Ediție provizorie
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL
DOMNUL ATHANASIOS RANTOS
prezentate la 21 mai 2026(1)
Cauza C‑325/25
Eneco Wind Belgium SA
împotriva
Région wallonne
[cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d’État (Consiliul de Stat, Belgia)]
„ Trimitere preliminară – Mediu – Regulamentul (UE) 2022/2577 – Cadrul pentru accelerarea implementării energiei din surse regenerabile – Articolul 3 alineatul (2) – Construirea și exploatarea centralelor și instalațiilor producătoare de energie din surse regenerabile, precum și dezvoltarea infrastructurii de rețea aferente – Procedura de planificare și de acordare a autorizațiilor – Proiecte care sunt recunoscute ca fiind de interes public superior – Prioritate atunci când se pun în balanță interesele juridice în cazuri individuale – Domeniul de aplicare material al priorității – Modalitate de recunoaștere a interesului public superior – Prioritate absolută sau de principiu – Turbine eoliene – Protecția peisajului și a patrimoniului ”
I.      Introducere
1.        Potrivit considerentului (1) al Regulamentului (UE) 2022/2577(2), „[r]ăzboiul de agresiune al Federației Ruse împotriva Ucrainei și reducerea fără precedent a aprovizionării cu gaze naturale din Federația Rusă către statele membre amenință securitatea aprovizionării Uniunii și a statelor sale membre […]”. În aceste împrejurări, regulamentul menționat, care a completat planul REPowerEU prezentat de Comisia Europeană la 8 martie 2022(3), a stabilit norme temporare cu caracter urgent care vizează accelerarea procedurii de acordare a autorizațiilor pentru producția de energie din surse regenerabile. Articolul 3 alineatul (2) din regulamentul menționat a prevăzut astfel că, cel puțin pentru proiectele care sunt recunoscute ca fiind de interes public superior, se acordă „prioritate” construirii și exploatării centralelor și instalațiilor producătoare de energie din surse regenerabile, precum și dezvoltării infrastructurii de rețea aferente atunci când se pun în balanță interesele juridice în cazuri individuale.
2.        În cauza principală, Région wallonne (Regiunea Valonă, Belgia) a respins cererea, formulată de societatea Eneco Wind Belgium (denumită în continuare „reclamanta”), având ca obiect construirea și exploatarea a două turbine eoliene pentru motivul că proiectul respectiv ar aduce atingere peisajului și patrimoniului din perimetrul apropiat vizat. În acest context, ce interpretare trebuie dată noțiunii de „prioritate”, prevăzută la articolul 3 alineatul (2) din același regulament, în ceea ce privește un proiect referitor la producția de energie din surse regenerabile (denumit în continuare „proiect SER”), în special în raport cu interesul juridic legat de protecția peisajului și a patrimoniului? Aceasta este în esență întrebarea adresată de Conseil d’État (Consiliul de Stat, Belgia).
3.        Prezenta cauză, care are un caracter inedit, va determina Curtea să precizeze în ce măsură statele membre păstrează o putere de apreciere în ceea ce privește acordarea unei autorizații pentru un proiect SER care intră în domeniul de aplicare al Regulamentului 2022/2577.
II.    Cadrul juridic
A.      Dreptul Uniunii
1.      Directiva 92/43/CEE
4.        Articolul 6 din Directiva 92/43/CEE(4) prevede la alineatele (3) și (4):
„(3)      Orice plan sau proiect care nu are o legătură directă cu sau nu este necesar pentru gestionarea sitului, dar care ar putea afecta în mod semnificativ aria, per se sau în combinație cu alte planuri sau proiecte, trebuie supus unei evaluări corespunzătoare a efectelor potențiale asupra sitului, în funcție de obiectivele de conservare ale acestuia din urmă. […]
(4)      Dacă, în ciuda unui rezultat negativ al evaluării efectelor asupra sitului și în lipsa unei soluții alternative, planul sau proiectul trebuie realizat, cu toate acestea, din motive cruciale de interes public major, inclusiv din rațiuni de ordin social sau economic, statul membru ia toate măsurile compensatorii necesare pentru a proteja coerența globală a sistemului Natura 2000. […]
[…]”
5.        Articolul 16 din această directivă prevede la alineatul (1) litera (c):
„Statele membre pot deroga de la dispozițiile articolelor 12, 13, 14 și 15 literele (a) și (b), cu condiția ca derogarea să nu afecteze negativ menținerea populațiilor din speciile respective la un stadiu corespunzător de conservare în aria lor de extindere naturală și în măsura în care nu există o alternativă satisfăcătoare la derogare, în următoarele scopuri:
[…]
(c)      în folosul sănătății și siguranței publice sau pentru alte motive cruciale de interes public major, inclusiv din rațiuni de ordin social sau economic și în situații care ar avea efecte benefice de importanță majoră asupra mediului.”
2.      Directiva 2000/60/CE
6.        Articolul 4 din Directiva 2000/60/CE(5), intitulat „Obiective de mediu”, prevede la alineatul (7):
„Statele membre nu încalcă dispozițiile prezentei directive în cazul în care:
–        nu reușesc să obțină o stare bună a apelor subterane, o stare ecologică bună sau, acolo unde este cazul, un potențial ecologic bun sau nu reușesc să prevină deteriorarea stării unui corp de apă de suprafață sau subterană ca urmare unor noi modificări ale caracteristicilor fizice ale corpului de apă de suprafață sau a schimbării nivelului corpurilor de apă subterană sau
–        nu reușesc să prevină deteriorarea stării unui corp de apă de la foarte bună la bună, ca urmare a desfășurării unor noi activități de dezvoltare umană durabilă
și sunt îndeplinite următoarele condiții:
(a)      sunt luate toate măsurile practice pentru a atenua impactul negativ asupra stării corpului de apă;
(b)      motivele pentru modificările sau schimbările respective sunt indicate și motivate explicit în planul de gestionare a districtului hidrografic, solicitat în temeiul articolului 13, iar obiectivele sunt revizuite la fiecare șase ani;
(c)      motivele care stau la baza acestor modificări sau schimbări sunt de interes public major și/sau beneficiile pe care realizarea obiectivelor enunțate la alineatul (1) le aduce mediului și societății sunt mai mici decât beneficiile noilor modificări sau schimbări pentru sănătatea umană, menținerea securității umane sau pentru dezvoltarea durabilă și
(d)      din motive de fezabilitate tehnică sau de costuri disproporționate, obiectivele benefice urmărite prin modificările sau schimbările aduse corpului de apă nu pot fi realizate prin alte mijloace care să constituie o opțiune mult mai bună din punct de vedere ecologic.”
3.      Directiva 2009/147/CE
7.        Articolul 9 din Directiva 2009/147/CE(6) prevede la alineatul (1) litera (a):
„Statele membre pot aplica derogări de la prevederile articolelor 5-8, în cazul în care nu există altă soluție satisfăcătoare, din următoarele motive:
(a)      –      în interesul siguranței și sănătății publice;
–        în interesul securității aeriene;
–        pentru a preveni daune considerabile asupra recoltelor, șeptelului, pădurilor, pescăriilor și apelor;
–        pentru protecția florei și faunei.”
4.      Directiva (UE) 2018/2001
8.        Articolul 2 din Directiva (UE) 2018/2001(7), intitulat „Definiții”, prevede la al doilea paragraf punctul 1:
„De asemenea, se aplică definițiile următoare:
1.      «energie din surse regenerabile» sau «energie regenerabilă» înseamnă energie din surse regenerabile nefosile, respectiv energie eoliană, solară (solară termică și solară fotovoltaică) și geotermală, energie ambientală, energia mareelor, a valurilor și alte tipuri de energie a oceanelor, energie hidroelectrică, biomasă, gaz de depozit, gaz provenit din instalațiile de epurare a apelor uzate și biogaz.”
9.        Articolul 16f din această directivă, intitulat „Interesul public superior”, prevede:
„Până la 21 februarie 2024, până la obținerea neutralității climatice, statele membre se asigură că, în cadrul procedurii de acordare a autorizațiilor, planificarea, construcția și exploatarea centralelor producătoare de energie din surse regenerabile, racordarea unor astfel de structuri la rețea, rețeaua aferentă în sine și activele de stocare sunt considerate de interes public superior și că sunt în serviciul sănătății și siguranței publice, atunci când se pun în balanță interese juridice în cazuri individuale, în sensul articolului 6 alineatul (4) și al articolului 16 alineatul (1) litera (c) din [Directiva 92/43], al articolului 4 alineatul (7) din Directiva [2000/60] și al articolului 9 alineatul (1) litera (a) din Directiva [2009/147]. Statele membre pot limita, în împrejurări speciale și bine justificate, aplicarea prezentului articol la anumite părți ale teritoriului lor, precum și la anumite tipuri de tehnologii sau la proiecte cu anumite caracteristici tehnice, în conformitate cu prioritățile prevăzute în planurile lor naționale integrate privind energia și clima […]”
5.      Regulamentele (UE)  2022/2577 și (UE) 2024/223
10.      Potrivit considerentelor (8) și (9) ale Regulamentului 2022/2577:
„(8)      Una dintre măsurile temporare constă în introducerea unei prezumții relative conform căreia proiectele din domeniul energiei din surse regenerabile sunt de interes public major și servesc sănătății și siguranței publice în înțelesul legislației de mediu relevante a Uniunii, cu excepția cazului în care există dovezi clare că respectivele proiecte au efecte negative majore asupra mediului care nu pot fi atenuate sau compensate. Centralele producătoare de energie din surse regenerabile, inclusiv pompele de căldură sau energia eoliană, sunt esențiale pentru combaterea schimbărilor climatice și a poluării, reducerea prețurilor energiei, reducerea dependenței Uniunii de combustibilii fosili și garantarea securității aprovizionării în Uniune. Prezumția că centralele producătoare de energie din surse regenerabile, inclusiv pompele de căldură, sunt de interes public major și servesc sănătății și siguranței publice ar permite unor astfel de proiecte să beneficieze, după caz, de o evaluare simplificată în ceea ce privește derogările specifice prevăzute în legislația de mediu relevantă a Uniunii, cu efect imediat. Luând în considerare particularitățile lor naționale, statelor membre ar trebui să li se permită să limiteze aplicarea acestei prezumții la anumite părți ale teritoriilor lor sau la anumite tehnologii ori proiecte. Statele membre pot lua în considerare aplicarea acestei prezumții în legislația lor națională relevantă privind amenajarea teritoriului.
(9)      Acest lucru reflectă rolul important pe care energia din surse regenerabile îl poate juca în decarbonizarea sistemului energetic al Uniunii, prin oferirea de soluții imediate de înlocuire a energiei pe bază de combustibili fosili și prin abordarea situației agravate de pe piață. Pentru a elimina blocajele din procedura de acordare a autorizațiilor și din funcționarea centralelor producătoare de energie din surse regenerabile, ar trebui ca, în cadrul procedurii de planificare și de acordare a autorizațiilor, să se acorde prioritate construirii și exploatării centralelor producătoare de energie din surse regenerabile și dezvoltării infrastructurii de rețea aferente atunci când se pun în balanță interesele juridice în cazuri individuale, cel puțin pentru proiectele care sunt recunoscute ca fiind de interes public. În ceea ce privește protecția speciilor, ar trebui să se acorde această prioritate numai dacă și în măsura în care se iau măsuri adecvate de conservare a speciilor, care contribuie la menținerea sau readucerea populațiilor speciilor la o stare de conservare favorabilă, și dacă sunt puse la dispoziție suficiente resurse financiare, precum și zone în acest scop.”
11.      Articolul 1 din acest regulament, intitulat „Obiect și domeniu de aplicare”, prevede la primul și la al doilea paragraf:
„Prezentul regulament stabilește norme temporare cu caracter urgent care vizează accelerarea procedurii de acordare a autorizațiilor pentru producția de energie din surse regenerabile, cu un accent deosebit pe tehnologii specifice din domeniul energiei din surse regenerabile sau pe tipuri specifice de proiecte din domeniul energiei din surse regenerabile capabile să realizeze o accelerare pe termen scurt a ritmului de implementare a surselor regenerabile de energie în Uniune.
Prezentul regulament se aplică tuturor procedurilor de acordare a autorizațiilor a căror dată de începere se încadrează în perioada sa de aplicare și nu aduce atingere dispozițiilor de drept intern care stabilesc termene mai scurte decât cele prevăzute la articolele 4, 5 și 7.”
12.      Potrivit articolului 3 din regulamentul menționat, intitulat „Interesul public superior”:
„(1)      Planificarea, construcția și exploatarea centralelor și instalațiilor de producere a energiei din surse regenerabile și racordarea lor la rețea, rețeaua aferentă în sine, precum și activele de stocare sunt considerate a fi de interes public superior și a fi în serviciul sănătății și siguranței publice, atunci când se pun în balanță interesele juridice în cazuri individuale, în sensul articolului 6 alineatul (4) și al articolului 16 alineatul (1) litera (c) din Directiva [92/43], al articolului 4 alineatul (7) din Directiva [2000/60] și al articolului 9 alineatul (1) litera (a) din Directiva [2009/147]. Statele membre pot restricționa aplicarea respectivelor dispoziții la anumite părți ale teritoriului lor, precum și la anumite tipuri de tehnologii sau la proiecte cu anumite caracteristici tehnice, în conformitate cu prioritățile stabilite în planurile lor naționale integrate privind energia și clima.
(2)      Statele membre se asigură, cel puțin pentru proiectele care sunt recunoscute ca fiind de interes public superior, că, în procedura de planificare și de acordare a autorizațiilor, se acordă prioritate construirii și exploatării centralelor și instalațiilor producătoare de energie din surse regenerabile și dezvoltării infrastructurii de rețea aferente atunci când se pun în balanță interesele juridice în cazuri individuale. În ceea ce privește protecția speciilor, teza precedentă se aplică numai dacă și în măsura în care se iau măsuri adecvate de conservare a speciilor, care contribuie la menținerea sau readucerea populațiilor speciilor la o stare de conservare favorabilă și dacă sunt puse la dispoziție suficiente resurse financiare, precum și zone în acest scop.”
13.      Articolul 10 din același regulament, intitulat „Intrare în vigoare și aplicare”, prevede că acesta intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
și că se aplică pe o perioadă de 18 luni de la intrarea sa în vigoare(8).
14.      Regulamentul 2022/2577 a fost modificat prin Regulamentul (UE) 2024/223(9). Potrivit considerentelor (13) și (14) ale acestuia din urmă:
„(13)      Una dintre măsurile temporare introduse prin Regulamentul [2022/2577] care a produs efecte pozitive și care are un potențial semnificativ de accelerare în viitor constă în introducerea la articolul 3 alineatul (1) a unei prezumții relative potrivit căreia proiectele din domeniul energiei din surse regenerabile sunt de interes public superior și sunt în serviciul sănătății și siguranței publice în sensul derogărilor specifice prevăzute în legislația de mediu relevantă a Uniunii, cu excepția cazului în care există dovezi clare că respectivele proiecte au efecte negative majore asupra mediului care nu pot fi atenuate sau compensate. Directiva [2018/2001], prin articolul 16f, introduce o prezumție relativă potrivit căreia proiectele din domeniul energiei din surse regenerabile sunt de interes public superior și sunt în serviciul sănătății și siguranței publice, cu o formulare aproape identică cu cea a articolului 3 alineatul (1) din Regulamentul [2022/2577]. Prin urmare, nu este necesar să se prelungească aplicarea articolului 3 alineatul (1) din Regulamentul [2022/2577], deoarece o astfel de prezumție relativă se va aplica în temeiul articolului 16f din Directiva [2018/2001].
(14)      Cu toate acestea, articolul 3 alineatul (2) din Regulamentul [2022/2577] prevede să se acorde prioritate proiectelor recunoscute ca fiind de interes public superior ori de câte ori este necesară punerea în balanță a intereselor juridice în cazuri individuale și atunci când proiectele respective introduc cerințe suplimentare de compensare pentru protecția speciilor. Nu există o dispoziție analogă în Directiva [2018/2001]. Prima teză de la articolul 3 alineatul (2) din Regulamentul [2022/2577] are potențialul de a accelera și mai mult proiectele din domeniul energiei din surse regenerabile, în situația energetică stringentă și încă instabilă din prezent pe piața energiei, cu care se confruntă Uniunea, deoarece impune statelor membre să promoveze respectivele proiecte din domeniul energiei din surse regenerabile, acordându‑le prioritate atunci când vizează chestiuni diferite aflate în conflict de interese, dincolo de aspectele legate de mediu, în contextul procedurilor de planificare și de acordare a autorizațiilor ale statelor membre. Raportul Comisiei[(10)] a demonstrat valoarea primei teze de la articolul 3 alineatul (2) din Regulamentul [2022/2577], care recunoaște importanța relativă a implementării energiei din surse regenerabile în actualul context energetic dificil, dincolo de obiectivele specifice ale derogărilor prevăzute în directivele menționate la articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul [2022/2577]. Având în vedere situația deosebit de gravă în aprovizionarea cu energie cu care se confruntă Uniunea în prezent, este oportun să se prelungească aplicarea articolului 3 alineatul (2) din Regulamentul [2022/2577] pentru a recunoaște în mod corespunzător rolul esențial jucat de centralele producătoare de energie din surse regenerabile în combaterea schimbărilor climatice și a poluării, reducerea prețurilor la energie, reducerea dependenței Uniunii de combustibilii fosili și asigurarea securității aprovizionării Uniunii în contextul punerii în balanță a intereselor juridice realizate de autoritățile care acordă autorizațiile sau de instanțele naționale. În același timp, este, de asemenea, oportun să se mențină garanția de mediu prin care se adoptă, pentru proiectele recunoscute ca fiind de interes public major, măsuri adecvate de conservare a speciilor, susținute de resurse financiare suficiente.”
15.      Articolul 1 din Regulamentul 2024/223, intitulat „Modificarea Regulamentului [2022/2577]”, prevede:
„Regulamentul [2022/2577] se modifică după cum urmează:
[…]
2.      La articolul 3, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
«Pentru proiectele care sunt recunoscute ca fiind de interes public superior, statele membre se asigură că, în procedura de planificare și de acordare a autorizațiilor, se acordă prioritate construirii și exploatării centralelor și instalațiilor producătoare de energie din surse regenerabile și dezvoltării infrastructurii de rețea conexe, atunci când se pun în balanță interesele juridice într‑un caz individual.
În ceea ce privește protecția speciilor, primul paragraf se aplică numai dacă și în măsura în care sunt luate măsuri adecvate de conservare a speciilor, care contribuie la menținerea sau readucerea populațiilor speciilor într‑o stare de conservare favorabilă și dacă sunt puse la dispoziție suficiente resurse financiare și zone în acest scop.»
[…]
6.      La articolul 10 se adaugă următorul paragraf:
«Cu toate acestea, articolul 1, articolul 2 punctul 1, articolul 3 alineatul (2), articolul 3a, articolul 5 alineatul (1), articolul 6 și articolul 8 se aplică până la 30 iunie 2025.»”
B.      Dreptul belgian
1.      Legea privind motivarea formală a actelor administrative
16.      În conformitate cu articolul 2 din loi du 29 juillet 1991 relative à la motivation formelle des actes administratifs (Legea din 29 iulie 1991 privind motivarea formală a actelor administrative)(11):
„Actele administrative ale autorităților administrative menționate la articolul 1 trebuie să facă obiectul unei motivări formale.”
17.      Articolul 3 din această lege prevede:
„Motivarea necesară constă în indicarea, în act, a considerațiilor de drept și de fapt pe care se întemeiază decizia.
Aceasta trebuie să fie adecvată.”
2.      Codul valon al dezvoltării teritoriale
18.      Articolul D.IV.53 din code du développement territorial wallon (Codul valon al dezvoltării teritoriale), în versiunea aplicabilă litigiului principal, are următorul cuprins:
„Pe baza unei motivări adecvate, autorizația poate fi refuzată, eliberată cu sau fără condiții, cu sau fără obligații de urbanism sau poate aproba derogări sau abateri prevăzute de prezentul cod.
Condițiile sunt necesare fie pentru integrarea proiectului în mediul construit și neconstruit, fie pentru fezabilitatea proiectului, cu alte cuvinte, pentru punerea în aplicare și exploatarea acestuia.
Pe lângă compatibilitatea cu conținutul planului de sector, inclusiv harta de utilizare a terenului, al schemelor, al autorizațiilor de urbanism și al ghidurilor, autorizația sau refuzul de acordare a autorizației se întemeiază pe circumstanțele urbanistice locale și se poate întemeia printre altele pe motivele și condițiile menționate în prezenta secțiune.”
III. Litigiul principal, întrebările preliminare și procedura în fața Curții
19.      La 26 aprilie 2023, reclamanta a depus o cerere de eliberare a unei autorizații unice(12) pentru construirea și exploatarea a două turbine eoliene cu o putere unitară maximă de 4,28 megawați (MW) și a tuturor instalațiilor auxiliare ale acestora, și anume zonele de montare, căile de acces, cabina de comandă și cablurile electrice subterane, în cadrul unei unități situate în Namur (Belgia) (denumit în continuare „proiectul în cauză”). Această cerere privea instalații din clasa 1, supuse obținerii unei autorizații de mediu, și era însoțită printre altele de un studiu privind efectele asupra mediului. La 16 mai 2023, funcționarii desemnați de guvernul valon din cadrul administrației pentru amenajarea teritoriului și urbanism (denumit în continuare „funcționarul delegat”), precum și, respectiv, din cadrul administrației pentru mediu (denumit în continuare „funcționarul tehnic”), cu competență comună de a soluționa cererea reclamantei, au eliberat o confirmare de primire care atestă caracterul complet al dosarului acesteia din urmă.
20.      În perioada 7 iunie-10 iulie 2023 s‑a desfășurat o anchetă publică cu privire la cererea depusă de reclamantă. La 2 octombrie 2023, funcționarul tehnic și funcționarul delegat au adoptat o decizie de refuz al acordării autorizației unice solicitate. Din această decizie reiese printre altele că, în cazul instalării celor două turbine eoliene, confortul vizual ar fi foarte alterat pentru zece locuințe, că modificarea cadrului peisagistic ar fi importantă în perimetrul vizat, că proiectul în cauză s‑ar înscrie în mod izolat în cadrul unui teritoriu lipsit de turbine eoliene pe o rază de șapte kilometri, dar învecinat la nord și la sud cu două dezvoltări importante de parcuri eoliene, că în cadrul de referință pentru amplasarea de turbine eoliene în Regiunea Valonă adoptat în cursul anului 2013 s‑ar da prioritate parcurilor compuse din minimum cinci turbine eoliene și, în definitiv, că „dezvoltarea energiei eoliene nu se poate face în detrimentul calităților peisagistice și patrimoniale ale perimetrului apropiat în care se înscrie”.
21.      La 19 octombrie 2023, reclamanta a introdus la guvernul valon o cale de atac administrativă împotriva deciziei menționate. La 30 ianuarie 2024, funcționarul tehnic și funcționarul delegat competenți să se pronunțe cu privire la această cale de atac au transmis raportul lor de sinteză ministrului amenajării teritoriului și ministrului mediului (Belgia), propunând eliberarea autorizației unice solicitate în anumite condiții. La 15 martie 2024, acești funcționari au informat reclamanta cu privire la necomunicarea de către acești miniștri a unei decizii referitoare la calea sa de atac în termenul prevăzut la articolul 95 alineatul 7 din décret du 11 mars 1999 relatif au permis d’environnement (Decretul din 11 martie 1999 privind autorizația de mediu)(13), astfel încât decizia din 2 octombrie 2023 a fost confirmată.
22.      La 14 mai 2024, reclamanta a introdus o acțiune împotriva acestei decizii la Conseil d’État (Consiliul de Stat), instanța de trimitere, invocând un motiv unic întemeiat pe încălcarea articolului D.IV.53 din Codul valon al dezvoltării teritoriale, a articolelor 2 și 3 din Legea din 29 iulie 1991 privind motivarea formală a actelor administrative, a articolului 3 din Regulamentul 2022/2577, precum și pe nemotivare, întrucât „autoritatea competentă nu a efectuat o punere în balanță a intereselor juridice și nu s‑a pronunțat cu privire la caracterul prioritar al proiectului său, recunoscut ca fiind de interes public superior”. În susținerea motivului său, reclamanta a arătat că punerea în balanță a intereselor juridice impusă de dreptul Uniunii privea în principal interesele legate, pe de o parte, de protecția mediului, precum biodiversitatea și sănătatea publică, și, pe de altă parte, interesele aferente proiectului în sine.
23.      În ceea ce privește protecția mediului, reclamanta a constatat că această noțiune include printre altele peisajul, astfel cum ar reieși din articolul D.6 punctul 11° litera a) din cartea I din code de l’environnement wallon (Codul valon al mediului), și că analiza impactului unui proiect asupra acestuia ține de evaluarea efectelor sale asupra mediului. Ea a susținut că obligația de a efectua în acest cadru o punere în balanță a intereselor juridice revine atât funcționarului tehnic și funcționarului delegat, cât și miniștrilor competenți să se pronunțe în cadrul unei căi de atac. Reclamanta a adăugat că Regulamentul 2022/2577 impune în cadrul acestei puneri în balanță recunoașterea caracterului prioritar al producției de energie din surse regenerabile, cerință care trebuia, în opinia sa, să reiasă din motivarea actului atacat. În speță, din decizia din 2 octombrie 2023 nu ar reieși nici recunoașterea de către autorii săi a caracterului prioritar al proiectului în cauză, care este de interes public superior, nici luarea în considerare a acestui caracter în cadrul punerii în balanță a intereselor juridice prezente.
24.      Regiunea Valonă, la rândul său, a arătat că lasă soluționarea acțiunii la aprecierea instanței de trimitere „în măsura în care miniștrii nu s‑au pronunțat”.
25.      Această instanță subliniază că, potrivit unei prime interpretări, domeniul de aplicare al articolului 3 alineatul (2) din Regulamentul 2022/2577 este identic cu cel al alineatului (1) al articolului respectiv. În acest sens, alineatul (1) menționat ar conferi proiectelor SER o anumită calitate care le permite să concureze cu interesele protejate de Directivele 92/43, 2000/60 și 2009/147 (denumite în continuare „directivele vizate”), în timp ce alineatul (2) al articolului respectiv ar prevedea că aceste proiecte și interesele aferente lor sunt prioritare în raport cu respectivele interese de mediu. Structura regulamentului menționat ar confirma această interpretare, în măsura în care prezumția interesului public superior și caracterul prioritar al proiectului sunt regrupate în cadrul uneia și aceleiași dispoziții.
26.      Potrivit unei a doua interpretări, articolul 3 alineatul (2) din regulamentul menționat ar avea un domeniu de aplicare autonom și mai extins decât alineatul (1) al acestui articol, în măsura în care ar impune autorităților naționale competente, atunci când se pun în balanță interesele juridice de la caz la caz, să se asigure că se acordă prioritate proiectelor SER, chiar și dincolo de directivele vizate, cu condiția ca aceste proiecte să fie recunoscute ca fiind de interes public superior. În acest sens, realizarea proiectelor menționate și dezvoltarea infrastructurii de rețea aferente ar prevala nu numai asupra interesului de mediu, ci și asupra oricărui interes concurent, printre care cele legate de protecția peisajului și a patrimoniului. Caracterul general al formulării articolului 3 alineatul (2) din același regulament ar confirma această interpretare și pare să reflecte mai mult voința legiuitorului Uniunii, așa cum ar reieși din considerentele (13) și (14) ale Regulamentului 2024/223. O astfel de voință ar fi exprimată și în considerentul (9) al Regulamentului 2022/2577, care evocă obiectivul de „a elimina blocajele din procedura de acordare a autorizațiilor și din funcționarea centralelor producătoare de energie din surse regenerabile”, fără a se limita în mod expres la obstacolele potențiale direct legate de obligațiile de conservare a naturii și de protecție a apei.
27.      Pe de altă parte, instanța de trimitere ridică problema domeniului de aplicare al sintagmei „cel puțin pentru proiectele care sunt recunoscute ca fiind de interes public superior” care figurează la articolul 3 alineatul (2) din Regulamentul 2022/2577, în special în ceea ce privește termenul „recunoscute”. După cum acest articol 3 alineatul (2) are sau nu are un domeniu de aplicare autonom, respectiva sintagmă ar putea fi înțeleasă ori ca o trimitere la lipsa unei răsturnări a prezumției prevăzute la alineatul (1) al articolului 3 menționat (chiar la posibilitatea, prevăzută la acest alineat, a limitării aplicării prezumpției), ori, dimpotrivă, ca presupunând o decizie specifică adoptată de autoritățile competente ale unui stat membru, care recunosc anumite proiecte ca fiind de „interes public superior” numai în sensul aceluiași articol 3 alineatul (2). Alegerea verbului „a recunoaște” și atitudinea proactivă pe care o implică ar tinde să favorizeze această a doua interpretare. Totuși, necesitatea unei recunoașteri specifice de către statele membre ar părea puțin compatibilă cu obiectivul urmărit de acest regulament, care constă în promovarea implementării energiei din surse regenerabile și accelerarea procedurilor de eliberare a autorizațiilor aferente prin intermediul unui instrument juridic direct aplicabil. Din această perspectivă, s‑ar părea că legiuitorul Uniunii ar fi optat pentru o aplicabilitate directă și integrală a cerințelor formulate de regulamentul menționat, rezervând în același timp statelor membre posibilitatea de a restrânge sau de a exclude aplicarea acestuia.
28.      Potrivit instanței de trimitere, s‑ar ridica în plus problema interpretării obligației care constă în a se asigura că „se acordă prioritate [proiectelor care intră în domeniul de aplicare al articolului 3 alineatul (2) din Regulamentul 2022/2577] atunci când se pun în balanță interesele juridice în cazuri individuale”. Această regulă a „priorității” ar putea fi înțeleasă, pe de o parte, în sensul că instituie o prioritate absolută în favoarea proiectelor SER, obligând astfel autoritatea însărcinată să pună în balanță interesele acestor proiecte și interesele concurente să acorde prevalență celor dintâi. În această primă ipoteză, articolul 3 alineatul (2) menționat ar conduce la o ingerință deosebit de importantă în marja de apreciere a autorităților naționale competente pentru eliberarea autorizațiilor referitoare la astfel de proiecte. Pe de altă parte, regula menționată a „priorității” ar putea fi de asemenea interpretată în sensul că instituie o prioritate de principiu pe care aceste autorități trebuiau să o respecte, ele având în același timp posibilitatea de a se îndepărta de la aceasta, dacă este cazul printr‑o motivare specifică. În această a doua ipoteză, intereselor legate de proiectele SER li s‑ar recunoaște o importanță deosebită în exercitarea puterii de apreciere a autorităților naționale competente, care nu ar prevala însă în mod sistematic asupra intereselor concurente.
29.      Această instanță adaugă că articolul 3 alineatul (2) din Regulamentul 2022/2577 nu a făcut încă obiectul unei interpretări a Curții și că aceasta nu se impune cu o asemenea evidență încât să nu lase loc niciunei îndoieli rezonabile.
30.      În aceste condiții, Conseil d’État (Consiliul de Stat) a hotărât să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarele întrebări preliminare:
„1)      Articolul 3 alineatul (2) din [Regulamentul 2022/2577] trebuie interpretat în sensul că statele membre trebuie să se asigure că se acordă prioritate construirii și exploatării centralelor și instalațiilor producătoare de energie din surse regenerabile și dezvoltării infrastructurii de rețea aferente numai atunci când se pun în balanță interesele juridice prevăzute la alineatul (1) al [acestui articol], respectiv punerea în balanță a intereselor juridice în sensul articolului 6 alineatul (4) și al articolului 16 alineatul (1) litera (c) din [Directiva 92/43], al articolului 4 alineatul (7) din [Directiva 2000/60] și al articolului 9 alineatul (1) litera (a) din [Directiva 2009/147], sau această obligație se aplică oricărei puneri în balanță a intereselor juridice pe care trebuie să o efectueze autoritatea competentă pentru eliberarea autorizațiilor, inclusiv atunci când interesul concurent nu intră în domeniul de aplicare al [directivelor vizate] (în speță protecția peisajului și a patrimoniului)?
2)      Termenii «proiectele care sunt recunoscute ca fiind de interes public superior» care figurează în prima teză a articolului 3 alineatul (2) din același regulament trebuie interpretați în sensul că necesită o recunoaștere specifică, generală sau individuală, a caracterului de «interes public superior» al unui proiect de către statele membre sau trebuie interpretați în sensul că fac referire la lipsa unei răsturnări a prezumției stabilite la articolul 3 alineatul (1) din același regulament sau chiar la lipsa unei excluderi a proiectului din domeniul de aplicare al aceleiași prezumții, astfel cum este permisă de articolul 3 alineatul (1) teza finală?
3)      Obligația de a se asigura, cel puțin pentru proiectele care sunt recunoscute ca fiind de interes public superior, că, în procedura de planificare și de acordare a autorizațiilor, se acordă «prioritate» construirii și exploatării centralelor și instalațiilor producătoare de energie din surse regenerabile și dezvoltării infrastructurii de rețea aferente atunci când se pun în balanță interesele juridice în cazuri individuale, instituită prin articolul 3 alineatul (2) citat anterior, trebuie interpretată în sensul că instituie o prioritate absolută pentru astfel de proiecte – sub rezerva condiției de mediu referitoare la protecția speciilor cuprinsă la același alineat – sau trebuie înțeleasă ca o prioritate de principiu, de la care statele membre se pot îndepărta printr‑o motivare specifică?”
31.      Instanța de trimitere a solicitat Curții judecarea prezentei cauze potrivit procedurii accelerate prevăzute la articolul 105 din Regulamentul de procedură al Curții. Prin Ordonanța președintelui Curții din 2 septembrie 2025(14), această cerere a fost respinsă.
32.      Guvernele belgian, ceh, italian și polonez, precum și Comisia au prezentat Curții observații scrise.
IV.    Analiză
A.      Cu privire la prima întrebare preliminară
33.      Prin intermediul primei întrebări, instanța de trimitere solicită în esență să se stabilească dacă articolul 3 alineatul (2) din Regulamentul 2022/2577 trebuie interpretat în sensul că statele membre trebuie să se asigure că, în procedura de planificare și de acordare a autorizațiilor, se acordă prioritate construirii și exploatării centralelor și instalațiilor producătoare de energie din surse regenerabile, precum și dezvoltării infrastructurii de rețea aferente numai atunci când se pun în balanță interesele juridice în cazuri individuale în sensul articolului 6 alineatul (4) și al articolului 16 alineatul (1) litera (c) din Directiva 92/43, al articolului 4 alineatul (7) din Directiva 2000/60 și al articolului 9 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2009/147 sau dacă această regulă a priorității se aplică și în cazul intereselor juridice concurente din afara domeniului de aplicare al acestor dispoziții, în special protecția peisajului și a patrimoniului.
34.      Cu titlu introductiv, arătăm că în cauza principală este vorba despre o cerere de acordare a unei autorizații, depusă la 26 aprilie 2023, având ca obiect construirea și exploatarea a două turbine eoliene. Respectiva cerere a fost respinsă de autoritățile naționale competente pentru motivul că proiectul în cauză ar fi de natură să aducă atingere calităților peisagistice și patrimoniale ale perimetrului apropiat în care s‑ar înscrie acesta.
35.      Referitor la dispozițiile dreptului Uniunii aplicabile în această cauză, Regulamentul 2022/2577 privind implementarea energiei din surse regenerabile prevede la articolul 1 al doilea paragraf că acesta se aplică tuturor procedurilor de acordare a autorizațiilor(15) a căror dată de începere se încadra în perioada sa de aplicare. În această privință, din articolul 10 în versiunea sa inițială rezultă că regulamentul menționat a intrat în vigoare la 30 decembrie 2022, fiind aplicabil până la 30 iunie 2024. Pe de altă parte, articolul 2 al doilea paragraf punctul 1 din Directiva 2018/2001 definește noțiunea de „energie din surse regenerabile” ca incluzând printre altele „energia eoliană”. Prin urmare, este necesar să se constate că Regulamentul 2022/2577 este aplicabil ratione temporis
și ratione materiae în prezenta cauză.
36.      Acest regulament este întemeiat pe articolul 122 alineatul (1) TFUE, potrivit căruia Consiliul poate decide, în spiritul solidarității dintre statele membre, să adopte măsuri corespunzătoare situației economice, în special în cazul în care apar dificultăți grave în aprovizionarea cu anumite produse, mai ales în domeniul energiei. Articolul 1 primul paragraf din regulamentul menționat prevede astfel că acesta stabilește norme temporare cu caracter urgent care vizează accelerarea procedurii de acordare a autorizațiilor pentru producția de energie din surse regenerabile. În acest cadru, articolul 3 din același regulament, intitulat „Interesul public superior”, definește condițiile în care trebuie puse în balanță interesele juridice, în special în ceea ce privește construcția și exploatarea centralelor și instalațiilor de producere a energiei din surse regenerabile, precum și dezvoltarea infrastructurii de rețea aferente.
37.      În speță, instanța de trimitere ridică problema interpretării care trebuie dată alineatului (2) al acestui articol 3, ceea ce implică, ținând seama de economia articolului menționat, examinarea prealabilă a domeniului de aplicare al alineatului (1) al acestuia. Din alineatul respectiv rezultă că, printre altele, construcția și exploatarea centralelor și instalațiilor de producere a energiei din surse regenerabile, precum și rețeaua aferentă în sine sunt considerate a fi de interes public superior
și a fi în serviciul sănătății și siguranței publice, atunci când se pun în balanță interesele juridice în cazuri individuale, în sensul articolului 6 alineatul (4) și al articolului 16 alineatul (1) litera (c) din Directiva 92/43 (privind protecția habitatelor și a speciilor de faună și floră sălbatică), al articolului 4 alineatul (7) din Directiva 2000/60 (privind protecția apei), și al articolului 9 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2009/147 (privind protecția păsărilor sălbatice), statele membre păstrând totuși posibilitatea de a restricționa aplicarea respectivelor dispoziții la anumite părți ale teritoriului lor, precum și la anumite tipuri de tehnologii sau la proiecte cu anumite caracteristici tehnice, în conformitate cu prioritățile stabilite în planurile lor naționale integrate privind energia și clima.
38.      În consecință, articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul 2022/2577 nu conferă, în general, statutul de „interes public superior” proiectelor SER, chiar dacă acest regulament stabilește norme temporare cu caracter urgent care vizează accelerarea procedurii de acordare a autorizațiilor, ci recunoaște acest statut numai în raport cu dispozițiile directivelor vizate referitoare la protecția mediului, care prevăd că un proiect care ar putea afecta un sit poate fi totuși autorizat atunci când sunt îndeplinite mai multe condiții cumulative, printre care figurează existența unui „interes public superior”. Astfel, potrivit jurisprudenței Curții, în temeiul articolului 6 alineatul (4) din Directiva 92/43, chiar și în cazul în care evaluarea concluzionează că măsurile avute în vedere au efecte negative asupra sitului și în care nu există soluții alternative, respectivele măsuri pot fi totuși realizate atunci când acest lucru este justificat de motive imperative de interes public major, cu condiția ca statul membru să ia toate măsurile compensatorii necesare pentru a proteja coerența globală a sistemului Natura 2000(16). În ceea ce privește Directiva 2000/60, Curtea a statuat că, pentru a determina dacă un proiect a fost autorizat fără a încălca această directivă, o instanță poate controla respectarea de către autoritatea care a eliberat autorizația a condițiilor prevăzute la articolul 4 alineatul (7) literele (a)-(d) din directiva menționată verificând, printre altele, dacă activitățile în cauză corespund unui interes public major și/sau dacă beneficiile pentru mediu și pentru societate care sunt legate de realizarea obiectivelor enunțate la articolul 4 alineatul (1) din aceeași directivă sunt mai mici decât beneficiile pentru sănătatea umană, pentru menținerea securității persoanelor sau pentru dezvoltarea durabilă care ar rezulta din punerea în aplicare a acestora(17).
39.      Pentru a stabili domeniul de aplicare al articolului 3 alineatul (1) din Regulamentul 2022/2577, amintim că, potrivit unei jurisprudențe constante a Curții, deși preambulul unui act al Uniunii nu are valoare juridică obligatorie și nu poate fi invocat nici pentru a deroga de la înseși dispozițiile actului în cauză, nici pentru a interpreta aceste dispoziții într‑un sens vădit contrar modului de redactare a acestora, el îi poate preciza conținutul, considerentele care figurează în respectivul preambul constituind elemente de interpretare importante, care sunt de natură să clarifice voința autorului acestui act(18). În plus, dispozitivul unui act nu poate fi disociat de motivarea acestuia, astfel încât trebuie să fie interpretat, în caz de nevoie, luându‑se în considerare motivele care au condus la adoptarea lui(19).
40.      Rezultă că articolul 3 alineatul (1) din acest regulament trebuie interpretat în lumina considerentului (8) al regulamentului menționat, care enunță că această dispoziție introduce o prezumție relativă conform căreia proiectele din domeniul energiei din surse regenerabile sunt de interes public major în înțelesul legislației de mediu relevante a Uniunii, cu excepția cazului în care există dovezi clare că respectivele proiecte au efecte negative majore asupra mediului care nu pot fi atenuate sau compensate. Acest considerent precizează de asemenea scopul instituirii respectivei prezumții, și anume de a permite unor astfel de proiecte să beneficieze, după caz, de o evaluare simplificată în ceea ce privește derogările specifice prevăzute în legislația de mediu relevantă a Uniunii, cu efect imediat.
41.      Adăugăm că, având în vedere considerentul menționat, articolul 3 alineatul (1) din același regulament nu se referă numai la directivele vizate. Astfel, același considerent arată că, ținând seama de particularitățile lor naționale, statele membre pot lua în considerare aplicarea prezumției menționate în legislația lor națională relevantă privind amenajarea teritoriului. În consecință, legiuitorul Uniunii recunoaște statelor membre posibilitatea de a introduce în legislația lor o prezumție relativă potrivit căreia, pentru a facilita instalarea lor pe teritoriul național, proiectele din domeniul energiei din surse regenerabile, printre altele turbinele eoliene, sunt de interes public superior în raport cu protecția peisajului. O asemenea posibilitate se întemeiază pe premisa că legislația națională asigură protecția peisajului în statul membru în cauză(20).
42.      Cu alte cuvinte, așa cum a subliniat guvernul ceh, prezumția potrivit căreia un proiect SER se caracterizează printr‑un interes public superior trebuie să aibă un temei juridic, fie în raport cu dreptul Uniunii (pentru directivele vizate), fie în cadrul dreptului național, statele membre dispunând, în temeiul acestui articol 3 alineatul (1), de posibilitatea de a limita aplicarea respectivei prezumții la anumite părți ale teritoriilor lor sau la anumite tehnologii ori proiecte.
43.      În speță, instanța de trimitere urmărește să afle dacă regula priorității prevăzută la articolul 3 alineatul (2) din Regulamentul 2022/2577 se aplică numai în cadrul directivelor vizate sau dacă ea se extinde și la interese juridice din afara domeniului de aplicare al acestor trei directive, în special protecția peisajului și a patrimoniului.
44.      Conform unei jurisprudențe constante a Curții, în vederea interpretării unei dispoziții de drept al Uniunii, trebuie să se țină seama nu numai de formularea acesteia, ci și de contextul său și de obiectivele urmărite de reglementarea din care face parte această dispoziție(21).
45.      În primul rând, în ceea ce privește formularea articolului 3 alineatul (2) din Regulamentul 2022/2577, această dispoziție prevede că „[s]tatele membre se asigură, cel puțin pentru proiectele care sunt recunoscute ca fiind de interes public superior, că, în procedura de planificare și de acordare a autorizațiilor, se acordă prioritate construirii și exploatării centralelor și instalațiilor producătoare de energie din surse regenerabile și dezvoltării infrastructurii de rețea aferente atunci când se pun în balanță interesele juridice în cazuri individuale. În ceea ce privește protecția speciilor, teza precedentă se aplică numai dacă și în măsura în care se iau măsuri adecvate de conservare a speciilor, care contribuie la menținerea sau readucerea populațiilor speciilor la o stare de conservare favorabilă și dacă sunt puse la dispoziție suficiente resurse financiare, precum și zone în acest scop”.
46.      Din modul de redactare a alineatului (2) menționat rezultă că acesta privește o situație cronologic ulterioară celei prevăzute la alineatul (1) al articolului respectiv. Astfel, prioritatea se aplică numai atunci când un proiect a fost recunoscut ca fiind de interes public superior în cadrul punerii în balanță a intereselor juridice proprii fiecărui caz(22). Însă, așa cum a arătat instanța de trimitere, din modul de redactare a alineatului (2) menționat nu reiese în mod clar dacă acesta privește numai directivele vizate(23). În această privință, lucrările pregătitoare care au condus la adoptarea Regulamentului 2022/2577 nu furnizează nicio indicație suplimentară cu privire la domeniul de aplicare al aceluiași alineat (2)(24). În plus, deși articolul 3 alineatul (2) a doua teză din acest regulament menționează protecția speciilor, respectiva referire nu permite să se concluzioneze că alineatul amintit ar fi în mod necesar limitat la aceste trei directive.
47.      În al doilea rând, în ceea ce privește contextul în care se înscrie articolul 3 alineatul (2) din Regulamentul 2022/2577, arătăm că în considerentul (14) al Regulamentului 2024/223, care a modificat Regulamentul 2022/2577, se enunță că acest articol 3 alineatul (2) prima teză impune statelor membre să promoveze proiectele SER acordându‑le prioritate atunci când vizează chestiuni diferite aflate în conflict de interese, dincolo de aspectele legate de mediu, în contextul procedurilor de planificare și de acordare a autorizațiilor și că această dispoziție recunoaște importanța relativă a implementării energiei din surse regenerabile dincolo de obiectivele specifice ale derogărilor prevăzute în directivele vizate. Deși, astfel cum a subliniat guvernul ceh, Regulamentul 2024/223 nu este aplicabil ratione temporis litigiului principal, iar acest considerent (14) nu se reflectă în corpul textului regulamentului respectiv, considerentul menționat, în conformitate cu jurisprudența citată la punctul 39 din prezentele concluzii, permite totuși clarificarea intenției Consiliului la momentul adoptării și al prelungirii aplicării(25) articolului 3 alineatul (2) din Regulamentul 2022/2577, și anume că domeniul de aplicare al acestei dispoziții nu este limitat la directivele vizate.
48.      În același sens, din considerentele (13) și (14) ale Regulamentului 2024/223 reiese că aplicarea articolului 3 alineatul (1) din Regulamentul 2022/2577 nu a fost prelungită pentru motivul că prezumția relativă pe care o prevedea se va aplica în temeiul articolului 16f din Directiva 2018/2001, spre deosebire de articolul 3 alineatul (2) din acest regulament, directiva respectivă neconținând o dispoziție analogă acestui alineat (2). O astfel de distincție tinde să arate că cele două alineate ale articolului 3 din Regulamentul 2022/2577 nu sunt indisociabil legate și pot avea domenii de aplicare materiale diferite.
49.      În al treilea și ultimul rând, în ceea ce privește obiectivele urmărite de Regulamentul 2022/2577, din articolul 1 primul paragraf din regulamentul menționat rezultă că acesta viza accelerarea procedurii de acordare a autorizațiilor pentru proiectele SER. În acest cadru, după cum se precizează în considerentul (9) al regulamentului menționat, regula priorității prevăzută la articolul 3 alineatul (2) din același regulament are ca scop eliminarea blocajelor din procedura de acordare a autorizațiilor și din funcționarea centralelor producătoare de energie din surse regenerabile. Realizarea acestui obiectiv presupune în mod logic ca regula respectivă a priorității să se aplice dincolo de interesele urmărite de directivele vizate. De altfel, ar fi paradoxal ca regula menționată să se aplice atunci când se pun în balanță interesele juridice de la caz la caz în ceea ce privește habitatele (Directiva 92/43), păsările (Directiva 2009/147) și apa (Directiva 2000/60), pentru care articolul 191 alineatul (2) TFUE prevede că politica Uniunii urmărește un nivel ridicat de protecție, dar să nu includă alte interese juridice care nu beneficiază de o protecție comparabilă în cadrul dreptului Uniunii, în special în ceea ce privește peisajul și patrimoniul. Prin urmare, asemenea instanței de trimitere, considerăm că interpretarea potrivit căreia domeniul de aplicare al articolului 3 alineatul (2) din Regulamentul 2022/2577 nu se limitează la directivele vizate corespunde mai mult voinței legiuitorului Uniunii.
50.      Având în vedere ceea ce precedă, propunem să se răspundă la prima întrebare că articolul 3 alineatul (2) din Regulamentul 2022/2577 trebuie interpretat în sensul că statele membre trebuie să se asigure că, în procedura de planificare și de acordare a autorizațiilor, se acordă prioritate construirii și exploatării centralelor și instalațiilor producătoare de energie din surse regenerabile, precum și dezvoltării infrastructurii de rețea aferente atunci când se pun în balanță interesele juridice în cazuri individuale, nu numai în sensul articolului 6 alineatul (4) și al articolului 16 alineatul (1) litera (c) din Directiva 92/43, al articolului 4 alineatul (7) din Directiva 2000/60 și al articolului 9 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2009/147, ci și în cazul intereselor juridice concurente din afara domeniului de aplicare al acestor dispoziții, în special protecția peisajului și a patrimoniului.
B.      Cu privire la a doua întrebare preliminară
51.      Prin intermediul celei de a doua întrebări, instanța de trimitere solicită în esență să se stabilească dacă articolul 3 alineatul (2) din Regulamentul 2022/2577 trebuie interpretat în sensul că expresia „proiectele care sunt recunoscute ca fiind de interes public superior” înseamnă că un astfel de interes necesită o recunoaștere expresă de către statul membru în cauză sau dacă trebuie înțeleasă în sensul că face referire la lipsa unei răsturnări a prezumției stabilite la alineatul (1) al acestui articol sau chiar, în raport cu alineatul (1) teza finală, la lipsa unei excluderi a acestor proiecte din domeniul de aplicare al respectivei prezumții.
52.      Referitor la noțiunea de „proiecte care sunt recunoscute ca fiind de interes public superior”(26)_în sensul articolului 3 alineatul (2) din Regulamentul 2022/2577, considerăm că este necesar să se distingă trei situații.
53.      Mai întâi, astfel cum s‑a subliniat în răspunsul la prima întrebare preliminară, din articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul 2022/2577 coroborat cu considerentul (8) al acestuia reiese că proiectele SER sunt considerate a fi de interes public superior în înțelesul legislației de mediu relevante a Uniunii, cu excepția cazului în care există dovezi clare că respectivele proiecte au efecte negative majore asupra mediului care nu pot fi atenuate sau compensate, permițându‑se statelor membre, pe de altă parte, să limiteze aplicarea acestei prezumții la anumite părți ale teritoriului lor sau la anumite tehnologii ori proiecte. Așa cum se precizează de asemenea în acest considerent, prezumția relativă menționată are drept scop ca proiectele respective să beneficieze de o evaluare simplificată în ceea ce privește derogările specifice prevăzute de această legislație de mediu. În consecință, din dispozițiile menționate rezultă că, cu excepția cazurilor în care prezumția a fost răsturnată (în urma unei evaluări efectuate de la caz la caz, în raport cu un anumit proiect și cu caracteristicile sale, care indică efecte negative majore asupra mediului) și/sau atunci când aplicarea prezumției amintite nu a fost limitată de statul membru în cauză în condițiile prevăzute la acest articol 3 alineatul (1), un proiect SER trebuie considerat ca fiind de interes public superior în sensul directivelor vizate, fără să fie necesar niciun act de recunoaștere expresă.
54.      În continuare, așa cum am arătat la punctul 41 din prezentele concluzii, rezultă de asemenea din considerentul (8) al Regulamentului 2022/2577 că statele membre pot lua în considerare aplicarea prezumției menționate în legislația lor națională relevantă privind amenajarea teritoriului. Prin urmare, în ipoteza în care un stat membru a introdus în legislația sa națională relevantă o astfel de prezumție, trebuie să se aplice un regim analog celui prevăzut pentru directivele vizate, și anume, atunci când prezumția nu este nici răsturnată, nici limitată, trebuie să se considere că proiectul SER în cauză este de interes public superior în raport cu interesul reprezentat de amenajarea teritoriului. Într‑o asemenea situație, statului membru în cauză nu i se poate impune niciun act de recunoaștere formală.
55.      În sfârșit, referitor la interesele juridice care nu sunt menționate în mod explicit de Regulamentul 2022/2577 în cadrul aplicării articolului 3 din acesta, în special interesul juridic reprezentat de protecția patrimoniului – noțiunea de „patrimoniu” trebuind, în opinia noastră, să fie înțeleasă în sens larg, incluzând astfel toate bunurile care sunt de interes istoric, artistic, arheologic, estetic, științific sau tehnic –, interesul public superior al unui proiect SER în raport cu acest interes juridic nu beneficiază de nicio prezumție și trebuie să facă în prealabil obiectul unei recunoașteri specifice, generale(27) sau individuale, întemeiate pe o evaluare efectuată de la caz la caz, care va permite acestui proiect să beneficieze de regula priorității prevăzută la alineatul (2) al articolului amintit.
56.      În aceste condiții, propunem să se răspundă la a doua întrebare că articolul 3 alineatul (2) din Regulamentul 2022/2577 trebuie interpretat în sensul că expresia „proiectele care sunt recunoscute ca fiind de interes public superior” înseamnă că, cu excepția cazurilor în care prezumția relativă prevăzută la alineatul (1) al acestui articol a fost răsturnată și/sau atunci când aplicarea acestei prezumții nu a fost limitată de statul membru în cauză în condițiile prevăzute de această din urmă dispoziție, un astfel de interes nu necesită o recunoaștere expresă în ceea ce privește directivele vizate și nici în cazul în care acest stat membru a introdus în legislația sa națională relevantă o asemenea prezumție pentru amenajarea peisajului. În schimb, referitor la interesele juridice care nu sunt menționate în mod explicit de regulamentul respectiv în cadrul aplicării articolului 3 din acesta, în special interesul juridic reprezentat de protecția patrimoniului, interesul public superior al unui proiect trebuie să facă obiectul unei recunoașteri exprese prealabile, întemeiate pe o evaluare efectuată de la caz la caz.
C.      Cu privire la a treia întrebare preliminară
57.      Prin intermediul celei de a treia întrebări, instanța de trimitere solicită în esență să se stabilească dacă articolul 3 alineatul (2) din Regulamentul 2022/2577 trebuie interpretat în sensul că, atunci când statele membre se asigură că cel puțin pentru proiectele care sunt recunoscute ca fiind de interes public superior se acordă „prioritate” atunci când se pun în balanță interesele juridice în cazuri individuale, această prioritate este înțeleasă, sub rezerva protecției speciilor prevăzute de respectiva dispoziție, ca o prioritate absolută sau ca o prioritate de principiu, de la care statele membre se pot îndepărta printr‑o motivare specifică și detaliată.
58.      Astfel cum s‑a amintit la punctul 44 din prezentele concluzii, pentru a stabili domeniul de aplicare al regulii priorității prevăzute la articolul 3 alineatul (2) din Regulamentul 2022/2577, trebuie să se țină seama de formularea acestei dispoziții, precum și de contextul său și de obiectivele urmărite de respectivul regulament.
59.      Referitor la modul de redactare a dispoziției menționate, Comisia susține că termenii „statele membre se asigură […] că”, utilizați la indicativ prezent, reflectă existența în sarcina acestor state a unei obligații clare și neînsoțite de derogări în privința caracterului prioritar al proiectelor SER, sub rezerva protecției speciilor prevăzute de aceeași dispoziție. Această instituție se referă de asemenea la contextul în care se înscrie articolul 3 alineatul (2) din Regulamentul 2022/2577, arătând că, potrivit considerentului (14) al Regulamentului 2024/223, această dispoziție „prevede să se acorde prioritate proiectelor recunoscute ca fiind de interes public superior […]”(28). Guvernul ceh susține că, în cazul în care autoritatea națională competentă concluzionează că prezumția de interes public superior în sensul articolului 3 alineatul (1) din Regulamentul 2022/2577 nu este răsturnată (și anume în cazul în care proiectul SER în cauză nu are efecte negative majore asupra mediului) și nu se pune problema protecției speciilor în sensul alineatului (2) al articolului menționat sau aceasta este prevăzută în mod adecvat, proiectului respectiv trebuie să i se recunoască o prioritate absolută atunci când se pun în balanță interesele juridice în cadrul procedurilor enumerate la acest alineat (1).
60.      Considerăm totuși că utilizarea verbelor „a se asigura” și „a prevedea” nu are caracter univoc. Astfel, acestea pot fi înțelese și în sensul că impun statelor membre să pună în aplicare regula priorității, fără a consacra însă o prioritate absolută. O asemenea prioritate ar implica faptul că statele membre sunt în mod necesar obligate să autorizeze proiectele SER și să elibereze autorizațiile aferente atunci când aceste proiecte au fost recunoscute în prealabil ca fiind de interes public superior.
61.      De asemenea, articolul 3 alineatul (2) din Regulamentul 2022/2577 se referă la „[punerea în balanță a intereselor] juridice în cazuri individuale”, ceea ce sugerează că statele membre trebuie să efectueze o apreciere individualizată pentru fiecare proiect. În plus, așa cum s‑a arătat la punctul 40 din prezentele concluzii, alineatul (1) al acestui articol instituie o prezumție relativă. S‑ar putea deduce de aici că, prin analogie, alineatul (2) al articolului menționat consacră o prioritate de principiu, care poate fi înlăturată pentru un anumit proiect SER ținând seama de caracteristicile sale proprii.
62.      Mai mult, din modul de redactare a directivelor vizate reiese că statele membre dispun de o marjă de apreciere pentru a evalua dacă un anumit proiect trebuie autorizat, ținând seama de efectele sale asupra mediului. Prin urmare, considerăm că, chiar și atunci când prezumția prevăzută la articolul 3 alineatul (2) din Regulamentul 2022/2577 nu a fost răsturnată sau limitată, statele membre păstrează posibilitatea de a efectua o apreciere a tuturor caracteristicilor și a contextului unui proiect SER înainte de a adopta decizia lor finală. Această apreciere este realizată luând în considerare faptul că, potrivit expresiei utilizate de instanța de trimitere, intereselor legate de proiectele SER trebuie să li se recunoască o „importanță deosebită” în exercitarea acesteia.
63.      În plus, constatăm că protecția peisajului și a patrimoniului(29) nu este străină Regulamentului 2022/2577. Pe lângă considerentul (8) al acestui regulament, deja menționat, care face referire la amenajarea peisajului, articolul 4 din regulamentul amintit, intitulat „Accelerarea procedurii de acordare a autorizațiilor pentru instalarea echipamentelor de energie solară”, prevede la alineatul (2) că statele membre pot exclude anumite zone sau structuri de la aplicarea alineatului (1) al acestui articol (care stabilește la trei luni durata maximă a procedurii de acordare a autorizațiilor pentru instalarea echipamentelor de energie solară și a activelor de stocare a energiei coamplasate atunci când producția de energie solară nu constituie scopul principal al acestora) „din motive de protecție a patrimoniului cultural sau istoric, din motive legate de interese de apărare națională sau din motive de siguranță”(30). În consecință, același regulament ia în considerare patrimoniul ca interes juridic demn de protecție, deși nu este menționat la articolul 3 din Regulamentul 2022/2577 și nici în considerentele aferente(31).
64.      Totodată, statele membre sunt obligate să își respecte angajamentele internaționale, care includ, în cazul în care acestea au ratificat‑o, Convenția europeană a peisajului, adoptată de Consiliul Europei la Florența (Italia) la 20 octombrie 2000, astfel cum a fost modificată prin Protocolul din 1 august 2016(32). Or, în special articolul 5 din această convenție, intitulat „Măsuri generale”, prevede la litera d) că fiecare parte se angajează „să integreze peisajul în politicile de amenajare a teritoriului, de urbanism și în cele culturale, de mediu, agricole, sociale și economice, precum și în alte politici cu posibil impact direct sau indirect asupra peisajului”. În ceea ce privește mai precis turbinele eoliene, astfel cum a arătat guvernul polonez, din raportul intitulat „Peisaj și turbine eoliene” din 21 martie 2011, elaborat în cadrul celei de a 6‑a conferințe a Consiliului Europei cu privire la convenția menționată, din 3 și din 4 mai 2011, reiese că, „[l]a fel ca alte infrastructuri importante, turbinele eoliene trebuie să facă obiectul unei planificări la nivelul teritoriului prin aplicarea principiilor de amenajare a teritoriului. Aceasta constituie cheia unei bune integrări în peisaj și, în consecință, a unei coerențe generale comprehensibile și acceptate de o mare parte a populației”(33).
65.      În același sens, Convenția pentru protecția patrimoniului arhitectural al Europei(34), adoptată la Granada (Spania) la 3 octombrie 1985, prevede printre altele la articolul 4 punctul 2 litera a) că fiecare parte se angajează „să evite ca bunurile protejate să fie deteriorate, degradate sau demolate. În această perspectivă, fiecare parte se angajează să introducă în legislația sa, dacă nu există deja, dispoziții care să prevadă supunerea spre aprobare către autoritatea competentă a proiectelor de demolare sau de modificare a unor monumente deja protejate sau făcând obiectul unei proceduri de protecție, precum și a oricărui proiect care afectează mediul lor înconjurător”. În ceea ce privește Convenția europeană pentru protecția patrimoniului arheologic(35), adoptată la La Valletta (Malta) la 16 ianuarie 1992, aceasta prevede printre altele la articolul 5, intitulat „Conservarea integrată a patrimoniului arheologic”, punctul (iii), că fiecare parte se angajează „să vegheze ca studiile de impact asupra mediului și hotărârile ce rezultă din acestea să țină în întregime seama de siturile arheologice și de contextul lor”.
66.      Prin urmare, considerăm că, în ipoteza în care regula priorității prevăzută la articolul 3 alineatul (2) din Regulamentul 2022/2577 ar trebui înțeleasă ca o prioritate absolută, care are, în consecință, caracter automat, ea ar aduce atingere în mod excesiv dreptului statelor membre de a stabili amenajarea teritoriului lor. În această privință, obiectivul care constă în accelerarea procedurii de acordare a autorizațiilor pentru producția de energie din surse regenerabile în contextul internațional actual nu poate justifica, în opinia noastră, privarea statelor membre de orice marjă de apreciere în punerea în balanță a intereselor juridice de la caz la caz, în special atunci când interesele concurente protejate țin de domenii nearmonizate de dreptul Uniunii și, prin urmare, reglementate de dreptul național.
67.      Adăugăm că acest articol 3 alineatul (2), care instituie o normă temporară cu caracter urgent, care nu este prevăzută în cadrul Directivei 2018/2001(36), nu poate, în opinia noastră, să conducă la repunerea fundamentală în discuție a echilibrului stabilit de statele membre între diferitele interese juridice în cauză(37), în special atunci când durata de viață a unui proiect SER poate ajunge la mai multe decenii, așa cum este cazul unei turbine eoliene.
68.      Prin urmare, considerăm că regula priorității stabilită la articolul 3 alineatul (2) din Regulamentul 2022/2577 trebuie înțeleasă ca o prioritate de principiu, lăsând astfel unui stat membru posibilitatea, cu titlu excepțional, de a refuza autorizarea unui proiect SER, cu condiția de a furniza o motivare specifică și detaliată, întemeindu‑și decizia pe o evaluare aprofundată care să demonstreze o atingere adusă unui interes juridic concurent protejat în acest stat(38). O asemenea motivare trebuie să permită responsabilului proiectului SER în cauză să înțeleagă motivele respingerii cererii sale și astfel să îi permită să își apere drepturile.
69.      Ținând seama de aceste considerații, propunem să se răspundă la a treia întrebare că articolul 3 alineatul (2) din Regulamentul 2022/2577 trebuie interpretat în sensul că, atunci când statele membre se asigură că, cel puțin pentru proiectele SER care sunt recunoscute ca fiind de interes public superior se acordă „prioritate” atunci când se pun în balanță interesele juridice în cazuri individuale, această prioritate este înțeleasă, sub rezerva protecției speciilor prevăzute de această dispoziție, ca o prioritate de principiu, de la care aceste state se pot îndepărta în urma unei evaluări aprofundate care demonstrează o atingere adusă unui interes juridic protejat în statul membru în cauză, precum și printr‑o motivare specifică și detaliată.
V.      Concluzie
70.      Având în vedere considerațiile care precedă, propunem Curții să răspundă la întrebările preliminare adresate de Conseil d’État (Consiliul de Stat, Belgia) după cum urmează:
1)      Articolul 3 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2022/2577 al Consiliului din 22 decembrie 2022 de stabilire a unui cadru pentru accelerarea implementării energiei din surse regenerabile
trebuie interpretat în sensul că
statele membre trebuie să se asigure că, în procedura de planificare și de acordare a autorizațiilor, se acordă prioritate construirii și exploatării centralelor și instalațiilor producătoare de energie din surse regenerabile, precum și dezvoltării infrastructurii de rețea aferente atunci când se pun în balanță interesele juridice în cazuri individuale, nu numai în sensul articolului 6 alineatul (4) și al articolului 16 alineatul (1) litera (c) din Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică, al articolului 4 alineatul (7) din Directiva 2000/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2000 de stabilire a unui cadru de politică comunitară în domeniul apei și al articolului 9 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2009/147/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind conservarea păsărilor sălbatice, ci și în cazul intereselor juridice concurente din afara domeniului de aplicare al acestor dispoziții, în special protecția peisajului și a patrimoniului.
2)      Articolul 3 alineatul (2) din Regulamentul 2022/2577
trebuie interpretat în sensul că
expresia „proiectele care sunt recunoscute ca fiind de interes public superior” înseamnă că, cu excepția cazurilor în care prezumția relativă prevăzută la alineatul (1) al acestui articol a fost răsturnată și/sau atunci când aplicarea acestei prezumții nu a fost limitată de statul membru în cauză în condițiile prevăzute de această din urmă dispoziție, un astfel de interes nu necesită o recunoaștere expresă în ceea ce privește cele trei directive vizate și nici în cazul în care acest stat membru a introdus în legislația sa națională relevantă o asemenea prezumție în ceea ce privește amenajarea peisajului. În schimb, referitor la interesele juridice care nu sunt menționate în mod explicit de regulamentul respectiv în cadrul aplicării articolului 3 din acesta, în special interesul juridic reprezentat de protecția patrimoniului, interesul public superior al unui proiect trebuie să facă obiectul unei recunoașteri exprese prealabile, întemeiată pe o evaluare efectuată de la caz la caz.
3)      Articolul 3 alineatul (2) din Regulamentul 2022/2577
trebuie interpretat în sensul că
atunci când statele membre se asigură că, cel puțin pentru proiectele care sunt recunoscute ca fiind de interes public superior se acordă „prioritate” atunci când se pun în balanță interesele juridice în cazuri individuale, această prioritate este înțeleasă, sub rezerva protecției speciilor prevăzute de această dispoziție, ca o prioritate de principiu, de la care aceste state se pot îndepărta în urma unei evaluări aprofundate care demonstrează o atingere adusă unui interes juridic protejat în statul membru în cauză, precum și printr‑o motivare specifică și detaliată.
1      Limba originală: franceza.
2      Regulamentul Consiliului din 22 decembrie 2022 de stabilire a unui cadru pentru accelerarea implementării energiei din surse regenerabile (JO 2022, L 335, p. 36). Acest regulament a făcut obiectul unor acțiuni în anulare în fața Tribunalului Uniunii Europene împotriva deciziilor Consiliului Uniunii Europene de respingere a cererilor de reexaminare internă formulate în temeiul articolului
10 alineatul
(1) din Regulamentul (CE) nr. 1367/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 6 septembrie 2006 privind aplicarea, pentru instituțiile și organismele Uniunii, a dispozițiilor Convenției de la Aarhus privind accesul la informație, participarea publicului la luarea deciziilor și accesul la justiție în domeniul mediului (JO 2006, L 264, p. 13, Ediție specială, 15/vol. 17, p. 126), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) 2021/1767 al Parlamentului European și al Consiliului din 6 octombrie 2021 (JO 2021, L 356, p. 1). Aceste acțiuni au fost respinse de Tribunal [Hotărârile din 12 noiembrie 2025, Föreningen Svenskt Landskapsskydd ș.a./Consiliul (T‑534/23, EU:T:2025:1020), precum și CEE Bankwatch Network și Ökobüro/Consiliul (T‑535/23, EU:T:2025:1021)], care fac în prezent obiectul unor recursuri în fața Curții (este vorba despre cauzele C‑33/26 P, Nederlandse Vereniging Omwonenden Windturbines ș.a./Consiliul, precum
și, respectiv, C‑25/26 P, CEE Bankwatch Network și Ökobüro/Consiliul).
3      Obiectivul acestui plan este de a pune capăt dependenței Uniunii Europene de combustibilii fosili din Rusia prin noi acțiuni de intensificare a producției de energie verde, de diversificare a surselor de aprovizionare și de reducere a cererii. A se vedea printre altele Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor intitulată „REPowerEU: acțiuni europene comune pentru o energie mai accesibilă ca preț, sigură și durabilă” [COM(2022) 108 final].
4      Directiva Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică (JO 1992, L 206, p. 7, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 109).
5      Directiva Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2000 de stabilire a unui cadru de politică comunitară în domeniul apei (JO 2000, L 327, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 6, p. 193).
6      Directiva Parlamentului European și a Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind conservarea păsărilor sălbatice (JO 2010, L 20, p. 7).
7      Directiva Parlamentului European și a Consiliului din 11 decembrie 2018 privind promovarea utilizării energiei din surse regenerabile (JO 2018, L 328, p. 82), astfel cum a fost modificată prin Directiva (UE) 2023/2413 a Parlamentului European și a Consiliului din 18 octombrie 2023 (JO L, 2023/2413) (denumită în continuare „Directiva 2018/2001”).
8      Din motive de lizibilitate, deși nu mai este în vigoare, Regulamentul 2022/2577 este menționat la indicativ prezent în cadrul prezentelor concluzii.
9      Regulamentul Consiliului din 22 decembrie 2023 de modificare a Regulamentului (UE) 2022/2577 de stabilire a unui cadru pentru accelerarea implementării energiei din surse regenerabile (JO L, 2024/223).
10      Raportul Comisiei către Consiliu din 28 noiembrie 2023 privind reexaminarea Regulamentului (UE)
2022/2577 al Consiliului din 22 decembrie 2022 de stabilire a unui cadru pentru accelerarea implementării energiei din surse regenerabile [COM(2023) 764 final].
11      Moniteur belge din 12 septembrie 1991, p. 19976.
12      Din dosarul prezentat Curții reiese că o astfel de autorizație constituie decizia autorității competente referitoare la un proiect mixt, care reprezintă atât autorizație de mediu, cât și autorizație de urbanism.
13      Moniteur belge din 8 iunie 1999, p. 21114.
14      Ordonanța Eneco Wind Belgium (C‑325/25, EU:C:2025:677).
15      O astfel de procedură este definită la articolul
2 punctul 1 din Regulamentul 2022/2577.
16      A se vedea în acest sens Hotărârea din 7 decembrie 2023, Latvijas valsts meži (C‑434/22, EU:C:2023:966, punctul 56 și jurisprudența citată).
17      A se vedea Hotărârea din 1 iunie 2017, Folk (C‑529/15, EU:C:2017:419, punctul 37 și jurisprudența citată). În ceea ce privește articolul
9 alineatul
(1) litera
(a) din Directiva 2009/147, considerăm că interesul în cauză nu este interesul public superior, ci cel al sănătății și siguranței publice, care este de asemenea menționat la articolul
3 alineatul
(1) din Regulamentul 2022/2577.
18      A se vedea Hotărârea din 26 ianuarie 2021, Hessischer Rundfunk (C‑422/19 și C‑423/19, EU:C:2021:63, punctul 64, precum și jurisprudența citată).
19      A se vedea Hotărârea din 26 martie 2020, Hungeod ș.a. (C‑496/18 și C‑497/18, EU:C:2020:240, punctul 69, precum și jurisprudența citată).
20      Reclamanta a susținut în fața instanței de trimitere că, potrivit reglementării belgiene aplicabile în cauza principală, protecția mediului include peisajul (a se vedea punctul 23 din prezentele concluzii).
21      Hotărârea din 12 februarie 2026, Stichting Koskea (C‑490/24, EU:C:2026:89, punctul 23 și jurisprudența citată).
22      Guvernul italian susține că cele două alineate ale articolului
3 din Regulamentul 2022/2577 îndeplinesc funcții distincte, în sensul că alineatul (1), prin instituirea unei prezumții relative de „interes public superior”, stabilește o derogare „țintită”, în timp ce alineatul (2), prin acordarea unei priorități proiectelor SER, instituie o „prioritate procedurală”.
23      Guvernul italian și Comisia susțin că, în lumina formulării articolului 3 alineatul (2) din Regulamentul 2022/2577, utilizarea expresiilor „[punerea în balanță a intereselor juridice] în cazuri individuale” (așa cum arată și guvernul belgian) și „în procedura de planificare și de acordare a autorizațiilor” dovedește sfera de aplicare generală a acestei dispoziții, care nu poate fi limitată numai la interesele de mediu menționate la alineatul (1) al acestui articol. Nu suntem de acord cu această interpretare. Astfel, pe de o parte, expresia „[punerea în balanță a intereselor juridice] în cazuri individuale” figurează și la alineatul (1) al articolului menționat. Pe de altă parte, din moment ce regulamentul respectiv are ca domeniu de aplicare, așa cum prevede articolul
1 primul paragraf din acesta, „procedura de acordare a autorizațiilor”, atât alineatul (1), cât și alineatul (2) ale articolului 3 din regulamentul menționat privesc procedura de planificare și de acordare a autorizațiilor.
24      Propunerea Comisiei din 9 noiembrie 2022 de regulament al Consiliului de instituire a cadrului pentru accelerarea implementării energiei din surse regenerabile [COM(2022) 591 final] conține un articol
2, intitulat „Interesul public superior”, al cărui alineat (1) are o formulare asemănătoare cu cea
a articolului
3 alineatul (1) din Regulamentul 2022/2577, făcând trimitere la aceleași dispoziții ale directivelor vizate, în timp ce acest articol
2 alineatul (2) a doua teză este redactat în termeni aproape identici cu articolul
3 alineatul (2) din regulamentul respectiv. De altfel, considerentele (7) și (9) ale acestei propuneri prezintă o analogie cu considerentele (8) și (9) ale regulamentului menționat.
25      Articolul
1 punctul 6 din Regulamentul 2024/223 prevede că aplicarea articolului
3 alineatul
(2) din Regulamentul 2022/2577 a fost prelungită până la 30 iunie 2025.
26      Regulamentul 2024/223 a modificat articolul
3 alineatul
(2) din Regulamentul 2022/2577, eliminând sintagma „cel puțin pentru”. Această modificare nu poate conduce la o interpretare diferită a respectivei dispoziții în cadrul prezentei cereri de decizie preliminară.
27      Considerăm că o recunoaștere generală poate lua diferite forme, cum ar fi recunoașterea pe cale legislativă sau administrativă, pe categorii, sau chiar prin întocmirea de liste care conțin mai multe situri recunoscute potrivit unor criterii comune.
28      Sublinierea noastră.
29      Noțiunea de „patrimoniu” trebuie înțeleasă în sens larg. A se vedea în această privință punctul 55 din prezentele concluzii.
30      Articolul
7 din Regulamentul 2022/2577, intitulat „Accelerarea implementării pompelor de căldură”, prevede la alineatul (3) o dispoziție similară.
31      Alte instrumente ale dreptului Uniunii asigură de asemenea protecția peisajului și a patrimoniului. Acesta este, printre altele, cazul Regulamentului (UE) 2021/2115 al Parlamentului European și al Consiliului din 2 decembrie 2021 de stabilire a normelor privind sprijinul pentru planurile strategice care urmează a fi elaborate de statele membre în cadrul politicii agricole comune (planurile strategice PAC) și finanțate de Fondul european de garantare agricolă (FEGA) și de Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) și de abrogare a Regulamentelor (UE) nr. 1305/2013 și (UE) nr. 1307/2013 (JO 2021, L 435, p. 1), al cărui articol
6, intitulat „Obiective specifice”, prevede la alineatul (1) litera (f) că îndeplinirea obiectivelor generale este urmărită, printre altele, prin intermediul următorului obiectiv specific: „contribuirea la oprirea și inversarea declinului biodiversității, îmbunătățirea serviciilor ecosistemice și conservarea habitatelor și a peisajelor” (sublinierea noastră).
32      Această convenție poate fi consultată în versiunile în limbile engleză și franceză (limbile oficiale), precum și în limbile germană, italiană și rusă, la următoarea adresă: https://www.coe.int/fr/web/conventions/full-list?module=treaty‑detail&treatynum= 176
33      A se vedea p. 19 din acest raport, care poate fi consultat, în limba franceză, la următoarea adresă: https://rm.coe.int/16806f40cc
34      Această convenție poate fi consultată în versiunile în limbile engleză și franceză (limbile oficiale), precum și în limbile germană, italiană și rusă, la următoarea adresă: https://www.coe.int/fr/web/conventions/full-list?module=treaty‑detail&treatynum= 121
35      Această convenție poate fi consultată în versiunile în limbile engleză și franceză (limbile oficiale), precum și în limbile germană, italiană și rusă, la următoarea adresă: https://www.coe.int/fr/web/conventions/full-list?module=treaty‑detail&treatynum= 143Regatul Belgiei a ratificat aceste trei convenții ale Consiliului Europei.
36      A se vedea punctul 48 din prezentele concluzii.
37      În acest sens, guvernul polonez a observat că o prioritate absolută conferită proiectelor SER ar putea determina perturbări semnificative ale sistemului natural sau ale dezvoltării spațiale stabilite de mult timp în ceea ce privește protejarea valorilor patrimoniului natural, peisagistic sau cultural.
38      A se vedea, în ceea ce privește necesitatea de a găsi un just echilibru între securitatea energetică și protecția mediului, Tla da Silva, E., „In Search of the Golden Ratio: The Conundrum of Balancing Environnental Protection and Energy Security”, European Energy and Environmental Law Review, 2024, vol. 33, nr. 6, p. 263-273.