62017CC0026
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA
MACIEJ SZPUNAR
prednesené 6. júna 2018 (
1
)
Vec C‑26/17 P
Birkenstock Sales GmbH
proti
Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)
„Odvolanie – Ochranná známka Európskej únie – Medzinárodný zápis ochrannej známky označujúci Európsku úniu, ktorá pozostáva zo série pravidelne sa opakujúcich prvkov – Odmietnutie ochrany systému ochrannej známky Európskej únie prieskumovým pracovníkom“
I. Úvod
1.
Birkenstock Sales GmbH svojím odvolaním navrhuje zrušiť rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 9. novembra 2016, Birkenstock Sales/EUIPO (Zobrazenie pretínajúcich sa vlnoviek) (
2
), ktorý čiastočne zamietol jej odvolanie, ktorým sa domáhala zrušenia rozhodnutia prvého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 15. mája 2014 (vec R 1952/2013‑1), týkajúceho sa jej žiadosti o medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu, ktorý sa vzťahuje na obrazovú ochrannú známku zobrazujúcu pretínajúce sa vlnovky (ďalej len „sporné rozhodnutie“).
2.
Všeobecný súd vo svojom rozsudku čiastočne potvrdil rozhodnutie EUIPO, ktorým EUIPO zamietol ochranu medzinárodnej ochrannej známky Únie pre výrobky zaradené do tried 10, 18 a 25 v zmysle Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb pre zápis ochranných známok z 15. júna 1957 v revidovanom a doplnenom znení (ďalej len „Niceská dohoda“). Dôvodom tohto zamietnutia bola neexistencia rozlišovacej spôsobilosti predmetnej medzinárodnej ochrannej známky v zmysle článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 (
3
).
3.
Na podporu svojho odvolania odvolateľka uvádza tri odvolacie dôvody. Prvý odvolací dôvod založený na porušení článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 je rozdelený na tri časti.
4.
V súlade s požiadavkou Súdneho dvora sa tieto návrhy obmedzia na posúdenie prvej časti prvého odvolacieho dôvodu. Odvolateľka v uvedenej časti v podstate tvrdí, že Všeobecný súd v bode 54 a nasledujúcich nepostupoval správne, keď za kritérium uplatniteľnosti judikatúry týkajúcej sa označení, ktoré splývajú so vzhľadom výrobkov, považoval konštatovanie samotnej „možnosti“, že označenie zložené zo série pravidelne sa opakujúcich prvkov sa používa ako povrchový vzor. Odvolateľka zastáva názor, že táto judikatúra sa uplatňuje iba vtedy, ak je používanie označenia ako povrchový vzor jeho „najpravdepodobnejším používaním“ pre dotknuté výrobky.
5.
Právna otázka nastolená v prvej časti prvého odvolacieho dôvodu sa teda týka podmienok, ktoré musia byť splnené na to, aby sa uplatnila judikatúra týkajúca sa označení, ktoré splývajú so vzhľadom výrobkov, na ochranné známky pozostávajúce zo série pravidelne sa opakujúcich prvkov. Konkrétnejšie, prejednávané odvolanie sa týka najmä kritérií uplatniteľnosti zvýšených požiadaviek judikatúry týkajúcich sa posúdenia rozlišovacej spôsobilosti označení, ktoré splývajú so vzhľadom predmetných výrobkov. Na účely zachovania terminologickej súdržnosti so stanoviskami účastníkov konania a najmä s rozsudkami Súdneho dvora a Všeobecného súdu, ktoré sa zaoberajú touto problematikou, odkazujem v týchto návrhoch skôr na kritériá uplatniteľnosti judikatúry týkajúcej sa tohto druhu označení.
II. Právny rámec
6.
Článok 7 nariadenia č. 207/2009 nazvaný „Absolútne dôvody zamietnutia“ stanovuje vo svojom odseku 1 písm. b):
„1.   Do registra sa nezapíšu:
…
b)
ochranné známky, ktoré nemajú rozlišovaciu spôsobilosť“.
7.
Podľa článku 154 ods. 1 tohto nariadenia podlieha každý medzinárodný zápis označujúci Úniu preskúmaniu absolútnych dôvodov zamietnutia podľa toho istého postupu ako v prípade prihlášok ochrannej známky Európskej únie.
III. Konanie pred EUIPO
8.
Odvolateľke, právnej nástupkyni spoločnosti, bolo na medzinárodnom úrade Svetovej organizácie duševného vlastníctva (WIPO) 27. júna 2012 vyhovené vo veci návrhu na medzinárodný zápis, založeného na nemeckej ochrannej známke, ktorá označuje najmä Európsku úniu, pre nasledujúcu obrazovú ochrannú známku:
9.
Dňa 25. októbra 2012 bolo EUIPO doručené oznámenie o medzinárodnom zápise predmetného označenia. Rozšírenie ochrany sa žiadalo pre výrobky v triedach 10, 18 a 25 v zmysle Niceskej dohody, najmä na tie, ktoré pre každú z uvedených tried zodpovedajú tomuto opisu:
–
trieda 10: „Chirurgické, lekárske, zubárske a zverolekárske prístroje a nástroje; umelé končatiny, oči a zuby; ortopedické pomôcky; materiály na zašívanie rán; materiály na zašívanie používané v chirurgii“;
–
trieda 18: „Koža a imitácie kože a tovary vyrobené z týchto materiálov patriace do tejto triedy; zvieracie kože, kožušiny“;
–
trieda 25: „Oblečenie, pokrývky hlavy, obuv“.
10.
Rozhodnutím z 29. augusta 2013 prieskumové oddelenie EUIPO oznámilo odvolateľke úplné zamietnutie ochrany medzinárodnej ochrannej známky v Únii z dôvodu, že predmetné označenie nemá rozlišovaciu spôsobilosť v zmysle článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 v spojení s článkom 154 ods. 1 uvedeného nariadenia. Podľa týchto ustanovení je potrebné zamietnuť rozšírenie ochrany na medzinárodný zápis bez rozlišovacej spôsobilosti. Dňa 4. októbra 2013 podala odvolateľka proti tomuto rozhodnutiu odvolanie.
11.
Prvý odvolací senát EUIPO sporným rozhodnutím zamietol toto odvolanie, zastávajúc názor, že predmetné označenie nemalo rozlišovaciu spôsobilosť pre všetky výrobky, pre ktoré sa rozšírenie ochrany požadovalo.
12.
Odvolací senát zastával názor, že predmetné označenie sa môže vzhľadom na svoje charakteristické vlastnosti rozšíriť do štyroch smerov štvorca, a že sa teda môže použiť na všetky dvoj‑ alebo trojrozmerné povrchy. Predmetné označenie bude teda priamo vnímané ako povrchový vzor. Odvolací senát okrem toho uviedol, že bolo všeobecne známe, že na povrchoch výrobkov, pre ktoré sa rozšírenie ochrany žiadalo, ako aj na ich obaloch, boli zobrazené vzory z rôznych dôvodov.
13.
Odvolací senát v tejto súvislosti zdôraznil, že podľa judikatúry nemajú priemerní spotrebitelia vo zvyku odvodzovať obchodný pôvod výrobkov z označení, ktoré splývajú so vzhľadom samotných výrobkov. Predmetné označenie má rozlišovaciu spôsobilosť len vtedy, ak sa významne odlišuje od noriem alebo zvyklostí odvetvia.
14.
Odvolací senát sa následne domnieval, že táto judikatúra bola v prejednávanej veci uplatniteľná z dôvodu, že predmetné označenie splývalo so vzhľadom predmetných výrobkov. Odvolací senát uplatňujúc kritériá týkajúce sa posúdenia rozlišovacej spôsobilosti vypracované v rámci tejto judikatúry dospel k záveru, že celkový dojem vytvorený predmetným označením sa významne neodlišuje od zvyklostí dotknutých odvetví. Medzinárodná ochranná známka nemá v dôsledku toho rozlišovaciu spôsobilosť pre všetky dotknuté tovary.
IV. Napadnutý rozsudok
15.
Návrhom podaným do kancelárie Všeobecného súdu 1. augusta 2014 odvolateľka podala žalobu o zrušenie sporného rozhodnutia, pričom uviedla jediný žalobný dôvod založený na porušení článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.
16.
V napadnutom rozsudku Všeobecný súd zrušil sporné rozhodnutie v súvislosti s nasledujúcimi výrobkami: „umelé končatiny, oči a zuby“, „materiály na zašívanie rán; materiály na zašívanie používané v chirurgii“ (trieda 10 v zmysle Niceskej dohody) a „zvieracie kože, kožušiny“ (trieda 18). V zostávajúcej časti Všeobecný súd odvolanie zamietol ako nedôvodné.
17.
V rámci týchto záverov Všeobecný súd v bodoch 23 až 27 napadnutého rozsudku pripomenul judikatúru týkajúcu sa trojrozmerných označení, ktoré splývajú so vzhľadom výrobkov.
18.
Všeobecný súd sa ďalej venoval relevantnému kritériu, aby určil, či obrazové označenie pozostávajúce zo série pravidelne sa opakujúcich prvkov môže byť skutočne považované za povrchový vzor pre určitý výrobok a musí preto podliehať kritériám posudzovania rozlišovacej spôsobilosti, ktoré sa vyvinuli v prípade trojrozmerných ochranných známok, ktoré splývajú so vzhľadom výrobkov.
19.
V bode 54 napadnutého rozsudku Všeobecný súd uviedol, že označenie pozostávajúce zo série pravidelne sa opakujúcich prvkov je osobitne vhodné na to, aby sa použilo ako povrchový vzor. V zásade je veľmi pravdepodobné, čo z tohto označenia nevyhnutne vyplýva, že sa použije ako povrchový vzor. Podľa úvah Všeobecného súdu uvedených v bode 55 napadnutého rozsudku, iba keď je používanie povrchového vzoru menej pravdepodobné vzhľadom na povahu predmetných výrobkov, tak sa také označenie nemôže považovať za povrchový vzor v súvislosti s predmetnými výrobkami.
20.
Je pravda, že v bode 56 napadnutého rozsudku Všeobecný súd odkázal na rozsudok Deichmann/ÚHVT (Zobrazenie zvlnenej stuhy lemovanej prerušovanými čiarami) (
4
), v ktorom Všeobecný súd potvrdil rozhodnutie odvolacieho senátu založiť svoje preskúmanie rozlišovacej spôsobilosti dotknutej ochrannej známky na jej „najpravdepodobnejšom“ použití. Podľa bodu 57 napadnutého rozsudku však toto odôvodnenie nemožno uplatniť v prejednávanej veci, keďže Deichmann/ÚHVT (Zobrazenie zvlnenej stuhy lemovanej prerušovanými čiarami) (
5
) sa netýka zápisu označenia pozostávajúceho zo sekvencie opakujúcich sa prvkov.
21.
Za týchto okolností sa Všeobecný súd domnieval, že použitie predmetnej medzinárodnej ochrannej známky ako povrchového vzoru nebolo „menej pravdepodobné“ vo vzťahu k väčšine výrobkov, na ktoré bola ochrana ochrannej známky na žiadosť žiadateľa udelená. Všeobecný súd sa preto domnieval, že judikatúra, ktorá sa rozvinula v oblasti trojrozmerných označení splývajúcich so vzhľadom výrobkov, sa uplatňuje na žiadosť o rozšírenie ochrany medzinárodnej ochrannej známky na triedy 10, 18 a 25 v zmysle Niceskej dohody, okrem nasledujúcich výrobkov: „umelé končatiny, oči a zuby“, „materiály na zašívanie rán; materiály na zašívanie používané v chirurgii“ (trieda 10 v zmysle Niceskej dohody) a „zvieracie kože, kožušiny (trieda 18).
22.
Všeobecný súd dospel ďalej k záveru, že medzinárodná ochranná známka nemala rozlišovaciu spôsobilosť v rozsahu, v akom odvolateľka žiadala ochranu tejto ochrannej známky pre výrobky patriace do tried 10, 18 a 25 v zmysle Niceskej dohody, okrem vyššie uvedených výrokov.
23.
V ostatných odôvodneniach rozsudku Všeobecný súd čiastočne zrušil sporné rozhodnutie a v zostávajúcej časti odvolanie zamietol.
V. Návrhy účastníkov konania a konanie pre Súdnym dvorom
24.
Vo svojom odvolaní odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor zrušil napadnutý rozsudok v rozsahu, v akom bol medzinárodnej ochrannej známke odmietnutý zápis, vyhovel jej návrhom v prvostupňovom konaní pred Všeobecným súdom týkajúcim sa predmetných výrobkov, vo vzťahu ku ktorým bolo odvolanie zamietnuté, a aby uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.
25.
V prvej časti prvého odvolacieho dôvodu odvolateľka spochybňuje konštatovanie Všeobecného súdu, podľa ktorého samotná „možnosť“ používania označenia predstavujúceho ochrannú známku ako povrchový vzor postačuje na to, aby sa na predmetnú medzinárodnú ochrannú známku uplatňovala judikatúra týkajúca sa ochranných známok, ktoré splývajú so vzhľadom označených výrobkov.
26.
Na podporu tejto časti odvolateľka odkazuje na bod 55 uznesenia Deichmann/ÚHVT (
6
), v ktorom Súdny dvor zamietol odvolanie proti rozsudku Deichman/ÚHVT (Zobrazenie zvlnenej stuhy lemovanej prerušovanými čiarami) (
7
), citovanému v bode 56 napadnutého rozsudku. Podľa tohto uznesenia rozhodujúcim kritériom pre uplatnenie judikatúry týkajúcej sa označení, ktoré splývajú so vzhľadom výrobkov, nie je kritérium možného používania predmetného označenia ako povrchového vzoru, ale jeho „najpravdepodobnejšie používanie“. Ak by sa teda Všeobecný súd opieral o správne kritérium „najpravdepodobnejšieho používania“, medzinárodná ochranná známka by nemohla podliehať zásadám, ktorými sa riadia trojrozmerné ochranné známky.
27.
EUIPO sa v prvom rade domnieva, že prvá časť prvého odvolacieho dôvodu je neprípustná v rozsahu, v akom odvolateľka spochybňuje kvalifikovanie medzinárodnej ochrannej známky ako opakujúcej sa sekvencie, ktorá môže byť povrchovým vzorom. Na podporu tejto námietky neprípustnosti EUIPO tvrdí, že žalobou sa fakticky len opätovne predkladajú Súdnemu dvoru na posúdenie už niekoľkokrát uvedené skutkové okolnosti.
28.
V druhom rade sa EUIPO domnieva, že prvá časť prvého odvolacieho dôvodu je – pokiaľ je prípustná – nedôvodná.
29.
Podľa EUIPO je správne, že Všeobecný súd pri riešení prijatom v napadnutom rozsudku zohľadnil charakteristické vlastnosti medzinárodnej ochrannej známky, ktorá je osobitne vhodná na použitie ako povrchový vzor. EUIPO preto zastáva názor, že Všeobecný súd správne predpokladal, že samotná možnosť používať predmetnú ochrannú známku ako povrchový vzor výrobku alebo jeho obalu bola dostatočná na odôvodnenie uplatnenia judikatúry týkajúcej sa ochranných známok, ktoré splývajú so vzhľadom označených výrobkov.
30.
Navyše podľa EUIPO Súdny dvor už potvrdil, že samotná možnosť, že ochranná známka je tvorená časťou tvaru výrobkov, pre ktoré sa ochrana žiada, umožňuje uplatniť judikatúru týkajúcu sa ochranných známok, ktoré splývajú so vzhľadom výrobkov. Práve v tejto súvislosti sa EUIPO odvoláva na body 57 a 59 rozsudku Louis Vuitton Malletier/ÚHVT (
8
).
31.
EUIPO vo svojom vyjadrení uvádza, že tvrdenie odvolateľky založené na uznesení Deichmann/ÚHVT (
9
), ktorého cieľom je preukázať, že samotné používanie ochrannej známky ako povrchového vzoru nestačí na uplatnenie judikatúry týkajúcej sa ochranných známok, ktoré splývajú so vzhľadom výrobkov, už bolo preskúmané v napadnutom rozsudku. Všeobecný súd v bode 57 napadnutého rozsudku konštatoval, že rozsudok Deichmann/ÚHVT (Zobrazenie zvlnenej stuhy lemovanej prerušovanými čiarami) (
10
), potvrdený uznesením Všeobecného súdu citovaným odvolateľkou, nebolo možné preniesť na prejednávanú vec, pretože sa netýkal označenia, ktoré je vzhľadom na svoje charakteristické vlastnosti osobitne vhodné na použitie ako povrchový vzor.
VI. Analýza
A. O prípustnosti
32.
EUIPO tvrdí, že prvá časť prvého odvolacieho dôvodu je neprípustná v rozsahu, v akom odvolateľka spochybňuje kvalifikáciu medzinárodnej ochrannej známky ako povrchového vzoru.
33.
Najskôr je potrebné pripomenúť, že podľa článku 256 ods. 1 ZFEÚ a prvého odseku článku 58 Štatútu Súdneho dvora Európskej únie sa odvolanie obmedzuje len na právne otázky. Zistenie a posúdenie relevantných skutkových okolností, ako aj hodnotenie dôkazov je vo výlučnej právomoci Všeobecného súdu. Posúdenie tohto skutkového stavu a dôkazných prostriedkov teda nezakladá, s výnimkou ich skreslenia, právnu otázku, ktorá ako taká podlieha preskúmaniu Súdnym dvorom v rámci odvolacieho konania. (
11
)
34.
V tomto kontexte je potrebné uviesť, že v prvej časti prvého odvolacieho dôvodu odvolateľka nespochybňuje závery Všeobecného súdu týkajúce sa skutočnosti, že medzinárodná ochranná známka sa môže použiť ako povrchový vzor. Odvolateľka nespochybňuje ani skutočnosť, že tento druh používania medzinárodnej ochrannej známky nie je málo pravdepodobný.
35.
Naopak, odvolateľka spochybňuje kritérium prijaté Všeobecným súdom pre uplatnenie judikatúry týkajúcej sa označení, ktoré splývajú so vzhľadom výrobku. Hoci sa Súdny dvor domnieval, že by sa táto judikatúra mala v prejednávanej veci uplatniť, pretože používanie medzinárodnej ochrannej známky ako povrchového vzoru nie je málo pravdepodobné, odvolateľka zastáva názor, že táto judikatúra sa má uplatniť, iba pokiaľ ide o najpravdepodobnejšie používanie dotknutej ochrannej známky.
36.
Po druhé námietka neprípustnosti, ktorú vzniesol EUIPO, sa mi zdá byť tak trochu v rozpore s inými úvahami tejto časti, týkajúcimi sa prvej časti prvého odvolacieho dôvodu.
37.
EUIPO vo svojom vyjadrení uvádza, že Súdny dvor v už citovanom rozsudku Louis Vuitton Malletier/ÚHVT (
12
) potvrdil, že možnosť, že ochranná známka je súčasťou výrobkov, ktoré označuje, môže predstavovať kritérium uplatniteľnosti judikatúry týkajúcej sa označení, ktoré splývajú so vzhľadom výrobkov. Jedným zo sporov medzi účastníkmi konania vo veci, v ktorej bol vydaný uvedený rozsudok, bolo určiť, či judikatúra týkajúca sa trojrozmerných ochranných známok tvorených vzhľadom samotného výrobku sa uplatňuje aj na obrazové ochranné známky predstavujúce nielen celý výrobok, ale aj len časť tohto výrobku. (
13
) Práve v tomto kontexte Súdny dvor v bode 56 tohto rozsudku uviedol, že Všeobecný súd sa nedopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že odkázal na judikatúru uplatnenú na trojrozmerné ochranné známky a zamietol ako nedôvodný argument, ktorý sa v tejto súvislosti odvoláva na podporu jediného odvolacieho dôvodu.
38.
Týmto tvrdením, ktoré bolo zamietnuté ako nedôvodné, odvolateľka abstraktne spochybnila kritériá uplatniteľnosti ratione materiae judikatúry týkajúcej sa trojrozmerných ochranných známok, čo podľa môjho názoru predstavuje právnu otázku, ktorá by mohla byť ako taká uplatnená v odvolaní. Súdny dvor zastával ten istý názor, keďže toto tvrdenie odvolateľky nebolo vyhlásené za neprípustné, ale bolo zamietnuté ako nedôvodné.
39.
Pokiaľ ide o prejednávanú vec, prvá časť prvého odvolacieho dôvodu uvádzaného odvolateľkou sa týka podobnej problematiky. Odvolateľka abstraktne namieta kritériá uplatniteľnosti ratione materiae judikatúry týkajúcej sa ochranných známok, ktoré splývajú so vzhľadom výrobkov, ktoré uplatnil Všeobecný súd v napadnutom rozsudku.
40.
Vzhľadom na predchádzajúce úvahy zastávam názor, že tvrdenia odvolateľky na podporu prvej časti prvého odvolacieho dôvodu sa týkajú právnej otázky. V dôsledku toho navrhujem, aby Súdny dvor zamietol námietku neprípustnosti vznesenú EUIPO v rozsahu, v akom sa týka tejto časti.
B. O veci samej
1.
Úvodné pripomienky
41.
Pripomínam, že v prvej časti prvého odvolacieho dôvodu odvolateľka vytýka Všeobecnému súdu, že nesprávne uplatnil judikatúru týkajúcu sa označení, ktoré splývajú so vzhľadom výrobkov, na medzinárodnú ochrannú známku. Všeobecný súd zastával názor, že táto judikatúra je v zásade uplatniteľná na všetky výrobky, okrem tých prípadov, keď je používanie povrchového vzoru menej pravdepodobné vzhľadom na ich povahu. Odvolateľka však zastáva názor, že jej použitie je najpravdepodobnejšie vtedy, ak je používanie označenia ako povrchového vzoru dôvodom použitia tejto judikatúry.
42.
Vzhľadom na to preskúmam najskôr vývoj dosahu judikatúry týkajúcej sa označení, ktoré splývajú so vzhľadom výrobkov. Táto analýza bude užitočná pre určenie kritérií uplatniteľnosti ratione materiae uvedenej judikatúry. Následne preskúmam, či sú tieto kritériá v plnom rozsahu prevoditeľné na ochranné známky pozostávajúce z označení tvorených prvkami, ktoré sa pravidelne opakujú.
2.
O vývoji dosahu judikatúry týkajúcej sa ochranných známok, ktoré splývajú so vzhľadom označených výrobkov
a)
Pripomenutie judikatúry
43.
Judikatúra týkajúca sa ochranných známok, ktoré sa podobajú na vzhľad výrobkov, ktoré označujú, má svoj pôvod v rozsudkoch týkajúcich sa trojrozmerných ochranných známok tvorených vzhľadom samotného výrobku. (
14
) Z týchto rozsudkov je zrejmé, že priemerní spotrebitelia pri absencii akéhokoľvek grafického alebo slovného prvku nemajú vo zvyku predpokladať pôvod tovarov na základe ich tvaru alebo tvaru ich balenia. V takomto prípade môže byť preto náročnejšie stanoviť rozlišovaciu spôsobilosť vo vzťahu k trojrozmernej ochrannej známke než vo vzťahu k slovnej alebo obrazovej ochrannej známke. Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti znamená, že označenie nie je schopné plniť základnú funkciu ochrannej známky.
44.
V každom prípade sa táto judikatúra zakladá na myšlienke, že existuje rozdiel vo vnímaní príslušnej skupiny verejnosti medzi trojrozmernými ochrannými známkami tvorenými vzhľadom samotného výrobku a slovnými a obrazovými ochrannými známkami pozostávajúcimi z označení nezávislých na vzhľade výrobkov, ktoré označujú. (
15
) Táto judikatúra sa teda nevzťahuje na všetky trojrozmerné ochranné známky, ale vzťahuje sa výlučne na tie, ktoré pozostávajú z tvaru dotknutých výrobkov. Okrem toho nemožno od začiatku vylúčiť možnosť uplatnenia tejto judikatúry na slovné a obrazové ochranné známky, keďže nie sú nezávislé od takýchto výrobkov.
45.
Tieto úvahy sú potvrdené analýzou judikatúry, ktorá sa rozvinula v oblasti trojrozmerných ochranných známok tvorených vzhľadom samotného výrobku.
46.
Je všeobecne známe, že táto judikatúra je platná vtedy, ak prihlasovanou ochrannou známkou je obrazová ochranná známka tvorená dvojrozmerným zobrazením predmetného výrobku. Práve v tomto kontexte Súdny dvor uznal, že v takomto prípade ochranná známka nespočíva v označení nezávislom od vzhľadu výrobkov, ktoré označuje. (
16
) Z tých istých dôvodov sa táto judikatúra uplatňuje aj vtedy, keď iba časť označeného výrobku predstavuje dvojrozmernú ochrannú známku. (
17
)
47.
Okrem toho Súdny dvor nedávno potvrdil odôvodnenie Všeobecného súdu, podľa ktorého je kvalifikácia predmetnej ochrannej známky irelevantná, pokiaľ ide o otázku, či kritériá pre posúdenie jej rozlišovacej spôsobilosti, rozvinuté s ohľadom na trojrozmerné ochranné známky, boli v danom prípade uplatniteľné. Súdny dvor preto nepriamo pripustil, že v tomto zmysle nie je rozhodujúca kvalifikácia ochrannej známky, ale skutočnosť, že splývajú so vzhľadom výrobku. (
18
)
48.
Pripomínam, že Súdny dvor v už citovanom rozsudku Louis Vuitton Malletier/ÚHVT konštatoval, že uplatnenie judikatúry týkajúcej sa trojrozmerných a obrazových ochranných známok tvorených príslušným tvarom predmetného výrobku alebo jeho zobrazením predpokladá existenciu spojenia medzi ochrannou známkou a týmto výrobkom, ktoré príslušná skupina verejnosti rozpozná. (
19
) Navyše v rozsudkoch týkajúcich sa tejto oblasti judikatúry Súdny dvor potvrdil závery Všeobecného súdu týkajúce sa uplatnenia predmetnej judikatúry na ochrannú známku pozostávajúcu z trojrozmerného a dvojrozmerného označenia obsahujúceho obrazový prvok z toho dôvodu, že obrazový prvok neobsahoval označenie nezávislé od vzhľadu tovarov, ale v mysliach spotrebiteľa predstavoval len dekoratívne stvárnenie. (
20
)
49.
Z tohto posúdenia judikatúry vyplýva, že uplatniteľnosť judikatúry týkajúcej sa ochranných známok, ktoré splývajú so vzhľadom výrobkov, ktoré označujú, nezávisí od neexistencie technickej možnosti oddeliť označenie a výrobok, ale od existencie podobnosti (
21
) vnímanej príslušnou skupinou verejnosti, medzi označením a označenými výrobkami alebo ich časťou.
b)
Predbežné návrhy
50.
V rámci predbežných návrhov po prvé uvádzam, že uplatniteľnosť kritérií rozlišovacej spôsobilosti pôvodne rozvinutých judikatúrou v súvislosti s určitými trojrozmernými ochrannými známkami nezávisí od kvalifikácie priznanej predmetnej ochrannej známke.
51.
Aj za predpokladu, že po nadobudnutí účinnosti vykonávacieho nariadenia (EÚ) 2017/1431 (
22
) je pojem „ochranná známka vzoru“ zahrnutý do systému ochranných známok Únie, nie je potrebné odpovedať na otázku, či sporná medzinárodná ochranná známka musí byť kvalifikovaná ako ochranná známka vzoru v zmysle tohto vykonávacieho nariadenia. Navyše článok 3 ods. 3 písm. e) vykonávacieho nariadenia 2017/1431 sa vzťahuje iba na spôsob, akým má byť ochranná známka vyjadrená „v prípade ochrannej známky tvorenej výlučne sadou prvkov, ktoré sa pravidelne opakujú“. (
23
) V každom prípade, vzhľadom na pripomienky uvedené v bodoch 47 a 50 týchto návrhov, toto ustanovenie neobsahuje definíciu ochrannej známky vzoru, ktorá by mohla mať vplyv na posúdenie jej rozlišovacej spôsobilosti. Okrem toho žiadosť o rozšírenie ochrany vyplývajúcej z medzinárodnej ochrannej známky podala odvolateľka pred nadobudnutím účinnosti vykonávacieho nariadenia 2017/1431.
52.
Po druhé je to skutočnosť, že označenie, ktoré predstavuje ochrannú známku, nie je nezávislé od aspektu označených výrobkov, ktorá určuje uplatniteľnosť kritérií vytvorených pre určité trojrozmerné ochranné známky. Vzhľadom na to, že táto judikatúra predpokladá existenciu podobnosti medzi označením a výrobkami, ktoré označuje, nemôže sa použiť na ochrannú známku výlučne z dôvodu jej vnútorných abstraktne vyjadrených vlastností. Otázka, či sa táto judikatúra uplatňuje alebo nie, zahŕňa zohľadnenie tovarov, pre ktoré sa požaduje ochrana ochrannej známky.
53.
Po tretie na účely zodpovedania otázky, či je označenie nezávislé od aspektu výrobkov, pre ktoré sa žiadala ochrana ochrannej známky, je potrebné posúdiť názor príslušnej skupiny verejnosti.
3.
O uplatniteľnosti kritérií stanovených judikatúrou na ochranné známky pozostávajúce z označení tvorených sériou pravidelne sa opakujúcich prvkov
a)
Vymedzenie problematiky
54.
Je jednoduché preukázať skutočnosť, že označenie splýva so vzhľadom označených výrobkov, ak sa prihláška vzťahuje na označenie, ktoré bolo predtým pripevnené na výrobky alebo priradené iným spôsobom k výrobkom, pre ktoré sa žiada ochrana ochrannej známky.
55.
Napríklad vec, v ktorej bol vydaný rozsudok Freixenet/ÚHVT (
24
), sa týkala osobitného aspektu povrchu výrobkov, pre ktoré sa žiadala ochrana ochrannej známky, patriacej do triedy 33 v zmysle Niceskej dohody, a to „Šumivé vína“. Prihlasované ochranné známky boli označené brúsenými fľašami. Práve v tomto kontexte Súdny dvor potvrdil, že judikatúra, ktorá sa rozvinula v oblasti trojrozmerných ochranných známok, ktoré splývajú so vzhľadom označeného výrobku, platí rovnako, ak je prihlasovaná ochranná známka „inou“ ochrannou známkou, ktorú tvorí osobitný aspekt povrchu balenia potrebného pre výrobky, ktoré označuje. (
25
)
56.
Existencia podobnosti medzi označením tvoriacim ochrannú známku a označenými výrobkami je menej zreteľná, ak predmetné označenie pozostáva, tak ako je to v prejednávanej veci, z grafického znázornenia štvorcového tvaru súboru prvkov, ktoré sa pravidelne opakujú.
57.
Je pravda, že Súdny dvor s výslovným odkazom na judikatúru prijatú v oblasti trojrozmerných ochranných známok, ktoré splývajú so vzhľadom označených výrobkov, potvrdil zistenia Všeobecného súdu, ktoré považovali abstraktný motív za znak, ktorý sa spája s vonkajším vzhľadom výrobku, pre ktorý sa označenie žiada. (
26
) Motív, o ktorý ide v prejednávanej veci, bol však nepochybne určený na použitie na povrchu výrobku.
58.
Súdny dvor tak v zásade potvrdil uplatniteľnosť judikatúry týkajúcej sa ochranných známok, ktoré splývajú so vzhľadom výrobkov na ochranné známky tvorené vzormi. V už citovanej judikatúre však Súdny dvor výslovne nezaujal stanovisko týkajúce sa rozsahu pravdepodobnosti, ktorý sa má uplatniť, aby sa obrazová ochranná známka, ako je predmetná ochranná známka, zložená zo série pravidelne sa opakujúcich prvkov, považovala za povrchový vzor splývajúci so vzhľadom predmetných výrobkov.
59.
V každom prípade z judikatúry Súdneho dvora nemožno vyvodiť konečný záver, podľa ktorého čím viac sa tvar, ktorého zápis ako ochrannej známky sa požaduje, približuje najpravdepodobnejšiemu tvaru predmetného výrobku, tým je pravdepodobnejšie, že predmetný tvar nemá rozlišovaciu spôsobilosť. (
27
)
60.
Zdá sa mi, že táto časť sa netýka kritérií uplatniteľnosti judikatúry rozvinutej v oblasti trojrozmerných ochranných známok, ktoré splývajú so vzhľadom výrobkov, ale posúdenia rozlišovacej spôsobilosti ochrannej známky z hľadiska tejto judikatúry.
61.
Tento výklad potvrdzuje analýza rozsudku Mag Instrument/ÚHVT (
28
). V bode 31 uvedeného rozsudku Súdny dvor pripomenul úvahy judikatúry týkajúce sa vzťahu medzi na jednej strane rozlišovacou spôsobilosťou ochrannej známky tvorenej tvarom výrobkov, ktoré označuje, a tvarom, ktorý sa im najpravdepodobnejšie približuje. Súdny dvor následne v bode 32 uvedeného rozsudku uviedol, že v prípade, ak je trojrozmerná ochranná známka tvorená tvarom výrobku, pre ktorý sa prihlasuje, samotná skutočnosť, že tento tvar je „variantom“ obvyklých tvarov tohto druhu výrobkov, nepostačuje ako dôkaz o tom, že uvedená ochranná známka má rozlišovaciu spôsobilosť. Zdá sa mi teda zrejmé, že úvahy týkajúce sa spojitosti medzi rozlišovacou spôsobilosťou ochrannej známky a najpravdepodobnejším tvarom výrobkov, pre ktoré sa prihlasuje, sa v podstate týkajú posúdenia rozlišovacej spôsobilosti ochrannej známky. Body vyššie uvedených rozsudkov sa preto netýkajú uplatniteľnosti judikatúry týkajúcej sa označení, ktoré splývajú so vzhľadom predmetných výrobkov.
62.
V tom istom zmysle Všeobecný súd vo svojej judikatúre vysvetlil, že analýza najpravdepodobnejšieho tvaru výrobku označeného ochrannou známkou v podstate predstavuje analýzu normy alebo zvyklosti predmetného odvetvia. (
29
)
63.
Odvolateľka však tvrdí, že podľa judikatúry Súdneho dvora je potrebné, aby používanie predmetného označenia ako povrchového vzoru bolo „najpravdepodobnejším použitím“ označenia. EUIPO uvádza, zastávajúc v tomto zmysle podobný názor ako odvolateľka, avšak s odlišným záverom, že samotná možnosť, že ochranná známka je súčasťou tvaru uvedených výrobkov, postačuje na uplatnenie judikatúry týkajúcej sa označení, ktoré splývajú so vzhľadom výrobkov.
64.
Diskusia vyvolaná prvou časťou prvého odvolacieho dôvodu sa teda týka najmä otázky, či odôvodnenie, ktoré uviedol Súdny dvor v rozsudku Louis Vuitton Malletier/ÚHVT (
30
) alebo v uznesení Deichmann/ÚHVT (
31
), možno preniesť na prejednávanú vec. Práve v tomto kontexte najskôr posúdim tieto rozhodnutia Súdneho dvora. Následne budem konfrontovať zvolené riešenie analýzou judikatúry Všeobecného súdu, ktorá podľa môjho názoru riešila túto problematiku vo viacerých rozsudkoch.
b)
Analýza judikatúry Súdneho dvora
1) O relevantnosti rozsudku Louis Vuitton Malletier/ÚHVT
65.
EUIPO pripomína, že Súdny dvor vo svojom rozsudku Louis Vuitton Malletier/ÚHVT (
32
) potvrdil, že možnosť, aby ochranná známka bola súčasťou tvaru požadovaných výrobkov, môže byť kritériom uplatniteľnosti judikatúry týkajúcej sa označení, ktoré splývajú so vzhľadom výrobkov. Podľa EUIPO by sa rovnaké kritérium malo vzťahovať aj na prejednávanú vec.
66.
V tejto súvislosti poznamenávam, že v odpovedi na tvrdenie odvolateľky, podľa ktorého kritérium, ktoré sa má zohľadniť pri posudzovaní obrazovej ochrannej známky pozostávajúcej zo série pravidelne sa opakujúcich prvkov ako povrchového vzoru, ktoré vyplýva z uznesenia Deichmann/ÚHVT (
33
), EUIPO sa obmedzuje na tvrdenie, že tento argument bol preskúmaný v napadnutom rozsudku. V bode 57 napadnutého rozsudku pritom Všeobecný súd rozhodol, že rozsudok v uvedenej veci nebolo možné prebrať do prejednávanej veci, pretože sa netýkal označenia pozostávajúceho z opakujúcich sa prvkov.
67.
Ani rozsudok Louis Vuitton Malletier/ÚHVT (
34
) sa však netýkal zápisu označenia pozostávajúceho z opakujúcich sa prvkov. V skutočnosti sa tento rozsudok týkal prihlášky obrazovej ochrannej známky predstavujúcej uzavierací mechanizmus.
68.
Zdá sa mi teda, že postoj EUIPO je protirečivý, keďže sa na podporu svojej odpovede odvoláva na rozsudok Louis Vuitton Malletier/ÚHVT (
35
) a na druhej strane zastáva názor, že Všeobecný súd dospel správne k záveru, že uznesenie Deichmann/ÚHVT (
36
) nebolo v prejednávanej veci uplatniteľné.
69.
Z týchto dôvodov, bez toho, aby som prejudikoval opodstatnenosť kritéria prijatého Súdnym dvorom v rozsudku Louis Vuitton Malletier/ÚHVT (
37
), nie som presvedčený o tom, že konečné závery, použité v prejednávanej veci, je možné odvodiť z uvedeného rozsudku.
2) O relevantnosti uznesenia Deichmann/ÚHVT
70.
Odvolateľka sa na podporu prvej časti prvého odvolacieho dôvodu odvoláva na bod 55 uznesenia Deichmann/ÚHVT (
38
). Zastáva názor, že z judikatúry Súdneho dvora vyplýva, že najpravdepodobnejšie je používanie označenia, ktoré je rozhodujúce pre uplatnenie judikatúry týkajúcej sa ochranných známok, ktoré splývajú so vzhľadom výrobkov. Odvolateľka teda zastáva názor, že by sa toto kritérium malo uplatniť na predmetnú medzinárodnú ochrannú známku.
71.
S týmto nesúhlasím.
72.
Treba poznamenať, že uznesenie vo veci Deichmann/ÚHVT (
39
) sa týkalo prihlášky obrazovej ochrannej známky Spoločenstva zobrazujúcej zahnutú stuhu s čiarkovanými líniami. Označenie, ktoré predstavovalo ochrannú známku, nepozostávalo z pravidelne sa opakujúcich prvkov.
73.
V tejto súvislosti musím najskôr uznať, že som citlivý na tvrdenie odvolateľky, podľa ktorého by každá slovná alebo obrazová ochranná známka mohla byť v zásade rozšírená alebo reprodukovaná donekonečna a mohla by byť používaná ako vzor pripevnený na povrch výrobku. Platí to o to viac, že judikatúra týkajúca sa ochranných známok, ktoré splývajú so vzhľadom označených výrobkov, sa netýka len ochranných známok, ktoré splývajú so vzhľadom výrobku, ale tiež ochranných známok, ktoré spájajú s časťou označeného výrobku. (
40
)
74.
Uznávam však, že existuje rozdiel medzi na jednej strane ochrannou známkou pozostávajúcou z pravidelne sa opakujúceho označenia a na druhej strane donekonečna reprodukovanými inými obrazovými a slovnými ochrannými známkami zloženými a zapísanými ako jedinečné označenia, ktoré sa môžu samy osebe používať.
75.
Je zrejmé, že ochranné známky patriace do tejto druhej kategórie môžu byť znásobené, aj keď nepozostávajú z pravidelne sa opakujúcich označení. Každý prvok takéhoto násobenia, posudzovaný jednotlivo, predstavuje označenie, ktoré má rozlišovaciu spôsobilosť.
76.
V zásade to neplatí v prípade ochrannej známky pozostávajúcej zo série pravidelne sa opakujúcich prvkov. Je pravda, že takáto ochranná známka môže byť teoreticky rozdelená alebo rozložená, aby sa z tejto ochrannej známky získala jednotná séria prvkov. Zdá sa však, že takáto jednotná séria prvkov v podstate nemá rozlišovaciu spôsobilosť vzhľadom na svoju všednosť a nemôže predstavovať ochrannú známku v zmysle nariadenia č. 207/2009.
77.
To je podľa môjho názoru dôvod, prečo by úroveň pravdepodobnosti, že označenie pozostávajúce zo série pravidelne sa opakujúcich prvkov sa používa ako povrchový vzor splývajúci so vzhľadom určených výrobkov, mala byť vyššia ako pri ostatných označeniach predstavujúcich slovné a obrazové ochranné známky. Označenia pozostávajúce z opakujúcich sa častí sú v skutočnosti predurčené na to, aby boli súčasťou povrchu alebo balenia výrobkov, pretože nie sú tvorené prvkami, ktoré môžu byť zapísané a používané ako ochranné známky umožňujúce príslušnej verejnosti identifikovať pôvod príslušných výrobkov. Preto je nepravdepodobné, že predmetné označenia nebudú použité ako povrchové vzory.
78.
Po druhé pripomínam, že v judikatúre sa kritériá rozvinuté v súvislosti s trojrozmernými ochrannými známkami, ktoré splývajú so vzhľadom výrobkov, zvyčajne uplatňujú na ochranné známky pozostávajúce zo série pravidelne sa opakujúcich prvkov pripevnených na výrobky, pre ktoré sa požaduje ochrana ochrannej známky. (
41
)
79.
V tomto kontexte je potrebné zohľadniť skutočnosť, že po zápise označenia pozostávajúceho z grafického znázornenia štvorcového tvaru súboru pravidelne sa opakujúcich prvkov môže majiteľ pravidelne pripevňovať takéto označenie na povrch výrobkov, pre ktoré sa ochrana žiadala. V každom prípade môžu byť vyhlásenia týkajúce sa zamýšľaného alebo skutočného používania ochrannej známky zmenené po zápise ochrannej známky a nemôžu mať vplyv na posúdenie jej spôsobilosti na zápis. (
42
)
80.
V takomto prípade by prijatie úrovne pravdepodobnosti uvedenej odvolateľkou v prvej časti prvého odvolacieho dôvodu mohlo umožniť systematické upustenie od uplatňovania kritérií vytvorených v súvislosti s trojrozmernými ochrannými známkami, ktoré splývajú so vzhľadom výrobkov, bez ohľadu na skutočnosť, že ide o ochranné známky, ktoré sú obzvlášť vhodné na použitie ako povrchové vzory a ktoré sa pravdepodobne ako také použijú.
81.
Vzhľadom na predchádzajúce úvahy sa prikláňam k názoru Všeobecného súdu uvedeného v bodoch 54 a 55 napadnutého rozsudku, podľa ktorého iba keď je používanie povrchového vzoru menej pravdepodobné vzhľadom na povahu predmetných výrobkov, tak sa také označenie nemôže považovať za povrchový vzor v súvislosti s predmetnými výrobkami.
82.
Napriek tomu porovnám tieto úvahy s prístupom Všeobecného súdu v jeho judikatúre týkajúcej sa označení pozostávajúcich zo súboru pravidelne sa opakujúcich prvkov.
c)
Posúdenie judikatúry Všeobecného súdu
83.
Všeobecný súd opakovane uplatnil judikatúru rozvinutú v oblasti trojrozmerných ochranných známok tvorených vzhľadom samotného výrobku na obrazové označenie zobrazujúce károvaný vzor.
84.
Pokiaľ ide o výrobky, pre ktoré sa žiadala ochrana ochrannej známky, Všeobecný súd zastáva obvykle názor, že možnosť, že ochranná známka pozostáva z časti tvaru predmetného výrobku, je kritériom uplatniteľnosti judikatúry týkajúcej sa označení, ktoré splývajú so vzhľadom výrobkov, pre ktoré sa žiada ochrana ochrannej známky. (
43
)
85.
Je pravda, že pokiaľ ide o nedávnu obrazovú ochrannú známku zobrazujúcu „motív červenobielej čipky“, zapísanú pre výrobky „mlieko a mliečne výrobky okrem mliečnych pudingov a dezertov“, Všeobecný súd sa vo svojej analýze žalobného dôvodu založeného na porušení článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 neodvolával na judikatúru týkajúcu sa trojrozmerných ochranných známok. Všeobecný súd, podobne ako odvolací senát ÚHVT, uplatnil judikatúru, podľa ktorej príliš jednoduché označenie samo osebe nemôže preniesť odkaz, na ktorý si môžu spotrebitelia spomenúť a ako také nemá rozlišovaciu spôsobilosť. (
44
) Som si vedomý toho, že toto odôvodnenie bolo nejakým spôsobom určené rozhodnutím odvolacieho senátu.
86.
EUIPO v odpovedi na otázku položenú Všeobecným súdom na pojednávaní uviedol, že označenie môže nemať rozlišovaciu spôsobilosť z viacerých dôvodov a že v takomto prípade si odvolací senát môže pri posudzovaní rozlišovacej spôsobilosti ochrannej známky vybrať medzi týmito dvomi líniami judikatúry.
87.
Z tejto analýzy teda vyplýva, že Všeobecnému súdu stačí, aby bolo používanie označenia ako povrchového vzoru „pravdepodobné“ na účely uplatnenia judikatúry rozvinutej v oblasti trojrozmerných ochranných známok, ktoré splývajú so vzhľadom označených výrobkov. Naopak, táto judikatúra sa neuplatní, ak je takéto použitie menej pravdepodobné.
88.
Tieto úvahy nemožno spochybniť tým, že v rámci systému vnútroštátnych ochranných známok príslušné súdy posudzujú rozlišovaciu spôsobilosť ochranných známok pozostávajúcich so série pravidelne sa opakujúcich prvkov, bez toho aby odkazovali na judikatúru o ochranných známkach, ktoré splývajú so vzhľadom výrobkov. (
45
) Z ustálenej judikatúry vyplýva, že zákonnosť rozhodnutí odvolacích senátov nemá byť posúdená na základe rozhodovacej praxe odvolacích senátov, ktorá týmto rozhodnutiam predchádzala, ale musí sa posúdiť iba na základe nariadenia č. 207/2009 tak, ako ho vykladá súd Únie. (
46
)
89.
Vzhľadom na vyššie uvedené úvahy zastávam názor, že prvá časť prvého odvolacieho dôvodu je nedôvodná. Podobne ako Všeobecný súd aj ja zastávam názor, že iba ak je používanie povrchového vzoru menej pravdepodobné vzhľadom na povahu predmetných výrobkov, tak sa takéto označenie nemôže považovať za povrchový vzor v zmysle predmetných výrobkov, a že judikatúra rozvinutá v oblasti trojrozmerných ochranných známok, ktoré splývajú so vzhľadom výrobkov, sa na ňu neuplatňuje.
VII. Návrh
90.
Z týchto dôvodov a bez toho, aby som prejudikoval opodstatnenosť ostatných častí prvého odvolacieho dôvodu a iných dôvodov, navrhujem, aby Súdny dvor zamietol prvú časť prvého odvolacieho dôvodu ako nedôvodnú.
(
1
)	Jazyk prednesu: francúzština.
(
2
)	Rozsudok vo veci T‑579/14, ďalej len „napadnutý rozsudok“, EU:T:2016:650.
(
3
)	Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, 2009, s. 1).
(
4
)	Rozsudok z 13. apríla 2011, Deichmann/ÚHVT (Zobrazenie zvlnenej stuhy lemovanej prerušovanými čiarami) (T‑202/09, neuverejnený, EU:T:2011:168, bod 47).
(
5
)	Rozsudok z 13. apríla 2011, Deichmann/ÚHVT (Zobrazenie zvlnenej stuhy lemovanej prerušovanými čiarami) (T‑202/09, neuverejnený, EU:T:2011:168).
(
6
)	Uznesenie z 26. apríla 2012, Deichmann/ÚHVT (C‑307/11 P, neuverejnené, EU:C:2012:254).
(
7
)	Rozsudok z 13. apríla 2011, Deichmann/ÚHVT (Zobrazenie zvlnenej stuhy lemovanej prerušovanými čiarami) (T‑202/09, neuverejnený, EU:T:2011:168).
(
8
)	Rozsudok z 15. mája 2014, Louis Vuitton Malletier/ÚHVT (C‑97/12 P, neuverejnený, EU:C:2014:324).
(
9
)	Uznesenie z 26. apríla 2012, Deichmann/ÚHVT (C‑307/11 P, neuverejnené, EU:C:2012:254).
(
10
)	Rozsudok z 13. apríla 2011, Deichmann/ÚHVT (Zobrazenie zvlnenej stuhy lemovanej prerušovanými čiarami) (T‑202/09, neuverejnený, EU:T:2011:168).
(
11
)	Pozri uznesenia z 13. septembra 2011, Wilfer/ÚHVT (C‑546/10 P, neuverejnené, EU:C:2011:574, bod 62 a citovaná judikatúra), a z 11. septembra 2014, Think Schuhwerk/ÚHVT (C‑521/13 P, EU:C:2014:2222, bod 43 a citovaná judikatúra).
(
12
)	Rozsudok z 15. mája 2014, Louis Vuitton Malletier/ÚHVT (C‑97/12 P, neuverejnený, EU:C:2014:324).
(
13
)	Pozri, pokiaľ ide o stanovisko odvolateľky a EUIPO, rozsudok z 15. mája 2014, Louis Vuitton Malletier/ÚHVT (C‑97/12 P, neuverejnený, EU:C:2014:324, body 43 a 47).
(
14
)	Pozri v tomto zmysle nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146): rozsudky z 29. apríla 2004, Henkel/ÚHVT (C‑456/01 P a C‑457/01 P, EU:C:2004:258); zo 7. októbra 2004, Mag Instrument/ÚHVT (C‑136/02 P, EU:C:2004:592), ako aj z 12. januára 2006, Deutsche SiSi‑Werke/ÚHVT (C‑173/04 P, EU:C:2006:20).
(
15
)	Pozri v tomto zmysle v kontexte nariadenia č. 40/94, rozsudky z 29. apríla 2004, Henkel/ÚHVT (C‑456/01 P a C‑457/01 P, EU:C:2004:258, bod 38); zo 7. októbra 2004, Mag Instrument/ÚHVT (C‑136/02 P, EU:C:2004:592, bod 30), ako aj z 12. januára 2006, Deutsche SiSi‑Werke/ÚHVT (C‑173/04 P, EU:C:2006:20, bod 28).
(
16
)	Pozri rozsudok z 22. júna 2006, Storck/ÚHVT (C‑25/05 P, EU:C:2006:422, bod 29).
(
17
)	Pozri uznesenie z 13. septembra 2011, Wilfer/ÚHVT (C‑546/10 P, neuverejnené, EU:C:2011:574, bod 59).
(
18
)	Pozri v tomto zmysle uznesenie zo 16. mája 2011, X Technology Swiss/ÚHVT (C‑429/10 P, neuverejnené, EU:C:2011:307, body 36 až 38). Pozri tiež rozsudok Všeobecného súdu z 13. apríla 2011, Deichmann/ÚHVT (Zobrazenie zvlnenej stuhy lemovanej prerušovanými čiarami) (T‑202/09, neuverejnený, EU:T:2011:168, bod 41).
(
19
)	Rozsudok z 15. mája 2014, Louis Vuitton Malletier/ÚHVT (C‑97/12 P, neuverejnený, EU:C:2014:324, bod 55). Kurzívou zvýraznil generálny advokát.
(
20
)	Pozri, pokiaľ ide o trojrozmerné ochranné známky, rozsudok zo 6. septembra 2012, Storck/ÚHVT (C‑96/11 P, neuverejnený, EU:C:2012:537, body 37 a 38). Pokiaľ ide o dvojrozmerné ochranné známky, pozri rozsudok zo 4. mája 2017, August Storck/EUIPO (C‑417/16 P, neuverejnený, EU:C:2017:340, body 40 a 42). Kurzívou zvýraznil generálny advokát.
(
21
)	Pod pojmom „podobnosť“ myslím podobnosť na základe asociácie. Nepoužívam pojem „asociačná väzba“, aby som zabránil zámene s používaním tohto pojmu v zmysle článku 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009. V každom prípade tým, že používam pojem „podobnosť“, nevylučujem nemožnosť uplatniť judikatúru rozvinutú v súvislosti s trojrozmernými ochrannými známkami, ktoré sa podobajú na vzhľad výrobkov v situáciách, keď sa pre služby žiada ochrana označenia. Práve v tejto súvislosti poznamenávam, že Všeobecný súd v sérii rozsudkov uviedol, že táto judikatúra sa uplatňuje aj vtedy, keď prihlasovaná ochranná známka je obrazovou ochrannou známkou pozostávajúcou z farebného vzoru bez obrysu. Pozri bod 26 štyroch rozsudkov vydaných 10. septembra 2015: EE/ÚHVT (Zobrazenie bielych bodiek na sivom podklade) (T‑77/14, neuverejnený, EU:T:2015:620); EE/ÚHVT (Zobrazenie bielych bodov na modrom podklade) (T‑94/14, neuverejnený, EU:T:2015:618); EE/ÚHVT (Zobrazenie bielych bodov na žltom podklade) (T‑143/14, neuverejnený, EU:T:2015:616), a EE/ÚHVT (Zobrazenie bielych bodov na podklade slonovinovej farby) (T‑144/14, neuverejnený, EU:T:2015:615). V týchto rozsudkoch Všeobecný súd neváhal uplatniť judikatúru týkajúcu sa trojrozmerných ochranných známok na ochranné známky vyrobené z farieb v rozsahu, v akom sa požadovala ochrana ochrannej známky. Poznamenávam, že ide tiež o privilegované postavenie EUIPO v jeho usmerneniach, podľa ktorých sa má ochranná známka vzoru považovať za ochrannú známku bez rozlišovacej spôsobilosti pre služby úzko súvisiace s týmito výrobkami. Pozri usmernenia týkajúce sa konaní pred EUIPO – časť B, oddiel 4, kapitola 3, bod 13.
(
22
)	Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2017/1431 z 18. mája 2017, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá vykonávania niektorých ustanovení nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 o ochrannej známke Európskej únie (Ú. v. EÚ L 205, 2017, s. 39).
(
23
)	Pozri v tomto zmysle moje návrhy, ktoré som predniesol vo veci Louboutin a Christian Louboutin (C‑163/16, EU:C:2018:64, bod 33).
(
24
)	Rozsudok z 20. októbra 2011 (C‑344/10 P a C‑345/10 P, EU:C:2011:680).
(
25
)	Rozsudok z 20. októbra 2011, Freixenet/ÚHVT (C‑344/10 P a C‑345/10 P, EU:C:2011:680, bod 48).
(
26
)	Uznesenie z 28. júna 2004, Glaverbel/ÚHVT (C‑445/02 P, EU:C:2004:393, body 23 a 24).
(
27
)	Pozri v tomto zmysle v kontexte nariadenia č. 40/94 rozsudky zo 7. októbra 2004, Mag Instrument/ÚHVT (C‑136/02 P, EU:C:2004:592, bod 31); z 29. apríla 2004, Henkel/ÚHVT (C‑456/01 P a C‑457/01 P, EU:C:2004:258, bod 39), a z 12. januára 2006, Deutsche SiSi‑Werke/ÚHVT (C‑173/04 P, EU:C:2006:20, bod 31).
(
28
)	Rozsudok zo 7. októbra 2004 (C‑136/02 P, EU:C:2004:592)
(
29
)	Pozri rozsudok z 29. januára 2013, Germans Boada/ÚHVT (Ručná rezačka na keramiku) (T‑25/11, neuverejnený, EU:T:2013:40, bod 99). Pozri tiež v tomto zmysle rozsudok z 29. júna 2015, Grupo Bimbo/ÚHVT (Tvar mexického tacos) (T‑618/14, neuverejnený, EU:T:2015:440, body 25 a 26). V tomto rozsudku Všeobecný súd uviedol, že „čím viac sa tvar, ktorý je prihlasovaný ako ochranná známka, podobá tvaru predmetného výrobku, tým je pravdepodobnejšie, že uvedený tvar nemá rozlišovaciu spôsobilosť“ a že naopak, „jedine ochranná známka, ktorá sa výrazne líši od normy alebo zvykov v odvetví, čím je spôsobilá plniť svoju základnú funkciu označenia pôvodu, má rozlišovaciu spôsobilosť“.
(
30
)	Rozsudok z 15. mája 2014, Louis Vuitton Malletier/ÚHVT (C‑97/12 P, neuverejnený, EU:C:2014:324).
(
31
)	Uznesenie z 26. apríla 2012, Deichmann/ÚHVT (C‑307/11 P, neuverejnené, EU:C:2012:254).
(
32
)	Rozsudok z 15. mája 2014, Louis Vuitton Malletier/ÚHVT (C‑97/12 P, neuverejnený, EU:C:2014:324, body 57 a 59).
(
33
)	Uznesenie z 26. apríla 2012, Deichmann/ÚHVT (C‑307/11 P, neuverejnené, EU:C:2012:254).
(
34
)	Rozsudok z 15. mája 2014, Louis Vuitton Malletier/ÚHVT (C‑97/12 P, neuverejnený, EU:C:2014:324, body 57 a 59).
(
35
)	Rozsudok z 15. mája 2014, Louis Vuitton Malletier/ÚHVT (C‑97/12 P, neuverejnený, EU:C:2014:324, body 57 a 59).
(
36
)	Uznesenie z 26. apríla 2012, Deichmann/ÚHVT (C‑307/11 P, neuverejnené, EU:C:2012:254).
(
37
)	Rozsudok z 15. mája 2014, Louis Vuitton Malletier/ÚHVT (C‑97/12 P, neuverejnený, EU:C:2014:324, body 57 a 59).
(
38
)	Uznesenie z 26. apríla 2012 (C‑307/11 P, neuverejnené, EU:C:2012:254).
(
39
)	Uznesenie z 26. apríla 2012 (C‑307/11 P, neuverejnené, EU:C:2012:254).
(
40
)	V tejto súvislosti pozri judikatúru uvedenú v bode 46 vyššie.
(
41
)	Pozri najmä judikatúru uvedenú v bode 55 týchto návrhov.
(
42
)	Pozri v tomto zmysle rozsudok z 31. mája 2006, De Waele/ÚHVT (Tvar salámy) (T‑15/05, EU:T:2006:142, body 28 a 29).
(
43
)	Pozri najmä rozsudky z 19. septembra 2012, Fraas/ÚHVT (Károvaný vzor v svetlosivej, tmavosivej, béžovej, tmavočervenej a hnedej farbe) (T‑326/10, neuverejnený, EU:T:2012:436, body 52 až 57); Fraas/ÚHVT (Károvaný vzor v čiernej, béžovej, hnedej, tmavočervenej a sivej farbe) (T‑26/11, neuverejnený, EU:T:2012:440, body 53 až 57); Fraas/ÚHVT (Károvaný vzor v tmavosivej, svetlosivej, čiernej, béžovej, tmavočervenej a svetločervenej farbe), T‑50/11, neuverejnený, EU:T:2012:442, body 51 a 52); z 21. apríla 2015, Louis Vuitton Malletier/ÚHVT – Nanu‑Nana (Zobrazenie hnedo‑béžového šachovnicového vzoru) (T‑359/12, EU:T:2015:215, body 29 a 30), a Louis Vuitton Malletier/ÚHVT – Nanu‑Nana (Zobrazenie sivého šachovnicového vzoru) (T‑360/12, neuverejnený, EU:T:2015:214, body 29 a 30).
(
44
)	Pozri rozsudok z 3. decembra 2015, Compagnie des fromages & Richesmonts/ÚHVT – Grupo Lactalis Iberia (Zobrazenie motívu červenobielej čipky) (T‑327/14, neuverejnený, EU:T:2015:929, bod 33).
(
45
)	Napríklad odvolací súd v Paríži (Francúzsko) vo svojom rozsudku vyhlásil, že ochranná známka zobrazujúca motív „čipky“ má rozlišovaciu spôsobilosť, pretože všedná a obvyklá povaha používania tohto motívu na obaloch potravín nebola preukázaná. Navyše odvolací súd v Paríži vo svojom rozsudku zo 14. decembra 2012 (č. 12/05245) tiež rozhodol, že ochranná známka pozostávajúca z monochromatických štvorcov, vyžadujúca ochranu pre výrobky patriace do triedy 25 Niceskej dohody, konkrétnejšie pre obuv, tiež nemá rozlišovaciu spôsobilosť.
(
46
)	Pozri v tomto zmysle v kontexte predchádzajúcej praxe odvolacích senátov, pokiaľ ide o ochranné známky Spoločenstva podľa nariadenia č. 40/94, rozsudok z 15. septembra 2005, BioID/ÚHVT (C‑37/03 P, EU:C:2005:547, bod 47).