „OUTLETICO“
TEISINGUMO TEISMAS (devintoji kolegija),
kurį sudaro kolegijos pirmininkas M. Condinanzi, teisėjai R. Frendo ir A. Kornezov (pranešėjas),
generalinis advokatas A. Biondi,
kancleris A. Calot Escobar,
atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį,
išnagrinėjęs pastabas, pateiktas:
–
Latvijos vyriausybės, atstovaujamos J. Davidoviča ir K. Pommere,
–
Belgijos vyriausybės, atstovaujamos P. Cottin ir M. Van Regemorter,
–
Europos Komisijos, atstovaujamos A.‑L. Delbac, V. Hitrovs ir A. Steiblytės,
atsižvelgęs į sprendimą, priimtą susipažinus su generalinio advokato nuomone, nagrinėti bylą be išvados,
priima šį
Sprendimą
1
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 2014 m. birželio 17 d. Komisijos reglamento (ES) Nr. 651/2014, kuriuo tam tikrų kategorijų pagalba skelbiama suderinama su vidaus rinka taikant [SESV] 107 ir 108 straipsnius (OL L 187, 2014, p. 1), iš dalies pakeisto 2020 m. liepos 2 d. Komisijos reglamentu (ES) 2020/972 (OL L 215, 2020, p. 3), (toliau – Reglamentas Nr. 651/2014), I priedo 1 straipsnio ir 3 straipsnio 3 dalies išaiškinimo.
2
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant Valsts ieņēmumu dienests (Valstybės mokesčių administratorius, Latvija; toliau – mokesčių administratorius) ir pagal Latvijos teisę įsteigtos bendrovės SIA „OUTLETICO“ (toliau – Outletico) ginčą dėl sprendimo, kuriuo mokesčių administratorius įpareigojo Outletico grąžinti pagalbą, jos neteisėtai gautą dėl su COVID-19 pandemija susijusios sveikatos krizės.
Teisinis pagrindas
Sąjungos teisė
Reglamentas Nr. 651/2014
3
Reglamento Nr. 651/2014 30 ir 40 konstatuojamosiose dalyse nustatyta:
„(30)
siekiant panaikinti skirtumus, dėl kurių gali būti iškraipyta konkurencija, ir palengvinti [mažosioms ir vidutinėms įmonėms (MVĮ)] skirtų įvairių Sąjungos ir nacionalinių iniciatyvų koordinavimą, taip pat siekiant užtikrinti administracinį aiškumą ir teisinį tikrumą, šiame reglamente MVĮ apibrėžtis turėtų būti pagrįsta apibrėžtimi, pateikta 2003 m. gegužės 6 d. Komisijos rekomendacijoje 2003/361/EB dėl mikro [mikroįmonių], mažų ir vidutinių įmonių apibrėžimo [(OL L 124, 2003, p. 36)];
<…>
(40)
MVĮ atlieka lemiamą vaidmenį kuriant darbo vietas ir, bendresne prasme, padeda užtikrinti socialinį stabilumą ir ekonominį vystymąsi. Tačiau jų plėtrai gali kliudyti rinkos nepakankamumas, dėl kurio šioms MVĮ kyla toliau nurodytų būdingų kliūčių. Dažnai MVĮ sunku gauti kapitalo ar paskolų, atsižvelgiant į tai, kad kai kuriose finansų rinkose vengiama rizikuoti, ir į ribotas užtikrinimo priemones, kurias šios įmonės sugeba pasiūlyti. Be to, dėl ribotų išteklių joms gali būti sunku gauti informacijos, ypač informacijos apie naujas technologijas ir potencialias rinkas. Siekiant palengvinti MVĮ ekonominės veiklos vystymąsi, išimtis pagal šį reglamentą turėtų būti taikoma tam tikrų kategorijų pagalbai, kai ji suteikta MVĮ. Šių kategorijų pagalba turėtų visų pirma apimti investicinę pagalbą MVĮ ir pagalbą MVĮ dalyvavimui mugėse“.
4
Šio reglamento 1 straipsnyje numatyta:
„1.   Šis reglamentas taikomas šių kategorijų pagalbai:
<…>
b)
pagalbai MVĮ: investicinei pagalbai, veiklos pagalbai ir pagalbai MVĮ gauti finansavimą;
<…>
4.   Šis reglamentas netaikomas:
<…>
c)
pagalbai sunkumų patiriančioms įmonėms, išskyrus pagalbos schemas, skirtas tam tikrų gaivalinių nelaimių padarytai žalai atitaisyti, verslo pradžios pagalbos schemas ir regioninės veiklos pagalbos schemas, su sąlyga, kad tokiomis schemomis sunkumų patiriančioms įmonėms nesudaromos palankesnės sąlygos nei kitoms įmonėms. Tačiau pagal nukrypti leidžiančią nuostatą šis reglamentas taikomas įmonėms, kurios 2019 m. gruodžio 31 d. nebuvo patiriančios sunkumų, o 2020 m. sausio 1 d.–2021 m. birželio 30 d. tapo sunkumų patiriančiomis įmonėmis.
<…>“
5
Minėto reglamento 2 straipsnyje nurodyta:
„Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys:
<…>
2)   [MVĮ] – įmonės, atitinkančios I priede nustatytus kriterijus;
<…>
18)
sunkumų patirianti įmonė – įmonė, kuri susiduria su bent jau viena iš šių aplinkybių:
a)
ribotos turtinės atsakomybės bendrovė (kuri nėra MVĮ, veikianti trumpiau nei trejus metus, arba, siekiant atitikti rizikos finansų pagalbos skyrimo reikalavimus, MVĮ per 7 metus nuo jos pirmojo komercinio pardavimo, atitinkanti rizikos finansų investicijų reikalavimus po finansų tarpininko išsamaus patikrinimo), kurios daugiau nei pusė pasirašytojo akcinio kapitalo buvo prarasta dėl sukauptų nuostolių. <…>;
<…>
e)
įmonė, kuri nėra MVĮ, jeigu per paskutinius dvejus metus:
1)
įmonės balansinis skolos ir nuosavo kapitalo santykis viršija 7,5 ir
2)
įmonės <…> palūkanų padengimo santykis yra mažesnis negu 1,0.
<…>
24)
didelės įmonės – įmonės, neatitinkančios I priede nustatytų kriterijų;
<…>“
6
To paties reglamento 3 straipsnyje nustatyta:
„Pagalbos schemos, individuali pagalba, suteikta pagal pagalbos schemas, ir ad hoc pagalba yra suderinamos su vidaus rinka pagal [SESV] 107 straipsnio 2 arba 3 dalį ir joms netaikomas reikalavimas pranešti pagal [SESV] 108 straipsnio 3 dalį, jeigu tokia pagalba tenkina visas šio reglamento I skyriuje nustatytas sąlygas ir specialias šio reglamento III skyriuje atitinkamos kategorijos pagalbai nustatytas sąlygas.“
7
Reglamento Nr. 651/2014 I priedo „MVĮ apibrėžtis“ 1 straipsnyje numatyta:
„Įmonė yra bet kuris ekonominę veiklą vykdantis subjektas, kad ir koks jo teisinis statusas. Visų pirma įmone laikomi savisamdžiai asmenys ir šeimos įmonės, vykdančios amatų ar kitokią veiklą, ir reguliarią ekonominę veiklą vykdančios ūkinės bendrijos arba asociacijos.“
8
Šio I priedo 2 straipsnyje nustatyta:
„1.   Labai mažų, mažųjų ir vidutinių įmonių (toliau – MVĮ) kategorijai priklauso įmonės, kuriose dirba mažiau kaip 250 asmenų ir kurių metinė apyvarta neviršija 50 mln. EUR, ir (arba) bendra metinė balanso suma neviršija 43 mln. EUR.
2.   MVĮ kategorijoje mažoji įmonė apibrėžiama kaip įmonė, kurioje dirba mažiau kaip 50 asmenų ir kurios metinė apyvarta ir (arba) bendra metinė balanso suma neviršija 10 mln. EUR.
3.   MVĮ kategorijoje labai maža įmonė apibrėžiama kaip įmonė, kurioje dirba mažiau kaip 10 asmenų ir kurios metinė apyvarta ir (arba) bendra metinė balanso suma neviršija 2 mln. EUR.“
9
Šio I priedo 3 straipsnyje nurodyta:
„1.   Savarankiška įmonė – įmonė, kuri nepriskiriama prie įmonių partnerių, kaip apibrėžta 2 dalyje, arba prie susijusių įmonių, kaip apibrėžta 3 dalyje.
<…>
3.   Susijusios įmonės – įmonės, kurios viena su kita susietos kuriais nors iš šių santykių:
a)
viena įmonė turi kitos įmonės akcininkų arba narių balsavimo teisių daugumą;
b)
viena įmonė turi teisę skirti arba atleisti daugumą kitos įmonės administracinio, valdymo arba priežiūros organo narių;
c)
viena įmonė turi teisę kitai įmonei daryti lemiamą įtaką, remdamasi su šia įmone sudaryta sutartimi arba vadovaudamasi steigimo sutarties ar įstatų nuostata;
d)
viena įmonė, kuri yra kitos įmonės akcininkė arba narė, pagal susitarimą su kitais tos įmonės akcininkais ar nariais viena kontroliuoja tos įmonės akcininkų arba narių balsavimo teisių daugumą.
<…>
Įmonės, susietos kokiais nors pirmoje pastraipoje išvardytais santykiais per vieną ar daugiau kitų įmonių arba kurį nors iš 2 dalyje minėtų investuotojų, taip pat laikomos susijusiomis įmonėmis.
Įmonės, tokiais santykiais susietos per fizinį asmenį ar bendrai veikiančių fizinių asmenų grupę, taip pat laikomos susijusiomis įmonėmis, jei[gu] jos savo veiklą arba dalį veiklos vykdo toje pačioje atitinkamoje rinkoje arba gretimosiose [gretimose] rinkose.
<…>“
10
To paties I priedo 6 straipsnyje numatyta:
„1.   Savarankiškos įmonės duomenys, įskaitant personalo skaičių, nustatomi išimtinai remiantis tos įmonės ataskaitų duomenimis.
2.   Įmonių partnerių arba susijusių įmonių turinčios įmonės duomenys, įskaitant darbuotojų skaičių, nustatomi pagal įmonės ataskaitų duomenis ir kitus įmonės duomenis arba, jei yra, pagal įmonės konsoliduotųjų ataskaitų duomenis ar pagal konsoliduotųjų ataskaitų, į kurias įmonė įtraukta jas konsoliduojant, duomenis.
Prie pirmoje pastraipoje nurodytų duomenų pridedami įmonės partnerės – tiesioginės pradinės grandies įmonės arba galutinės grandies įmonės – duomenys. Pridedama suma yra proporcinga kapitalo arba balsavimo teisių (pasirenkant didesnį skaičių) procentinei daliai. Kryžminio akcijų valdymo atveju imama didesnė procentinė dalis.
Prie pirmoje ir antroje pastraipose nurodytų duomenų pridedama įmonės, kuri tiesiogiai arba netiesiogiai susijusi su aptariama įmone, 100 % duomenų, jei tie duomenys nebuvo įtraukti į ataskaitas konsolidavimo metu.
<…>“
Laikinoji sistema
11
Komisijos komunikato „Laikinoji valstybės pagalbos priemonių, skirtų ekonomikai remti reaguojant į dabartinį COVID‑19 protrūkį, sistema“ (OL C 91 I, 2020, p. 1), iš dalies pakeisto 2021 m. sausio 28 d. Komisijos komunikatu (OL C 34, 2021, p. 6), 4, 18 ir 22 punktuose nustatyta:
„4.
Išskirtinėmis aplinkybėmis, susidariusiomis dėl COVID‑19 protrūkio, visų rūšių įmonės gali patirti didžiulį likvidumo stygių. Tiek mokios, tiek mažiau mokios įmonės gali staiga susidurti su likvidumo nepakankamumu ar net jo nebuvimu. Ypač didelė rizika kyla MVĮ. Todėl tai gali smarkiai paveikti daugelio sėkmingai veikiančių įmonių ir jų darbuotojų ekonominę padėtį trumpuoju ir vidutinės trukmės laikotarpiu, o taip pat turėti ilgalaikį poveikį, keliantį grėsmę jų išlikimui.
<…>
18.
Atsižvelgdama į tai, kad COVID‑19 protrūkis daro poveikį visoms valstybėms narėms ir kad suvaldymo priemonės, kurių ėmėsi valstybės narės, daro poveikį įmonėms, [Europos] Komisija laiko, kad valstybės pagalba yra pagrįsta ir gali būti paskelbta ribotu laikotarpiu suderinama su vidaus rinka pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies b punktą, siekiant pašalinti įmonėms iškilusią likvidumo trūkumo problemą ir užtikrinti, kad dėl COVID‑19 protrūkio atsiradę sutrikimai nepakenktų įmonių, ypač MVĮ, gyvybingumui.
<…>
22.
Komisija laikys, kad [riboto dydžio valstybės pagalba, laikinai suteikta įmonėms, kurios susiduria su staigiu likvidumo trūkumu ar net jo nebuvimu], yra suderinama su vidaus rinka pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies b punktą, jeigu bus laikomasi visų šių sąlygų <…>:
<…>
c.
pagalba negali būti teikiama įmonėms, kurios 2019 m. gruodžio 31 d. jau buvo patyrusios sunkumų ([kaip tai suprantama pagal Reglamentą Nr. 651/2014]).
Nukrypstant nuo to, kas išdėstyta pirmiau, pagalba gali būti teikiama labai mažoms arba mažosioms įmonėms (kaip apibrėžta [Reglamento Nr. 651/2014] I priede), kurios sunkumų patyrė jau 2019 m. gruodžio 31 d., su sąlyga, kad joms pagal nacionalinę teisę netaikoma kolektyvinė nemokumo procedūra ir kad jos negavo sanavimo arba restruktūrizavimo pagalbos.
<…>“
Latvijos teisė
12
Pagrindinės bylos aplinkybėms taikytinos redakcijos 2020 m. lapkričio 10 d. Ministrų Tarybos nutarimo Nr. 676, kuriuo patvirtinamos taisyklės dėl pagalbos apyvartinių lėšų srautams užtikrinti, skirtos nuo COVID‑19 krizės nukentėjusioms įmonėms (toliau – Nutarimas Nr. 676/2020), 4.1 straipsnyje numatyta:
„Pagal šias taisykles pagalba gali būti suteikta įmonėms, kurios atitinka labai mažos, mažosios ir vidutinės įmonės apibrėžtį, pateiktą [R]eglamento Nr. 651/2014 I priedo 2 straipsnyje, arba didelės įmonės apibrėžtį, pateiktą [šio reglamento] 2 straipsnio 24 punkte.“
13
Šio nutarimo 5 straipsnyje nurodyta:
„Šiame [nutarime] susiję asmenys yra ūkio subjektai, atitinkantys [R]eglamento Nr. 651/2014 I priedo 3 straipsnio 3 dalyje pateiktą „susijusių įmonių“ apibrėžtį.“
14
Šio nutarimo 16.2 straipsnyje nustatyta:
„Pagalba neteikiama vidutiniams arba dideliems ūkio subjektams, kurie jau 2019 m. gruodžio 31 d., taip pat pagalbos suteikimo momentu turėjo būti laikomi patiriančiais sunkumų pagal [R]eglamento Nr. 651/2014 2 straipsnio 18 punkte pateiktą apibrėžtį.“
15
Nutarimo Nr. 676/2020 18 straipsnyje numatyta:
„Nustačius šiame nutarime numatytų valstybės pagalbos teikimo reikalavimų pažeidimą, įmonė privalo grąžinti Valstybės mokesčių administratoriui visą neteisėtai gautą pagalbą kartu su palūkanomis pagal Pagalbos verslui kontrolės įstatymo IV ir V skyrių nuostatas.“
16
Komerclikums (Prekybos kodeksas) 186 straipsnio 3 dalyje nustatyta:
„Akcinio kapitalo dalį turinčiam dalininkui suteikiama teisė dalyvauti valdant bendrovę, paskirstant pelną ir bendrovės turtą jos likvidavimo atveju, taip pat suteikiamos kitos teisės aktuose ir įstatuose numatytos teisės.“
17
Šio kodekso 209 straipsnyje nurodyta:
„Bendrovės valdymo organai yra šie: dalininkų susirinkimas ir valdyba, taip pat stebėtojų taryba (jeigu ji yra sudaryta).“
18
Minėto kodekso 210 straipsnyje nustatyta:
„(1)   Dalininkų susirinkimas turi tik šiuos įgaliojimus:
1)
iš dalies keisti įstatus;
2)
didinti arba mažinti įstatinį kapitalą;
3)
rinkti ir atleisti iš pareigų stebėtojų tarybos narius;
4)
rinkti ir atleisti iš pareigų valdybos narius;
5)
patvirtinti metines finansines ataskaitas ir paskirstyti pelną;
6)
rinkti ir atleisti iš pareigų auditorių ir likvidatorių;
7)
priimti sprendimą pareikšti ieškinį valdybos nariams, stebėtojų tarybos nariams, steigėjams ar dalininkams ir paskirti bendrovės atstovą ginčams teismuose nagrinėti;
<…>
9)
priimti sprendimą nutraukti, tęsti, sustabdyti, atnaujinti ar reorganizuoti bendrovės veiklą, taip pat sprendimą sudaryti, iš dalies pakeisti ar nutraukti bendrovių grupės susitarimą;
10)
spręsti kitus klausimus, kurie pagal įstatymą arba įstatus priskirti dalininkų susirinkimo kompetencijai.
(2)   Be to, dalininkų susirinkimas turi teisę priimti sprendimus, kurie priklauso valdybos arba stebėtojų tarybos kompetencijai. Tokiu atveju už šiuos sprendimus balsavę dalininkai yra solidariai atsakingi už žalą, padarytą dėl tų sprendimų.“
Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
19
Fiziniam asmeniui A priklauso 100 % pagal Latvijos teisę įsteigtos bendrovės SIA Esterkin Family Investments kapitalo, 75 % taip pat pagal Latvijos teisę įsteigtos bendrovės SIA IC Industries Holdings kapitalo ir 100 % pagal Kipro teisę įsteigtos bendrovės RRE Tradecenters holding Ltd. kapitalo. Pastarajai bendrovei priklauso 60 % Outletico kapitalo, o ši savo ruožtu valdo 100 % SIA Business Park, pagal Latvijos teisę įsteigtos bendrovės, kapitalo.
20
2021 m. kovo 21 d. ir balandžio 16 d.Outletico kreipėsi į mokesčių administratorių dėl pagalbos nuo COVID‑19 krizės nukentėjusioms įmonėms suteikimo atitinkamai už 2021 m. sausio ir kovo mėn.
21
2021 m. balandžio 30 d. ir gegužės 17 d. sprendimais administratorius patenkino tuos pagalbos prašymus ir suteikė jai 45597,69 EUR paramą už 2021 m. sausio mėn. ir 45597,68 EUR paramą už 2021 m. kovo mėn. Mokesčių administratorius nusprendė, kad Outletico yra MVĮ, kaip tai suprantama pagal Reglamentą Nr. 651/2014, ir kad ji atitinka Nutarime Nr. 676/2020 nustatytus pagalbos gavimo kriterijus.
22
Dviem 2021 m. gruodžio 27 d. sprendimais Mokestinių prievolių vykdymo užtikrinimo departamentas, manydamas, kad Outletico priskiriama prie „didelių įmonių“ ir kad 2019 m. gruodžio 31 d. bei pagalbos suteikimo dieną ji buvo sunkumų patirianti įmonė, panaikino pirmesniame punkte nurodytus sprendimus ir nurodė jai grąžinti neteisėtai gautą pagalbą.
23
Outletico apskundė šiuos departamento sprendimus.
24
2022 m. kovo 25 d. sprendimu mokesčių administratorius patvirtino tuos sprendimus. Pirma, jis nusprendė, kad RRE Tradecenters holding, Esterkin Family Investments, IC Industries Holdings ir Business Park turi būti laikomos su Outletico„susijusiomis įmonėmis“, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 651/2014 I priedo 3 straipsnio 3 dalį, ir kad Outletico, kaip susijusių įmonių grupės narė, remiantis duomenimis, susijusiais su visomis šios grupės bendrovėmis, turi būti laikoma „didelės įmonės“, kaip ji suprantama pagal Reglamento Nr. 651/2014 2 straipsnio 24 punktą, dalimi.
25
Mokesčių administratorius visų pirma pažymėjo, kad iš bendrovių registro matyti, jog nagrinėjamos pagalbos suteikimo dieną RRE Tradecenters holding turėjo Outletico kontrolinį akcijų paketą, o Outletico savo ruožtu turėjo Business Park kontrolinį akcijų paketą. Be to, minėtas administratorius nusprendė: kadangi fizinis asmuo A tiesiogiai valdė ir kontroliavo RRE Tradecenters holding, Esterkin Family Investments ir IC Industries Holdings, jis turėjo būti laikomas ekonominės veiklos vykdytoju, taigi ir „įmone“, kaip tai suprantama pagal šio priedo 1 straipsnį ir 3 straipsnio 3 dalies trečią pastraipą. Galiausiai jis padarė išvadą, kad Esterkin Family Investments ir IC Industries Holdings bei Outletico palaiko santykius per įmonę, o ne per „fizinį asmenį“, kaip tai suprantama pagal minėto I priedo 3 straipsnio 3 dalies ketvirtą pastraipą.
26
Antra, mokesčių administratorius nusprendė, kad tiek 2019 m. gruodžio 31 d., tiek nagrinėjamos pagalbos suteikimo dieną Outletico, atsižvelgiant į jos pačios ir su šia bendrove susijusių įmonių duomenis, turėjo būti laikoma „sunkumų patiriančia įmone“, kaip tai suprantama pagal šio reglamento 2 straipsnio 18 punktą, todėl minėta bendrovė negalėjo gauti šios pagalbos.
27
Outletico pateikė skundą Administratīvā rajona tiesa (Rajono administracinis teismas, Latvija) dėl 2022 m. kovo 25 d. mokesčių administratoriaus sprendimo panaikinimo ir, be kita ko, ginčijo sąvokos „susijusios įmonės“ taikymą jai. Konkrečiai kalbant, Outletico teigė, kad A turi būti laikomas fiziniu asmeniu, o ne įmone.
28
2022 m. lapkričio 22 d. sprendimu Rajono administracinis teismas panaikino tą sprendimą, motyvuodamas tuo, kad A yra fizinis asmuo, o ne įmonė, todėl pagal Reglamento Nr. 651/2014 I priedo 3 straipsnio 3 dalies ketvirtą pastraipą Outletico negalėjo būti laikoma susijusia su Esterkin Family Investments ir IC Industries Holdings, nes šios trys bendrovės nevykdė veiklos toje pačioje arba gretimose rinkose. Minėtas teismas nusprendė, kad Outletico buvo susijusi tik su RRE Tradecenters holding ir Business Park ir kad, remiantis šia aplinkybe, Outletico turėjo būti laikoma MVĮ, kaip ji suprantama pagal Reglamentą Nr. 651/2014, todėl ji galėjo gauti pagrindinėje byloje nagrinėjamą pagalbą.
29
Mokesčių administratorius dėl to sprendimo pateikė apeliacinį skundą Administratīvā apgabaltiesa (Apygardos administracinis teismas), prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui, ir, be kita ko, teigė, kad, kai fizinis asmuo tiesiogiai ar netiesiogiai valdo ir kontroliuoja kelias įmones, jis turi būti laikomas ekonominės veiklos vykdytoju, taigi ir „įmone“, kaip ji suprantama pagal Reglamento Nr. 651/2014 I priedo 1 straipsnį ir 3 straipsnio 3 dalies trečią pastraipą.
30
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pažymi, kad ginčas pagrindinėje byloje susijęs su klausimu, kurios įmonės turi būti laikomos susijusiomis su Outletico, siekiant ją pripažinti MVĮ arba „didele įmone“, kaip tai suprantama pagal Reglamentą Nr. 651/2014. Šiuo klausimu jam kyla abejonių dėl sąvokos „įmonė“, kaip ji suprantama pagal šio reglamento I priedo 1 straipsnį, apimties, visų pirma dėl to, ar ši sąvoka apima fizinį asmenį, kuris turi kelių bendrovių kontrolinį akcijų paketą. Todėl šiam teismui kyla klausimas, ar Outletico santykiai su Esterkin Family Investments ir IC Industries Holdings turi būti laikomi santykiais, kurie palaikomi tarpininkaujant „įmonei“, kaip ji suprantama pagal I priedo 3 straipsnio 3 dalies trečią pastraipą, o gal tarpininkaujant „fiziniam asmeniui“, kaip jis suprantamas pagal I priedo 3 straipsnio 3 dalies ketvirtą pastraipą, ir tokiu atveju šios trys įmonės negalėtų būti laikomos susijusiomis.
31
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo teigimu, iš 2006 m. sausio 10 d. Sprendimo Cassa di Risparmio di Firenze ir kt. (C‑222/04, EU:C:2006:8) matyti, kad siekiant nustatyti, ar ekonominė veikla vykdoma tuo atveju, kai fizinis asmuo turi bendrovės, kuri tiesiogiai vykdo ekonominę veiklą rinkoje, akcijų, nepakanka įrodyti, kad šis fizinis asmuo turi šias akcijas, net jeigu tai yra kontrolinis akcijų paketas, bet būtina išnagrinėti, ar tas fizinis asmuo taip pat daro realią įtaką šios bendrovės valdymui.
32
Šiuo klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pažymi, kad 2022 m. kovo 25 d. sprendime mokesčių administratorius rėmėsi tik A turimo Esterkin Family Investments ir IC Industries Holdings kapitalo apimtimi, siekdamas nuspręsti, jog A tiesiogiai valdė ir kontroliavo šias bendroves. Tas teismas nurodo, kad pagal Prekybos kodekso 186 straipsnio 3 dalį ir 210 straipsnio 1 ir 2 dalis tam tikrų įmonės valdymo sprendimų priėmimas priklauso akcininkų (dalininkų) susirinkimo kompetencijai.
33
Taigi tam teismui kyla klausimas, ar vien šios sprendimų priėmimo teisės pakanka, kad fizinis asmuo, kuriam priklauso bendrovės kontrolinis akcijų paketas, būtų laikomas taip pat faktiškai kontroliuojančiu šią bendrovę ir darančiu tiesioginę ar netiesioginę įtaką jos valdymui, todėl vykdančiu ekonominę veiklą arba dalyvaujančiu šios bendrovės ekonominėje veikloje, taigi toks fizinis asmuo būtų laikomas įmone.
34
Šiomis aplinkybėmis Administratīvā apgabaltiesa (Administracinis apygardos teismas) nutarė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1.
Ar [Reglamento Nr. 651/2014] I priedo 1 straipsnis ir 3 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinami taip, kad fizinis asmuo, turintis įmonės akcinio kapitalo dalių, taip pat turi būti laikomas įmone?
Ar atsakymui į pirmesnį klausimą turi įtakos tai, kad nacionalinėje teisėje numatyta, jog tam tikrų sprendimų, susijusių su įmonės valdymu, priėmimas priklauso dalininkų (akcinio kapitalo dalių savininkų) susirinkimo kompetencijai? Ar tai savaime yra pakankamas pagrindas konstatuoti, kad fizinis asmuo, turintis įmonės akcinio kapitalo dalių (daugumą dalininkų balsavimo teisių), tiesiogiai ar netiesiogiai daro įtaką įmonės valdymui ir taip vykdo ekonominę veiklą arba dalyvauja šios įmonės ekonominėje veikloje, ir nereikia vertinti, ar fizinis asmuo iš tikrųjų dalyvauja valdant įmonę?
2.
Ar [Reglamento Nr. 651/2014] I priedo 3 straipsnio 3 dalies ketvirta pastraipa turi būti aiškinama taip, kad sąvoka „įmonės, tokiais santykiais susietos per fizinį asmenį“, kaip ji suprantama pagal šią nuostatą, taip pat apima atvejį, kai fizinis asmuo turi įmonės akcinio kapitalo dalių ir daugumą balsavimo teisių, o ši įmonė savo ruožtu turi daugumą dalininkų balsavimo teisių kitoje įmonėje, kurios atžvilgiu ji laikoma su kitomis įmonėmis „susijusia įmone“, ir tose kitose įmonėse tas pats fizinis asmuo turi akcinio kapitalo dalių ir daugumą dalininkų balsavimo teisių?“
Dėl prejudicinių klausimų
35
Pagal Teisingumo Teismo suformuotą jurisprudenciją nacionaliniams teismams ir Teisingumo Teismui bendradarbiaujant, kaip numatyta SESV 267 straipsnyje, pastarasis teismas nacionaliniam teismui turi pateikti naudingą atsakymą, kuris leistų priimti sprendimą jo nagrinėjamoje byloje. Tokiu atveju Teisingumo Teismas prireikus turi performuluoti jam pateiktus klausimus. Taigi Teisingumo Teismas turi iš visos nacionalinio teismo pateiktos informacijos ir, be kita ko, iš nutarties dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą motyvuojamosios dalies atrinkti Sąjungos teisės klausimus, aiškintinus atsižvelgiant į bylos dalyką (šiuo klausimu žr. 2000 m. lapkričio 28 d. Sprendimo Roquette Frères, C-88/99, EU:C:2000:652, 18 punktą ir 2025 m. spalio 23 d. Sprendimo Zlakov, C-744/23, EU:C:2025:816, 17 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
36
Nagrinėjamu atveju iš nutarties dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad 2022 m. kovo 25 d. sprendime mokesčių administratorius nusprendė, jog RRE Tradecenters holding, Esterkin Family Investments, IC Industries Holdings, Outletico ir Business Park turi būti laikomos „susijusiomis įmonėmis“, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 651/2014 I priedo 3 straipsnio 3 dalies trečią pastraipą.
37
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui, kuris turi patikrinti to sprendimo teisėtumą, nekyla abejonių dėl to, ar Outletico gali būti laikoma įmone, „susijusia“, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 651/2014 I priedo 3 straipsnio 3 dalį, su RRE Tradecenters holding, kuriai priklauso 60 % jos kapitalo, ir su Business Park, kurios visas kapitalas priklauso Outletico.
38
Tas teismas iš esmės siekia nustatyti, ar Outletico turi būti laikoma susijusia ne tik su RRE Tradecenters holding ir Business Park, bet, tarpininkaujant RRE Tradecenters holding ir A, susijusia ir su Esterkin Family Investments bei Industries Holdings, nes A atitinkamai priklauso 100 %, 100 % ir 75 % pastarųjų kapitalo.
39
Iš nutarties dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad, jei visos pirmesniame punkte nurodytos bendrovės turėtų būti laikomos „susijusiomis įmonėmis“, Outletico negalėtų būti pripažįstama MVĮ, Taigi ji turėtų būti laikoma sunkumų patiriančia įmone 2019 m. gruodžio 31 d. ir privalėtų grąžinti pagrindinėje byloje nagrinėjamą pagalbą, kuri tokiomis aplinkybėmis turėtų būti laikoma neteisėta. Atvirkščiai, jei Outletico būtų laikoma susijusia tik su RRE Tradecenters holdings ir Business Park, ji galėtų būti pripažįstama MVĮ, nebūtų laikoma sunkumų patiriančia įmone 2019 m. gruodžio 31 d. ir galėtų toliau naudotis šia pagalba.
40
Šiomis aplinkybėmis prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui iš esmės kyla klausimas, ar fizinis asmuo, turintis įmonių kontrolinį akcijų paketą, gali būti pripažįstamas „įmone“, per kurią šios įmonės netiesiogiai palaiko tarpusavio santykius, dėl kurių visi šie subjektai gali būti pripažįstami „susijusiomis įmonėmis“, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 651/2014 I priedo 3 straipsnio 3 dalies trečią pastraipą.
41
Atsižvelgiant į tai, reikia konstatuoti, kad savo dviem klausimais, kuriuos reikia nagrinėti kartu, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar Reglamento Nr. 651/2014 I priedo 1 straipsnis ir 3 straipsnio 3 dalies trečia pastraipa turi būti aiškinami taip, kad fizinis asmuo, turintis kontrolinį akcijų paketą, suteikiantį jam balsavimo teisių daugumą bendrovėse, vykdančiose ekonominę veiklą, vien dėl šios priežasties pats turi būti laikomas vykdančiu ekonominę veiklą, ir todėl, kaip tai suprantama pagal šio I priedo 1 straipsnį, – „įmone“, per kurią šios bendrovės netiesiogiai palaiko santykius, dėl kurių jas galima pripažinti „susijusiomis įmonėmis“, kaip tai suprantama pagal minėto I priedo 3 straipsnio 3 dalies trečią pastraipą. Konkrečiai kalbant, jam kyla klausimas, ar vien to, kad pagal nacionalinę teisę tam tikri su bendrovės valdymu susiję sprendimai priklauso akcininkų susirinkimo kompetencijai, pakanka, kad būtų galima manyti, jog toks fizinis asmuo dalyvauja šios bendrovės ekonominėje veikloje, ir nebūtina nagrinėti, ar jis faktiškai dalyvauja jos valdyme.
42
Kaip matyti, be kita ko, iš Reglamento Nr. 651/2014, kuriuo siekiama tam tikrų kategorijų valstybės pagalbą pripažinti suderinama su vidaus rinka taikant SESV 107 ir 108 straipsnius, 40 konstatuojamosios dalies, Komisija suteikia išimtį tam tikroms valstybės pagalbos rūšims – kai ji teikiama MVĮ, dėl rinkos nepakankamumo, dėl kurio šios įmonės susiduria su tam tikromis kliūtimis, ribojančiomis socialiniu ir ekonominiu požiūriu pageidaujamą šių įmonių plėtrą (šiuo klausimu žr. 2004 m. balandžio 29 d. Sprendimo Italija / Komisija, C‑91/01, EU:C:2004:244, 46 punktą ir 2020 m. rugsėjo 24 d. Sprendimo NMI Technologietransfer, C‑516/19, EU:C:2020:754, 31 punktą).
43
Pagal Reglamento Nr. 651/2014 I priedo 2 ir 3 straipsnius įmonė gali būti laikoma MVĮ, kaip tai suprantama pagal šį reglamentą, jeigu atitinka tris kriterijus: kriterijų, susijusį su dirbančių asmenų skaičiumi, finansinį kriterijų, susijusį su metine apyvarta arba bendru metiniu balansu, taip pat nepriklausomumo kriterijų (2020 m. rugsėjo 24 d. Sprendimo NMI Technologietransfer, C‑516/19, EU:C:2020:754, 32 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
44
Dėl pastarojo kriterijaus Teisingumo Teismas yra nusprendęs, kad juo siekiama užtikrinti, jog MVĮ skirtos priemonės būtų tikrai taikomos įmonėms, kurių dydis joms yra trukdis, o ne toms, kurios priklauso didelei grupei, todėl turi galimybę gauti lėšų ir paramą, šiaip neprieinamą tokio paties dydžio, bet didelei grupei nepriklausantiems konkurentams (2020 m. rugsėjo 24 d. Sprendimo NMI Technologietransfer, C‑516/19, EU:C:2020:754, 33 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
45
Visų pirma iš Rekomendacijos 2003/361 9 konstatuojamosios dalies, kuria, kaip nurodyta Reglamento Nr. 651/2014 30 konstatuojamojoje dalyje, grindžiama sąvoka „MVĮ“, matyti, kad šiuo kriterijumi siekiama geriau įvertinti realią ekonominę MVĮ padėtį ir pašalinti iš MVĮ kategorijos įmonių, kurių ekonominė galia gali viršyti tikrųjų MVĮ ekonominę galią, grupes, siekiant užtikrinti, kad tik tos įmonės, kurioms tikrai reikia tų pranašumų, kuriuos gauna MVĮ kategorija dėl įvairių taisyklių ar priemonių, iš tikrųjų gautų iš jų naudos (2020 m. rugsėjo 24 d. Sprendimo NMI Technologietransfer, C‑516/19, EU:C:2020:754, 34 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
46
Sąvoka „MVĮ“, kaip ji suprantama pagal Reglamento Nr. 651/2014 I priedą, turi būti aiškinama siaurai, nes prie šios sąvokos priskiriamoms įmonėms teikiami pranašumai dažniausiai yra bendrųjų taisyklių išimtys (2020 m. rugsėjo 24 d. Sprendimo NMI Technologietransfer, C‑516/19, EU:C:2020:754, 65 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
47
Pagal Reglamento Nr. 651/2014 2 straipsnio 2 punktą, siejamą su šio reglamento I priedo 2 straipsnio 1 dalimi, MVĮ kategorijai priskiriamos įmonės, kuriose dirba mažiau kaip 250 asmenų ir kurių metinė apyvarta neviršija 50 mln. EUR arba kurių bendras metinis balansas neviršija 43 mln. EUR.
48
Siekiant apskaičiuoti įmonių personalo skaičių ir finansines sumas, šio I priedo 3 ir 6 straipsniuose daromas skirtumas tarp, be kita ko, „savarankiškų įmonių“ ir „susijusių įmonių“. Pagal I priedo 6 straipsnio 1 dalį savarankiškos įmonės duomenys, įskaitant personalo skaičių, nustatomi išimtinai remiantis tos įmonės ataskaitų duomenimis. Kita vertus, iš šio 6 straipsnio 2 dalies pirmos ir trečios pastraipų matyti, kad įmonės, turinčios susijusių įmonių, atveju prie šios įmonės duomenų turi būti pridėti 100 % su ja tiesiogiai ar netiesiogiai susijusių įmonių duomenų, jei tie duomenys nebuvo įtraukti į ataskaitas konsolidavimo metu.
49
Pagal I priedo 3 straipsnio 3 dalies pirmos pastraipos a punktą dvi įmonės vadinamos „susijusiomis“, kai viena iš jų turi daugumą kitos akcininkų ar dalininkų balsavimo teisių.
50
Pagal šios 3 dalies trečią pastraipą susijusiomis taip pat laikomos įmonės, kurios palaiko vieną ar kitą iš minėtos 3 dalies pirmoje pastraipoje nurodytų santykių per „vieną ar daugiau kitų įmonių“.
51
Nagrinėjamu atveju iš nutarties dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad Outletico su Esterkin Family Investments ir IC Industries Holdings palaiko bent jau tokius santykius, kokie numatyti Reglamento Nr. 651/2014 I priedo 3 straipsnio 3 dalies pirmos pastraipos a punkte, tarpininkaujant, pirma, RRE Tradecenters holding, kuriai priklauso 60 % Outletico kapitalo, taigi ir jos akcininkų balsų dauguma, ir, antra, A, kuriam priklauso visas RRE Tradecenters holding kapitalas, visas Esterkin Family Investments kapitalas ir 75 % IC Industries Holdings kapitalo, taigi ir šių trijų bendrovių akcininkų balsavimo teisių dauguma.
52
Dėl klausimo, ar to, kad fizinis asmuo turi įmonės kontrolinius akcijų paketus ir su tuo susijusias teises pagal nacionalinę teisę, pakanka, kad būtų galima daryti išvadą, jog vykdoma „ekonominė veikla“, taigi ir pripažinti šį fizinį asmenį „įmone“, kaip ji suprantama pagal Reglamento Nr. 651/2014 I priedo 1 straipsnį, reikia pažymėti, kad iš šio 1 straipsnio matyti, jog įmone laikomas bet kuris ekonominę veiklą vykdantis subjektas, kad ir koks jo teisinis statusas. Visų pirma įmone laikomi savisamdžiai asmenys ir šeimos įmonės, vykdančios amatų ar kitokią veiklą, ir reguliarią ekonominę veiklą vykdančios ūkinės bendrijos arba asociacijos.
53
Teisingumo Teismas yra ne kartą nusprendęs, kad sąvoka „įmonė“, kaip ji suprantama pagal šį 1 straipsnį, apima bet kokį ūkio subjektą, vykdantį ekonominę veiklą, kurią sudaro produktų ar paslaugų siūlymas konkrečioje rinkoje, nepriklausomai nuo jo teisinio statuso ar to, kad jo veikla siekiama pelno (šiuo klausimu žr. 2022 m. spalio 13 d. Sprendimo Baltijas Starptautiskā Akadēmija ir Stockholm School of Economics in Riga, C‑164/21 ir C‑318/21, EU:C:2022:785, 68 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
54
Šiuo klausimu, pirma, reikia pabrėžti, kad fizinis asmuo gali būti laikomas „įmone“, jeigu jis vykdo ekonominę veiklą. Sąvoka „įmonė“, kaip ji suprantama pagal Reglamento Nr. 651/2014 I priedo 1 straipsnį, apima „bet kurį subjektą, neatsižvelgiant į jo teisinę formą“, kuris vykdo ekonominę veiklą. Be to, šį aiškinimą patvirtina šio 1 straipsnio antras sakinys, pagal kurį įmonėmis laikomi, be kita ko, „savisamdžiai asmenys ir šeimos įmonės“, vykdančios amatų ar kitokią veiklą.
55
Antra, reikia priminti, kad ekonominę veiklą gali vykdyti arba tiesiogiai rinkoje veikiantis subjektas, arba netiesiogiai – šį rinkos dalyvį kontroliuojantis subjektas, kartu su juo sudarantis vieną ekonominį vienetą (šiuo klausimu žr. 2006 m. sausio 10 d. Sprendimo Cassa di Risparmio di Firenze ir kt., C‑222/04, EU:C:2006:8, 108–110 punktus).
56
Šiuo klausimu Teisingumo Teismas nusprendė, kad paprasčiausio akcijų ar net ir jų kontrolinio paketo turėjimo, iš jo kylančio naudojimosi akcininko arba dalyvio teisėmis ir, jei taikoma, dividendų kaip nuosavybės vaisių gavimo nepakanka tam, kad jas turintį subjektą būtų galima laikyti užsiimančiu ekonomine veikla (2006 m. sausio 10 d. Sprendimo Cassa di Risparmio di Firenze ir kt., C‑222/04, EU:C:2006:8, 111 punktas).
57
Kita vertus, kai bendrovės kontrolinį akcijų paketą turintis subjektas faktiškai vykdo šiuo akcijų paketu suteiktą kontrolę, tiesiogiai ar netiesiogiai dalyvaudamas bendrovės valdyme, jis turi būti laikomas dalyvaujančiu kontroliuojamos įmonės ekonominėje veikloje. Todėl jis pats turi būti laikomas įmone (2006 m. sausio 10 d. Sprendimo Cassa di Risparmio di Firenze ir kt., C‑222/04, EU:C:2006:8, 112 ir 113 punktai).
58
Iš šio sprendimo 53 ir 55–57 punktuose primintos jurisprudencijos matyti, kad subjektas, įskaitant fizinį asmenį, turintis bendrovės akcijų, gali būti laikomas „įmone“ tik jeigu tenkinamos dvi sąlygos. Pirma, šios akcijos turi leisti jam vykdyti bendrovės kontrolę. Antra, jis turi faktiškai vykdyti šią kontrolę, tiesiogiai ar netiesiogiai dalyvaudamas šios bendrovės valdyme (šiuo klausimu žr. 2006 m. sausio 10 d. Sprendimo Cassa di Risparmio di Firenze ir kt., C‑222/04, EU:C:2006:8, 118 punktą).
59
Darytina išvada, kad vien tai, jog subjektui priklauso tokios bendrovės kontrolinis akcijų paketas ar net visas jos kapitalas, savaime neleidžia daryti išvados, kad tokia kontrolė buvo faktiškai vykdoma. Tai turi būti konkrečiai nustatyta kiekvienu konkrečiu atveju, remiantis požymiais, galinčiais patvirtinti, kad atitinkamas subjektas tiesiogiai ar netiesiogiai dalyvauja šios bendrovės valdyme.
60
Tokių akcijų turėjimas (be kita ko, kai jas turi fiziniai asmenys) bendrovėse, kurios vykdo ekonominę veiklą, dažnai gali reikšti paprasčiausią nuosavybės teisių į turtą įgyvendinimą, ypač kai tai atsiranda tiesiog dėl investuotojo kapitalo investavimo (šiuo klausimu žr. 2006 m. sausio 10 d. Sprendimo Cassa di Risparmio di Firenze ir kt., C‑222/04, EU:C:2006:8, 111 ir 117 punktus).
61
Šiuo klausimu tai, kad pagal Latvijos teisę kiekvienam bendrovės kapitalo dalių turėtojui suteikiamos tam tikros teisės, būdingos pačiam akcininko statusui, kaip antai balsavimo teisė ir teisė dalyvauti akcininkų susirinkime, kuris turi kompetenciją priimti tam tikrus sprendimus dėl bendrovės valdymo, savaime nereiškia, kad šis subjektas faktiškai kontroliuoja šią bendrovę, tiesiogiai ar netiesiogiai dalyvaudamas jos valdyme. Tokios teisės ex lege kyla tik iš kapitalo turėjimo arba tik iš akcininko statuso, todėl jų savaime nepakanka, kad būtų galima atskirti situaciją, kai fizinis asmuo vykdo ekonominę veiklą – faktiškai kontroliuoja bendrovę, tiesiogiai ar netiesiogiai dalyvaudamas jos valdyme, nuo situacijos, kai tokio fizinio asmens dalyvavimas yra paprasčiausias naudojimasis nuosavybės teisėmis į turtą, be kita ko, kai šis dalyvavimas atsiranda tiesiog dėl investuotojo kapitalo investavimo.
62
Kita vertus, kaip savo rašytinėse pastabose iš esmės pažymėjo Belgijos vyriausybė, į kitus požymius, pavyzdžiui, į aplinkybes, kad kontrolinio akcijų paketo turėtojas vykdo funkcijas bendrovės stebėtojų taryboje ar valdyboje, kad jis yra kelių tokių bendrovių, veikiančių koordinuotai arba siekiančių bendro tikslo, akcijų turintis verslininkas arba kad jis paskelbė apie komercinę strategiją, kurią ketina įgyvendinti per kontroliuojamą bendrovę, gali būti atsižvelgta siekiant patikrinti, ar toks akcijų turėtojas tiesiogiai ar netiesiogiai dalyvauja įmonės valdyme, todėl faktiškai kontroliuoja jos veiklą.
63
Nagrinėjamu atveju atrodo, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi patikrinti 2022 m. kovo 25 d. mokesčių administratoriaus sprendimo, kuris, kaip nurodyta nutartyje dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą, grindžiamas vien aplinkybe, kad A turi RRE Tradecenters holding, Esterkin Family Investments ir IC Industries Holdings kontrolinį akcijų paketą, teisėtumą, o tai turi patikrinti nacionalinis teismas.
64
Iš to, kas išdėstyta, matyti, kad vien aplinkybės, jog A turi šių bendrovių kontrolinius akcijų paketus ir su jais susijusias teises pagal Latvijos teisę, savaime nepakanka, kad būtų nustatyta, jog šis fizinis asmuo faktiškai vykdo šią kontrolę, tiesiogiai ar netiesiogiai dalyvaudamas jų valdyme, ir dėl to vykdo ekonominę veiklą, leidžiančią jį pripažinti „įmone“, kaip ji suprantama pagal Reglamento Nr. 651/2014 I priedo 1 straipsnį. Todėl remiantis vien šia aplinkybe negalima daryti išvados, kad Outletico per A su Esterkin Family Investments ir IC Industries Holdings palaiko netiesioginius santykius, dėl kurių šios trys bendrovės gali būti pripažįstamos „susijusiomis įmonėmis“, kaip tai suprantama pagal šio I priedo 3 straipsnio 3 dalies trečią pastraipą.
65
Šiomis aplinkybėmis prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi patikrinti, ar pagrindinėje byloje galima atsižvelgti į požymius, kaip antai nurodytus šio sprendimo 62 punkte, siekiant nustatyti, ar A tiesiogiai ar netiesiogiai dalyvauja minėtų bendrovių valdyme ir dėl to faktiškai kontroliuoja jų veiklą. Jei taip, A pats galėtų būti pripažįstamas „įmone“, kaip ji suprantama pagal Reglamento Nr. 651/2014 I priedo 1 straipsnį, per kurią Outletico su Esterkin Family Investments ir IC Industries Holdings netiesiogiai palaiko santykius, dėl kurių šios bendrovės gali būti pripažįstamos „susijusiomis įmonėmis“, kaip tai suprantama pagal šio 3 straipsnio 3 dalies trečią pastraipą.
66
Jeigu minėtas teismas nuspręstų, kad A negali būti laikomas „įmone“, bet, taikant sąvoką „susijusios įmonės“, turi būti laikomas fiziniu asmeniu, tas teismas turės išnagrinėti, ar įvykdytos Reglamento Nr. 651/2014 I priedo 3 straipsnio 3 dalies ketvirtoje pastraipoje numatytos sąlygos, visų pirma sąlyga, susijusi su tuo, kad atitinkamos įmonės vykdo visą ar dalį savo veiklos toje pačioje atitinkamoje rinkoje arba gretimose rinkose.
67
Atsižvelgiant į visa tai, kas išdėstyta, į pateiktus klausimus reikia atsakyti taip, kad Reglamento Nr. 651/2014 I priedo 1 straipsnis ir 3 straipsnio 3 dalies trečia pastraipa turi būti aiškinami taip:
–
fizinis asmuo, turintis kontrolinį akcijų paketą, suteikiantį jam balsavimo teisių daugumą bendrovėse, vykdančiose ekonominę veiklą, vien dėl šios priežasties negali būti laikomas pats vykdančiu ekonominę veiklą ir atitinkamai „įmone“, kaip tai suprantama pagal I priedo 1 straipsnį, per kurią šios bendrovės netiesiogiai palaiko santykius, dėl kurių jas galima pripažinti „susijusiomis įmonėmis“, kaip tai suprantama pagal I priedo 3 straipsnio 3 dalies trečią pastraipą;
–
toks fizinis asmuo šiuo tikslu gali būti laikomas „įmone“, tik jeigu faktiškai vykdo kontrolę, kurią jam suteikia šios akcijos, tiesiogiai ar netiesiogiai dalyvaudamas atitinkamų bendrovių valdyme, ir taip dalyvauja jų ekonominėje veikloje;
–
vien kontrolinio akcijų paketo turėjimo ir su tuo susijusių kiekvieno nario teisių pagal nacionalinę teisę savaime nepakanka, kad būtų įrodytas faktinis tokios kontrolės vykdymas.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
68
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (devintoji kolegija) nusprendžia:
2014 m. birželio 17 d. Komisijos reglamento (ES) Nr. 651/2014, kuriuo tam tikrų kategorijų pagalba skelbiama suderinama su vidaus rinka taikant [SESV] 107 ir 108 straipsnius, iš dalies pakeisto 2020 m. liepos 2 d. Komisijos reglamentu (ES) 2020/972, I priedo 1 straipsnis ir 3 straipsnio 3 dalies trečia pastraipa
turi būti aiškinami taip:
–
fizinis asmuo, turintis kontrolinį akcijų paketą, suteikiantį jam balsavimo teisių daugumą bendrovėse, vykdančiose ekonominę veiklą, vien dėl šios priežasties negali būti laikomas pats vykdančiu ekonominę veiklą ir atitinkamai „įmone“, kaip tai suprantama pagal šio I priedo 1 straipsnį, per kurią šios bendrovės netiesiogiai palaiko santykius, dėl kurių jas galima pripažinti „susijusiomis įmonėmis“, kaip tai suprantama pagal I priedo 3 straipsnio 3 dalies trečią pastraipą;
–
toks fizinis asmuo šiuo tikslu gali būti laikomas „įmone“ tik jeigu faktiškai vykdo kontrolę, kurią jam suteikia šios akcijos, tiesiogiai ar netiesiogiai dalyvaudamas atitinkamų bendrovių valdyme, ir taip dalyvauja jų ekonominėje veikloje;
–
vien kontrolinio akcijų paketo turėjimo ir su tuo susijusių kiekvieno nario teisių pagal nacionalinę teisę savaime nepakanka, kad būtų įrodytas faktinis tokios kontrolės vykdymas.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: latvių.