62024CJ0466
TEISINGUMO TEISMO (devintoji kolegija) SPRENDIMAS
2025 m. spalio 23 d. (
*1
)
„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Žemės ūkis – Bendra žemės ūkio politika (BŽŪP) – Reglamentas (ES) 2021/2115 – Parama strateginiams planams – Reglamentas (ES) Nr. 1307/2013 – Tiesioginės išmokos ūkininkams – Plotai, kuriais disponuoja ūkininkai – Šių plotų naudojimo teisinis pagrindas – Šio teisinio pagrindo registravimo tvarka – Pagal pagalbos schemas deklaruoti plotai, viršijantys plotus, kurių naudojimo teisinis pagrindas buvo įregistruotas – Administracinės nuobaudos, taikomos už deklaruotą per didelį plotą – Nuobaudos, pagal Reglamento (ES) Nr. 640/2014 19a straipsnį – 19a straipsnis – Nuobaudos – Šio straipsnio taikymas panaikinus Reglamentą Nr. 640/2014“
Byloje C‑466/24 [Venshova] (
i
),
dėl Administrativen sad – Varna (Varnos administracinis teismas, Bulgarija) 2024 m. birželio 18 d. sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo 2024 m. liepos 2 d., pagal SESV 267 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje
LQ
prieš
Zamestnik izpalnitelen direktor na Darzhaven fond „Zemedelie“,
TEISINGUMO TEISMAS (devintoji kolegija),
kurį sudaro kolegijos pirmininkas M. Condinanzi (pranešėjas), teisėjai N. Jääskinen ir R. Frendo,
generalinis advokatas A. Rantos,
kancleris A. Calot Escobar,
atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį,
išnagrinėjęs pastabas, pateiktas:
–
Europos Komisijos, atstovaujamos A. C. Becker, G. Koleva ir M. Salyková,
atsižvelgęs į sprendimą, priimtą susipažinus su generalinio advokato nuomone, nagrinėti bylą be išvados,
priima šį
Sprendimą
1
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl:
–
2021 m. gruodžio 2 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2021/2115, kuriuo nustatomos valstybių narių pagal bendrą žemės ūkio politiką rengtinų strateginių planų (BŽŪP strateginių planų), finansuotinų iš Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) ir iš Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP), rėmimo taisyklės ir panaikinami reglamentai (ES) Nr. 1305/2013 ir (ES) Nr. 1307/2013 (OL L 435, 2021, p. 1), 4 straipsnio 4 dalies,
–
2014 m. rugpjūčio 6 d. Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 908/2014, kuriuo nustatomos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1306/2013 taikymo taisyklės, susijusios su mokėjimo agentūromis ir kitomis įstaigomis, finansų valdymu, sąskaitų patvirtinimu, patikrų taisyklėmis, užstatais ir skaidrumu (OL L 255, 2014, p. 59), 28 straipsnio,
–
2014 m. kovo 11 d. Komisijos deleguotojo reglamento (ES) Nr. 640/2014, kuriuo papildomos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1306/2013 nuostatos dėl integruotos administravimo ir kontrolės sistemos ir dėl išmokų neskyrimo arba atšaukimo sąlygų bei administracinių nuobaudų, taikomų tiesioginėms išmokoms, paramai kaimo plėtrai ir kompleksinei paramai (OL L 181, 2014, p. 48), iš dalies pakeisto 2016 m. gegužės 4 d. Komisijos deleguotuoju reglamentu (ES) 2016/1393 (OL L 225, 2016, p. 41) (toliau – Deleguotasis reglamentas Nr. 640/2014), 18, 19 ir 19a straipsnių,
–
taip pat Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (toliau – Chartija) 49 straipsnio 1 dalies išaiškinimo.
2
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant fizinio asmens LQ ir Zamestnik izpalnitelen direktor na Darzhaven fond „Zemedelie“ (Valstybinio žemės ūkio fondo vykdomojo direktoriaus pavaduotojas, Bulgarija) (toliau – DFZ) ginčą dėl DFZ sprendimo sumažinti LQ už 2021 prekybos metus prašytos finansinės paramos pagal kelias pagalbos schemas ir su plotu susijusių tiesioginių išmokų priemones dydį ir skirti jai nuobaudas už deklaruotą per didelį plotą.
Teisinis pagrindas
Sąjungos teisė
Reglamentas (ES) Nr. 1306/2013
3
2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1306/2013 dėl bendros žemės ūkio politikos finansavimo, valdymo ir stebėsenos, kuriuo panaikinami Tarybos reglamentai (EEB) Nr. 352/78, (EB) Nr. 165/94, (EB) Nr. 2799/98, (EB) Nr. 814/2000, (EB) Nr. 1290/2005 ir (EB) Nr. 485/2008 (OL L 347, 2013, p. 549; klaidų ištaisymas OL L 130, 2016, p. 9), nuo 2023 m. sausio 1 d. buvo panaikintas 2021 m. gruodžio 2 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2021/2116 dėl bendros žemės ūkio politikos finansavimo, valdymo ir stebėsenos, kuriuo panaikinamas Reglamentas (ES) Nr. 1306/2013 (OL L 435, 2021, p. 187). Vis dėlto pagal Reglamento 2021/2116 104 straipsnį Reglamento Nr. 1306/2013 59, 63, 64, 67, 68, 74 ir 77 straipsniai ir toliau taikomi, kiek tai susiję su 2022 kalendoriniais metais ir anksčiau patirtomis išlaidomis ir išmokėtomis išmokomis įgyvendinant paramos schemas pagal 2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1307/2013, kuriuo nustatomos pagal bendros žemės ūkio politikos paramos sistemas ūkininkams skiriamų tiesioginių išmokų taisyklės ir panaikinami Tarybos reglamentas (EB) Nr. 637/2008 ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 73/2009 (OL L 347, 2013, p. 608). Kadangi pagrindinėje byloje nagrinėjama paramos paraiška susijusi su 2021 prekybos metais, šiuo atveju taikomas Reglamentas Nr. 1306/2013.
4
Reglamento Nr. 1306/2013 59 straipsnio „Bendrieji patikrų principai“ 1 dalyje numatyta:
„Valstybių narių <...> nustatytose sistemose numatomas, jei nenumatyta kitaip, sistemingos visų paramos paraiškų ir mokėjimo prašymų administracinės patikros. Tos sistemos papildomos patikromis vietoje.“
5
Šio reglamento 63 straipsnio „Nepagrįstai išmokėtos sumos ir administracinės nuobaudos“ 1 ir 2 dalyse nustatyta:
„1.   Jei nustatoma, kad paramos gavėjas neatitinka atitikties kriterijų, nevykdo įsipareigojimų ar kitų pareigų, susijusių su žemės ūkio sektorių teisės aktuose numatytomis pagalbos arba paramos skyrimo sąlygomis, nemokama arba atšaukiama visa parama arba jos dalis ir, atitinkamais atvejais, neskiriamos arba atšaukiamos atitinkamos teisės į išmokas, nurodytos Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 21 straipsnyje.
2.   Be to, jei taip numatyta žemės ūkio sektorių teisės aktuose, valstybės narės taip pat skiria administracines nuobaudas, laikydamosi 64 ir 77 straipsniuose nustatytų taisyklių. <...>“
6
Reglamento Nr. 1306/2013 64 straipsnio „Administracinių nuobaudų taikymas“ 4 dalyje nurodyta:
„Administracinės nuobaudos gali būti šių formų:
a)
pagal paramos paraiškas arba mokėjimo prašymus, kuriems turėjo įtakos reikalavimų nesilaikymas, arba vėlesnes ar ankstesnes paraiškas išmokėtinos pagalbos ar paramos sumos sumažinimas; paramos kaimo plėtrai atveju tai neturi įtakos galimybei sustabdyti paramos mokėjimą, jeigu tikimasi, kad per pagrįstą laiką paramos gavėjas pažeidimus pašalins;
b)
sumos, apskaičiuotos remiantis kiekiu ir (arba) laiku, susijusiu su reikalavimų nesilaikymu, sumokėjimas;
c)
patvirtinimo, pripažinimo ar leidimo sustabdymas arba panaikinimas;
d)
teisės dalyvauti paramos sistemoje arba priemonėje ar kitoje atitinkamoje priemonėje arba ja pasinaudoti neskyrimo.“
7
Šio reglamento V antraštinės dalies 2 skyriuje „Integruota administravimo ir kontrolės sistema“ yra 67 straipsnis, kurio 1 ir 2 dalyse nustatyta:
„1.   Kiekviena valstybė narė sukuria ir taiko integruotą administravimo ir kontrolės sistemą (toliau – integruota sistema).
2.   Integruota sistema taikoma Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 I priede išvardytoms paramos sistemoms <...>.“
8
Reglamento Nr. 1306/2013 68 straipsnio 1 dalyje numatyta:
„Integruotą sistemą sudaro šie elementai:
a)
kompiuterinė duomenų bazė;
b)
žemės ūkio paskirties sklypų identifikavimo sistema;
c)
teisių į išmokas identifikavimo ir registravimo sistema;
d)
paramos paraiškos ir mokėjimo prašymai;
e)
integruota kontrolės sistema;
f)
bendra sistema, skirta kiekvieno 67 straipsnio 2 dalyje nurodytos paramos gavėjo, kuris pateikia paramos paraišką arba mokėjimo prašymą, tapatybei registruoti.“
9
Šio reglamento 72 straipsnio 1 dalyje nustatyta:
„67 straipsnio 2 dalyje nurodytos paramos gavėjas kasmet pateikia tiesioginių išmokų paraišką arba mokėjimo prašymą atitinkamai pagal su atitinkamu plotu ir gyvūnais susijusias kaimo plėtros priemones, atitinkamais atvejais nurodydamas:
a)
visus žemės ūkio paskirties sklypus valdoje ir ne žemės ūkio paskirties plotą, už kurį prašoma paramos pagal 67 straipsnio 2 dalį;
b)
teises į išmokas, kurias prašoma leisti panaudoti;
c)
visą kitą informaciją, kuri numatyta šiame reglamente arba reikalinga siekiant įgyvendinti atitinkamus žemės ūkio sektorių teisės aktus, arba kurios prašo atitinkama valstybė narė.
<...>“
10
Minėto reglamento 74 straipsnio 1 dalyje nurodyta:
„Pagal 59 straipsnį valstybės narės per mokėjimo agentūras arba įstaigas, kurias įgaliojo veikti jų vardu, atlieka administracines paramos paraiškų patikras, siekdamos patikrinti, ar jos atitinka paramos skyrimo sąlygas. Tos patikros papildomos patikromis vietoje.“
11
To paties reglamento 77 straipsnyje „Administracinių nuobaudų taikymas“ numatyta:
„1.   63 straipsnio 2 dalyje nurodytų administracinių nuobaudų atveju šis straipsnis taikomas tuomet, kai nesilaikoma atitikties kriterijų, įsipareigojimų ar kitų pareigų, atsirandančių taikant 67 straipsnio 2 dalyje nurodytas paramos taisykles.
<...>
4.   Administracinės nuobaudos gali būti šių formų:
a)
pagal paramos paraiškas arba mokėjimo prašymus, kuriems turėjo įtakos reikalavimų nesilaikymas, ir (arba) pagal ankstesnių arba vėlesnių metų paramos paraiškas arba mokėjimo prašymus išmokėtos ar išmokėtinos pagalbos ar paramos sumos sumažinimas;
b)
sumos, apskaičiuotos remiantis kiekiu ir (arba) laiku, susijusiu su reikalavimų nesilaikymu, mokėjimo;
c)
teisės dalyvauti atitinkamoje paramos sistemoje arba priemonėje neskyrimas.
<...>“
Reglamentas Nr. 1307/2013
12
Reglamentas Nr. 1307/2013 nuo 2023 m. sausio 1 d. panaikintas Reglamentu 2021/2115. Vis dėlto pagal šio reglamento 154 straipsnio 2 dalį Reglamentas Nr. 1307/2013 ir toliau taikomas paramos paraiškoms, susijusioms su paraiškų teikimo metais, kurie prasideda anksčiau nei 2023 m. sausio 1 d. Kadangi pagrindinėje byloje nagrinėjama paramos paraiška susijusi su 2021 prekybos metais, šiuo atveju taikomas Reglamentas Nr. 1307/2013.
13
Reglamento Nr. 1307/2013 2 konstatuojamojoje dalyje nustatyta:
„vienas iš pagrindinių [Bendros žemės ūkio politikos (BŽŪP)] reformos tikslų ir vienas iš pagrindinių reikalavimų yra administracinės naštos sumažinimas. <...>“
14
Šio reglamento 5 straipsnyje nurodyta:
„Šiame reglamente numatytoms sistemoms taikomas Reglamentas (ES) Nr. 1306/2013 ir pagal jį priimtos nuostatos.“
15
Reglamento Nr. 1307/2013 32 straipsnyje nustatyta:
„1.   Parama pagal bazinės išmokos sistemą teikiama ūkininkams, kai jie, pateikdami deklaraciją pagal 33 straipsnio 1 dalį, paprašo leisti pasinaudoti teise į išmoką už reikalavimus atitinkantį hektarą toje valstybėje narėje, kurioje ji jiems skiriama. <...>
2.   Šioje antraštinėje dalyje „reikalavimus atitinkantis hektaras“ – tai:
a)
valdos žemės ūkio paskirties žemės plotas, įskaitant plotus, kurių agrarinė būklė valstybėse narėse, kurios 2004 m. gegužės 1 d. įstojo į Sąjungą ir kurios pasirinko taikyti vienkartinės išmokos už plotus sistemą, 2003 m. birželio 30 d. nebuvo gera, naudojamas žemės ūkio veiklai arba daugiausia naudojamas žemės ūkio veiklai (jei plotas naudojamas ir ne žemės ūkio veiklai); arba
<...>
4.   Plotai laikomi reikalavimus atitinkančiais hektarais, jei jie visus kalendorinius metus, išskyrus force majeure atvejus arba išimtines aplinkybes, turi atitikti termino „reikalavimus atitinkantis hektaras“ apibrėžtį.
<...>“
16
Šio reglamento 33 straipsnio „Reikalavimus atitinkančių hektarų deklaravimas“ 1 dalyje numatyta:
„Siekdamas pasinaudoti teisėmis į išmokas, kaip numatyta 32 straipsnio 1 dalyje, ūkininkas deklaruoja sklypus, kurie atitinka reikalavimus atitinkančius hektarus, susietus su teisėmis į išmokas. Išskyrus force majeure atvejus arba išimtines aplinkybes, deklaruoti sklypai yra tie sklypai, kuriuos ūkininkas turi valstybės narės nustatytą dieną, kuri turi būti ne vėlesnė kaip tos valstybės narės nustatyta diena, iki kurios gali būti keičiama paraiška gauti pagalbą, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 72 straipsnio 1 dalyje.“
17
Reglamento Nr. 1307/2013 36 straipsnio, kuriame konkrečiai reglamentuojama vienkartinės išmokos už plotus schema, 2 ir 5 dalyse nustatyta:
„2.   Vienkartinė išmoka už plotus skiriama kasmet už kiekvieną ūkininko pagal Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 72 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos a punktą deklaruotą reikalavimus atitinkantį hektarą. <...>
<...>
5.   Išskyrus force majeure atvejus arba išimtines aplinkybes, 2 dalyje nurodyti hektarai gali būti deklaruoti, jei ūkininkas juos turėjo valstybės narės nustatytą dieną, kuri turi būti ne vėlesnė kaip tos valstybės narės nustatyta diena, iki kurios gali būti keičiama paraiška gauti pagalbą, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 72 straipsnio 1 dalyje.“
18
Reglamento Nr. 1307/2013 48 straipsnyje, kuriame nustatytos bendrosios taisyklės dėl išmokų už vietoves, kuriose esama gamtinių kliūčių, nurodyta:
„1.   Valstybės narės gali skirti išmoką ūkininkams, kurie turi teisę į išmoką pagal 1 skyriuje nurodytą bazinės išmokos sistemą arba vienkartinės išmokos už plotus sistemą ir kurių visa valda arba jos dalis yra vietovėse, kuriose esama gamtinių kliūčių, kuriuos valstybės narės nustatė <...>
<...>
3.   <...> išmoka už vietoves, kuriose esama gamtinių kliūčių, skiriama kasmet už plotuose, už kuriuos valstybė narė pagal šio straipsnio 2 dalį yra nusprendusi skirti išmoką, esantį reikalavimus atitinkantį hektarą. Ji išmokama, kai atitinkamas ūkininkas pasinaudoja su tais hektarais susijusiomis turimomis teisėmis į išmokas, arba valstybėse narėse, kurios taiko šio reglamento 36 straipsnį, atitinkamam ūkininkui deklaravus reikalavimus atitinkančius hektarus.
<...>“
Deleguotasis reglamentas Nr. 640/2014
19
Deleguotasis reglamentas Nr. 640/2014 nuo 2023 m. sausio 1 d. buvo panaikintas 2022 m. gegužės 4 d. Komisijos deleguotuoju reglamentu (ES) 2022/1172, kuriuo papildomos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2021/2116 nuostatos dėl bendros žemės ūkio politikos integruotos administravimo ir kontrolės sistemos ir su paramos sąlygomis susijusių administracinių nuobaudų taikymo ir apskaičiavimo (OL L 183, 2022, p. 12). Vis dėlto pagal Deleguotojo reglamento 2022/1172 13 straipsnį Deleguotasis reglamentas Nr. 640/2014 ir toliau taikomas su tiesioginėmis išmokomis susijusioms paramos paraiškoms, pateiktoms iki 2023 m. sausio 1 d. Taigi, atsižvelgiant į pagrindinės bylos faktinių aplinkybių susiklostymo datą, nagrinėjamu atveju taikytinas Deleguotasis reglamentas Nr. 640/2014.
20
Deleguotojo reglamento Nr. 640/2014 2 ir 19 konstatuojamosiose dalyse nustatyta:
„(2)
visų pirma turėtų būti nustatytos taisyklės, kuriomis būtų papildytos tam tikros neesminės Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 nuostatos, susijusios su integruotos administravimo ir kontrolės sistemos (toliau – integruota sistema) veikimu, su pagalbos paraiškų arba mokėjimo prašymų pateikimo terminais, su visos pagalbos arba jos dalies neskyrimo arba visos nepagrįstos pagalbos ar paramos arba jos dalies atšaukimo sąlygomis ir su administracinių nuobaudų, taikomų už pagalbos, skiriamos pagal <...> Reglamentu (ES) Nr. 1307/2013 <...> nustatytas sistemas <...>.
<...>
(19)
administracinės nuobaudos turėtų būti nustatomos laikantis atgrasomumo ir proporcingumo principų ir atsižvelgiant į konkrečias problemas, susijusias su force majeure ir išimtinėmis aplinkybėmis. Administracinės nuobaudos turėtų būti diferencijuojamos, atsižvelgiant į reikalavimų nesilaikymo atvejo reikšmingumą, numatant galimybę tam tikrą laikotarpį pagalbos ar paramos visai neskirti pagal vieną ar kelias su plotu susijusios pagalbos sistemas arba su plotu susijusios paramos priemones. Jas nustatant turėtų būti atsižvelgiama į įvairių pagalbos sistemų arba paramos priemonių ypatumus, susijusius su atitikties kriterijais, įsipareigojimais ir kitomis pareigomis, arba į galimybę, kad pagalbos arba paramos gavėjas gali deklaruoti ne visus savo plotus, kad dirbtinai sudarytų aplinkybę, dėl kurios būtų atleistas nuo žalinimo pareigos. Pagal šį reglamentą skiriamos administracinės nuobaudos turėtų būti laikomos pakankamai atgrasomomis, kad jomis būtų atgrasyta nuo tyčinio reikalavimų nesilaikymo.“
21
Deleguotojo reglamento Nr. 640/2014 19a straipsnyje „Administracinės nuobaudos už deklaruotą per didelį plotą, susijusį su bazinės išmokos sistema, vienkartinės išmokos už plotus sistema, perskirstymo išmoka, jaunųjų ūkininkų schema, išmoka už plotus, kuriuose esama gamtinių kliūčių, smulkiųjų ūkininkų sistema, su „Natura 2000“ ir Vandens pagrindų direktyva susijusiomis išmokomis ir išmokomis už vietoves, kuriose esama gamtinių ar kitokių specifinių kliūčių“ nustatyta:
„1.   Jeigu 17 straipsnio 1 dalyje nurodytos pasėlių grupės plotas, deklaruojamas pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 III antraštinės dalies 1, 2, 4 bei 5 skyriuose ir V antraštinėje dalyje numatytas pagalbos sistemas ir pagal [2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1305/2013 dėl paramos kaimo plėtrai, teikiamos Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) lėšomis, kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1698/2005 (OL L 347, 2013, p. 487)], 30 ir 31 straipsniuose nurodytas paramos priemones, viršija pagal šio reglamento 18 straipsnį nustatytą plotą, pagalba ar parama apskaičiuojama pagal remiamą plotą, sumažintą 1,5 aptikto skirtumo, jei tas skirtumas didesnis kaip 3 % arba du hektarai remiamo ploto.
Administracinė nuobauda neviršija 100 % sumų, apskaičiuojamų atsižvelgiant į deklaruotą plotą.
2.   Jeigu pagalbos arba paramos gavėjui nebuvo skirta jokia 1 dalyje nurodyta administracinė nuobauda už deklaruotą per didelį plotą, susijusį su atitinkama pagalbos sistema ar paramos priemone, toje dalyje nurodyta administracinė nuobauda sumažinama 50 %, jeigu deklaruoto ir remiamo ploto skirtumas neviršija 10 % remiamo ploto.
3.   Jeigu administracinė nuobauda pagalbos arba paramos gavėjui buvo sumažinta pagal 2 dalį, o kitais paraiškų teikimo metais tam pagalbos arba paramos gavėjui turi būti skirta kita šiame straipsnyje ir 21 straipsnyje nurodyta su atitinkama pagalbos sistema ar paramos priemone susijusi administracinė nuobauda, pagalbos arba paramos gavėjas sumoka visą administracinę nuobaudą už tuos kitus paramos teikimo metus ir sumą, kuria pagal 1 dalį apskaičiuota administracinė nuobauda buvo sumažinta pagal 2 dalį.
4.   Jei pagal 1, 2 ir 3 dalis apskaičiuotos sumos per trejus kalendorinius metus, einančius po kalendorinių metų, kuriais nustatyta, kad nesilaikoma reikalavimų, nepavyksta visiškai išskaityti pagal Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 908/2014 28 straipsnį, likutis panaikinamas.“
Reglamentas 2021/2115
22
Reglamento 2021/2115 4 straipsnio 4 dalies a punkte nustatyta:
„Kai taikomos intervencinių priemonių rūšys tiesioginių išmokų forma, terminas „reikalavimus atitinkantis hektaras“ nustatomas taip, kad jis apimtų plotus, kuriais ūkininkas disponuoja ir kuriuos sudarytų:
a)
visa valdoje esanti žemės ūkio paskirties žemė, kuri tais metais, kuriems prašoma paramos, yra naudojama žemės ūkio veiklai arba, jei ji naudojama ir ne žemės ūkio veiklai, daugiausia yra naudojama žemės ūkio veiklai <...>“
Bulgarijos teisė
ZPZP
23
Pagrindinės bylos aplinkybėms taikytinos redakcijos Zakon za podpomagane na zemedelskite proizvoditeli (Paramos ūkininkams įstatymas) (DV, Nr. 58, 1998 m. gegužės 22 d.; toliau – ZPZP) 41 straipsnyje nustatyta:
„(1)   Pagal 7 straipsnį registruoti ūkininkai gali teikti paraiškas paramai pagal 38a straipsnio 1 dalyje nurodytas schemas gauti, pateikdami paraišką už atitinkamus kalendorinius metus pagal 32 straipsnio 1 dalį.
<...>
(3)   Pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 36 straipsnio 5 dalį paramos paraiškoje nurodytą žemės ūkio paskirties žemę ūkininkai turi turėti atitinkamų kalendorinių metų gegužės 31 d., o tai patvirtina pagal Zakon za sobstvenostta i polzvaneto na zemedelskite zemi (Žemės ūkio paskirties žemės nuosavybės ir naudojimo įstatymas) įregistruotas teisinis naudojimo pagrindas.
(4)   Žemės ūkio paskirties žemės naudojimo teisinis pagrindas įregistruojamas vietos, kurioje yra žemės ūkio paskirties žemės ūkis, savivaldybės žemės ūkio tarnybose, naudojant Žemės ūkio, maisto ir miškų ministerijos valdomą specializuotą programinę įrangą. Registracija atliekama iki 32 straipsnio 5 dalyje nurodytame nutarime nustatytų terminų, per kuriuos turi būti pateikta paramos paraiška ir jos pakeitimai, pabaigos.
(5)   Žemės ūkio, maisto ir miškų ministerija sugrupuoja, apibendrina ir mokėjimo agentūrai vienu kartu arba etapais perduoda duomenis, susijusius su įregistruotais žemės ūkio paskirties žemės naudojimo teisiniais pagrindais. <...>
(6)   Teikdama paramos paraišką per integruotą administravimo ir kontrolės sistemą [(toliau – IAKS)], mokėjimo agentūra patikrina paraiškos duomenis, kurie lyginami su 5 dalyje nurodytais duomenimis. Jeigu ūkininkas į paraišką įtraukė žemės ūkio paskirties žemę, esančią už žemės plotų, kuriems taikomas teisinis pagrindas, ribų arba tokia apimtimi, kuri viršija įregistruotą teisinį naudojimo pagrindą, sistema pateikia įspėjimą apie klaidą. Įspėjimas apie klaidą įteikiamas ūkininkui pasirašyti.
(7)   Pasibaigus paramos paraiškos pateikimo ir pakeitimo terminams, nustatytiems 32 straipsnio 5 dalyje nurodytame nutarime, mokėjimo agentūra atlieka visų pateiktų paramos paraiškų, dėl kurių sistema įspėjo apie klaidą, administracinį patikrinimą. Atliekant patikrinimą, paramos paraiškose pateikta informacija palyginama su 5 dalyje nurodytais duomenimis, susijusiais su 3 ir 4 dalyse nurodytų sąlygų įvykdymu.
(8)   Jei atlikus 7 dalyje nurodytą patikrinimą paaiškėja, kad žemės ūkio paskirties žemės sklypai, dėl kurių pateiktas prašymas, neturi teisinio pagrindo jų naudojimui, mokėjimo agentūra geografiškai nustato tos žemės plotą ir vietą. Tokiu atveju Žemės ūkio, maisto ir miškų ministerija mokėjimo agentūrai pateikia papildomą informaciją.
(9)   Jeigu, atlikus patikrinimą pagal 7 ir 8 dalis, įregistruotas teisinis pagrindas, kaip tai suprantama pagal 4 dalį, nepaaiškėja, mokėjimo agentūra taiko 43 straipsnio 3 dalies nuostatas.“
24
ZPZP 43 straipsnyje numatyta:
„(1)   Mokėjimo agentūra moka su pateiktomis paraiškomis susijusias tiesiogines išmokas, kai nustato, kad:
1. pareiškėjas naudoja paraiškoje deklaruotą žemės ūkio paskirties žemę ir joje vykdo žemės ūkio veiklą;
<...>
4. vykdant 37 straipsnio 3 ir 4 dalyse nurodytas patikras, paramai deklaruoti plotai laikomi atitinkančiais paramos skyrimo reikalavimus.
<...>
(3)   Mokėjimo agentūra sumažina išmokos dydį arba atsisako ją išmokėti pagal tiesioginių išmokų schemas, kai:
<...>
4. pareiškėjas deklaravo plotus, kurių neeksploatuoja, arba deklaravo plotus, kurie neatitinka paramos skyrimo kriterijų, apibrėžtų 40 straipsnyje nurodytame nutarime;
5. dėl to paties ploto buvo pateiktos dvi ar daugiau paraiškų, o plotų dubliavimasis nebuvo pašalintas;
<...>
7. paramos prašantis asmuo nėra deklaruotos žemės ūkio paskirties žemės naudotojas;
<...>
10. vykdant 37 straipsnio 3 ir 4 dalyse nurodytas patikras, dėl paramos deklaruoti plotai laikomi neatitinkančiais paramos skyrimo reikalavimų.
(4)   Mokėjimo agentūra sumažina 3 dalyje nurodytą išmokos dydį arba atsisako ją skirti vadovaudamasi Europos Sąjungos teisės aktuose nustatytais kriterijais.“
2009 m. vasario 27 d. Nutarimas Nr. 5
25
Pagrindinės bylos aplinkybėms taikytinos redakcijos 2009 m. vasario 27 d.Naredba no 5 za usloviyata i reda za podavane na zayavlenia po shemi i merki za direktni plashtania (Nutarimas Nr. 5 dėl paraiškų pagal tiesioginių išmokų schemas ir priemones pateikimo sąlygų ir tvarkos) (DV Nr. 22, 2009 m.; toliau – Nutarimas Nr. 5) 2 straipsnyje numatyta:
„(1)   Parama pagal 1 straipsnyje nurodytas schemas ir priemones gali būti skiriama ūkininkams, kurie eksploatuoja žemės ūkio paskirties žemę ir (arba) augina gyvūnus ir atitinka [ZPZP] 41 straipsnio reikalavimus.
(2)   1 dalyje nurodyti asmenys paramos paraišką pagal 1 straipsnyje nurodytas schemas ir priemones pateikia naudodami formą, kurią kasmet tvirtina [DFZ] – Mokėjimo agentūra (Razplashtatelna agentsia – RA). Pateikdami pirmąją paramos paraišką 1 dalyje nurodyti asmenys taip pat turi užpildyti registracijos paraišką.“
Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
26
LQ pateikė paraišką finansinei paramai už 2021 prekybos metus gauti pagal kelias pagalbos schemas ir su plotu susijusių tiesioginių išmokų priemones, finansuojamas iš Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF), Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) ir Bulgarijos Respublikos nacionalinio biudžeto.
27
2023 m. sausio 13 d. raštu DFZ pranešė LQ apie leidimą skirti paramą ir jos išmokėjimą už 2021 prekybos metais deklaruotus plotus. Šiame rašte buvo nurodyta, kad paramos sumos, kurių LQ prašė pagal išmokos už vietoves, kuriose esama gamtinių kliūčių, schemą, vienkartinės išmokos už plotą schemą ir išmoką už klimatui ir aplinkai naudingą žemės ūkio praktiką, buvo sumažintos ir kad už deklaruotą per didelį plotą buvo skirtos nuobaudos.
28
LQ kreipėsi į Administrativen sad – Varna (Varnos administracinis teismas, Bulgarija) ir dėl šio rašto pateikė skundą, teigdama, kad šiame rašte nenurodyti motyvai, o tai neleidžia suprasti, kokiomis faktinėmis aplinkybėmis buvo priimtas sprendimas dėl išmokų dydžio ir nuobaudų, taip pat tvirtino, kad kompetentinga institucija padarė teisės klaidą.
29
Iš sprendimo dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad LQ prašytos paramos sumos buvo sumažintos remiantis rezultatais, gautais atlikus administracinį žemės plotų atitikties reikalavimams patikrinimą, atliktą pagal Reglamento Nr. 1306/2013 74 straipsnį, 2014 m. liepos 17 d. Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 809/2014, kuriuo nustatomos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1306/2013 nuostatų dėl integruotos administravimo ir kontrolės sistemos, kaimo plėtros priemonių ir kompleksinės paramos taikymo taisyklės (OL L 227, 2014, p. 69), 28 ir 29 straipsnius, taip pat ZPZP 37 straipsnio 2 dalį, lyginant IAKS registruose esančius duomenis su Bulgarijos Žemės ūkio, maisto ir miškų ministerijos duomenų bazėje esančiais duomenimis.
30
Per minėtą patikrinimą buvo nustatyta, kad LQ pateiktoje paramos paraiškoje už 2021 prekybos metus deklaruoti plotai buvo didesni už plotus, kurių naudojimo teisinis pagrindas buvo įregistruotas pagal nacionalinės teisės aktus.
31
Už LQ paramos paraiškoje nurodytus plotus, kurie buvo laikomi neatitinkančiais reikalavimų arba per dideli, šiam asmeniui skirta nuobauda pagal Deleguotojo reglamento Nr. 640/2014 19a straipsnį.
32
LQ teigia, kad šio sprendimo 27 punkte nurodytame 2023 m. sausio 13 d. rašte nėra jokios nuorodos į galimą duomenų, kuriuos ji pateikė paramos paraiškoje, neatitiktį duomenims, kuriuos DFZ naudojo atlikdama patikrinimus. Konkrečiai kalbant, tame rašte nepateikta jokios informacijos, kuria remiantis būtų galima daryti išvadą, kad buvo atlikti administraciniai patikrinimai, taip pat nenurodyti nustatyti paramos paraiškos neatitikties reikalavimams atvejai.
33
DFZ tvirtina, kad pagal ZPZP 41 straipsnio 3 dalį paramos paraiškoje deklaruotus žemės ūkio paskirties plotus ūkininkai turi turėti atitinkamų kalendorinių metų gegužės 31 d., o tai leidžia nustatyti šių plotų naudojimo teisinio pagrindo įregistravimą.
34
Nagrinėjamu atveju DFZ teigia, kad nusprendė sumažinti LQ suteiktos paramos dydį ir skirti nuobaudas pagal šią nuostatą, nes LQ savo paramos paraiškoje deklaravo didesnį plotą, nei nustatytasis atlikus administracinius patikrinimus. Šiuo klausimu DFZ nurodo, kad 2023 m. birželio 8 d. raštu pirmiausia informavo LQ, kad nėra duomenų apie žemės sklypo Nr. 78519-1127-22-1, kurį LQ nurodė paramos paraiškoje pagal išmokų už vietoves, kuriose esama gamtinių kliūčių, schemą, naudojimo teisinį pagrindą. Dėl LQ paramos paraiškos pagal vienkartinės išmokos už plotus schemą DFZ teigia, kad žemės sklypas Nr. 001182-8-1-1 nepasižymi tinkamomis savybėmis, kad būtų galima skirti atitinkamą paramą. Galiausiai 2023 m. spalio 30 d. rašte DFZ pranešė LQ, kad administracines nuobaudas nuspręsta skirti būtent dėl to, kad deklaruotas plotas skiriasi nuo ploto, nustatyto atlikus patikrinimus.
35
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui kyla klausimas, ar pagal Sąjungos teisę leidžiama tokia nacionalinė nuostata, kaip antai ZPZP 41 straipsnio 3 ir 4 dalys, arba kompetentingos nacionalinės administracinės institucijos praktika, kai atsisakoma skirti paramą ūkininkams už plotus, kurių naudojimo teisinio pagrindo jie neįregistravo šiuo tikslu numatytose duomenų bazėse per nacionalinėje teisėje nustatytus terminus.
36
Dėl Deleguotojo reglamento Nr. 640/2014 19a straipsnio, kuriuo remdamasi DFZ skyrė nuobaudas LQ, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pažymi, kad šis deleguotasis reglamentas, net ir panaikintas nuo 2023 m. sausio 1 d., ir toliau taikomas iki šios datos pateiktoms su tiesioginėmis išmokomis susijusioms paramos paraiškoms, kaip yra pagrindinėje byloje nagrinėjamu atveju. Vis dėlto jis konstatuoja, kad minėto deleguotojo reglamento suvestinėje redakcijoje šio 19a straipsnio nebėra. Taigi prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui kyla klausimas, ar minėtas straipsnis turi būti laikomas galiojančiu nuobaudų skyrimo LQ dieną, t. y. 2023 m. sausio 13 d.
37
Šiomis aplinkybėmis Administrativen sad – Varna (Varnos administracinis teismas) nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1.
Ar pagal [Reglamento 2021/2115] 4 straipsnio 4 dalį, [Įgyvendinimo reglamento Nr. 908/2014] 28 straipsnį ir [Deleguotojo reglamento Nr. 640/2014] 18 ir 19 straipsnius leidžiama Bulgarijos Respublikos nacionalinės teisės norma ir mokėjimo agentūros praktika, susijusi su nacionalinės teisės nuostatų, visų pirma [ZPZP] 41 straipsnio 3 ir 4 dalių, taikymu, kai atsisakoma suteikti ūkininkui teisę į finansinę paramą už plotus, dėl kurių jis sudarė tais pačiais metais galiojančią naudojimo sutartį, bet per teisės akte nustatytą terminą šio teisinio [naudojimo] pagrindo neįregistravo Žemės ūkio ministerijos sistemoje?
2.
Ar, atsižvelgiant į [Chartijos] 49 straipsnio 1 dalies trečią sakinį, ūkininkui turi būti skiriama nuobauda pagal [Deleguotojo reglamento Nr. 640/2014], <...> 19a straipsnį (šis reglamentas buvo panaikintas [Deleguotuoju reglamentu (ES) 2022/1172 <...>], kurio 16 konstatuojamojoje dalyje nustatyta: „siekiant aiškumo ir teisinio tikrumo, Deleguotasis reglamentas (ES) Nr. 640/2014 turėtų būti panaikintas. Tačiau tas [Deleguotasis] reglamentas turėtų būti toliau taikomas iki 2023 m. sausio 1 d. pateiktoms tiesioginių išmokų paramos paraiškoms, mokėjimo prašymams, susijusiems su paramos priemonėmis, įgyvendinamomis pagal Reglamentą (ES) Nr. 1305/2013, ir kontrolės sistemai bei administracinėms nuobaudoms, susijusioms su kompleksinės paramos taisyklėmis“), kuris galiojo 2021 prekybos metais, kai pranešimo, kuriuo skirta nuobauda, dieną – 2023 m. sausio 13 d. – (nuo 2023 m. sausio 1 d. taikytinos redakcijos) [Deleguotojo] reglamento (ES) Nr. 640/2014 19a straipsnis neegzistavo?“
Dėl prejudicinių klausimų
Dėl pirmojo klausimo
Dėl priimtinumo
38
Europos Komisijai kyla abejonių dėl pirmojo klausimo priimtinumo, nes iš sprendimo dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą aiškiai nematyti faktinių ir teisinių aplinkybių, būtinų tam, kad Teisingumo Teismas galėtų naudingai atsakyti į jam pateiktą klausimą. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas aiškiai neišdėstė faktinių aplinkybių ir neatskleidė reikšmingo nacionalinio teisinio pagrindo, be kita ko, nacionalinių nuostatų, numatančių pareigą įregistruoti žemės ūkio paskirties žemės naudojimo teisinį pagrindą. Jis taip pat nenurodė priežasčių, dėl kurių mano, kad būtina išaiškinti Reglamento 2021/2115 4 straipsnio 4 dalį, Įgyvendinimo reglamento Nr. 908/2014 28 straipsnį ir Reglamento Nr. 640/2014 18 ir 19 straipsnius.
39
Pagal suformuotą jurisprudenciją SESV 267 straipsnyje numatyta procedūra yra Teisingumo Teismo ir nacionalinių teismų bendradarbiavimo priemonė, kurią pasitelkdamas Teisingumo Teismas teikia nacionaliniams teismams Sąjungos teisės išaiškinimą, būtiną pastariesiems priimant sprendimą dėl jų nagrinėjamų ginčų (2023 m. balandžio 27 d. Sprendimo Castorama Polska ir Knor, C‑628/21, EU:C:2023:342, 25 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
40
Šiuo klausimu svarbu priminti, kad, vykstant šiai procedūrai, tik pagrindinę bylą nagrinėjantis nacionalinis teismas, atsakingas už sprendimo priėmimą, atsižvelgdamas į bylos aplinkybes turi įvertinti, ar reikia pateikti prašymą priimti prejudicinį sprendimą ir Teisingumo Teismui pateikiamų klausimų svarbą. Todėl iš principo Teisingumo Teismas turi priimti sprendimą tuo atveju, kai pateikiami klausimai susiję su Sąjungos teisės išaiškinimu. Tuo remiantis reikia daryti išvadą, kad klausimams dėl Sąjungos teisės taikoma svarbos prezumpcija. Taigi Teisingumo Teismas gali atsisakyti priimti sprendimą dėl nacionalinio teismo pateikto prašymo tik jeigu akivaizdu, kad prašomas Sąjungos teisės išaiškinimas visiškai nesusijęs su pagrindinėje byloje nagrinėjamo ginčo aplinkybėmis ar dalyku, jeigu problema hipotetinė arba jeigu Teisingumo Teismas neturi informacijos apie faktines ir teisines aplinkybes, būtinos tam, kad naudingai atsakytų į jam pateiktus klausimus (2024 m. liepos 29 d. Sprendimo LivaNova, C‑713/22, EU:C:2024:642, 53 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
41
Nagrinėjamu atveju, kaip matyti iš prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo pateiktos informacijos, ieškinys pagrindinėje byloje pareikštas dėl 2023 m. sausio 13 d. DFZ rašto, kuriuo ji informavo LQ apie finansinės paramos, kurios LQ prašė už 2021 prekybos metus pagal kelias pagalbos schemas ir tiesioginių išmokų už plotą priemones, dydžio sumažinimą ir nuobaudų skyrimą dėl deklaruoto per didelio ploto.
42
DFZ sumažino LQ prašytos finansinės paramos dydį, motyvuodama tuo, kad atlikus žemės plotų atitikties reikalavimams patikrinimą, kuris buvo vykdytas palyginus LQ paramos paraiškoje nurodytus duomenis su Žemės ūkio, maisto ir miškų ministerijos sistemoje esančiais duomenimis, buvo konstatuota, kad LQ neįregistravo visų savo paramos paraiškoje nurodytų žemės ūkio paskirties sklypų naudojimo teisinio pagrindo, kaip to reikalaujama pagal ZPZP 41 straipsnio 3 ir 4 dalis.
43
Taigi pirmasis klausimas aiškiai susijęs su situacija, kai Žemės ūkio, maisto ir miškų ministerijos kompiuterinėje duomenų bazėje nėra informacijos apie žemės sklypo, dėl kurio LQ pateikė finansinės paramos paraišką už 2021 prekybos metus, naudojimo teisinį pagrindą.
44
Vadinasi, priešingai, nei teigia Komisija, prašyme priimti prejudicinį sprendimą nurodytas pagrindinės bylos dalykas ir atskleistos reikšmingos faktinės aplinkybės, taip pat atitinkamų nacionalinės teisės nuostatų, įskaitant ZPZP 41 straipsnio 3 ir 4 dalis, turinys.
45
Be to, šiame prašyme nurodytos priežastys, paskatinusios prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusį teismą kreiptis dėl Sąjungos teisės aktų išaiškinimo. Iš minėto prašymo matyti, kad esama Teisingumo Teismo jurisprudencija yra susijusi su faktinėmis aplinkybėmis, kurios skiriasi nuo nagrinėjamųjų pagrindinėje byloje, ir su kitais nacionalinės teisės aktais nei nagrinėjamieji šioje byloje.
46
Darytina išvada, kad pirmasis klausimas yra priimtinas.
Dėl esmės
47
Pirmiausia reikia priminti, kad, remiantis suformuota jurisprudencija, vykstant SESV 267 straipsnyje įtvirtintai nacionalinių teismų ir Teisingumo Teismo bendradarbiavimo procedūrai, pastarasis nacionaliniam teismui turi pateikti naudingą atsakymą, kad šis galėtų priimti spendimą nagrinėjamoje byloje. Tokiu atveju prireikus Teisingumo Teismui gali tekti performuluoti jam pateiktus klausimus. Be to, Teisingumo Teismui gali tekti atsižvelgti į Sąjungos teisės normas, kurių nacionalinis teismas nebuvo nurodęs savo klausime (šiuo klausimu žr. 2023 m. rugsėjo 7 d. Sprendimo Groenland Poultry, C‑169/22, EU:C:2023:638, 47 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
48
Nagrinėjamu atveju pirmasis klausimas susijęs su Reglamento 2021/2115 4 straipsnio 4 dalimi, kurioje, kalbant apie intervencinių priemonių rūšis tiesioginių išmokų forma, apibrėžiama sąvoka „reikalavimus atitinkantis hektaras“.
49
Kaip matyti iš prašymo priimti prejudicinį sprendimą, LQ pateikė paraišką dėl finansinės paramos už 2021 prekybos metus pagal kelias pagalbos schemas ir tiesioginių išmokų už plotą priemones, finansuojamas iš EŽŪGF, EŽŪFKP ir Bulgarijos Respublikos nacionalinio biudžeto.
50
Darytina išvada, kad pagrindinėje byloje ratione materiae gali būti taikomos tik Reglamento Nr. 1307/2013 nuostatos. Pirma, pagal atitinkamai Reglamento 2021/2115 1 straipsnio 2 dalį ir 154 straipsnį šis reglamentas taikomas iš EŽŪGF ir EŽŪFKP finansuojamai Sąjungos paramai, skirtai intervencinėms priemonėms, nurodytoms valstybės narės parengtame ir Komisijos patvirtintame BŽŪP strateginiame plane, apimančiame laikotarpį nuo 2023 m. sausio 1 d. iki 2027 m. gruodžio 31 d., ir, antra, Reglamentas Nr. 1307/2013 ir toliau taikomas paramos paraiškoms, susijusioms su paraiškų teikimo metais, prasidedančiais iki 2023 m. sausio 1 d.
51
Šiuo klausimu, kadangi, remiantis sprendime dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą pateikta informacija, tariamas vieno iš LQ sklypų naudojimo teisinio pagrindo neįregistravimas susijęs su paramos paraiška, pateikta pagal išmokų už vietoves, kuriose esama gamtinių kliūčių, schemą, nagrinėjant pirmąjį klausimą reikšmingos Reglamento Nr. 1307/2013 48 straipsnio, kuriame nustatytos bendrosios taisyklės, reglamentuojančios išmokų už tokias vietoves schemą, nuostatos.
52
Šio 48 straipsnio 1 ir 3 dalyse daroma nuoroda į bazinės išmokos schemai ir vienkartinės išmokos už plotus schemai taikomas nuostatas, siekiant identifikuoti plotus, patenkančius į paramos už vietoves, kuriose esama gamtinių kliūčių, taikymo sritį ir nustatyti jos mokėjimo tvarką.
53
Nagrinėjamu atveju pirmasis klausimas iš esmės susijęs su ūkininkams tenkančia įrodinėjimo pareiga, siekiant įrodyti, kad jie iš tikrųjų turėjo paramos paraiškoje deklaruotus žemės ūkio paskirties sklypus paraiškos pateikimo dieną. Be to, iš sprendime dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą pateiktos informacijos matyti, kad LQ pateikė paramos paraišką tik pagal vienkartinės išmokos už plotus schemą ir neprašė paramos pagal bazinės išmokos schemą. Taigi reikia konstatuoti, kad pirmuoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas prašo išaiškinti Reglamento Nr. 1307/2013 32 straipsnio 2 dalies a punkto ir 36 straipsnio 2 ir 5 dalių nuostatas, kuriose atitinkamai apibrėžiamas „reikalavimus atitinkantis hektaras“ ir nustatoma sąlyga, kad paramos paraiškoje deklaruotus hektarus „ūkininkas [turi turėti] valstybės narės nustatytą dieną“.
54
Taigi reikia konstatuoti, kad pirmuoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar Reglamento Nr. 1307/2013 32 straipsnio 2 dalies a punktas ir 36 straipsnio 2 ir 5 dalys turi būti aiškinami taip, kad pagal juos draudžiami nacionalinės teisės aktai arba nacionalinė praktika, pagal kuriuos ūkininkui gali būti atsisakyta suteikti teisę į paramos išmoką už plotus, dėl kurių naudojimo šis ūkininkas atitinkamais metais yra sudaręs sutartį, jei ši sutartis, kaip tokių plotų naudojimo teisinis pagrindas, nebuvo įregistruota tam skirtoje kompiuterinėje duomenų bazėje per nacionalinėje teisėje nustatytus terminus.
55
Remiantis suformuota jurisprudencija, aiškinant Sąjungos teisės nuostatas reikia atsižvelgti ne tik į jų formuluotę, bet ir į kontekstą bei teisės akto, kuriame jos įtvirtintos, tikslus (šiuo klausimu žr. 2024 m. rugsėjo 19 d. Sprendimo Agrarmarkt Austria, C‑350/23, EU:C:2024:771, 57 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
56
Šiuo klausimu reikia priminti, pirma, kad Reglamento Nr. 1307/2013 32 straipsnio 2 dalies a punkte sąvoka „reikalavimus atitinkantis hektaras“ apibrėžiama kaip „valdos žemės ūkio paskirties žemės plotas, <...> naudojamas žemės ūkio veiklai arba daugiausia naudojamas žemės ūkio veiklai (jei plotas naudojamas ir ne žemės ūkio veiklai)“.
57
Remiantis šio reglamento 36 straipsnio 2 ir 5 dalių formuluote, vienkartinė išmoka už plotus skiriama kasmet už kiekvieną reikalavimus atitinkantį hektarą, ūkininko deklaruotą pagal Reglamento Nr. 1306/2013 72 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos a punktą, ir, išskyrus force majeure ar išskirtinių aplinkybių atvejus, šiais hektarais ūkininkas turi naudotis valstybės narės nustatytą dieną, kuri negali būti vėlesnė už šios valstybės narės nustatytą galutinę paramos paraiškos, nurodytos šio reglamento 72 straipsnio 1 dalyje, pakeitimo datą.
58
Iš kartu skaitomų šių nuostatų matyti, jog tam, kad prašoma parama būtų skirta, ūkininkas turi faktiškai naudoti paramos paraiškoje deklaruotus plotus ir jais disponuoti.
59
Antra, kalbant apie šių nuostatų kontekstą, pažymėtina, kad Reglamente Nr. 1307/2013 įtvirtintos paramos schemoms, visų pirma susijusioms su tiesioginėmis išmokomis ūkininkams, taikomos nuostatos, įskaitant nuostatas, susijusias su tokių išmokų gavimo sąlygomis.
60
Šiuo klausimu reikia konstatuoti, kad Reglamento Nr. 1307/2013 32 straipsnio 2 dalies a punktas ir 36 straipsnio 2 ir 5 dalys yra šio reglamento dalyse, skirtose bazinės išmokos schemai ir vienkartinės išmokos už plotus schemai įgyvendinti. Kadangi parama pagal šias schemas skiriama ūkininkams pasinaudojus teise į išmoką už reikalavimus atitinkantį hektarą, reikalavimus atitinkančių hektarų, kuriais naudojasi ūkininkas, nustatymas yra labai svarbus tinkamam minėtų schemų įgyvendinimui, nes jis leidžia patikrinti, ar laikomasi minėtos paramos skyrimo sąlygų, o reikalavimus atitinkančių hektarų skaičius yra pagrindas apskaičiuojant paramos, kuri turi būti išmokėta paramos paraišką pateikusiam ūkininkui, dydį.
61
Nors minėto reglamento 32 straipsnio 2 dalies a punkte numatyta sąvokos „reikalavimus atitinkantis hektaras“ apibrėžtis įtraukta į jo dalį, susijusią su bazinės išmokos schemos įgyvendinimu, kaip nurodyta pačioje šioje nuostatoje, ji yra reikšminga „šioje antraštinėje dalyje“, kuri apima to paties reglamento 36 straipsnį.
62
Trečia, kalbant apie Reglamentu Nr. 1307/2013 siekiamus tikslus, pažymėtina, kad jie turi būti nustatyti atsižvelgiant į pasidalijamojo Sąjungos fondų valdymo kartu su valstybėmis narėmis uždavinius BŽŪP srityje.
63
Šiuo klausimu, viena vertus, reikia priminti, kad vienas iš pagrindinių BŽŪP reformos, įgyvendintos Reglamentu Nr. 1307/2013, reikalavimų, nurodytų šio reglamento 2 konstatuojamojoje dalyje, yra administracinės naštos mažinimas.
64
Atsižvelgiant į tai, iš Sąjungos teisės aktų dėl Sąjungos finansinių interesų apsaugos, BŽŪP finansavimo ir IAKS aiškiai matyti, kad valstybės narės turi priimti priemones, būtinas užtikrinti tinkamą IAKS veikimą, ir kad jos, be kita ko, privalo priimti priemones, būtinas įsitikinti, jog Sąjungos finansuojamos operacijos yra tikrai ir teisingai atliktos bei užkirsti kelią taisyklių pažeidimams ir su jais kovoti (šiuo klausimu žr. 2010 m. birželio 24 d. Sprendimo Pontini ir kt., C‑375/08, EU:C:2010:365, 75 punktą).
65
Šiuo tikslu, pirma, pagal Reglamento Nr. 1306/2013, kuris, kaip nurodyta Reglamento Nr. 1307/2013 5 straipsnyje, yra glaudžiai susijęs su pastaruoju reglamentu, 63, 64 ir 77 straipsnius valstybės narės skiria administracines nuobaudas, kurios turi būti proporcingos ir laipsniškos atsižvelgiant į nustatyto reikalavimų nesilaikymo sunkumą, mastą, trukmę ir pasikartojimą, ir kurios gali būti skiriamos sumažinant paramos dydį, išmokant sumą, apskaičiuotą remiantis kiekiu ir (arba) laikotarpiu, su kuriuo susijęs reikalavimų nesilaikymas, sustabdant arba panaikinant leidimą, pripažinimą ar patvirtinimą arba atimant teisę dalyvauti pagalbos schemoje, paramos priemonėje ar kitoje atitinkamoje priemonėje arba naudotis jomis.
66
Antra, pagal Reglamento Nr. 1306/2013 67–73 straipsnius valstybės narės įdiegia ir administruoja IAKS, kuri taikoma Reglamento Nr. 1307/2013 I priede išvardytoms pagalbos schemoms ir kuri, be kita ko, apima žemės ūkio paskirties sklypų identifikavimo ir paramos paraiškų bei mokėjimo prašymų registravimo sistemą. Pagrindinis jos tikslas – patikrinti iš Sąjungos biudžeto pagal BŽŪP finansuojamų operacijų autentiškumą ir atitiktį pagalbos ar paramos priemonių tinkamumo reikalavimams, taip pat didinti Sąjungos paramos veiksmingumą ir stebėseną, be kita ko, sudarant palankesnes sąlygas pažeidimų ir sukčiavimo prevencijai ir būtinų sankcijų taikymui.
67
Taigi jokia Deleguotojo reglamento Nr. 640/2014 nuostata neleidžia daryti išvados, kad valstybės narės, siekdamos užtikrinti tinkamą minėto deleguotojo reglamento įgyvendinimą, negali priimti nacionalinių taisyklių, pagal kurias reikalaujama, kad ūkininkas, teikdamas paramos paraišką per tam skirtą kompiuterinę duomenų bazę, grįsdamas šią paraišką nurodytų žemės ūkio paskirties sklypų, identifikuotų kaip reikalavimus atitinkantys hektarai, naudojimo teisinius pagrindus, kad būtų galima taikyti prašomą paramos priemonę ir apskaičiuoti paramos dydį.
68
Šiuo klausimu Teisingumo Teismas jau yra nusprendęs, kad valstybės narės turi diskreciją dėl patvirtinamųjų dokumentų ir įrodymų, kurių turi būti reikalaujama iš pareiškėjo, kiek tai susiję su plotais, dėl kurių jis pateikė paraišką (2020 m. gruodžio 17 d. Sprendimo Land Berlin (Su BŽŪP susijusios teisės į išmokas), C‑216/19, EU:C:2020:1046, 35 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija). Atsižvelgiant į šią diskreciją, leidžiama, kad valstybės narės patikslintų, kokius įrodymus reikia pateikti grindžiant paramos paraišką, be kita ko, remdamosi esama įprasta praktika žemės ūkio srityje savo teritorijoje, kiek ši praktika susijusi su pašarų plotų eksploatavimu ir naudojimu, ir kokius dokumentus pateikti dėl šio naudojimo (2010 m. birželio 24 d. Sprendimo Pontini ir kt., C‑375/08, EU:C:2010:365, 82 punktas).
69
Vis dėlto naudodamosi savo diskrecija valstybės narės turi laikytis atitinkamais Sąjungos teisės aktais siekiamų tikslų ir bendrųjų Sąjungos teisės principų, kaip antai proporcingumo ir teisinio saugumo principų (šiuo klausimu žr. 2019 m. birželio 27 d. Sprendimo Azienda Agricola Barausse Antonio e Gabriele, C‑348/18, EU:C:2019:545, 57 punktą, taip pat 2022 m. balandžio 7 d. Sprendimo Avio Lucos, C‑116/20, EU:C:2022:273, 63 punktą).
70
Nors prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas kiekvienu konkrečiu atveju turi patikrinti, ar šių principų buvo laikomasi (šiuo klausimu žr. 2010 m. birželio 24 d. Sprendimo Pontini ir kt., C‑375/08, EU:C:2010:365, 89 punktą), pagal suformuotą jurisprudenciją Teisingumo Teismas turi jurisdikciją prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui pateikti visus Sąjungos teisės aiškinimo elementus, kurie gali padėti įvertinti tokią atitiktį, kad pastarasis teismas galėtų priimti sprendimą savo nagrinėjamoje byloje (2020 m. birželio 11 d. Sprendimo Subdelegación del Gobiernoen Guadalajara, C‑448/19, EU:C:2020:467, 17 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
71
Dėl teisinio saugumo principo, į kurį Teisingumo Teismas atsižvelgia paramos ūkininkams srityje, ypač kiek tai susiję su nuostatomis dėl administracinių nuobaudų (šiuo klausimu žr. 2024 m. balandžio 18 d. Sprendimo Kaszamás, C‑79/23, EU:C:2024:329, 59 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją), reikia priminti, kad pagal jį reikalaujama ne tik to, kad Sąjungos teisės aktai leistų suinteresuotiesiems asmenims tiksliai žinoti jais nustatytų pareigų turinį, bet ir to, kad šie galėtų aiškiai žinoti savo teises ir pareigas ir atitinkamai imtis veiksmų (šiuo klausimu žr. 2018 m. liepos 25 d. Sprendimo Teglgaard ir Fløjstrupgård, C‑239/17, EU:C:2018:597, 52 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
72
Kalbant apie proporcingumo principą, pagal kurį, Teisingumo Teismo teigimu, reikalaujama, kad nuostatoje įtvirtintos priemonės būtų tinkamos numatytam tikslui pasiekti ir neviršytų to, kas būtina jam įgyvendinti, reikia priminti, kad jo turi laikytis tiek Sąjungos teisės aktų leidėjas, tiek Sąjungos teisę taikantys nacionalinės teisės aktų leidėjai bei teismai (šiuo klausimu žr. 2010 m. birželio 24 d. Sprendimo Pontini ir kt., C‑375/08, EU:C:2010:365, 87 punktą).
73
Kaip matyti iš šio sprendimo 65–67 punktų, Sąjungos teisės aktais dėl IAKS, Sąjungos finansinių interesų apsaugos ir BŽŪP finansavimo reikalaujama, kad valstybės narės priimtų nacionalines priemones, būtinas užtikrinti tinkamą IAKS veikimą ir tai, kad Sąjungos finansuojamos paramos schemos būtų realios ir teisėtos. Šiuo klausimu ir, kiek tai susiję su ginču pagrindinėje byloje, reikia pažymėti, kad Reglamento Nr. 1306/2013 72 straipsnio 1 dalies c punkte išvardyti elementai, kurie turi būti nurodyti paramos paraiškoje arba mokėjimo prašyme. Jame nurodyta, kad, be informacijos, kuri turi būti pateikta šiose paraiškose ir prašymuose pagal šį reglamentą, juose taip pat gali būti nurodyta papildoma informacija, kurią nustato kompetentinga valstybė narė, taip padėdama užtikrinti teisinio saugumo ir proporcingumo principų laikymąsi.
74
Šiuo atveju, kaip pažymi Komisija, pirma, pagrindinėje byloje taikytina nacionaline nuostata, t. y. ZPZP 41 straipsnio 3 ir 4 dalimis, siekiama tokio tikslo, nes ja, be kita ko, siekiama neleisti ūkininkams piktnaudžiauti kitam asmeniui priklausančiais žemės sklypais siekiant apeiti Sąjungos teisės aktus, susijusius su paramos schemomis. Antra, neatrodo, kad pagal tokią nacionalinę nuostatą, pagal kurią reikalaujama paramos paraiškoje deklaruotų žemės ūkio paskirties sklypų naudojimo teisinį pagrindą įregistruoti kompetentingose tarnybose, kurių teritorijoje yra šie sklypai, paramos ar pagalbos prašantiems ūkininkams būtų nustatyta pareiga, kurią būtų sudėtinga įvykdyti.
75
Darytina išvada, kad nagrinėjamuose nacionalinės teisės aktuose numatyta sąlyga pateikti galiojantį teisinį dokumentą siekiant išmokėti paramą atitinka iš teisinio saugumo principo kylančius reikalavimus ir, remiantis proporcingumo principu, neviršija to, kas būtina šiais teisės aktais siekiamam tikslui įgyvendinti, tačiau tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, atsižvelgdamas į pagrindinės bylos aplinkybes.
76
Atsižvelgiant į visa tai, kas išdėstyta, į pirmąjį klausimą reikia atsakyti: Reglamento Nr. 1307/2013 32 straipsnio 2 dalies a punktas ir 36 straipsnio 2 ir 5 dalys turi būti aiškinami taip, kad pagal juos nedraudžiami nacionalinės teisės aktai arba nacionalinė praktika, pagal kuriuos ūkininkui gali būti atsisakyta suteikti teisę į paramos išmoką už plotus, dėl kurių naudojimo šis ūkininkas atitinkamais metais yra sudaręs sutartį, jei ši sutartis, kaip tokių plotų naudojimo teisinis pagrindas, nebuvo įregistruota tam skirtoje kompiuterinėje duomenų bazėje per nacionalinėje teisėje nustatytus terminus, su sąlyga, kad laikomasi nagrinėjamais Sąjungos teisės aktais siekiamų tikslų ir bendrųjų Sąjungos teisės principų, visų pirma proporcingumo ir teisinio saugumo principų.
Dėl antrojo klausimo
77
Antruoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar Chartijos 49 straipsnio 1 dalies trečias sakinys taikytinas nuobaudai, kaip antai skiriamai ūkininkui pagal Deleguotojo reglamento Nr. 640/2014 19a straipsnį, kai pastaroji nuostata galiojo tiek paramos paraiškos pateikimo dieną, tiek šios nuobaudos skyrimo dieną, tačiau skundo dėl tos nuobaudos nagrinėjimo dieną buvo išbraukta iš minėto deleguotojo reglamento, kuris, nors ir panaikintas nuo 2023 m. sausio 1 d., pagal Deleguotojo reglamento 2022/1172 13 straipsnį ir toliau taikomas paraiškoms, pateiktoms iki tos datos, suvestinės redakcijos.
78
Šiuo klausimu paminėtina, kad, vykstant SESV 267 straipsnyje numatytam Teisingumo Teismo ir nacionalinių teismų bendradarbiavimui, tik bylą nagrinėjantis nacionalinis teismas, atsakingas už sprendimo priėmimą, atsižvelgdamas į konkrečios bylos aplinkybes, turi įvertinti, ar reikia pateikti prašymą priimti prejudicinį sprendimą, kad galėtų priimti savo sprendimą, ir Teisingumo Teismui pateikiamų klausimų svarbą. Taigi iš principo Teisingumo Teismas turi priimti sprendimą tuo atveju, kai pateikiami klausimai susiję su Sąjungos teisės išaiškinimu (2024 m. spalio 17 d. Sprendimo FA.RO. di YK & C., C‑16/23, EU:C:2024:886, 33 punktas).
79
Vadinasi, klausimams dėl Sąjungos teisės taikoma svarbos prezumpcija. Teisingumo Teismas gali atsisakyti priimti sprendimą dėl nacionalinio teismo pateikto prašymo tik jeigu akivaizdu, kad prašomas Sąjungos teisės išaiškinimas visiškai nesusijęs su pagrindinėje byloje nagrinėjamo ginčo aplinkybėmis ar dalyku, jeigu problema hipotetinė arba Teisingumo Teismas neturi informacijos apie faktines ir teisines aplinkybes, būtinos tam, kad naudingai atsakytų į jam pateiktus klausimus (2024 m. spalio 17 d. Sprendimo FA.RO. di YK & C., C‑16/23, EU:C:2024:886, 34 punktas).
80
Visų pirma reikia priminti, kad nagrinėjamu atveju Deleguotuoju reglamentu 2022/1172 buvo panaikintas Deleguotasis reglamentas Nr. 640/2014 ir kad iš šio pirmojo deleguotojo reglamento 13 straipsnio matyti, jog šis antrasis deleguotasis reglamentas ir toliau taikomas iki 2023 m. sausio 1 d. pateiktoms tiesioginių išmokų paramos paraiškoms. Vadinasi, kadangi pagrindinėje byloje nagrinėjama paramos paraiška buvo pateikta 2021 m., Deleguotojo reglamento Nr. 640/2014 19a straipsnis ir toliau ratione temporis taikomas ginčui pagrindinėje byloje, nors šis deleguotasis reglamentas buvo panaikintas nuo 2023 m. sausio 1 d. Aplinkybė, kad nuobauda buvo skirta po Deleguotojo reglamento Nr. 640/2014 panaikinimo, šiuo klausimu neturi reikšmės.
81
Be to, reikia konstatuoti, kad, priešingai, nei teigia prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, 19a straipsnis vis dar buvo tiek Deleguotojo reglamento Nr. 640/2014 redakcijos, ratione temporis taikytinos pagrindinėje byloje, tiek paskutinės suvestinės šio deleguotojo reglamento redakcijos iki jo panaikinimo dalis.
82
Šiomis aplinkybėmis, kadangi antrasis klausimas grindžiamas klaidinga prielaida, jame keliama hipotetinė problema, kaip tai suprantama pagal šio sprendimo 79 punkte primintą jurisprudenciją, jis turi būti pripažintas nepriimtinu (pagal analogiją žr. 2025 m. sausio 16 d. Sprendimo Stangalov, C‑644/23, EU:C:2025:16, 60 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
Dėl bylinėjimosi išlaidų
83
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (devintoji kolegija) nusprendžia:
2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1307/2013, kuriuo nustatomos pagal bendros žemės ūkio politikos paramos sistemas ūkininkams skiriamų tiesioginių išmokų taisyklės ir panaikinami Tarybos reglamentas (EB) Nr. 637/2008 ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 73/2009, 32 straipsnio 2 dalies a punktas, taip pat 36 straipsnio 2 ir 5 dalys
turi būti aiškinami taip:
pagal juos nedraudžiami nacionalinės teisės aktai arba nacionalinė praktika, pagal kuriuos ūkininkui gali būti atsisakyta suteikti teisę į paramos išmoką už plotus, dėl kurių naudojimo šis ūkininkas atitinkamais metais yra sudaręs sutartį, jei ši sutartis, kaip tokių plotų naudojimo teisinis pagrindas, nebuvo įregistruota tam skirtoje kompiuterinėje duomenų bazėje per nacionalinėje teisėje nustatytus terminus, su sąlyga, kad laikomasi nagrinėjamais Sąjungos teisės aktais siekiamų tikslų ir bendrųjų Sąjungos teisės principų, visų pirma proporcingumo ir teisinio saugumo principų.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: bulgarų.
(
i
)	Šios bylos pavadinimas išgalvotas. Jis neatitinka jokios bylos šalies tikrojo vardo, pavardės ar pavadinimo.