62022TJ0484
HOTĂRÂREA TRIBUNALULUI (Camera a zecea)
22 noiembrie 2023 (
*1
)
„Funcție publică – Agenți temporari – Modificare a încadrării – Exercițiul de modificare a încadrării 2021 – Decizie de nemodificare a încadrării – Coeficienții de multiplicare de referință – Dispoziții generale de aplicare a articolului 54 din RAA – Excepție de nelegalitate – Egalitate de tratament – Răspundere”
În cauza T‑484/22,
QN, reprezentat de H. Tagaras, avocat,
reclamant,
împotriva
Agenției Uniunii Europene pentru Gestionarea Operațională a Sistemelor Informatice la Scară Largă în Spațiul de Libertate, Securitate și Justiție (eu‑LISA), reprezentată de M. Chiodi, în calitate de agent, asistat de A. Duron și de D. Waelbroeck, avocați,
pârâtă,
TRIBUNALUL (Camera a zecea),
compus din doamna O. Porchia, președintă, domnii L. Madise și P. Nihoul (raportor), judecători,
grefier: doamna H. Eriksson, administratoare,
având în vedere faza scrisă a procedurii,
în urma ședinței din 14 iunie 2023,
pronunță prezenta
Hotărâre (
1
)
1
Prin acțiunea întemeiată pe articolul 270 TFUE, reclamantul, QN, solicită, pe de o parte, anularea deciziei Agenției Uniunii Europene pentru Gestionarea Operațională a Sistemelor Informatice la Scară Largă în Spațiul de Libertate, Securitate și Justiție (eu‑LISA) din 22 decembrie 2021 de a nu îi modifica încadrarea la sfârșitul exercițiului de modificare a încadrării din anul 2021 (denumită în continuare „decizia atacată”) și, pe de altă parte, repararea prejudiciului pe care l‑ar fi suferit ca urmare a nedispunerii modificării încadrării sale.
Istoricul cauzei
2
La 1 martie 2019, reclamantul a fost angajat de eu‑LISA în calitate de agent temporar în temeiul articolului 2 litera (f) din Regimul aplicabil celorlalți agenți ai Uniunii Europene (denumit în continuare „RAA”) și a fost încadrat în gradul AD 9 pentru a ocupa în cadrul acesteia funcția de șef al unității „Servicii generale” a acestei agenții.
3
La 28 februarie 2021, reclamantul a devenit eligibil pentru modificarea încadrării.
4
La 29 octombrie 2021, eu‑LISA a publicat o informare administrativă (denumită în continuare „informarea administrativă”) privind lansarea exercițiului de modificare a încadrării a agenților temporari pentru anul 2021 (denumit în continuare „exercițiul 2021”).
5
Numele reclamantului nu a fost inclus în lista agenților propuși pentru modificarea încadrării, publicată la 3 decembrie 2021.
6
La 14 decembrie 2021, reclamantul a contestat la comitetul paritar pentru modificarea încadrării (denumit în continuare „comitetul paritar”) faptul că nu a fost propus pentru modificarea încadrării. La 22 decembrie 2021, comitetul paritar l‑a informat că nu recomanda modificarea încadrării acestuia.
7
În aceeași zi, directorul executiv al eu‑LISA (denumit în continuare „directorul executiv”), în calitate de autoritate abilitată să încheie contractele de muncă (denumită în continuare „AAIC”), a publicat lista agenților a căror încadrare fusese modificată în cadrul exercițiului 2021, pe care nu figura numele reclamantului.
8
La 1 martie 2022, reclamantul a introdus o reclamație împotriva deciziei atacate în temeiul articolului 90 alineatul (2) din Statutul funcționarilor Uniunii Europene (denumit în continuare „statutul”), aplicabil prin analogie agenților temporari în temeiul articolului 46 din RAA. Această reclamație a fost respinsă prin decizia președintelui Consiliului de administrație al eu‑LISA din 25 iunie 2022 (denumită în continuare „decizia de respingere”).
Concluziile părților
9
Reclamantul solicită Tribunalului:
–
anularea deciziei atacate și a deciziei de respingere;
–
obligarea eu‑LISA la plata sumei de 3000 de euro cu titlu de daune interese;
–
obligarea eu‑LISA la plata cheltuielilor de judecată.
10
eu‑LISA solicită Tribunalului:
–
respingerea acțiunii ca nefondată;
–
obligarea reclamantului la plata cheltuielilor de judecată.
În drept
[omissis]
Cu privire la concluziile în anulare
[omissis]
Cu privire la primul motiv, întemeiat pe o eroare de drept în interpretarea și în aplicarea clauzei privind coeficienții de multiplicare, care figurează la articolul 5 alineatul (8) din DGA
[omissis]
– Cu privire la luarea în considerare a secțiunii B din anexa I la statut și a anexei II la DGA
28
Prin intermediul acestei critici, reclamantul arată că clauza privind coeficienții de multiplicare nu poate, în pofida modului de redactare a anexei II la DGA, să fie interpretată decât ca un mecanism de determinare a unui număr de posturi disponibile pentru modificarea încadrării agenților.
29
El se întemeiază în esență pe o interpretare contextuală a clauzei menționate și ia de asemenea în considerare obiectivele acesteia din urmă.
30
eu‑LISA contestă argumentația reclamantului.
31
În această privință, conform unei jurisprudențe constante, interpretarea unei dispoziții a dreptului Uniunii impune să se țină seama nu numai de termenii săi, ci și de contextul în care se înscrie, precum și de obiectivele și de finalitatea urmărite de actul din care aceasta face parte (Hotărârea din 15 martie 2022, Autorité des marchés financiers, C‑302/20, EU:C:2022:190, punctul 63; a se vedea de asemenea Hotărârea din 9 martie 2023, Les Mousquetaires și ITM Entreprises/Comisia, C‑682/20 P, EU:C:2023:170, punctul 86 și jurisprudența citată, și Hotărârea din 16 martie 2023, Towercast, C‑449/21, EU:C:2023:207, punctul 31).
32
În ceea ce privește, în primul rând, modul de redactare a articolului 5 alineatul (8) din DGA, din acesta reiese că decizia de modificare a încadrării este condiționată, primo, de compararea meritelor și, secundo, pe de o parte, de luarea în considerare de către administrație a resurselor bugetare disponibile pentru exercițiul în cauză și, pe de altă parte, de respectarea de către aceasta a „coeficienților de multiplicare de referință destinați echivalării carierelor medii, astfel cum au fost puși în aplicare în anexa II [la DGA]”.
33
În mod analog, în temeiul articolului 5 alineatele (5) și (7) din DGA, nici lista agenților propuși pentru modificarea încadrării, nici recomandarea comitetului paritar nu trebuie să depășească acești coeficienți, astfel cum au fost puși în aplicare în anexa II la DGA.
34
Pe de o parte, anexa II la DGA impune ca acești coeficienți de multiplicare de referință destinați echivalării carierelor medii indicați în secțiunea B din anexa I la statut să nu fie depășiți, amintind că respectivii coeficienți se aplică pe o bază cincinală începând cu 1 ianuarie 2014. Pe de altă parte, ea convertește acești coeficienți în vechime medie în fiecare grad înainte de modificarea încadrării în gradul superior. Pentru gradul AD 9, coeficientul fiind de 25 %, această vechime medie este de patru ani.
35
Astfel, anexa II la DGA, la care face trimitere articolul 5 din DGA, prevede în mod univoc modul în care trebuie aplicați coeficienții de multiplicare indicați în secțiunea B din anexa I la statut în cadrul modificării încadrării.
36
Prin urmare, modul clar de redactare a anexei II contrazice teza reclamantului.
37
În ceea ce privește, în al doilea rând, contextul în care se înscrie clauza privind coeficienții de multiplicare, reclamantul apreciază că această clauză trebuie interpretată exclusiv în lumina mai multor dispoziții din statut. El susține în această privință că:
–
anexa II la DGA face trimitere la secțiunea B din anexa I la statut, care atribuie coeficienții de multiplicare pentru fiecare grad;
–
întrucât secțiunea B din anexa I pune în aplicare articolul 6 alineatul (2) din statut, acești coeficienți pot fi utilizați numai pentru calcularea numărului de posturi vacante din fiecare grad;
–
prin urmare, articolul 5 alineatul (8) și anexa II la DGA trebuie interpretate astfel, cu atât mai mult cu cât articolul 54 din RAA, ierarhic superior DGA, face de asemenea trimitere, pentru coeficienții de multiplicare, la secțiunea B din anexa I la statut; în consecință, interpretarea coeficienților menționați în lumina statutului prevalează asupra interpretării care poate fi făcută în lumina anexei II la DGA.
38
În această privință, interpretarea contextuală a clauzei privind coeficienții de multiplicare impune clarificarea modului în care se corelează DGA, articolul 54 din RAA și dispozițiile statutare relevante, și anume secțiunea B din anexa I și articolul 6 din statut.
39
Primo, clauza privind coeficienții de multiplicare figurează în DGA, iar acestea din urmă precizează modul în care trebuie pus în aplicare articolul 54 din RAA în cadrul eu‑LISA.
40
DGA sunt în această privință expresia largii puteri de apreciere de care beneficiază eu‑LISA în materie de modificare a încadrării agenților temporari (a se vedea în acest sens Hotărârea din 12 februarie 2020, WD/EFSA, T‑320/18, nepublicată, EU:T:2020:45, punctul 38 și jurisprudența citată, și Hotărârea din 28 aprilie 2021, Correia/CESE, T‑843/19, EU:T:2021:221, punctul 54).
41
Or, potrivit jurisprudenței, atunci când o astfel de agenție a adoptat, prin directivă internă, un regim specific destinat să garanteze transparența procesului de modificare a încadrării, prin stabilirea modalităților și a procedurii, acest regim se analizează ca o autolimitare a puterii sale de apreciere, de la care nu se poate îndepărta, cu riscul de a încălca principiul egalității de tratament, decât precizând motivele care pot justifica această schimbare (a se vedea în acest sens Hotărârea din 12 februarie 2020, WD/EFSA, T‑320/18, nepublicată, EU:T:2020:45, punctul 38 și jurisprudența citată; a se vedea de asemenea prin analogie Hotărârea din 9 noiembrie 2022, QM/Europol, T‑164/21, EU:T:2022:695, punctul 87 și jurisprudența citată).
42
Totuși, o astfel de directivă internă nu poate în niciun caz să restrângă domeniul de aplicare al statutului sau al RAA și nici să stabilească norme care ar deroga de la dispozițiile ierarhic superioare, precum dispozițiile statutului sau ale RAA sau principiile generale de drept (a se vedea Hotărârea din 20 martie 2018, Argyraki/Comisia, T‑734/16, nepublicată, EU:T:2018:160, punctul 66 și jurisprudența citată, și Hotărârea din 15 februarie 2023, Freixas Montplet și alții/Comitetul Regiunilor, T‑260/22, nepublicată, EU:T:2023:71, punctul 39 și jurisprudența citată).
43
Or, articolul 54 primul paragraf din RAA condiționează modificarea încadrării agenților temporari de compararea meritelor și de respectarea coeficienților de multiplicare, prevăzând cu privire la aceștia din urmă doar că „[n]u se pot depăși coeficienții de multiplicare […] stabiliți pentru funcționari în secțiunea B din anexa I la Statutul funcționarilor”.
44
Această dispoziție, singura din RAA care face referire la coeficienții de multiplicare și la secțiunea B din anexa I la statut, nu precizează, așadar, în ce mod trebuie aplicați acești coeficienți.
45
În schimb, articolul 54 al doilea paragraf din RAA face trimitere la dispozițiile generale de punere în aplicare a acestui articol pe care trebuie să le adopte fiecare agenție în conformitate cu articolul 110 din statut.
46
În această privință, articolul 110 alineatul (2) din statut stabilește modalitățile de adoptare a dispozițiilor generale de aplicare prevăzute în privința agențiilor, încredințând adoptarea dispozițiilor respective Comisiei Europene și prevăzând că acestea din urmă se aplică prin analogie agențiilor menționate.
47
În plus, articolul 28 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2018/1726 al Parlamentului European și al Consiliului din 14 noiembrie 2018 privind eu‑LISA și de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1987/2006 și a Deciziei 2007/533/JAI a Consiliului, precum și de abrogare a Regulamentului (UE) nr. 1077/2011 (JO 2018, L 295, p. 99) prevede că statutul și normele adoptate de comun acord de instituțiile Uniunii pentru punerea în aplicare a acestuia din urmă se aplică personalului eu‑LISA.
48
Or, DGA au fost adoptate tocmai în temeiul articolului 110 alineatul (2) din statut și al articolului 54 din RAA, precum și, pe de o parte, al articolului 20 din Regulamentul (UE) nr. 1077/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2011 de instituire a Agenției europene pentru gestionarea operațională a sistemelor informatice la scară largă în spațiul de libertate, securitate și justiție (JO 2011, L 286, p. 1), care a fost abrogat și înlocuit, începând cu 11 decembrie 2018, cu articolul 28 din Regulamentul 2018/1726 menționat la punctul 47 de mai sus, și, pe de altă parte, al acordului prealabil al Comisiei din 16 decembrie 2015, acordat agențiilor, în conformitate cu articolul 110 alineatul (2) din statut, referitor la normele de punere în aplicare a articolului 54 din RAA.
49
Dispozițiile amintite la punctele 46 și 47 de mai sus limitează astfel marja de apreciere a eu‑LISA pentru a stabili normele sale referitoare la modificarea încadrării agenților săi.
50
În plus, eu‑LISA susține, fără a fi contrazisă de reclamant, că DGA au fost aprobate de Comisie și că acestea se întemeiază pe dispozițiile modelului de decizie pentru agențiile descentralizate și pentru întreprinderile comune de stabilire a dispozițiilor generale de aplicare a articolului 54 din RAA (denumită în continuare „decizia model”), care a fost adoptată de Comisie și care figurează în anexa I la Decizia C(2015) 9563 final a acesteia din urmă din 16 decembrie 2015 prin care se furnizează agențiilor descentralizate și întreprinderilor comune un acord prealabil privind dispozițiile generale de aplicare a articolului 45 din statut.
51
În această privință, trebuie să se observe că dispozițiile DGA le reiau în esență pe cele ale deciziei model. În special, articolul 5 și anexa II la DGA reproduc dispozițiile relevante ale deciziei menționate, iar acestea din urmă condiționează de asemenea modificarea încadrării agenților cu gradul AD 9 de o vechime medie minimă în acest grad de patru ani.
52
Din cele ce precedă reiese că conversia, în anexa II la DGA, a coeficienților de multiplicare prevăzuți în secțiunea B din anexa I la statut în vechime medie minimă în grad reia dispozițiile adoptate de Comisie care au vocația, în temeiul articolului 110 din statut și al articolului 28 alineatul (1) din Regulamentul 2018/1726, de a se aplica în principiu tuturor agențiilor.
53
Secundo, în ceea ce privește dispozițiile statutare, trebuie amintit că secțiunea B din anexa I la statut determină „coeficienții de multiplicare de referință destinați echivalării carierelor medii” în cele trei grupe de funcții (AD, AST și AST/SC), stabilind un coeficient specific pentru fiecare grad din aceste grupe. Pentru gradul AD 9, coeficientul este de 25 %.
54
Secțiunea B din anexa I la statut nu oferă, în schimb, nicio precizare cu privire la cadrul în care se aplică acești coeficienți și nici cu privire la modul în care trebuie utilizați.
55
Singura dispoziție statutară care se referă la coeficienții menționați stabiliți în această anexă este articolul 6 alineatul (2) din statut. În această privință, în temeiul articolului 6 alineatul (1) din statutul menționat, o schemă de personal anexată la secțiunea din buget aferentă fiecărei instituții stabilește numărul de posturi pentru fiecare grad și fiecare grupă de funcții. În conformitate cu articolul 6 alineatul (2) din statut, fără a aduce atingere principiului promovării bazate pe merit, enunțat la articolul 45 din statut, această schemă garantează că, pentru fiecare instituție, numărul de posturi vacante pentru fiecare grad din schema de personal la data de 1 ianuarie a fiecărui an corespunde numărului de funcționari în activitate încadrați în gradul inferior la data de 1 ianuarie a anului anterior, înmulțit cu coeficienții stabiliți în secțiunea B din anexa I la statut pentru gradul respectiv, acești coeficienți aplicându‑se pe o bază cincinală medie începând cu 1 ianuarie 2014.
56
Articolul 6 alineatul (2) din statut prevede astfel că coeficienții de multiplicare servesc la calcularea numărului de posturi vacante pentru fiecare grad și pentru fiecare an care figurează în schema de personal anexată la secțiunea din bugetul instituției în cauză și că acest număr este luat în considerare în cadrul promovării funcționarilor.
57
În această privință, deși articolul 45 alineatul (1) prima teză din statut se referă la articolul 6 alineatul (2) din statutul menționat, prevăzând că promovarea funcționarilor se acordă printr‑o decizie a autorității împuternicite să facă numiri, ținând seama de această din urmă dispoziție, acest lucru nu este valabil, în schimb, în ceea ce privește articolul 54 din RAA care reglementează modificarea încadrării agenților sau vreo dispoziție a DGA.
58
În plus, articolul 5 din DGA face trimitere exclusiv la modul în care sunt aplicați coeficienții de multiplicare în anexa II la DGA, și anume la vechimea medie în grad înainte de modificarea încadrării calculată pornind de la acești coeficienți, fără a viza articolul 6 din statut și nici numărul de posturi pentru fiecare grad care figurează în schema de personal. În acest cadru, nu se poate concluziona că articolul 5 din DGA derogă de la dispozițiile ierarhic superioare relevante din statut sau din RAA.
59
Din analiza contextuală care precedă reiese că coeficienții de multiplicare, exprimați în procente în secțiunea B din anexa I la statut, sunt utilizați în două scopuri distincte. Pe de o parte, în temeiul articolului 6 alineatul (2) din statut, aceștia servesc la calcularea numărului anual de posturi vacante pentru fiecare grad și, prin urmare, a posibilităților de promovare. Pe de altă parte, în temeiul articolului 5 alineatul (8) și al anexei II la DGA, ei sunt utilizați pentru a determina vechimea medie minimă în fiecare grad care condiționează modificarea încadrării agenților.
60
Or, în cadrul promovării funcționarilor, Tribunalul a confirmat această dublă vocație a coeficienților de multiplicare, statuând că aceștia pot, independent de articolul 6 alineatul (2) din statut, să servească de asemenea la determinarea duratei carierei medii într‑un grad (a se vedea în acest sens Hotărârea din 14 februarie 2017, Schönberger/Curtea de Conturi, T‑688/15 P, nepublicată, EU:T:2017:76, punctele 121, 122 și 124).
61
Pe de o parte, Tribunalul a precizat în această privință că, în temeiul articolului 6 alineatul (2) din statut, coeficienții menționați permit calcularea numărului de posturi disponibile pentru promovare și că, în acest cadru, ei se aplică pe o bază cincinală medie (Hotărârea din 14 februarie 2017, Schönberger/Curtea de Conturi, T‑688/15 P, nepublicată, EU:T:2017:76, punctul 121).
62
Pe de altă parte, potrivit Tribunalului, convertiți în ani, coeficienții menționați servesc la determinarea duratei carierei medii într‑un grad (Hotărârea din 14 februarie 2017, Schönberger/Curtea de Conturi, T‑688/15 P, nepublicată, EU:T:2017:76, punctele 121, 122 și 124). Pentru această chestiune, trebuie să se țină seama de coeficienții de multiplicare aplicabili în cursul anilor în care agentul se afla în gradul în cauză și, prin urmare, limitarea privind baza cincinală prevăzută la articolul 6 alineatul (2) din statut nu se aplică (Hotărârea din 14 februarie 2017, Schönberger/Curtea de Conturi, T‑688/15 P, nepublicată, EU:T:2017:76, punctul 121).
63
Din cele ce precedă reiese că dispozițiile statutului și ale RAA care vizează coeficienții de multiplicare nu permit să se concluzioneze că, în cadrul modificării încadrării agenților, acești coeficienți ar trebui să fie utilizați numai pentru calcularea numărului de posturi disponibile pentru reîncadrare, fără a putea servi la stabilirea unei vechimi medii minime în fiecare grad înainte de modificarea încadrării.
64
Prin urmare, teza reclamantului nu este confirmată nici de contextul în care se înscrie clauza privind coeficienții de multiplicare.
65
În ceea ce privește, în al treilea rând, obiectivele urmărite de clauza privind coeficienții de multiplicare, reclamantul consideră că aceasta urmărește să stabilească o limită pentru numărul de posturi disponibile pentru modificarea încadrării și să asigure astfel un anumit paralelism cu funcționarii în ceea ce privește evoluția carierelor. El apreciază că această interpretare nu este repusă în discuție de faptul că respectarea resurselor bugetare disponibile impuse printre altele de DGA și de schema de personal are aceeași funcție, din moment ce limita ce rezultă din resursele menționate și din schema menționată servește unor interese de altă natură.
66
În această privință, primo, din articolul 6 alineatul (2) din statut reiese că, fără a aduce atingere principiului promovării întemeiate pe merit, coeficienții de multiplicare reprezintă evoluția unei cariere medii (Hotărârea din 13 martie 2013, AK/Comisia, F‑91/10, EU:F:2013:34, punctul 71).
67
Or, conversia acestor coeficienți în vechime medie minimă în grad este un alt mod de a delimita viteza medie cu care se poate modifica încadrarea agenților (a se vedea în acest sens Hotărârea din 14 februarie 2017, Schönberger/Curtea de Conturi, T‑688/15 P, nepublicată, EU:T:2017:76, punctele 122 și 124) și, prin urmare, urmărește același obiectiv ca articolul 6 alineatul (2) din statut.
68
Cel de al doilea considerent al DGA și al deciziei model face referire în acest sens la necesitatea de a defini norme specifice și coerente pentru modificarea încadrării agenților temporari, printre altele pentru a facilita mobilitatea lor între agenții.
69
În plus, normele aplicabile modificării încadrării agenților temporari nu pot fi identice cu cele aplicabile funcționarilor, întrucât primii nu au aceeași vocație la carieră precum cei din urmă în cadrul instituției lor (Hotărârea din 28 aprilie 2021, Correia/CESE, T‑843/19, EU:T:2021:221, punctul 55, și Hotărârea din 27 aprilie 2022, Correia/CESE, T‑750/20, nepublicată, EU:T:2022:246, punctul 80).
70
Astfel, spre deosebire de funcționari a căror stabilitate a locului de muncă este garantată de statut, agenții temporari intră sub incidența unui regim specific la baza căruia se află contractul de muncă încheiat cu instituția în cauză (Hotărârea din 28 ianuarie 1992, Speybrouck/Parlamentul, T‑45/90, EU:T:1992:7, punctul 90).
71
În continuare, recunoașterea statutară a dreptului la carieră al funcționarilor nu le conferă un drept subiectiv la promovare, chiar dacă îndeplinesc toate condițiile necesare, din moment ce o decizie de promovare nu depinde numai de calificările și de capacitățile candidatului, ci și de aprecierea lor în comparație cu cele ale celorlalți candidați care sunt eligibili să fie promovați (a se vedea Hotărârea din 27 aprilie 2022, Correia/CESE, T‑750/20, nepublicată, EU:T:2022:246, punctul 85 și jurisprudența citată).
72
Același lucru este valabil în mod necesar în ceea ce privește agenții temporari pentru motivele expuse în jurisprudența citată la punctele 69 și 70 de mai sus.
73
În acest cadru, nu este incoerent să se condiționeze modificarea încadrării agenților de efectuarea, în medie, a unui anumit număr de ani în gradul lor, cu atât mai mult cu cât, chiar în materie de promovare a funcționarilor, care au vocație la carieră în cadrul instituției lor, luarea în considerare a numărului de posturi disponibile pentru promovare nu exclude aplicarea concomitentă a unei condiții de vechime minimă în grad (a se vedea în acest sens Hotărârea din 14 februarie 2017, Schönberger/Curtea de Conturi, T‑688/15 P, nepublicată, EU:T:2017:76, punctele 121, 122 și 124).
74
Secundo, prevăzând că coeficienții de multiplicare servesc la calcularea numărului de posturi vacante pentru fiecare grad indicat în schema de personal care este anexată la secțiunea din bugetul instituției în cauză, articolul 6 alineatele (1) și (2) din statut stabilește o legătură directă între coeficienții de multiplicare și bugetul instituției în cauză. Totuși, faptul că din textul menționat reiese că acești coeficienți constituie un mecanism care servește atât la delimitarea vitezei de evoluție a carierelor, cât și la alocarea resurselor bugetare nu permite să se deducă de aici că, în contextul modificării încadrării agenților, delimitarea acestei viteze nu se poate face decât prin aplicarea unor cote, chiar indicative, de modificare a încadrării, fără a putea impune o vechime medie minimă în grad.
75
Din cele ce precedă reiese că teza reclamantului nu este confirmată nici de obiectivul clauzei privind coeficienții de multiplicare, și anume delimitarea vitezei medii cu care se poate modifica încadrarea agenților, care poate fi urmărit prin aplicarea unei vechimi medii minime în grad.
76
Prin urmare, prima critică trebuie respinsă.
[omissis]
Cu privire la al doilea motiv, întemeiat, cu titlu subsidiar, pe o excepție de nelegalitate îndreptată împotriva clauzei privind coeficienții de multiplicare
91
Cu titlu subsidiar, reclamantul invocă o excepție de nelegalitate a dispozițiilor DGA care prevăd aplicarea condiției privind vechimea medie minimă în grad. Acest motiv este împărțit în două critici.
– Cu privire la încălcarea articolului 45 din statut, a articolului 54 din RAA, a articolului 4 din DGA și a principiului modificării încadrării bazate pe merite
92
Prin intermediul acestei critici, reclamantul susține că condiția privind vechimea medie minimă în grad contravine principiului modificării încadrării bazate pe merite, prevăzut la articolul 45 din statut, la articolul 54 din RAA și la articolul 4 din DGA. El apreciază că, pe de o parte, meritul este subordonat condiției respective, iar îndeplinirea acesteia nu depinde numai de persoana interesată și că, pe de altă parte, condiția menționată exclude astfel de la modificarea încadrării grade întregi, indiferent de meritele agenților a căror încadrare poate fi modificată.
93
eu‑LISA contestă argumentația reclamantului.
94
În această privință, articolul 54 din RAA extinde la modificarea încadrării principiul promovării bazate pe merit prevăzut la articolul 45 din statut, impunând totodată administrației să nu depășească coeficienții de multiplicare. Această dublă cerință este reluată la articolul 4 și, respectiv, la articolul 5 din DGA, care reiau verbatim dispozițiile relevante ale deciziei model.
95
Cei doi parametri care condiționează modificarea încadrării, și anume compararea meritelor și vechimea medie minimă în grad, nu sunt criterii pur individuale, întrucât depind de meritele și, respectiv, de vechimea celorlalți candidați eligibili din gradul în cauză.
96
În plus, din decizia de respingere reiese că meritele candidaților condiționează, pe de o parte, calculul vechimii medii în grad, întrucât numai candidații cel mai bine clasați, în limita numărului de posturi disponibile din schema de personal (denumiți în continuare „candidații cei mai merituoși”), sunt luați în considerare în acest calcul, și, pe de altă parte, posibilitatea de a modifica încadrarea celor mai merituoși care au, dacă este cazul, o vechime individuală în grad mai mare decât vechimea medie aplicabilă.
97
În această privință, eu‑LISA a prezentat în decizia de respingere, cu ajutorul unui exemplu, metoda aplicată în cadrul exercițiului 2021. Potrivit acestei metode, compararea meritelor servește mai întâi la clasificarea candidaților, iar eu‑LISA nu reține decât candidații cei mai merituoși. Ea calculează în continuare vechimea medie în grad a candidaților cei mai merituoși. Dacă această vechime medie este insuficientă, dar unul dintre candidații cei mai merituoși are o vechime individuală în grad mai mare decât vechimea medie aplicabilă, încadrarea acestuia nu va putea fi modificată dacă un candidat mai bine clasat decât el are o vechime individuală mai mică decât această vechime medie. În acest caz, pentru niciunul dintre candidații cei mai merituoși nu se dispune modificarea încadrării.
98
Prin intermediul acestei metode, aplicarea condiției privind vechimea medie în grad putea conduce, așadar, la înlăturarea de la modificarea încadrării a unui întreg grup de candidați care aparțineau aceluiași grad dacă, pe de o parte, candidații cei mai merituoși aveau în mod colectiv o vechime medie în gradul lor mai mică decât cea aplicabilă și dacă, pe de altă parte, printre acești candidați, cei care erau cel mai bine clasați aveau o vechime individuală în grad mai mică decât această vechime medie. În acest caz, încadrarea candidaților mai puțin bine clasați cu o vechime individuală mai mare decât vechimea medie minimă aplicabilă nu putea fi modificată.
99
Metoda menționată demonstrează totuși că compararea meritelor rămâne principalul criteriu pe care se întemeiază modificarea încadrării. Astfel, ea servește la clasificarea candidaților în funcție de meritele lor, iar ordinea de clasificare determină ulterior dacă vechimea medie în grad împiedică modificarea încadrării întregului grup sau a unei părți din acesta. Cu alte cuvinte, dacă un agent face parte dintre candidații cei mai merituoși, dar nu este cel mai bine clasat, și dacă are o vechime individuală în grad mai mare decât vechimea medie, încadrarea acestuia nu va putea fi modificată dacă, pe de o parte, această vechime medie nu este îndeplinită în mod colectiv de toți candidații cei mai merituoși și dacă, pe de altă parte, candidații cel mai bine clasați din acest grup au o vechime mai mică decât vechimea medie. În acest caz, meritele, iar nu doar vechimea, sunt cele care împiedică modificarea încadrării agentului mai experimentat în grad.
100
Prin urmare, eu‑LISA a arătat în mod întemeiat în decizia de respingere că vechimea medie în grad aplicabilă nu compromite în niciun fel modificarea încadrării candidaților cei mai merituoși.
101
În ceea ce privește gradul reclamantului, aceasta a arătat următoarele:
–
ea a efectuat analiza comparativă a meritelor agenților eligibili din fiecare grad; în urma acestei analize, a verificat condiția privind vechimea medie în grad;
–
această condiție nu era îndeplinită în cadrul gradului AD 9, întrucât fiecare dintre cei șapte agenți eligibili, printre care și reclamantul, efectuase în medie doar doi ani în acest grad, în condițiile în care vechimea medie în acesta trebuia să ajungă la patru ani;
–
în temeiul articolului 5 alineatul (5) din DGA, neîndeplinirea acestei condiții o împiedica să modifice încadrarea agenților din acest grad;
–
prin urmare, ea a decis să nu propună niciun agent din gradul AD 9 pentru modificarea încadrării.
102
Rezultă că meritele agenților eligibili din gradul AD 9 au fost analizate în cadrul primei etape a procedurii de modificare a încadrării, înainte de întocmirea listei agenților propuși. Meritele nu sunt însă cauza nedispunerii modificării încadrării. Aceasta din urmă se datorează vechimii medii insuficiente a tuturor agenților eligibili din gradul respectiv, întrucât vechimea fiecăruia dintre aceștia, printre care și cea a reclamantului, era de aproximativ două ori mai mică decât vechimea medie minimă aplicabilă.
103
Or, trebuie amintit că, în primul rând, condiția privind vechimea medie minimă în grad prevăzută de DGA o reia pe cea care figurează în decizia model și urmărește menținerea unei echivalențe a carierelor medii prin furnizarea unui cadru pentru viteza cu care o agenție poate modifica încadrarea agenților săi cei mai merituoși. În al doilea rând, în temeiul articolului 6 alineatul (2) din statut, faptul de a delimita printr‑o condiție privind vechimea medie în grad întemeiată pe coeficienții de multiplicare viteza cu care funcționarii pot fi promovați nu aduce atingere principiului promovării întemeiate pe merit (a se vedea în acest sens Hotărârea din 13 martie 2013, AK/Comisia, F‑91/10, EU:F:2013:34, punctul 71) și acest lucru este valabil a fortiori pentru agenți, care nu au aceeași vocație la carieră ca funcționarii. În al treilea rând, condiția privind vechimea medie minimă în grad urmărește, în plus, să faciliteze mobilitatea între agenții (a se vedea punctul 68 de mai sus), ceea ce este în interesul agenților cei mai merituoși.
104
Având în vedere cele ce precedă, reclamantul nu poate susține că condiția privind vechimea medie în grad încalcă principiul modificării încadrării bazate pe merite.
[omissis]
Pentru aceste motive,
TRIBUNALUL (Camera a zecea)
declară și hotărăște:
1)
Anulează decizia Agenției Uniunii Europene pentru Gestionarea Operațională a Sistemelor Informatice pe Scară Largă în Spațiul de Libertate, Securitate și Justiție (eu‑Lisa) din 22 decembrie 2021 de a nu modifica încadrarea lui QN la sfârșitul exercițiului de modificare a încadrării din anul 2021.
2)
Respinge în rest acțiunea.
3)
Obligă eu‑LISA la plata cheltuielilor de judecată.
Porchia
Madise
Nihoul
Pronunțată astfel în ședință publică la Luxemburg, la 22 noiembrie 2023.
Semnături
(
*1
)	Limba de procedură: franceza.
(
1
)	Sunt redate numai punctele din prezenta hotărâre a căror publicare este considerată utilă de către Tribunal. În ceea ce privește punctele omise, se face trimitere la Hotărârea Tribunalului din 22 noiembrie 2023, QN/eu‑LISA (T‑484/22, EU…).