62019TO0246
BENDROJO TEISMO (penktoji išplėstinė kolegija) NUTARTIS
2020 m. rugsėjo 10 d. (
*1
)
„Ieškinys dėl panaikinimo – Kambodžos ir Mianmaro / Birmos kilmės Indica ryžių importas – Apsaugos priemonės – Įgyvendinimo reglamentas (ES) 2019/67 – Teisė pareikšti ieškinį – Suinteresuotumas pareikšti ieškinį – Nepriimtinumu grindžiamo prieštaravimo atmetimas“
Byloje T‑246/19
Kambodžos Karalystė,
Cambodia Rice Federation (CRF), įsteigta Pnom Penyje (Kambodža),
atstovaujamos advokatų R. Antonini, E. Monard ir B. Maniatis,
ieškovės,
prieš
Europos Komisiją, atstovaujamą A. Biolan, H. Leupold ir E. Schmidt,
atsakovę,
dėl pagal SESV 263 straipsnį pateikto prašymo panaikinti 2019 m. sausio 16 d. Įgyvendinimo reglamentą (ES) 2019/67, kuriuo importuojamiems Kambodžos ir Mianmaro / Birmos kilmės Indica ryžiams nustatomos apsaugos priemonės (OL L 15, 2019, p. 5),
BENDRASIS TEISMAS (penktoji išplėstinė kolegija),
kurį sudaro kolegijos pirmininkas S. Papasavvas, teisėjai D. Spielmann, U. Öberg (pranešėjas), R. Mastroianni ir R. Norkus,
kancleris E. Coulon,
priima šią
Nutartį
I. Ginčo aplinkybės
1
Cambodia Rice Federation (CRF) – tai asociacija, ginanti Kambodžos ryžių pramonės interesus. Kartu su Kambodžos Karalyste pareikštame ieškinyje ji nurodo, kad nagrinėjamu atveju veikia savo narių, kurie visi vykdo veiklą šiame sektoriuje, ir savo vardu.
2
Nuo aštuntojo dešimtmečio pradžios Europos Sąjunga teikia prekybines lengvatas besivystančioms šalims pagal bendrųjų muitų tarifų lengvatų sistemą.
3
Sąjungos vienašališkai suteiktos bendrosios muitų tarifų lengvatos yra įtrauktos į autonominę prekybos sistemą, sukurtą siekiant skatinti besivystančias šalis mažinti skurdą ir skatinti gerą valdymą bei darnų vystymąsi, joms padedant gauti papildomų pajamų iš tarptautinės prekybos, kaip nustatyta 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 978/2012, kuriuo taikoma bendrųjų muitų tarifų lengvatų sistema ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 732/2008 (OL L 303, 2012, p. 1, toliau – SPG reglamentas), 7 konstatuojamojoje dalyje. Todėl tai, kas numatyta SPG reglamente, yra Sąjungos politikos bendradarbiavimo vystymosi labui srityje išraiška.
4
Pagal SPG reglamentą Sąjunga besivystančioms šalims suteikia lengvatinę galimybę patekti į jos rinką, sumažindama Bendrojo muitų tarifo sistemos įprastus muitus, o šį mechanizmą sudaro bendroji sistema ir dvi specialios sistemos. Sistema „Viskas išskyrus ginklus“ (toliau – VIG sistema) yra speciali mažiausiai išsivysčiusioms šalims skirta sistema.
5
Kad galėtų pasinaudoti VIG sistema, šalis turi būti Jungtinių Tautų priskiriama prie mažiausiai išsivysčiusių šalių (SPG reglamento 17 straipsnis). SPG reglamento 1 straipsnio 2 dalies c punkte nurodytas šalių, kurios yra VIG sistemos naudos gavėjos, sąrašas pateiktas to reglamento IV priede.
6
Pagal VIG sistemą į Sąjungą importuojami Kambodžos ir Mianmaro (Birmos) kilmės Indica ryžiai (toliau – aptariamas produktas), remiantis SPG reglamento 18 straipsnio 1 dalimi, buvo visiškai atleisti nuo Bendrojo muitų tarifo muitų.
7
2018 m. vasario 16 d. Italijos Respublika, vėliau palaikoma kitų valstybių narių, pagal SPG reglamento 22 straipsnį ir 24 straipsnio 2 dalį Europos Komisijai pateikė prašymą imtis aptariamo produkto apsaugos priemonių.
8
SPG reglamento 22 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad jeigu šalies, kuri naudojasi muitų tarifų lengvatomis, numatytomis to reglamento 1 straipsnio 2 dalyje, kilmės produktas importuojamas tokiu kiekiu ir (arba) tokiomis kainomis, dėl kurių kyla arba gali kilti rimtų sunkumų Sąjungos panašių arba tiesiogiai konkuruojančių produktų gamintojams, tam produktui gali būti vėl nustatyti įprastiniai Bendrojo muitų tarifo muitai.
9
2018 m. kovo 16 d. Komisija pradėjo apsaugos tyrimą dėl aptariamo produkto importo, siekdama surinkti informaciją, kurios reikia išsamiam įvertinimui atlikti. Vykdant šį tyrimą buvo tikimasi, be kita ko, Kambodžos vyriausybės, CFR ir tam tikrų Kambodžos eksportuojančių gamintojų bendradarbiavimo.
10
Užbaigusi apsaugos tyrimą Komisija padarė išvadą, kad aptariamas produktas buvo importuojamas tokiu kiekiu ir tokiomis kainomis, dėl kurių kyla rimtų sunkumų Sąjungos pramonei, ir nusprendė 2019 m. sausio 16 d. Įgyvendinimo reglamentu (ES) 2019/67, kuriuo importuojamiems Kambodžos ir Mianmaro / Birmos kilmės Indica ryžiams nustatomos apsaugos priemonės (OL L 15, 2019, p. 5, toliau – ginčijamas reglamentas), laikinai atkurti aptariamo produkto importo Bendrojo muitų tarifo muitus. Komisija priėjo prie išvados, kad apsaugos priemonės turi būti priimtos trejų metų laikotarpiui, o taikytinų muitų normos turi būti palaipsniui mažinamos.
II. Procesas ir šalių reikalavimai
11
2019 m. balandžio 10 d. Bendrojo Teismo kanceliarija gavo šį Kambodžos Karalystės ir CRF ieškinį.
12
Atskiru dokumentu (Bendrojo Teismo kanceliarija jį gavo 2019 m. birželio 28 d.) Komisija pateikė ieškinio nepriimtinumu grindžiamą prieštaravimą pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 130 straipsnio 1 dalį.
13
2019 m. rugpjūčio 21 d. Kambodžos Karalystė ir CRF pateikė savo pastabas dėl nepriimtinumu grindžiamo prieštaravimo.
14
2020 m. vasario 28 d. Bendrasis Teismas, taikydamas Procedūros reglamento 89 straipsnyje numatytas proceso organizavimo priemones, pateikė Komisijai rašytinį klausimą. Komisija į jį atsakė per nustatytą terminą.
15
Ieškinyje Kambodžos Karalystė ir CRF Bendrojo Teismo prašo:
–
panaikinti ginčijamą reglamentą,
–
priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.
16
Pateikdama nepriimtinumu grindžiamą prieštaravimą Komisija Bendrojo Teismo prašo:
–
atmesti ieškinį kaip nepriimtiną,
–
priteisti iš Kambodžos Karalystės ir CRF bylinėjimosi išlaidas.
17
Pastabose dėl nepriimtinumu grindžiamo prieštaravimo Kambodžos Karalystė ir CRF Bendrojo Teismo prašo:
–
atmesti nepriimtinumu grindžiamą prieštaravimą,
–
panaikinti ginčijamą reglamentą,
–
priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.
III. Dėl teisės
18
Pagal Procedūros reglamento 130 straipsnio 1 dalį, jeigu atsakovas prašo, Bendrasis Teismas gali priimti sprendimą dėl nepriimtinumo, nepradėjęs bylos nagrinėti iš esmės. Pagal Procedūros reglamento 130 straipsnio 7 dalį Bendrasis Teismas kuo greičiau priima sprendimą dėl prašymo arba, jeigu tai pateisinama dėl ypatingų aplinkybių, nurodo, kad dėl jo bus sprendžiama nagrinėjant bylą iš esmės.
19
Kadangi šiuo atveju Komisija paprašė priimti sprendimą dėl nepriimtinumo, manydamas, kad bylos medžiagoje yra pakankamai informacijos, Bendrasis Teismas mano, kad reikia išnagrinėti šį prašymą netęsiant proceso.
20
Grįsdama nepriimtinumu grindžiamą prieštaravimą Komisija visų pirma teigia, kad Kambodžos Karalystė ir CRF neįvykdė reikalavimų, kurie turi būti tenkinami, kad būtų įgyta teisė pareikšti ieškinį, kaip tai suprantama pagal SESV 263 straipsnio ketvirtą pastraipą.
21
Visų pirma Komisija, neužimdama aiškios pozicijos dėl SESV 263 straipsnio ketvirtos pastraipos taikymo srities, kiek tai susiję su Sąjungos teismų jurisdikcijos taikymu trečiajai nepriklausomai valstybei, Bendrojo Teismo prašo išnagrinėti Tarybos argumentus, pateiktus byloje, kurioje buvo priimtas 2019 m. rugsėjo 20 d. Sprendimas Venesuela / Taryba (T‑65/18, apskųstas apeliacine tvarka, EU:T:2019:649), o konkrečiau priekaištą, kad Sąjungai nepriklausančios valstybės negalima laikyti „fiziniu ar juridiniu asmeniu“, kaip tai suprantama pagal SESV 263 straipsnio ketvirtą pastraipą.
22
Toliau Komisija tvirtina, kad Kambodžos Karalystė ir CRF nėra tiesiogiai susijusios su ginčijamu reglamentu.
23
Šiuo aspektu Komisija teigia, kad, pirma, ginčijamas reglamentas nesukelia jokių teisinių padarinių Kambodžoje, taigi teisiškai negali būti susijęs su Kambodžos Karalyste ir CRF.
24
Antra, net jeigu ginčijamas reglamentas galėtų sukelti teisinių padarinių Kambodžoje, juo nebūtų apribotas ar uždraustas Indica ryžių eksportas iš Kambodžos į Sąjungą. Komisija priduria, kad ginčijamas reglamentas yra tik SPG reglamentu nustatytų procedūrinių reikalavimų pasekmė, dėl kurios laikinai sustabdomas naudos teikimas pagal VIG sistemą. Tai, kad dėl ginčijamo reglamento gali pablogėti konkurencinė Kambodžos Karalystės ir CRF padėtis ir jis daro neigiamą poveikį jų eksporto į Sąjungą veiklai, yra tik bendro pobūdžio faktiniai argumentai.
25
Trečia, anot Komisijos, iš ginčijamo reglamento išplaukiančius teisinius padarinius gali lemti tik valstybių narių muitinės institucijų vykdomas jo įgyvendinimas ir jie kyla tik importuotojų į Sąjungą, kurie nėra ginčo šalys, lygmeniu.
26
Ketvirta, Komisija tvirtina, kad dėl ginčijamo reglamento valstybių narių muitinės institucijos turi patvirtinti įgyvendinamąsias priemones, todėl jis pats be šių priemonių nesukelia jokių konkrečių teisinių padarinių Kambodžos Karalystei ir CRF.
27
Galiausiai Komisija teigia, kad Kambodžos Karalystė ir CRF nėra konkrečiai susijusios su ginčijamu reglamentu.
28
Šiuo aspektu Komisija nurodo, kad, pirma, ginčijamas reglamentas yra visuotino taikymo teisės aktas, dėl kurio reikia patvirtinti įgyvendinamąsias priemones, jis vienodai susijęs su visais faktiniais ar potencialiais nagrinėjamo produkto importuotojais ir neindividualizuoja Kambodžos Karalystės ir CRF.
29
Antra, Komisija tvirtina, kad ginčijamą reglamentą reikia skirti nuo hibridinių aktų, kaip antai antidempingo reglamentų, kurie individualizuoja atitinkamą ekonominį subjektą, nes jame nėra jokio konkretaus sprendimo, kuris individualizuotų Kambodžos Karalystę ir CRF.
30
Trečia, Komisija teigia, kad ginčijamas reglamentas, kaip visuotino taikymo teisės aktas, neapibrėžia jokios konkrečios subjektų kategorijos, kuriai daro poveikį šis reglamentas, ir priduria, kad nėra pagrindo manyti, jog Kambodžos Karalystės ir CRF interesai sutampa su tam tikros kategorijos subjektų interesais.
31
Ketvirta, Komisija tvirtina, kad net jeigu egzistuotų subjektų kategorija, su kuria susijęs ginčijamas reglamentas, ji nebūtinai apimtų Kambodžos Karalystę ir CRF, nes nėra pagrindo manyti, jog jos atstovauja visiems tokios kategorijos interesams.
32
Penkta, Komisija teigia, kad paprasčiausias faktas, jog Kambodžos Karalystė ir CRF dalyvavo vykdant tyrimą, po kurio buvo priimtas ginčijamas reglamentas, nereiškia, kad šis reglamentas jas individualizuoja.
33
Subsidiariai Komisija nurodo, kad Kambodžos Karalystė ir CRF nėra asmeniškai suinteresuotos tiesiogiai pareikšti ieškinį dėl ginčijamo reglamento.
34
Šiuo aspektu Komisija teigia, kad ginčijamas reglamentas taikomas ne Kambodžos teritorijoje, bet teritorijoje, kurią apima Sąjungos bendrasis muitų tarifas, todėl jis neturi jokio privalomojo teisinio poveikio Kambodžos Karalystės ir CRF padėčiai. Komisija priduria, kad ginčijamas reglamentas neužkerta kelio eksportuoti Kambodžos kilmės Indica ryžių į Sąjungą ir daro nebent teorinę bendrą faktinę žalą ateityje galimai sumažėsiant pardavimams. Kadangi ginčijamas reglamentas sukelia teisinių padarinių tik Sąjungos subjektams, juo nepadaroma individuali žala Kambodžos Karalystei ir CRF.
35
Kambodžos Karalystė ir CRF nesutinka su Komisijos argumentais.
A.
Dėl Kambodžos Karalystės ir CRF teisės pareikšti ieškinį
36
Iš pradžių reikia priminti, kad Sutartimis suteikiama teisė pareikšti tiesioginį ieškinį dėl visų nuostatų, kurias priėmė institucijos ir kuriomis siekiama sukelti teisinių padarinių (žr. 1986 m. balandžio 23 d. Sprendimo Les Verts / Parlamentas, 294/83, EU:C:1986:166, 24 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją). Todėl Sutarčių nuostatų dėl teisės subjektų teisės pareikšti ieškinį negalima aiškinti siaurai (1963 m. liepos 15 d. Sprendimo Plaumann / Komisija, 25/62, EU:C:1963:17, p. 222, ir 1996 m. liepos 11 d. Sprendimo Métropole télévision ir kt. / Komisija, T‑528/93, T‑542/93, T‑543/93 ir T‑546/93, EU:T:1996:99, 60 punktas).
37
Sąjunga yra teisės bendrija, nes nei jos valstybės narės, nei jos institucijos neišvengia jų teisės aktų atitikties Sutartims kontrolės, kadangi Sutartys nustatė visą ieškinių ir procedūrų sistemą, kad Europos Sąjungos Teisingumo Teismui būtų priskirta institucijų teisės aktų teisėtumo kontrolė (šiuo klausimu žr. 1986 m. balandžio 23 d. Sprendimo Les Verts / Parlamentas, 294/83, EU:C:1986:166, 23 ir 24 punktus).
38
Šis veiksmingos teisminės apsaugos principas yra bendrasis Sąjungos teisės principas, išplaukiantis iš valstybėms narėms bendrų konstitucinių tradicijų, ir jis taip pat įtvirtintas Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnyje (2013 m. birželio 27 d. Sprendimo Agrokonsulting-04, C‑93/12, EU:C:2013:432, 59 punktas ir 2019 m. lapkričio 5 d. Sprendimo ECB ir kt. / Trasta Komercbanka ir kt., C‑663/17 P, C‑665/17 P ir C‑669/17 P, EU:C:2019:923, 55 ir 56 punktai).
39
Remiantis suformuota jurisprudencija, pagal SESV 263 straipsnio ketvirtą pastraipą ieškinio, pateikto fizinio ar juridinio asmens dėl teisės akto, kuris nėra jam skirtas, priimtinumas siejamas su sąlyga, kad pripažįstama to asmens teisė pareikšti ieškinį, o tai galima dviem atvejais. Pirma, toks ieškinys gali būti pareikštas, jei šis teisės aktas su juo yra tiesiogiai ir konkrečiai susijęs. Antra, toks asmuo gali pareikšti ieškinį dėl reglamentuojamojo pobūdžio teisės akto, dėl kurio nereikia patvirtinti įgyvendinamųjų priemonių, jei šis aktas yra tiesiogiai su juo susijęs (žr. 2015 m. rugsėjo 17 d. Sprendimo Mory ir kt. / Komisija, C‑33/14 P, EU:C:2015:609, 59 ir 91 punktus ir juose nurodytą jurisprudenciją; 2017 m. sausio 12 d. Nutarties Amrita ir kt. / Komisija, C‑280/16 P, nepaskelbta Rink., EU:C:2017:9, 33 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją ir 2018 m. kovo 13 d. Sprendimo European Union Copper Task Force / Komisija, C‑384/16 P, EU:C:2018:176, 32 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
40
Šiuo aspektu reikia pažymėti, kad teisės aktai dėl apsaugos priemonių nustatymo gali būti tiesiogiai ir konkrečiai susiję su fiziniais ar juridiniais asmenimis, galinčiais įrodyti, kad jie buvo nurodyti Komisijos aktuose arba kad su jais buvo susiję parengiamieji tyrimai (pagal analogiją žr. 1984 m. vasario 21 d. Sprendimo Allied Corporation ir kt. / Komisija, 239/82 ir 275/82, EU:C:1984:68, 10–12 punktus; taip pat žr. 2019 m. vasario 28 d. Sprendimo Taryba / Growth Energy ir Renewable Fuels Association, C‑465/16 P, EU:C:2019:155, 73 ir 79 punktus ir juose nurodytą jurisprudenciją ir 2013 m. rugsėjo 13 d. Sprendimo Huvis / Taryba, T‑536/08, nepaskelbtas Rink., EU:T:2013:432, 25 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
41
Nors šios nutarties 40 punkte yra nurodyta jurisprudencija dėl reglamentų, susijusių su antidempingo muitų nustatymu, ji taip pat reikšminga šiuo atveju. Iš tiesų jau buvo nuspręsta, kad sąlyga, jog asmuo gali pareikšti ieškinį dėl reglamento, tik jeigu jis susijęs ne tik tiesiogiai, bet ir konkrečiai, turi būti aiškinama turint omenyje teisę į veiksmingą teisminę apsaugą, atsižvelgiant į įvairias aplinkybes, galinčias individualizuoti ieškovą (šiuo klausimu žr. 2002 m. liepos 25 d. Sprendimo Unión de Pequeños Agricultores / Taryba, C‑50/00 P, EU:C:2002:462, 44 punktą; 2004 m. balandžio 1 d. Sprendimo Komisija / Jégo-Quéré, C‑263/02 P, EU:C:2004:210, 36 punktą ir 2015 m. balandžio 28 d. Sprendimo T & L Sugars ir Sidul Açúcares / Komisija, C‑456/13 P, EU:C:2015:284, 44 punktą).
42
Be to, remiantis jurisprudencija, nors reglamentai dėl apsaugos priemonių nustatymo dėl savo pobūdžio ir taikymo srities gali būti norminiai teisės aktai, nes jie bendrai taikomi suinteresuotiesiems ūkio subjektams, jie taip pat gali būti konkrečiai susiję su tam tikrais fiziniais ar juridiniais asmenimis dėl jiems būdingų savybių arba dėl faktinės padėties, kuri juos išskiria iš visų kitų asmenų (žr. 2003 m. balandžio 10 d. Sprendimo Komisija / Nederlandse Antillen, C‑142/00 P, EU:C:2003:217, 65 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją ir 2003 m. balandžio 30 d. Nutarties VVG International ir kt. / Komisija, T‑155/02, EU:T:2003:125, 40 ir 41 punktus ir juose nurodytą jurisprudenciją; šiuo klausimu taip pat žr. 2002 m. sausio 17 d. Sprendimo Rica Foods / Komisija, T‑47/00, EU:T:2002:7, 34 ir 36 punktus). Taigi, reglamentas dėl apsaugos priemonių nustatymo, kaip ir reglamentas dėl antidempingo muitų nustatymo, gali būti hibridinio pobūdžio.
43
Kadangi Kambodžos Karalystė ir CRF nėra ginčijamo reglamento adresatės, atsižvelgiant būtent į šiuos principus reikia išnagrinėti, ar tai yra fiziniai arba juridiniai asmenys, su kuriais tiesiogiai ir konkrečiai susijęs ginčijamas reglamentas.
1. Dėl Kambodžos Karalystės
a) Dėl sąvokos „fiziniai ar juridiniai asmenys“, kaip ji suprantama pagal SESV 263 straipsnio ketvirtą pastraipą
44
Atsakydama į Bendrojo Teismo taikant proceso organizavimo priemones pateiktą klausimą Komisija patvirtino aiškiai neprieštaravusi Kambodžos Karalystės pateiktam pagrindui dėl ieškinio nepriimtinumo, grindžiamam sąvoka „fiziniai ar juridiniai asmenys“, kaip ji suprantama pagal SESV 263 straipsnio ketvirtą pastraipą. Vis dėlto ji pažymėjo, kad bylos priimtinumo Bendrajame Teisme klausimas yra viešosios tvarkos klausimas, kuris prireikus turi būti iškeltas teismo iniciatyva.
45
Šiuo aspektu reikia priminti, kad SESV 263 straipsnio ketvirta pastraipa siekiama suteikti atitinkamą teisminę apsaugą visiems fiziniams ar juridiniams asmenims, su kuriais tiesiogiai ir konkrečiai susiję Sąjungos institucijų aktai (2009 m. birželio 10 d. Sprendimo Lenkija / Komisija, T‑257/04, EU:T:2009:182, 53 punktas ir 2009 m. birželio 10 d. Nutarties Lenkija / Komisija, T‑258/04, nepaskelbta Rink., EU:T:2009:183, 61 punktas).
46
SESV 263 straipsnio ketvirtos pastraipos nuostatos turi būti aiškinamos teleologiškai (šiuo klausimu žr. 1963 m. liepos 15 d. Sprendimo Plaumann / Komisija, 25/62, EU:C:1963:17, p. 222), todėl jeigu trečiosioms valstybėms iš principo būtų netaikoma pagal šį straipsnį suteikiama teisminė apsauga, tai prieštarautų jo tikslui.
47
Be to, nors trečiosios valstybės negali reikalauti pagal Sąjungos sistemą valstybėms narėms suteiktos teisės pareikšti ieškinį, vis dėlto jos turi bent jau tokią pačią galimybę kreiptis į teismą, kokia šioje sistemoje pripažįstama juridiniams asmenims (2009 m. birželio 10 d. Sprendimo Lenkija / Komisija, T‑257/04, EU:T:2009:182, 52 punktas ir 2009 m. birželio 10 d. Nutarties Lenkija / Komisija, T‑258/04, nepaskelbta Rink., EU:T:2009:183, 60 punktas; generalinio advokato M. Poiares Maduro išvados byloje Lenkija / Taryba, C‑273/04, EU:C:2007:361, 40 punktas).
48
Taigi jau buvo nuspręsta, kad jeigu subjektas turi teisinį subjektiškumą, jis iš principo gali pareikšti ieškinį pagal SESV 263 straipsnio ketvirtą pastraipą (šiuo klausimu žr. 1997 m. spalio 1 d. Nutarties Regione Toscana / Komisija, C‑180/97, EU:C:1997:451, 10–12 punktus ir 2001 m. lapkričio 22 d. Sprendimo Nederlandse Antillen / Taryba, C‑452/98, EU:C:2001:623, 51 punktą).
49
Be to, nei SESV 263 straipsnio ketvirta pastraipa, nei jokia kita pirminės teisės nuostata neatimama trečiųjų valstybių teisė pareikšti ieškinį dėl panaikinimo (šiuo klausimu žr. 2014 m. liepos 16 d. Sprendimo National Iranian Oil Company / Taryba, T‑578/12, nepaskelbtas Rink., EU:T:2014:678, 36 punktą ir 2015 m. rugsėjo 18 d. Sprendimo Iran Liquefied Natural Gas / Taryba, T‑5/13, nepaskelbtas Rink., EU:T:2015:644, 48 punktą).
50
Todėl, kadangi Sutartyse nenumatytas toks teisės atėmimas, trečiajai valstybei, kuri tiek pagal tarptautinę, tiek pagal vidaus teisę turi teisinį subjektiškumą, negali būti užkirstas kelias ginčyti Sąjungos aktą Bendrajame Teisme, jeigu įvykdytos SESV 263 straipsnio ketvirtoje pastraipoje nustatytos sąlygos.
51
Vadinasi, SESV 263 straipsnio ketvirtoje pastraipoje vartojama sąvoka „kiekvienas fizinis ar juridinis asmuo“ turi būti suprantama kaip apimanti ir valstybes, kurios nėra Sąjungos narės, kaip antai Kambodžos Karalystę.
b) Tiesioginė sąsaja
52
Dėl tiesioginės sąsajos sąvokos reikia konstatuoti, kad fizinis ar juridinis asmuo yra tiesiogiai susijęs su sprendimu, dėl kurio pareikštas ieškinys, jeigu įvykdomos dvi kumuliacinės sąlygos, t. y. ginčijama priemonė, viena vertus, turi daryti tiesioginį poveikį fizinio ar juridinio asmens teisinei padėčiai ir, kita vertus, ji neturi palikti jokios diskrecijos už jos įgyvendinimą atsakingiems adresatams, nes jis yra visiškai automatinis ir išplaukia tik iš Sąjungos teisės aktų, netaikant kitų tarpinių normų (žr. 2019 m. gruodžio 4 d. Sprendimo Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo / Komisija, C‑342/18 P, nepaskelbtas Rink., EU:C:2019:1043, 38 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
53
Šiuo klausimu, pirma, reikia priminti, kad siekiant nustatyti, ar aktas sukelia teisinių padarinių, reikia atsižvelgti į jo tikslą, turinį, esmę, taikymo sritį, poveikį ar net teisines ir faktines aplinkybes, kuriomis jis buvo priimtas, o ne jo pobūdį, formą, pavadinimą, tai, kokiu būdu jis priimtas, ar tai, kas jį pasirašė (žr. 2012 m. kovo 8 d. Nutarties Octapharma Pharmazeutika / EMA, T‑573/10, EU:T:2012:114, 30 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
54
Šiuo atveju SPG reglamento 22 straipsnio 1 dalis suteikia valstybėms narėms ir tam tikroms trečiosioms šalims galimybę atkreipti Komisijos dėmesį į aplinkybes, dėl kurių gali prireikti imtis apsaugos priemonių.
55
Ginčijamu reglamentu, priimtu remiantis SPG reglamento 22 straipsnio 1 dalimi, buvo nustatytos apsaugos priemonės, kuriomis siekiama sumažinti didelius sunkumus, kuriuos Sąjungos pramonei sukėlė Kambodžos kilmės Indica ryžių eksportas.
56
Iš ginčijamo reglamento 1 straipsnio 1 dalies matyti, kad juo siekiama laikinai atkurti Kambodžos kilmės Indica ryžių, kurie konkuruoja su Sąjungoje parduodamais panašiais arba tiesiogiai konkuruojančiais produktais, importo Bendrojo muitų tarifo muitus. Remiantis ginčijamo reglamento 1 straipsnio 2 dalimi, Kambodžos kilmės Indica ryžiams taikomas 175 EUR už toną muitas pirmaisiais metais, 150 EUR už toną muitas antraisiais metais ir 125 EUR už toną muitas trečiaisiais metais, skaičiuojant nuo ginčijamo reglamento įsigaliojimo dienos. To reglamento 1 straipsnio 3 dalyje taip pat nustatyta, kokio dydžio muitas bus taikomas, jei bus pakoreguoti Bendrojo muitų tarifo muitai.
57
Remiantis Kambodžos Karalystės ir CRF pateikta informacija, kurios Komisija neginčija, Indica ryžių eksportas iš Kambodžos į Sąjungą sudaro didelę dalį viso Kambodžos kilmės Indica ryžių eksporto, t. y. nuo 50 iki 70 %. Ginčijamo reglamento 28 konstatuojamojoje dalyje Komisija taip pat nurodė, kad tyrimo laikotarpio pabaigoje Kambodža į Sąjungą importavo 25 % viso aptariamo produkto. Todėl svarbu pažymėti, kad ginčijamas reglamentas gali daryti didelį poveikį Kambodžos ekonominei padėčiai. Beje, ginčijamo reglamento 84 konstatuojamojoje dalyje Komisija pripažino, kad pritaikius Kambodžai visus Bendrojo muitų tarifo muitus būtų apsunkintas eksportas iš šios šalies.
58
Žinoma, kaip jau buvo nuspręsta, vien aplinkybės, kad aktas gali turėti įtakos ieškovo materialinei padėčiai, nepakanka, kad būtų galima konstatuoti, jog šis aktas su juo tiesiogiai susijęs, ir tik specialių aplinkybių buvimas teisės subjektui, teigiančiam, jog aktas daro įtaką jo padėčiai rinkoje, galėtų suteikti teisę pareikšti ieškinį pagal SESV 263 straipsnio ketvirtą pastraipą (1969 m. gruodžio 10 d. Sprendimo Eridania ir kt. / Komisija, 10/68 ir 18/68, EU:C:1969:66, 7 punktas ir 2018 m. spalio 18 d. Sprendimo ArcelorMittal Tubular Products Ostrava ir kt. / Komisija, T‑364/16, EU:T:2018:696, 40 punktas).
59
Bendrasis Teismas primena, kad ginčijamas reglamentas buvo priimtas remiantis SPG reglamentu. Kaip Komisija pabrėžė ginčijamo reglamento 82 konstatuojamojoje dalyje, SPG reglamentu visų pirma siekiama paremti besivystančių šalių pastangas mažinti skurdą ir skatinti gerą valdymą bei darnų vystymąsi, pirmiausia joms padedant didinti užimtumą, vykdyti industrializacijos procesą ir gauti papildomų pajamų iš tarptautinės prekybos. VIG sistema padeda skurdžiausioms ir silpniausioms pasaulio šalims, kurioms, kaip nurodyta SPG reglamente, priklauso ir Kambodža ir kurios yra pažeidžiamos dėl jų eksporto pajėgumo ir diversifikacijos trūkumo, įgyti prekybos galimybių ir suteikia mažiausiai išsivysčiusioms šalims lengvatinę galimybę patekti į Sąjungos rinką, kurią lemia Bendrojo muitų tarifo muitų visiškas netaikymas.
60
Ginčijamu reglamentu laikinai panaikinama lengvatinė galimybė patekti į Sąjungos rinką, kurią Kambodžos Karalystė turėjo kaip šalis, įrašyta į SPG reglamento IV priedą, kuriame pateikiamas šalių, kurioms taikoma SPG reglamento 1 straipsnio 2 dalies c punkte nurodyta VIG sistema, sąrašas. Taigi apsaugos priemonių nustatymas pakeičia tiek teisines, tiek ekonomines sąlygas, kuriomis Kambodžos kilmės Indica ryžiais buvo prekiaujama Sąjungos rinkoje. Todėl Kambodžos Karalystės teisinei padėčiai daroma tiesioginė didelė žala.
61
Taigi ginčijamu reglamentu daromas tiesioginis poveikis Kambodžos Karalystei, nes šiuo reglamentu Komisija pakeitė Kambodžos Karalystės, kaip šalies, kuriai visiškai netaikomi Bendrojo muitų tarifo muitai, teisinę padėtį.
62
Todėl reikia atmesti Komisijos argumentus, susijusius su tuo, kad ginčijamas reglamentas nedaro jokio teisinio poveikio Kambodžos Karalystei ir nepadaro žalos Indica ryžių eksportui iš Kambodžos į Sąjungą.
63
Taip pat reikia atmesti Komisijos argumentą, kad Kambodžos Karalystės teisinei padėčiai nėra padaryta tiesioginė žala, nes ginčijamu reglamentu nustatytos apsaugos priemonės taikomos tik Sąjungoje įsteigtiems importuotojams. Nors tiesa, kad ginčijamame reglamente nustatytos priemonės, taikomos visų pirma šiems importuotojams, šiomis priemonėmis tiesiogiai kenkiama Kambodžos valstybei, nes, kaip pažymėta šios nutarties 57, 59 ir 61 punktuose, dėl šių taikomų priemonių apribojama jos ekonominė veikla.
64
Savaime suprantama, kad šias priemones turi taikyti Sąjungoje įsteigti importuotojai, nes Sąjungos institucijų priimti aktai iš esmės netaikytini už Sąjungos teritorijos ribų. Nepaisant to, subjektai, kuriems ginčijamu reglamentu padaroma žala, gali būti tiesiogiai susiję su jiems taikomomis apsaugos priemonėmis. Nagrinėjamo produkto importo į Sąjungą Bendrojo muitų tarifo muitų laikinas atkūrimas prilygsta tam tikrų subjektų, įskaitant Kambodžos Karalystę, kuriems iki tol buvo taikoma lengvatinė galimybė patekti į Sąjungos rinką pagal specialią tarifų lengvatų sistemą, galimybės patekti į Sąjungos rinką apribojimui (šiuo klausimu pagal analogiją žr. 2018 m. rugsėjo 13 d. Sprendimo Almaz-Antey / Taryba, T‑515/15, nepaskelbtas Rink., EU:T:2018:545, 65 punktą).
65
Be to, reikia priminti, jog vien tai, kad Kambodžos Karalystė nemoka muitų, taikomų Kambodžos kilmės Indica ryžių importui į Sąjungą, nes šiuos muitus sumoka importuotojai į Sąjungą, neleidžia daryti išvados, kad ginčijamas reglamentas neturi jokio teisinio poveikio jos padėčiai (šiuo klausimu pagal analogiją žr. 1985 m. kovo 20 d. Sprendimo Timex / Taryba ir Komisija, 264/82, EU:C:1985:119, 12–16 punktus ir 2018 m. gegužės 3 d. Sprendimo Distillerie Bonollo ir kt. / Taryba, T‑431/12, apskųstas apeliacine tvarka, EU:T:2018:251, 61 ir 62 punktus).
66
Antra, reikia pažymėti, jog vien aplinkybė, kad taikant teisės aktą, kurį prašoma panaikinti, yra priimama nacionalinė įgyvendinimo priemonė, nesuteikia pagrindo atmesti to, kad ieškovas gali būti laikomas tiesiogiai susijusiu su atitinkamu aktu, tačiau su sąlyga, kad už jo įgyvendinimą atsakinga valstybė narė neturi jokios savarankiškos diskrecijos (šiuo klausimu žr. 2005 m. spalio 5 d. Sprendimo Land Oberösterreich ir Austrija / Komisija, T‑366/03 ir T‑235/04, EU:T:2005:347, 29 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
67
Tuo atveju, jeigu už ginčijamo akto įgyvendinimą atsakinga valstybė narė neturi jokios savarankiškos diskrecijos, nacionalinio sprendimo priėmimas yra automatinis ir reikia laikyti, kad ginčijamas sprendimas tiesioginiai kenkia ieškovo teisinei padėčiai (šiuo klausimu žr. 2009 m. rugsėjo 10 d. Sprendimo Komisija / Ente per le Ville Vesuviane ir Ente per le Ville Vesuviane / Komisija, C‑445/07 P ir C‑455/07 P, EU:C:2009:529, 45 ir 46 punktus ir juose nurodytą jurisprudenciją).
68
Šiuo aspektu Bendrasis Teismas laikosi nuomonės, kad, atsižvelgiant į ginčijamo reglamento 1 straipsnio 1–3 dalių formuluotę, šis reglamentas valstybėms narėms nepalieka jokios diskrecijos dėl aptariamo apmokestinimo ir dėl Kambodžos kilmės Indica ryžiams taikytino muito dydžio (šiuo klausimu žr. 1995 m. rugsėjo 14 d. Sprendimo Antillean Rice Mills ir kt. / Komisija, T‑480/93 ir T‑483/93, EU:T:1995:162, 63 punktą), todėl antroji tiesioginės sąsajos sąlyga taip pat įvykdyta.
69
Vadinasi, reikia daryti išvadą, kad Kambodžos Karalystė yra tiesiogiai susijusi su ginčijamu reglamentu.
c) Dėl konkrečios sąsajos
70
Kiek tai susiję su SESV 263 straipsnio ketvirtoje pastraipoje numatytos konkrečios sąsajos sąvoka, tam, kad fizinį ar juridinį asmenį būtų galima laikyti konkrečiai susijusiu su Sąjungos institucijos priimtu visuotino taikymo teisės aktu, reikia, kad atitinkamu aktu būtų padaryta žala jo teisinei padėčiai dėl tam tikrų jam būdingų savybių arba dėl faktinės padėties, kuri jį išskiria iš visų kitų asmenų ir todėl individualizuoja taip pat, kaip ir tokio sprendimo adresatą (1963 m. liepos 15 d. Sprendimo Plaumann / Komisija, 25/62, EU:C:1963:17, p. 223 ir 1994 m. gegužės 18 d. Sprendimo Codorniu / Taryba, C‑309/89, EU:C:1994:197, 20 punktas; taip pat žr. 2003 m. balandžio 10 d. Sprendimo Komisija / Nederlandse Antillen, C‑142/00 P, EU:C:2003:217, 65 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
71
Iš šios nutarties 40–42 punktuose minėtos jurisprudencijos matyti, kad ginčijamo akto normatyvinis pobūdis neužkerta kelio jį laikyti tiesiogiai ir konkrečiai susijusiu su tam tikrais suinteresuotaisiais juridiniais ar fiziniais asmenimis (1994 m. gegužės 18 d. Sprendimo Codorniu / Taryba, C‑309/89, EU:C:1994:197, 19 punktas; taip pat žr. 2019 m. vasario 28 d. Sprendimo Taryba / Growth Energy ir Renewable Fuels Association, C‑465/16 P, EU:C:2019:155, 72 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją; 1995 m. rugsėjo 14 d. Sprendimo Antillean Rice Mills ir kt. / Komisija, T‑480/93 et T‑483/93, EU:T:1995:162, 66 punktą).
72
Todėl, priešingai, nei teigia Komisija, tai, kad ginčijamu reglamentu atkuriami aptariamo produkto viso importo į Sąjungą Bendrojo muitų tarifo muitai, de facto nelemia to, kad tam tikri fiziniai ar juridiniai asmenys negali būti konkrečiai susiję su tuo reglamentu.
73
Atsižvelgiant į šios nutarties 42 punkte primintą jurisprudenciją, taip pat reikia atmesti Komisijos argumentą, kuriuo siekiama paneigti tai, kad reglamentas dėl apsaugos priemonių nustatymo, kaip antai ginčijamas šiuo atveju, gali būti hibridinio pobūdžio, kaip ir antidempingo ir antisubsidijų reglamentai.
74
Kadangi ginčijamas reglamentas dėl apsaugos priemonių nustatymo yra visuotino taikymo aktas, reikia konstatuoti, kad, kaip teisingai teigia Komisija, jis gali būti taikomas kiekvienam asmeniui, pasirengusiam į Sąjungą eksportuoti aptariamą produktą. Vis dėlto tai nereiškia, kad tam tikromis aplinkybėmis tam tikri fiziniai ar juridiniai asmenys negali būti konkrečiai susiję su šiuo reglamentu ir priklausyti apibrėžtai kategorijai.
75
Taigi tai, kad asmuo dalyvauja procese, per kurį priimamas Sąjungos teisės aktas, gali šį asmenį individualizuoti šio akto atžvilgiu, o tai neabejotinai reiškia, kad šis aktas jam sukelia privalomų teisinių padarinių, kai taikytini Sąjungos teisės aktai suteikia jam tam tikrų procesinių garantijų (šiuo klausimu žr. 1983 m. spalio 4 d. Sprendimo Fediol / Komisija, 191/82, EU:C:1983:259, 31 punktą; 2002 m. sausio 17 d. Sprendimo Rica Foods / Komisija, T‑47/00, EU:T:2002:7, 55 punktą ir 2005 m. gruodžio 14 d. Nutarties Arizona Chemical ir kt. / Komisija, T‑369/03, EU:T:2005:458, 72 punktą).
76
Be to, teisminė apsauga, kuri fiziniam ar juridiniam asmeniui garantuojama pagal SESV 263 straipsnio ketvirtą pastraipą, turi būti nustatyta remiantis specifine šio asmens padėtimi, palyginti su visais kitais susijusiais asmenimis. Taigi siekiant nustatyti asmenis, su kuriais konkrečiai susijęs sprendimas dėl apsaugos priemonių nustatymo, lemiamą reikšmę turi teisminė apsauga, kuri pagal Sąjungos teisę suteikiama šaliai ar teritorijai, taip pat suinteresuotosioms įmonėms, dėl kurių priimta apsaugos priemonė (šiuo klausimu žr. 1999 m. vasario 11 d. Sprendimo Antillean Rice Mills ir kt. / Komisija, C‑390/95 P, EU:C:1999:66, 28 punktą).
77
Tai, kad pagal specialias nuostatas Komisija privalo atsižvelgti į teisės akto, kurį ji ketina priimti, pasekmes tam tikrų fizinių ar juridinių asmenų padėčiai, taip pat gali juos individualizuoti (šiuo klausimu žr. 1995 m. rugsėjo 14 d. Sprendimo Antillean Rice Mills ir kt. / Komisija, T‑480/93 ir T‑483/93, EU:T:1995:162, 67 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
78
Nagrinėjamu atveju Kambodžos Karalystė yra aiškiai ir konkrečiai susijusi su ginčijamu reglamentu. Ji nurodyta ginčijamo reglamento pavadinime kaip šalis, dėl kurios nustatomos apsaugos priemonės.
79
Kiek tai susiję su procesinėmis garantijomis, kurias Kambodžos Karalystė turi kaip šalis, dėl kurios buvo priimtos apsaugos priemonės, reikia konstatuoti, kad SPG reglamento 22 straipsnio 4 dalyje numatyta, jog Komisija turi įgaliojimus priimti deleguotuosius aktus bendrųjų apsaugos priemonių patvirtinimo procedūros taisyklėms, visų pirma dėl šalių teisių, nustatyti.
80
Remiantis šiuo pagrindu buvo priimtas 2013 m. rugpjūčio 28 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) Nr. 1083/2013, kuriuo nustatomos taisyklės, susijusios su laikino muitų tarifų lengvatų atšaukimo ir bendrųjų apsaugos priemonių priėmimo procedūra pagal SPG reglamentą (OL L 293, 2013, p. 16, toliau – deleguotasis reglamentas).
81
Pagal deleguotajame reglamente nustatytas procesines taisykles šaliai, kuriai taikoma VIG sistema, ir „suinteresuotosioms šalims“, kurios SPG reglamento 22 straipsnio 3 dalyje apibrėžtos kaip tos, kurios dalyvauja gaminant, skirstant ir (arba) parduodant iš šalies, kuriai taikoma viena iš lengvatinių sistemų, kilusius importuojamus produktus ir panašius ar tiesiogiai konkuruojančius produktus, pripažįstamos tam tikros procesinės teisės ir garantijos.
82
Kambodžos Karalystei ne tik taikoma VIG sistema, bet ir pripažįstamas „suinteresuotosios šalies“ statusas. Iš tiesų iš ginčijamo reglamento 19 konstatuojamosios dalies matyti, kad Komisija Kambodžos vyriausybę įtraukė į „suinteresuotųjų šalių“, pateikusių pastabas po to, kai buvo priimtas pranešimas dėl Komisijos konstatuotų aplinkybių, sąrašą.
83
Taigi deleguotajame reglamente numatyta, kad Kambodžos Karalystė, kaip šalis, kuriai taikomas VIG sistema, taip pat visos kitos suinteresuotosios šalys turi teisę į tai, kad joms būtų pranešta apie tyrimo pradėjimą ir pateiktas visas raštiško skundo tekstas (deleguotojo reglamento 10 straipsnio 2 dalis). Vykstant tyrimui Komisija turi pareigą atsižvelgti į suinteresuotųjų šalių pastabas, jei jos pagrįstos pakankamais įrodymais (deleguotojo reglamento 11 straipsnio 2 dalis). Vėliau, Komisijai informavus apie pagrindinius argumentus, kuriais ji grindžia savo sprendimą, tos šalys taip pat gali pateikti pastabas, į kurias Komisija turi atsižvelgti (deleguotojo reglamento 17 straipsnio 3 ir 5 dalys).
84
Kambodžos Karalystė, kaip šalis, kuriai taikomas VIG sistema, taip pat visos kitos suinteresuotosios šalys turi teisę pateikusios raštišką prašymą susipažinti su bylos medžiaga, kurią Komisija surinko po to, kai buvo pradėtas tyrimas. Jos gali susipažinti su visa toje medžiagoje esančia informacija ir pateikti dėl jos pastabas. Į šias pastabas atsižvelgiama, jei jos pakankamai pagrįstos (deleguotojo reglamento 14 straipsnio 2 dalis). Minėtu reglamentu šaliai, kuriai taikoma VIG sistema, ir suinteresuotosioms šalims taip pat suteikiama teisė būti Komisijos išklausytoms (deleguotojo reglamento 15 straipsnio 1 dalis) ir reikalauti, kad dalyvautų bylas nagrinėjantis pareigūnas (deleguotojo reglamento 16 straipsnio 1 dalis).
85
Kiek tai susiję su aktyviu Kambodžos Karalystės dalyvavimu tyrimo procedūroje, neginčytina, kad Kambodžos Karalystė buvo įtraukta į procedūrą, per kurią buvo priimtas ginčijamas reglamentas. Ginčijamo reglamento 19 konstatuojamojoje dalyje Komisija nurodo pastabas, kurias Kambodžos vyriausybė pateikė kaip suinteresuotoji šalis. Kitos nuorodos į aktyvų Kambodžos Karalystės arba Kambodžos vyriausybės dalyvavimą Komisijai vykdant tyrimą pateiktos ginčijamo reglamento 34, 41, 52, 72 ir 73 konstatuojamosiose dalyse.
86
Nors vien aktyvus dalyvavimas vykdant tyrimą savaime nėra pakankama sąlyga siekiant įvertinti fizinio ar juridinio asmens konkrečią sąsają, vis dėlto jis nėra neturintis reikšmės. Aktyvus ieškovo dalyvavimas tyrimo procedūroje, pavyzdžiui, perduodant duomenis ir pateikiant rašytines pastabas, yra reikšminga aplinkybė nustatant konkrečią jo sąsają (šiuo klausimu žr. 2015 m. balandžio 16 d. Sprendimo TMK Europe, C‑143/14, EU:C:2015:236, 24–26 punktus ir 1996 m. liepos 11 d. Sprendimo Sinochem Heilongjiang / Taryba, T‑161/94, EU:T:1996:101, 47 punktą).
87
Dėl būtinybės atsižvelgti į ginčijamo reglamento pasekmes Kambodžos Karalystės padėčiai Bendrasis Teismas konstatuoja, kad, kaip matyti iš šios nutarties 56–59 punktų, ginčijamas reglamentas, laikinai panaikindamas apsaugą, kuri Kambodžos Karalystei buvo taikoma pagal SPG reglamentą, gali jai padaryti didelę ekonominę žalą, atsižvelgiant į tai, kokią didelę reikšmę šios šalies ekonomikai turi Indica ryžių eksportas į Sąjungą.
88
Pati Komisija SPG reglamento tikslą nurodė kaip priežastį, pateisinančią laipsnišką apsaugos priemonių liberalizavimą trejų metų laikotarpiu, ir laikėsi nuomonės, kad muitų mažinimo palaipsniui turi pakakti Sąjungos pramonei kovojant su ekonominės ar finansinės padėties pablogėjimu (ginčijamo reglamento 81–85 konstatuojamosios dalys).
89
Remdamasis tuo, kas išdėstyta, Bendrasis Teismas daro išvadą, kad priimdama apsaugos priemones Komisija, jei konkrečios aplinkybės neužkerta tam kelio, turi išsiaiškinti, kokių neigiamų pasekmių jos sprendimas gali sukelti Kambodžos Karalystės, kaip šalies, kuriai taikoma VIG sistema, ekonomikai ir suinteresuotosioms šalims, ir konstatuoja, kad, vertinant ieškinio priimtinumą, jos turi būti laikomos konkrečiai susijusiomis kaip priklausančios fizinių ar juridinių asmenų, kuriuos Komisija identifikavo arba gali identifikuoti ir kuriems ginčijamas reglamentas gali padaryti tam tikrą poveikį, ribotai grupei (šiuo klausimu žr. 1985 m. sausio 17 d. Sprendimo Piraiki-Patraiki / Komisija, 11/82, EU:C:1985:18, 28–31 punktus ir 1999 m. vasario 11 d. Sprendimo Antillean Rice Mills ir kt. / Komisija, C‑390/95 P, EU:C:1999:66, 25 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
90
Komisijos pareigą atsižvelgti į ypatingą Kambodžos Karalystės padėtį sustiprina išvada, kad apsaugos priemonių priėmimas pagal SPG reglamento 26 straipsnį kenkia ir prieštarauja laisvei eksportuoti, kurią lemia Kambodžos Karalystei suteikta lengvatinė galimybė patekti į Sąjungos rinką pagal SPG reglamentą.
91
Jeigu sprendimas paveikia grupę asmenų, kurie buvo identifikuoti arba galėjo būti identifikuoti priimant šį aktą pagal grupės nariams būdingus kriterijus, šie asmenys gali būti konkrečiai susiję su šiuo aktu tiek, kiek jie priklauso ribotai ūkio subjektų grupei, ir taip gali būti visų pirma tuomet, kai sprendimu pakeičiamos prieš jį priimant šių asmenų įgytos teisės (žr. 2014 m. vasario 27 d. Sprendimo Stichting Woonpunt ir kt. / Komisija, C‑132/12 P, EU:C:2014:100, 59 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją). Šiuo atveju Kambodžos Karalystė, kaip ginčijamame reglamente nurodyta šalis, kuriai taikoma VIG sistema, priklauso uždarai kategorijai, kuri aktyviai dalyvavo procedūroje, per kurią buvo priimtas ginčijamas reglamentas, ir dėl kurios, nustatant Bendrojo muitų tarifo muitus, buvo atsižvelgta į apsaugos priemonių pasekmes.
92
Iš šios nutarties 79–91 punktų matyti, kad Kambodžos Karalystės padėtis yra išskirtinė, palyginti su visų kitų asmenų situacija.
93
Vadinasi, nesant reikalo nustatyti, ar ginčijamas reglamentas yra reglamentuojamojo pobūdžio teisės aktas, dėl kurio nereikia patvirtinti įgyvendinamųjų priemonių, kaip tai suprantama pagal šios nutarties 39 punkte nurodytoje jurisprudencijoje numatytą antrąjį atvejį, darytina išvada, kad Kambodžos Karalystė yra konkrečiai susijusi su ginčijamu reglamentu, todėl turi teisę pareikšti ieškinį, kaip tai suprantama pagal SESV 263 straipsnio ketvirtą pastraipą.
2. Dėl CRF
94
Nors iš suformuotos jurisprudencijos matyti, kad tuo atveju, kai tą patį ieškinį pareiškus keliems ieškovams buvo nustatyta vieno iš jų teisė jį pareikšti, nereikia nagrinėti kitų ieškovų teisės pareikšti ieškinį klausimo (šiuo klausimu žr. 1993 m. kovo 24 d. Sprendimo CIRFS ir kt. / Komisija, C‑313/90, EU:C:1993:111, 31 punktą ir 2007 m. liepos 9 d. Sprendimo Sun Chemical Group ir kt. / Komisija, T‑282/06, EU:T:2007:203, 50 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją), Bendrasis Teismas nusprendžia papildomai išnagrinėti ieškinio priimtinumo klausimą CFR atžvilgiu.
95
Iš pradžių reikia priminti, kad jurisprudencijoje asociacijų pareikštų ieškinių priimtinumas pripažįstamas trimis konkrečiai apibrėžtais atvejais. Tai, pirma, atvejis, kai teisės nuostatoje profesinėms asociacijoms aiškiai pripažįstamos tam tikros procesinės teisės, antra, atvejis, kai asociacija atstovauja įmonių, kurių pačių ieškiniai būtų priimtini, interesams, ir, trečia, atvejis, kai asociacija individualizuojama dėl to, kad pakenkta jos, kaip asociacijos, interesams ir visų pirma dėl to, kad aktas, kurį prašoma panaikinti, paveikė jos derybinę poziciją (žr. 1997 m. rugsėjo 30 d. Sprendimo Federolio / Komisija, T‑122/96, EU:T:1997:142, 61 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją ir 2013 m. sausio 15 d. Sprendimo Aiscat / Komisija, T‑182/10, EU:T:2013:9, 48 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
96
Šioje byloje CRF teigia veikianti savo narių ir savo vardu, todėl iš esmės ji remiasi antruoju ir trečiuoju atveju. Taigi reikia nustatyti, ar, viena vertus, CRF ir, kita vertus, jos narės yra tiesiogiai ir konkrečiai susijusios su ginčijamu reglamentu.
97
Bendrojo Teismo manymu, visų pirma reikia išnagrinėti šios nutarties 94 punkte nurodytą antrąjį atvejį, t. y. kai asociacija atstovauja jai priklausančių įmonių, kurių pačių ieškiniai būtų priimtini, interesams.
98
Tokiu atveju asociacijos teisė pareikšti ieškinį grindžiama argumentu, kad jeigu ieškinį pateiktų asociacija, tai būtų procesiniu požiūriu naudinga, nes būtų galima išvengti didelio skaičiaus įvairių ieškinių dėl tų pačių aktų, kadangi asociacija pakeistų vieną ar kelis savo narius, kurių interesams ji atstovauja, dėl to, kad patys šie nariai galėtų pareikšti priimtinus ieškinius (šiuo klausimu žr. 1995 m. liepos 6 d. Sprendimo AITEC ir kt. / Komisija, T‑447/93–T‑449/93, EU:T:1995:130, 60 punktą).
99
Todėl reikia išnagrinėti, ar CRF narės galėjo pačios pareikšti ieškinius pagal SESV 263 straipsnio ketvirtą pastraipą. Kadangi šios įmonės nėra ginčijamo reglamento adresatės, reikia išnagrinėti tai, ar jis yra tiesiogiai ir konkrečiai su jomis susijęs.
100
Visų pirma iš šios nutarties 40–42 punktuose nurodytos jurisprudencijos matyti, kad negalima atmesti to, kad reglamentas dėl apsaugos priemonių nustatymo, kuris dėl savo pobūdžio ir visuotino taikymo yra norminis aktas, nes taikomas visiems suinteresuotiesiems ūkio subjektams, gali būti tiesiogiai ir konkrečiai susijęs su tam tikrais iš jų, įskaitant minėto produkto gamintojus ir eksportuotojus, taikant tam tikras sąlygas.
101
Tokie aktai gali būti tiesiogiai ir konkrečiai susiję su Kambodžos kilmės Indica ryžius gaminančiomis ir eksportuojančiomis įmonėmis, kurios kaltinamos dėl didelių sunkumų, kurių kyla ar gali kilti Sąjungos pramonei remiantis duomenimis dėl jų komercinės veiklos. Taip yra gaminančių ir eksportuojančių įmonių, kurios gali įrodyti, kad buvo identifikuotos Komisijos aktuose arba susijusios su parengiamaisiais tyrimais, atveju (šiuo klausimu žr. 1984 m. vasario 21 d. Sprendimo Allied Corporation ir kt. / Komisija, 239/82 ir 275/82, EU:C:1984:68, 11 ir 12 punktus ir 1987 m. gegužės 7 d. Sprendimo NTN Toyo Bearing ir kt. / Taryba, 240/84, EU:C:1987:202, 5 punktą).
102
Todėl Bendrasis Teismas konkrečiai nagrinės CFR teisės pareikšti ieškinį savo narių, kurias Komisija identifikavo ginčijamame reglamente arba kurios susijusios su procedūra, per kurią priimtas ginčijamas reglamentas, vardu klausimą.
a) Dėl identifikuotų arba susijusių CRF narių tiesioginės sąsajos
103
Pirma, reikia pažymėti, kad iš šios nutarties 100 ir 101 punktuose nurodytos jurisprudencijos matyti, jog įmonės negalima laikyti tiesiogiai susijusia su reglamentu dėl apsaugos priemonių nustatymo vien dėl to, kad ji gamina produktą, kuriam taikomas muitas, nes šiuo aspektu jos, kaip eksportuotojos, statusas yra esminis. Remiantis šia jurisprudencija galima daryti išvadą, kad reglamento dėl apsaugos priemonių nustatymo tiesioginė sąsaja su tam tikrais atitinkamo produkto gamintojais ir eksportuotojais, be kita ko, susijusi su tuo, kad jie kaltinami dėl didelių sunkumų, kurių kilo ar gali kilti Sąjungos pramonei. Tačiau gamintojas, kuris neeksportuoja savo produkcijos į Sąjungos rinką, o išleidžia ją tik į savo nacionalinę rinką, negali lemti tokių sunkumų (šiuo klausimu žr. 2019 m. vasario 28 d. Sprendimo Taryba / Growth Energy ir Renewable Fuels Association, C‑465/16 P, EU:C:2019:155, 74 punktą).
104
Šiuo atveju iš ginčijamo reglamento 8, 35 ir 38 konstatuojamųjų dalių matyti, kad Komisija nurodė iš Kambodžos eksportuojančių gamintojų gavusi trylika atsakymų dėl imties sudarymo procedūros. Trys iš jų buvo atrinktos dėl didžiausios eksporto į Sąjungą apimties. Atlikusi išsamesnę analizę ir gavusi CRF pastabas, Komisija pakeitė dvi Kambodžos eksportuotojas ir galiausiai nurodė, kad į klausimyną atsakė tik viena Kambodžos eksportuojanti gamintoja. Taigi Kambodžos bendrovių, su kuriomis susijusi tyrimo procedūra ir imties sudarymas, kaip eksportuotojų statusas nėra ginčijamas. Be to, Komisija neginčija, kad taip identifikuotos ir su procedūra, per kurią buvo priimtas ginčijamas reglamentas, susijusios Kambodžos eksportuotojos yra CRF narės. Viena iš jų, t. y. Amru Rice (Kambodža) Co., Ltd, buvo nurodyta ginčijamame reglamente, o Golden Rice (Kambodža) Co., Ltd atsakė į Komisijos atsiųstą klausimyną.
105
Be to, dėl Kambodžos eksportuotojų komercinių veiksmų Komisijai buvo pateiktas prašymas atlikti tyrimą, o po jo buvo priimtas ginčijamas reglamentas. Iš ginčijamo reglamento 62–64 punktų taip pat matyti, kad CRF narių produkcijos eksportas į Sąjungos rinką ir jų komerciniai veiksmai tiesiogiai lėmė išvadas dėl Sąjungos pramonės patiriamų didelių sunkumų egzistavimo.
106
Antra, kiek tai susiję su poveikiu atitinkamų fizinių ar juridinių asmenų teisinei padėčiai, iš šios nutarties 52–62 punktų matyti, kad ginčijamas reglamentas, kiek juo atkuriami Kambodžos kilmės Indica ryžių importo, kurį vykdo į Sąjungą eksportuojančios CRF narės, Bendrojo muitų tarifo muitai, pakeičia materialinę šių narių padėtį. Taigi neginčytina, kad Bendrojo muitų tarifo muitų atkūrimas gali apsunkinti eksportą į Sąjungą, ir tai Komisija pripažino ginčijamo reglamento 84 konstatuojamojoje dalyje. Be to, ginčijamas reglamentas taip pat pakeičia jų teisinę padėtį. Iš tiesų šis reglamentas pakeičia teises į lengvatinę galimybę patekti į Sąjungos rinką visiškai netaikant Bendrojo muitų tarifo muitų, kurios Kambodžos eksportuotojoms pripažįstamos pagal SPG reglamentą.
107
Trečia, atsižvelgiant į šios nutarties 63–65 punktuose nurodytus principus, reikia atmesti Komisijos argumentą, kad nėra tiesiogiai paveikta eksportuojančių CRF narių teisinė padėtis, nes ginčijamame reglamente nustatytos apsaugos priemonės taikomos tik Sąjungoje įsteigtiems importuotojams. Šios priemonės tiesiogiai paveikia CRF eksportuojančias nares, nes apribojama jų komercinė veikla. Tai, kad laikinai atkuriami Kambodžos kilmės Indica ryžių importo į Sąjungą Bendrojo muitų tarifo muitai, prilygsta eksportuotojų, kuriems iki to laiko buvo suteikta lengvatinė galimybė patekti į Sąjungos rinką pagal specialią lengvatinių tarifų sistemą, patekimo į Sąjungos rinką apribojimui. Todėl vien tai, kad eksportuojančios CRF narės nemoka muitų, taikomų už Kambodžos kilmės Indica ryžių importą į Sąjungą, nes šiuos muitus moka importuotojai, nesuteikia pagrindo daryti išvados, kad ginčijamas reglamentas neturi jokio poveikio jų teisinei padėčiai.
108
Ketvirta, bendrovė, kurios produktams taikomos apsaugos priemonės, yra tiesiogiai susijusi su reglamentu dėl tokių priemonių nustatymo, nes juo valstybių narių muitinės institucijos įpareigojamos rinkti nustatytus muitus, nesuteikiant joms diskrecijos (šiuo klausimu žr. 1997 m. rugsėjo 25 d. Sprendimo Shanghai Bicycle / Taryba, T‑170/94, EU:T:1997:134, 41 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją ir 1998 m. lapkričio 19 d. Sprendimo Champion Stationery ir kt. / Taryba, T‑147/97, EU:T:1998:266, 31 punktą). Nagrinėjamu atveju šios nutarties 66 ir 68 punktuose buvo konstatuota, kad ginčijamas reglamentas už jo įgyvendinimą atsakingiems adresatams nepalieka jokios diskrecijos.
109
Vadinasi, reikia daryti išvadą, jog eksportuojanti CRF narė, kurią Komisija identifikavo ginčijamame reglamente, ir eksportuojančios CRF narės, kurios buvo identifikuotos ir su kuriomis buvo susijusi procedūra, per kurią buvo priimtas ginčijamas reglamentas, yra tiesiogiai susijusios su ginčijamu reglamentu.
b) Dėl identifikuotų arba susijusių CRF narių konkrečios sąsajos
110
Kaip jau buvo nurodyta šios nutarties 42, 71–77, 100 ir 101 punktuose, ginčijamo reglamento normatyvinis pobūdis nepaneigia to, kad tam tikros įmonės gali būti konkrečiai susijusios su šiuo reglamentu dėl tam tikrų joms būdingų savybių, kurios jas išskiria iš visų kitų asmenų.
111
Šiuo aspektu iš pradžių reikia pažymėti, kad įmonių, su kuriomis konkrečiai susijusios apsaugos priemonės, teisminei apsaugai negali pakenkti vien tai, kad priemonės nustatytos valstybei, o ne atskiroms įmonėms (šiuo klausimu žr. 1997 m. rugsėjo 25 d. Sprendimo Shanghai Bicycle / Taryba, T‑170/94, EU:T:1997:134, 38 punktą). Taigi tai, kad ginčijamu reglamentu priemonės nustatytos nacionaliniu lygmeniu, o ne nurodant atskirus eksportuotojus, savaime negali būti kliūtis eksportuojančių CRF narių teisminei apsaugai.
112
Bet kuriuo atveju jau buvo nuspręsta, kad ginčijamame reglamente įvardytą eksportuojančią gamintoją galima laikyti konkrečiai susijusia (šiuo klausimu žr. 2016 m. spalio 18 d. Sprendimo Crown Equipment (Suzhou) ir Crown Gabelstapler / Taryba, T‑351/13, nepaskelbtas Rink., EU:T:2016:616, 28 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją). Nagrinėjamu atveju iš šios nutarties 104 punkto matyti, kad Amru Rice (Kambodža) Co. buvo įvardyta ginčijamame reglamente ir kad kitas eksportuojančias CRF nares Komisija identifikavo per imties sudarymo ir tyrimo procedūrą.
113
Toliau, kalbant apie procesines garantijas, kurias CRF narės turėjo kaip Kambodžos eksportuotojos, reikia konstatuoti, kad, remiantis deleguotajame reglamente nustatytomis procesinėmis taisyklėmis, Kambodžos kilmės Indica ryžių eksportuotojoms ir „suinteresuotosioms šalims“, kaip tai suprantama pagal SPG reglamento 22 straipsnio 3 dalį, pripažįstamos tam tikros procesinės teisės ir garantijos.
114
Deleguotajame reglamente numatyta, kad eksportuotojai ir visos kitos suinteresuotosios šalys turi teisę į tai, kad jiems būtų pranešta apie tyrimo pradėjimą, ir į tai, kad jiems būtų pateiktas visas raštiško skundo tekstas (deleguotojo reglamento 10 straipsnio 2 dalis). Jei Komisija nori atlikti patikrinimus, taip pat ir trečiosiose valstybėse, tam, kad išanalizuotų, be kita ko, eksportuotojų dokumentus, ji turi gauti ūkio subjektų, su kuriais susiję šie tyrimai, sutikimą ir juos informuoti apie informacijos, kuri turi būti tikrinama ir pateikta, pobūdį (deleguotojo reglamento 12 straipsnis). Suinteresuotosioms šalims suteikiamos ir kitos teisės, nurodytos šios nutarties 83 ir 84 punktuose.
115
Šiuo aspektu reikia priminti, kad iš šios nutarties 104 punkto matyti, jog neginčijama, kad Kambodžos bendrovės, su kuriomis susijusi imties sudarymo ir tyrimo procedūra, yra eksportuotojos ir kad jos yra CRF narės. Be to, CRF eksportuojančią narę Amru Rice (Kambodža) CO. Komisija įtraukė į „suinteresuotųjų šalių“ sąrašą.
116
Taip pat, kiek tai susiję su aktyviu eksportuojančių CRF narių dalyvavimu procedūroje, per kurią buvo priimtas ginčijamas reglamentas, iš šios nutarties 104 ir 115 punktų matyti, kad Komisija atrinko tam tikrą skaičių CRF eksportuojančių narių ir jie dalyvavo imties sudarymo ir tyrimo procedūroje. Komisija pripažino, kad kiek įmanoma naudojo vykdant tyrimą dalyvavusių eksportuojančių CRF narių pateiktus duomenis ir pastabas (ginčijamo reglamento 8, 19, 35 ir 38 konstatuojamosios dalys).
117
Tai, kad Komisija nusprendė neatsižvelgti į informaciją, kurią pateikė tam tikros įmonės, dalyvavusios parengiamajame tyrime, nepaneigia šių įmonių galimybės remtis savo dalyvavimu siekiant įrodyti konkrečią sąsają. Eksportuotojos, kurios dalyvavo imties sudarymo procedūroje, ir tos, kurios iš pradžių buvo atrinktos, dalyvavo parengiamojo tyrimo procedūroje ir jų poziciją Komisija išanalizavo vykdydama procedūrą, per kurią buvo priimtas ginčijamas reglamentas. Šios išvados nepaneigia tai, kad Komisija galiausiai nusprendė neatsižvelgti į šių eksportuotojų pateiktą informaciją (šiuo klausimu žr. 1996 m. liepos 11 d. Sprendimo Sinochem Heilongjiang / Taryba, T‑161/94, EU:T:1996:101, 47 punktą).
118
Be to, kiek tai susiję su Komisijos pareiga atsižvelgti į teisės akto, kurį ji ketina priimti, pasekmes eksportuojančių gamintojų, kurios yra CRF narės, padėčiai, iš ginčijamo reglamento 81 ir 84 konstatuojamųjų dalių matyti, kad nurodydama, jog „nesumažinti muitai Kambodžai <…> nebus taikomi visus trejus metus, todėl eksportuoti bus sunkiau, bet palaipsniui [ji] galės didinti Indica ryžių eksportą į Sąjungą“, Komisija pripažino, kad šis reglamentas daro neigiamą poveikį eksportuojančių Kambodžos gamintojų ekonominei padėčiai ir tam, kaip lengvai jos gali eksportuoti į Sąjungą Kambodžos kilmės Indica ryžius. Ji taip pat atsižvelgė į šias pasekmes nuspręsdama, kad pakanka palaipsniui mažinti Bendrojo muitų tarifo muitus.
119
Galiausiai reikia pridurti, kad konkrečiai gali būti susiję fiziniai ar juridiniai asmenys, kuriems buvo nustatytos apsaugos priemonės, panaudojant duomenis apie jų komercinę veiklą (šiuo klausimu žr. 2018 m. spalio 18 d. Sprendimo Rotho Blaas, C‑207/17, EU:C:2018:840, 33 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
120
Nagrinėjamu atveju iš ginčijamo reglamento 27–42 ir 61–64, 66–68, 76 ir 77 punktų matyti, kad Komisija panaudojo Eurostato duomenis apie Kambodžos kilmės, taigi eksportuojančių Kambodžos įmonių, importą, susijusius su absoliučiais skaičiais ir su rinkos dalimis, taip pat šių įmonių kainas ir šio importo padidėjimą aiškiai susiejo su Sąjungos pramonei kilusiais dideliais sunkumais, kurie, anot Komisijos, pateisino apsaugos priemonių priėmimą. Taigi ginčijamame reglamente įvardyta eksportuojanti CRF narė ir eksportuojančios CRF narės, kurias identifikavo Komisija ir su kuriomis susijusi imties sudarymo ir tyrimo procedūra, yra konkrečiai susijusios su ginčijamu reglamentu tiek, kiek apsaugos priemonės buvo nustatytos panaudojant duomenis apie jų komercinę veiklą.
121
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, darytina išvada, kad CRF narės, eksportuojančios į Sąjungą Kambodžos kilmės Indica ryžius, sudaro uždarą grupę, kaip tai suprantama pagal jurisprudenciją, nes jos buvo įvardytos ginčijamame reglamente ir dalyvavo procedūroje, per kurią buvo priimtas šis reglamentas, duomenys apie jų komercinę veiklą buvo panaudoti siekiant joms pritaikyti apsaugos priemones ir jų atžvilgiu buvo atsižvelgta į šių priemonių pasekmes nustatant Bendrojo muitų tarifo muitus. Taigi ginčijamas reglamentas yra konkrečiai susijęs su šiomis įmonėmis.
122
Vadinasi, reikia daryti išvadą, kad CRF turi teisę pareikšti ieškinį savo narių, kurios eksportuoja į Sąjungą Kambodžos kilmės Indica ryžius ir kurios yra tiesiogiai ir konkrečiai susijusios su ginčijamu reglamentu, vardu, nesant reikalo nagrinėti klausimo, ar CRF turi teisę pareikšti ieškinį savo ar savo narių, kurių Komisija neidentifikavo ar su kuriais nesusijusi procedūra, per kurią priimtas ginčijamas reglamentas, vardu, ir nustatyti, ar ginčijamas reglamentas yra reglamentuojamojo pobūdžio teisės aktas, dėl kurio nereikia patvirtinti įgyvendinamųjų priemonių, kaip tai suprantama pagal šios nutarties 39 punkte nurodytoje jurisprudencijoje numatytą antrąjį atvejį.
B.
Dėl Kambodžos Karalystės ir CRF suinteresuotumo pareikšti ieškinį dėl ginčijamo reglamento
123
Kadangi argumentą, kad Kambodžos Karalystė ir CRF nėra suinteresuotos pareikšti ieškinį, Komisija pateikė subsidiariai, Bendrasis Teismas primena, kad remiantis suformuota jurisprudencija fizinio ar juridinio asmens pareikštas ieškinys dėl panaikinimo yra priimtinas tik tuo atveju, jeigu šis asmuo yra suinteresuotas, kad ginčijamas aktas būtų panaikintas. Toks suinteresuotumas reiškia, kad pats šio akto panaikinimas gali sukelti teisinių padarinių, taigi ieškinio baigtis gali būti naudinga jį pareiškusiai šaliai (šiuo klausimu žr. 2009 m. rugsėjo 17 d. Sprendimo Komisija / Koninklijke FrieslandCampina, C‑519/07 P, EU:C:2009:556, 63 punktą; 2011 m. gruodžio 21 d. Sprendimo ACEA / Komisija, C‑319/09 P, nepaskelbtas Rink., EU:C:2011:857, 67 punktą; 2014 m. vasario 27 d. Sprendimo Stichting Woonpunt ir kt. / Komisija, C‑132/12 P, EU:C:2014:100, 67 punktą ir 2014 m. vasario 27 d. Sprendimo Stichting Woonlinie ir kt. / Komisija, C‑133/12 P, EU:C:2014:105, 54 punktą).
124
Ieškovo suinteresuotumas pareikšti ieškinį turi būti atsiradęs ir esantis. Jis negali būti susijęs su būsima hipotetine situacija. Šis suinteresuotumas, atsižvelgiant į ieškinio dalyką, turi būti jo pareiškimo etape, antraip ieškinys būtų nepriimtinas, ir išlikti iki teismo sprendimo priėmimo, antraip nebūtų pagrindo jį priimti (žr. 2015 m. rugsėjo 17 d. Sprendimo Mory ir kt. / Komisija, C‑33/14 P, EU:C:2015:609, 56 ir 57 punktus ir juose nurodytą jurisprudenciją ir 2019 m. balandžio 10 d. Sprendimo Deutsche Post / Komisija, T‑388/11, EU:T:2019:237, 48 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
125
Būtent ieškovas turi įrodyti savo suinteresuotumą pareikšti ieškinį. Jei interesas, kuriuo remiasi ieškovas, susijęs su būsima teisine padėtimi, jis turi įrodyti, kad šiai padėčiai jau keliama neabejotina grėsmė. Taigi, ieškovas negali remtis būsima ir neaiškia padėtimi, kad pateisintų suinteresuotumą prašyti panaikinti ginčijamą aktą (žr. 2014 m. balandžio 30 d. Sprendimo Hagenmeyer ir Hahn / Komisija, T‑17/12, EU:T:2014:234, 39 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
126
Šioje byloje Bendrasis Teismas primena, kad jau buvo konstatuota, jog ginčijamas reglamentas daro poveikį tiek Kambodžos Karalystės ir eksportuojančių CRF narių ekonominei padėčiai, tiek jų teisinei padėčiai.
127
Kadangi ginčijamas reglamentas daro neigiamą poveikį Kambodžos Karalystės ir CRF veiklai, šiuo reglamentu atkurtų Bendrojo muitų tarifo muitų, taikomų Kambodžos kilmės Indica ryžių importui į Sąjungą, panaikinimas gali būti naudingas Kambodžos Karalystei ir CRF.
128
Vadinasi, reikia konstatuoti, kad Kambodža ir CRF, veikianti savo eksportuojančių narių, su kuriais susijęs tyrimas, po kurio buvo priimtas ginčijamas reglamentas, vardu, yra suinteresuotos prašyti panaikinti tą reglamentą.
129
Komisijos nurodyta jurisprudencija nepaneigia šios išvados.
130
2016 m. gruodžio 21 d. Sprendime Taryba / Front Polisario (C‑104/16 P, EU:C:2016:973) Teisingumo Teismas nagrinėjo geografinei zonai, dėl kurios pareikšti teritoriniai reikalavimai, trečiosios valstybės institucijų taikyto liberalizavimo susitarimo klausimą. Taigi klausimas buvo susijęs su teritorijos ribų pripažinimo pagal tarptautinę teisę problemomis, o ne su reglamento, patenkančio į Sąjungos komercinės politikos sritį, poveikiu.
131
Remiantis visu tuo, kas išdėstyta, darytina išvada, kad nepriimtinumu grindžiamas prieštaravimas turi būti atmestas.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
132
Pagal Procedūros reglamento 133 straipsnį bylinėjimosi išlaidų klausimas sprendžiamas sprendime arba nutartyje, kuria užbaigiamas procesas. Šia nutartimi procesas neužbaigiamas, todėl reikia atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.
Remdamasis šiais motyvais,
BENDRASIS TEISMAS (penktoji išplėstinė kolegija)
nutaria:
1.
Atmesti nepriimtinumu grindžiamą prieštaravimą.
2.
Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.
Priimta 2020 m. rugsėjo 10 d. Liuksemburge.
Kancleris
E. Coulon
Pareigas einantis pirmininkas
S. Papasavvas
(
*1
)	Proceso kalba: anglų.