UZNESENIE PODPREDSEDU SÚDNEHO DVORA
z 5. júna 2015 (*)
„Odvolanie – Uznesenie o nariadení predbežného opatrenia – Verejné zákazky na práce – Delegované nariadenie (EÚ) č. 1268/2012 – Verejné obstarávanie týkajúce sa výstavby a údržby trigeneračnej jednotky s plynovou turbínou – Zmena ponuky po otvorení ponúk – Zamietnutie ponuky žalobkyne – Neprípustnosť – Nesprávne právne posúdenie – Neexistencia“
Vo veci C‑49/15 P(R),
ktorej predmetom je odvolanie podľa článku 57 druhého odseku Štatútu Súdneho dvora Európskej únie podané 6. februára 2015,
STC SpA, so sídlom vo Forlì (Taliansko), v zastúpení: A. Marelli a G. Delucca, avvocati,
odvolateľka,
ďalší účastníci konania:
Európska komisia, v zastúpení: L. Cappelletti, L. Di Paolo a F. Moro, splnomocnení zástupcovia,
žalovaná v prvostupňovom konaní,
CPL Concordia Soc. coop., so sídlom v Concordii Sulle Secchii (Taliansko), v zastúpení: A. Penta, avvocato,
vedľajší účastník v prvostupňovom konaní,
PODPREDSEDA SÚDNEHO DVORA,
po vypočutí prvého generálneho advokáta M. Watheleta,
vydal toto
Uznesenie
1        STC SpA (ďalej len „STC“) sa svojím odvolaním domáha zrušenia uznesenia predsedu Všeobecného súdu Európskej únie STC/Komisia (T‑355/14 R, EU:T:2014:1046, ďalej len „napadnuté uznesenie“), ktorým zamietol jej návrh na nariadenie predbežných opatrení týkajúcich sa viacerých rozhodnutí Európskej komisie v súvislosti s verejným obstarávaním JRC IPR 2013 C04 0031 OC, týkajúcim sa výstavby a údržby trigeneračnej jednotky s plynovou turbínou v stredisku Spoločného výskumného centra (JRC) v Ispre (Ú. v. EÚ 2013/S 137‑237146).
Právny rámec
2        Článok 112 nariadenia č. 966/2012 Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) z 25. októbra 2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, a zrušení nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, nazvaný „Zásady rovnakého zaobchádzania a transparentnosti“, stanovuje:
„1.      Kým prebieha postup verejného obstarávania, každý kontakt medzi verejným obstarávateľom a záujemcami alebo uchádzačmi musí spĺňať podmienky zabezpečujúce transparentnosť a rovnaké zaobchádzanie. Nesmie viesť k zmene podmienok zákazky ani podmienok pôvodnej ponuky.
2.      Komisia je splnomocnená v súlade s článkom 210 prijať delegované akty týkajúce sa podrobných pravidiel, pokiaľ ide o zásady rovnakého zaobchádzania a transparentnosti. Okrem toho je Komisia splnomocnená prijať v súlade s článkom 210 delegované akty týkajúce sa kontaktu povoleného medzi verejným obstarávateľom a uchádzačmi v priebehu postupu zadávania zákazky, minimálnych požiadaviek na písomný záznam z hodnotenia a minimálnych podrobných informácií týkajúcich sa rozhodnutia prijatého verejným obstarávateľom.“
3        Článok 160 delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) č. 1268/2012 z 29. októbra 2012 o pravidlách uplatňovania nariadenia č. 966/2012 (Ú. v. EÚ L 362, s. 1, ďalej len „delegované nariadenie“), nazvaný „Kontakty medzi verejnými obstarávateľmi a uchádzačmi“, stanovuje:
„1.      Kontakt medzi verejným obstarávateľom a uchádzačmi v priebehu postupu zadávania zákazky sa môže uskutočniť iba výnimočne a za podmienok stanovených v odseku 2 a 3.
…
3.      Ak sa po otvorení ponúk vyžaduje určité vysvetlenie v súvislosti s ponukou alebo ak sa musia opraviť administratívne [zjavné vecné – neoficiálny preklad] chyby v ponuke, verejný obstarávateľ môže nadviazať kontakt s uchádzačom, hoci takýto kontakt nesmie viesť k žiadnej zmene podmienok ponuky.
…“
Okolnosti predchádzajúce sporu, konanie pred sudcom rozhodujúcim o nariadení predbežných opatrení a napadnuté uznesenie
4        Okolnosti predchádzajúce sporu boli zhrnuté v bodoch 1 až 6 napadnutého uznesenia takto:
„1      Európska komisia uverejnila 17. júla 2013 v Úradnom vestníku Európskej únie oznámenie o vyhlásení verejného obstarávania na základe verejnej súťaže s referenčným číslom JRC IPR 2013 C04 0031 OC, ktorého predmetom bola výstavba a údržba trigeneračnej jednotky s plynovou turbínou v stredisku Spoločného výskumného centra v Ispre (Taliansko). Lehota na predloženie ponúk a dátum otvorenia ponúk boli stanovené, po korigende uverejnenom v úradnom vestníku, na 15. a 21. novembra 2013. Dokument s názvom ‚Administratívna príloha‘ uvedený vo výzve na predkladanie ponúk spresňoval, že zákazka sa zadá na základe ekonomicky najvýhodnejšej ponuky určenej podľa jej celkových nákladov a technickej kvality, že za celkové náklady ponuky je možné udeliť maximálnu známku 80 bodov a za technickú kvalitu ponuky možno udeliť maximálnu známku 20 bodov.
2      Dňa 10. septembra 2013 sa v stredisku JRC v Ispre konala informačná schôdza. V rámci odpovede na otázku položenú počas schôdze bolo poukázané na chybu v dokumente ‚Ponuka uchádzača‘ v riadku 2.31, v súvislosti s plnením ‚Maintenance FULL MAINTENANCE všetkých turbín‑generátorov počas doby 24 mesiacov od získania jednotky‘, pri ktorom bolo uvedené požadované množstvo dve namiesto štyroch. Dňa 17. septembra 2013 bol spis obsahujúci uvedený dokument uverejnený znovu, v opravenej verzii, na internetovej stránke JRC. Vzhľadom na to, že po schôdzi bola v tom istom dokumente v riadku 2.18 zistená ďalšia chyba týkajúca sa plnenia ‚Zariadenia na dodávku elektrickej energie pre jednotku, 1. časť (MMC a dodávka elektrickej energie pre všetky zariadenia jednotky)‘, ktorého požadované množstvo bolo jedno namiesto dvoch, spis obsahujúci dokument ‚Ponuka uchádzača‘ bol znovu uverejnený na internetovej stránke JRC 9. októbra 2013.
3      Ponuka [od spoločnosti STC], predložená 15. novembra 2013, obsahovala ‚prvú ponuku‘, ako aj dve ‚alternatívne ponuky‘. Hodnotiaci výbor vylúčil dve alternatívne ponuky z dôvodu ich nesúladu so špecifikáciami uvedenými v dokumentácii týkajúcej sa verejného obstarávania. Pokiaľ ide o prvú ponuku, výbor uviedol, že technická ponuka [spoločnosti STC] neuvádzala odhadovanú podrobnú kalkuláciu, ktorá bola požadovaná v kapitole 12 technických špecifikácií verejného obstarávania a že [STC] zostavila svoju ekonomickú ponuku podľa neaktualizovanej verzie dokumentu ‚Ponuka uchádzača‘. Komisia zaslala 30. januára 2014 [spoločnosti STC] list, v ktorom ju požiadala, aby poskytla podrobnú odhadovanú kalkuláciu, tak ako je požadovaná v technických špecifikáciách. Čo sa týka ekonomickej ponuky, Komisia zaslala [spoločnosti STC] v prílohe opravený dokument ‚Ponuka uchádzača‘, v ktorom uviedla jednotkové ceny ponúkané [spoločnosťou STC] a uplatnila ich na požadované množstvá, tak ako boli opravené 9. októbra 2013. Požiadala, aby [STC] potvrdila výpočty vyplývajúce z prebratia jednotkových cien ponúkaných v opravenom dokumente ‚Ponuka uchádzača‘.
4      [STC] zaslala svoju odpoveď elektronickou poštou 7. februára 2014. Keďže sa hodnotiaci výbor domnieval, že zaslané odpovede neboli v súlade s jeho očakávaniami, Komisia listom z 3. apríla 2014 informovala [STC], že jej ponuka bola vyhodnotená negatívne. [Spoločnosti STC] bolo v tom istom liste oznámené meno uchádzača, ktorému bola zákazka pridelená, a síce [CPL Concordia Soc. Coop., ďalej len ‚CPL Concordia‘], počet bodov, ktorý dosiahol, a možnosť získať informácie o charakteristikách a výhodách spätých s vybratou ponukou.
5      [STC] listom z 11. apríla 2014 napadla posúdenie hodnotiaceho výboru tak v súvislosti so svojou technickou ponukou, ako aj s ekonomickou ponukou. Požiadala tiež o prístup k dokumentom týkajúcim sa nominácie hodnotiaceho výboru, k písomným záznamom z hodnotenia, k žiadostiam o ‚doplnenie‘ alebo ‚objasnenie‘ sprievodných podkladov a k zodpovedajúcim odpovediam, k poradiu vyhodnotených ponúk a známkam priradeným podnikom zúčastneným na verejnom obstarávaní s príslušnými dôvodmi vylúčenia a výberu.
6      Listom z 15. apríla 2014 Komisia zopakovala [spoločnosti STC] meno uchádzača, ktorému bola zákazka pridelená, uviedla porovnávajúce známky a charakteristiky ponuky [spoločnosti CPL Concordia] z technického a ekonomického hľadiska a zaslala jej výpis zo správy hodnotiaceho výboru.“
5        Návrhom podaným do kancelárie Všeobecného súdu 30. mája 2014 podala STC žalobu, domáhajúc sa na jednej strane zrušenia rozhodnutia z 3. apríla 2014, ktorým Komisia zamietla jej ponuku, ktorú podala v rámci verejného obstarávania JRC IPR 2013 C04 0031 OC, rozhodnutia, ktorým Komisia zadala zákazku spoločnosti CPL Concordia, každého súvisiaceho predchádzajúceho alebo následného aktu, vrátane prípadného rozhodnutia schvaľujúceho zmluvu a zmluvy samotnej, ako aj rozhodnutia Komisie o zamietnutí žiadosti o prístup k dokumentácii týkajúcej sa verejného obstarávania (ďalej len spolu „sporné rozhodnutia“), a na druhej strane navrhujúc, aby bolo Komisii uložené zrušiť zadanie zákazky a vypracovať a prijať všetky akty, ktorými by jej zákazku zadala alebo, subsidiárne, ak by škodu nebolo možné napraviť, aby jej uhradila vzniknutú škodu.
6        Samostatným podaním doručeným do kancelárie Všeobecného súdu v ten istý deň podala STC návrh na nariadenie predbežného opatrenia, v ktorom v podstate navrhla, aby predseda Všeobecného súdu:
–        nariadil odklad výkonu sporných rozhodnutí,
–        vhodným predbežným opatrením umožnil neobmedzený výkon práva na prístup k dokumentácii týkajúcej sa verejného obstarávania a
–        zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.
7        Komisia vo svojich pripomienkach k tomuto návrhu v podstate navrhla, aby predseda Všeobecného súdu zamietol návrh na nariadenie predbežných opatrení ako sčasti neprípustný a celkovo nedôvodný, ako aj aby rozhodol, že o trovách konania sa rozhodne neskôr. Predseda Všeobecného súdu uznesením z 2. septembra 2014 povolil vstup spoločnosti CPL Concordia do konania v postavení vedľajšej účastníčky na podporu Komisie.
8        Dňa 8. decembra 2014 predseda Všeobecného súdu napadnutým uznesením zamietol návrh na nariadenie predbežných opatrení z dôvodu, že v predmetnej veci nebola splnená podmienka týkajúca sa fumus boni iuris. Po tom, čo v bodoch 20 až 31 napadnutého uznesenia analyzoval druhý dôvod smerujúci k zrušeniu, týkajúci sa ekonomickej ponuky, ktorú predložila STC, predseda Všeobecného súdu v bode 32 tohto uznesenia rozhodol, že nie je potrebné rozhodnúť o ostatných dôvodoch smerujúcich k zrušeniu, keďže sa na prvý pohľad zdá, že ponuka spoločnosti STC bola vylúčená oprávnene, a preto tieto ďalšie dôvody nemohli ukázať existenciu fumus boni iuris.
Návrhy účastníkov konania
9        STC v podstate navrhuje, aby Súdny dvor:
–        zrušil napadnuté uznesenie,
–        odložil výkon sporných rozhodnutí a
–        zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.
10      Komisia navrhuje, aby Súdny dvor:
–        zamietol odvolanie ako neprípustné a v každom prípade nedôvodné,
–        subsidiárne zamietol návrh na nariadenie predbežných opatrení a
–        zaviazal STC na náhradu trov konania vynaložených v konaní o odvolaní, ako aj v konaní pred Všeobecným súdom.
11      CPL Concordia navrhuje, aby Súdny dvor:
–        zamietol odvolanie ako zjavne neprípustné a zjavne nedôvodné,
–        zrušil napadnuté uznesenie, ako aj sporné rozhodnutia a
–        zaviazal STC na náhradu trov konania.
O odvolaní
12      Na podporu svojho odvolania STC uvádza tri odvolacie dôvody. Každý z týchto odvolacích dôvodov sa týka záveru, ktorý predseda Všeobecného súdu uviedol v bode 31 napadnutého uznesenia, podľa ktorého druhý žalobný dôvod smerujúci k zrušeniu, uvedený v prvostupňovom konaní a týkajúci sa ekonomickej ponuky, ktorú predložila STC, neumožňuje preukázať existenciu fumus boni iuris.
13      STC okrem toho tvrdí, že jej odvolanie sa týka aj bodov 32 až 35 napadnutého uznesenia, v ktorých predseda Všeobecného súdu uviedol dôvody, pre ktoré sa domnieval, že keďže existencia fumus boni iuris, založeného na druhom žalobnom dôvode smerujúcom k zrušeniu, bola zamietnutá, nebolo potrebné rozhodnúť o ďalších predložených žalobných dôvodoch, teda o prvom a treťom žalobnom dôvode, smerujúcich k zrušeniu, ani o tvrdeniach spoločnosti STC týkajúcich sa naliehavosti a zváženia záujmov.
14      Najskôr treba preskúmať prípustnosť tohto posledného uvedeného tvrdenia a potom spoločne preskúmať tri odvolacie dôvody.
O prípustnosti tvrdenia, ktoré sa týka naliehavosti a zváženia záujmov, ako aj o zamietnutí tvrdení týkajúcich sa fumus boni iuris, vyplývajúcich z prvého a tretieho žalobného dôvodu, smerujúcich k zrušeniu a vznesených v prvostupňovom konaní
15      Článok 104 ods. 2 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu stanovuje, že návrhy na nariadenie predbežných opatrení musia uvádzať „predmet konania, okolnosti preukazujúce naliehavosť, ako aj skutkové a právne dôvody, ktoré na prvý pohľad odôvodňujú nariadenie navrhovaných predbežných opatrení“. Odklad výkonu rozhodnutia a iné predbežné opatrenia teda sudca rozhodujúci o nariadení predbežných opatrení môže nariadiť, ak sa preukáže, že ich nariadenie je z právneho a faktického hľadiska na prvý pohľad dôvodné (fumus boni iuris) a že sú naliehavé v tom zmysle, že sú potrebné na to, aby sa predišlo vážnej a nenapraviteľnej ujme na záujmoch účastníka konania, ktorý ich navrhol, a mali účinky už pred rozhodnutím vo veci samej. Tieto podmienky sú kumulatívne, preto musia byť návrhy na nariadenie predbežných opatrení zamietnuté, pokiaľ niektorá z nich nie je splnená. Sudca rozhodujúci o nariadení predbežných opatrení prípadne vykoná tiež zváženie predmetných záujmov [uznesenie Komisia/Pilkington Group, C‑278/13 P(R), EU:C:2013:558, bod 35 a citovaná judikatúra].
16      Okrem toho z ustálenej judikatúry vyplýva, že podľa článku 256 ods. 1 ZFEÚ, článku 58 prvého odseku Štatútu Súdneho dvora Európskej únie a článku 168 ods. 1 písm. d) jeho rokovacieho poriadku musí odvolanie presne označovať napádané prvky rozsudku alebo uznesenia, ktorého zrušenie navrhuje, ako aj právne tvrdenia, o ktoré sa tento návrh osobitne opiera. Odvolanie, v ktorom sú iba zopakované žalobné dôvody a tvrdenia už raz uvedené pred Všeobecným súdom a ktoré neobsahuje argumentáciu osobitne smerujúcu k označeniu právnych vád, ktorými je poznačený napadnutý rozsudok, túto požiadavku nespĺňa. Takéto odvolanie totiž v skutočnosti sleduje iba opätovné posúdenie žaloby podanej na Všeobecný súd, čo nepatrí do právomoci Súdneho dvora [uznesenie Goldstein/Komisia, C‑148/96 P(R), EU:C:1996:307, body 23 a 24, ako aj citovaná judikatúra; pozri tiež rozsudok Nordspedizionieri di Danielis Livio a i./Komisia, C‑62/05 P, EU:C:2007:607, bod 55 a citovaná judikatúra].
17      Z judikatúry uvedenej v bode 15 tohto uznesenia vyplýva, že predseda Všeobecného súdu sa v bode 35 napadnutého uznesenia správne domnieval, že návrh na nariadenie predbežných opatrení treba zamietnuť bez preskúmania otázok týkajúcich sa naliehavosti a zváženia záujmov, keďže nebola splnená podmienka týkajúca sa fumus boni iuris. Okrem toho, pokiaľ STC v rámci svojho odvolania opakuje tvrdenia, ktoré už uviedla v prvostupňovom konaní v súvislosti s týmito otázkami, tieto tvrdenia musia byť zamietnuté ako neprípustné v súlade s judikatúrou uvedenou v bode 16 tohto uznesenia.
18      Pokiaľ ide o zamietnutie tvrdení týkajúcich sa fumus boni iuris uvedených v prvom a treťom žalobnom dôvode, ktoré smerujú k zrušeniu a boli vznesené pred Všeobecným súdom, STC vo svojom odvolaní uvádza, že „Všeobecný súd sa domnieva, že údajné nesplnenie fumus boni iuris ho oslobodzuje od rozhodovania o ostatných vznesených dôvodoch smerujúcich k zrušeniu“. Ona však tvrdí, že „sa týchto dôvodov smerujúcich k zrušeniu nevzdáva a uvádza ich, aby spochybnila rozhodnutie Všeobecného súdu, že ich nebude skúmať“ a „navrhuje, aby im sudca rozhodujúci o nariadení predbežných opatrení vyhovel buď na samotnom Súdnom dvore, alebo na Všeobecnom súde v prípade vrátenia veci“. STC v tomto smere výslovne pripomína svoje tvrdenia, ktoré uviedla v prvostupňovom konaní na podporu týchto žalobných dôvodov.
19      Hneď na úvod treba uviesť, že na rozdiel od toho, čo tvrdí STC, predseda Všeobecného súdu zamietol tvrdenia týkajúce sa fumus boni iuris uvedené v prvom a treťom žalobnom dôvode, ktoré boli pred ním vznesené.
20      Predseda Všeobecného súdu síce nepreskúmal tieto tvrdenia z vecného hľadiska, v bode 32 napadnutého uznesenia však uviedol dôvod, pre ktorý toto skúmanie nebolo potrebné, a rozhodol, že „keďže ponuka [spoločnosti STC] bola na prvý pohľad vylúčená oprávnene pri uplatnení relevantnej právnej úpravy, zdá sa byť vylúčené, že by preskúmanie ostatných dôvodov mohlo odhaliť existenciu fumus boni iuris“.
21      Tým, že sa STC vo svojom odvolaní obmedzuje na tvrdenie, že namieta proti relevantným bodom napadnutého uznesenia a že neupúšťa od svojich žalobných dôvodov uvádzaných v prvostupňovom konaní, ako aj opakovaním tvrdenia predneseného pred Všeobecným súdom, STC nepredkladá žiaden dôvod alebo tvrdenie, ktoré by mohli spochybniť zamietnutie tvrdení zo strany predsedu Všeobecného súdu týkajúcich sa fumus boni iuris a uvedených v prvom a treťom žalobnom dôvode smerujúcom k zrušeniu, ktoré boli pred ním vznesené. STC totiž vo svojom odvolaní neuvádza dôvody, na základe ktorých predseda Všeobecného súdu konal protiprávne, keď sa domnieval, že zamietnutie tvrdení uvedených v druhom žalobnom dôvode smerujúcom k zrušeniu stačí ako základ pre zamietnutie obdobných tvrdení uvedených v ďalších dvoch žalobných dôvodoch.
22      Za týchto podmienok a v súlade s judikatúrou uvedenou v bode 16 tohto uznesenia treba toto tvrdenie zamietnuť ako neprípustné.
O troch odvolacích dôvodoch
Argumentácia účastníkov konania
23      Prvý odvolací dôvod je v podstate založený na skreslení skutkových okolností v súvislosti s pretrvaním zjavnej vecnej chyby ovplyvňujúcej ekonomickú ponuku spoločnosti STC, ako aj na tom, že predseda Všeobecného súdu nevzal do úvahy prekročenie právomoci zo strany Komisie. Podľa spoločnosti STC sa vecná chyba v jej ponuke netýka jednotkovej ceny, ale požadovaných množstiev niektorých plnení, keďže ona predložila svoju ponuku podľa starej verzie dokumentu nazvaného „Ponuka uchádzača“. Za týchto podmienok bolo jedinou možnou nápravou vyzvať ju, aby ona samotná určila jednotkové ceny, ktoré navrhovala vo vzťahu k novým množstvám. Komisii neprináležalo vyplniť dokument „Ponuka uchádzača“ namiesto spoločnosti STC a zasiahnuť tak do určenia celkových nákladov ponuky.
24      Druhý odvolací dôvod sa zakladá na nesprávnom právnom posúdení zo strany predsedu Všeobecného súdu v súvislosti so skutočnosťou, že uchádzač, a nie verejný obstarávateľ, mal právo zmeniť ekonomickú ponuku uchádzača, aby opravil zjavnú vecnú chybu, ktorá ju ovplyvňuje. Vzhľadom na zmenu požadovaných množstiev, ktorú urobila Komisia, STC mala mať možnosť uviesť novú jednotkovú cenu v závislosti od týchto množstiev. STC konštatuje, že navrhované jednotkové ceny zaväzujú uchádzača iba vo vzťahu k množstvám uvedeným v ponuke, a zdôrazňuje, že sú to celkové náklady ponuky, ktoré určujú počet bodov priradených za ekonomickú ponuku.
25      Tretí odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení zo strany predsedu Všeobecného súdu, keď rozhodol, že zmena jednotkových cien uvedených v ponuke spoločnosti STC, ktorú STC urobila v nadväznosti na zmenu požadovaných množstiev niektorých plnení, bola protiprávna.
26      Komisia podporovaná spoločnosťou CPL Concordia uvádza, že tri odvolacie dôvody sú neprípustné a v každom prípade nedôvodné.
Posúdenie Súdnym dvorom
27      Na úvod je vhodné pripomenúť, tak ako to uviedol predseda Všeobecného súdu v bode 23 napadnutého uznesenia, že článok 160 ods. 3 delegovaného nariadenia povoľuje opravu zjavných vecných chýb pri zostavovaní ponuky, vo fáze po otvorení ponúk, len z podnetu verejného obstarávateľa a pokiaľ tento kontakt nebude viesť k zmene podmienok ponuky. Toto ustanovenie bolo prijaté na základe článku 112 nariadenia č. 966/2012, ktorého odsek 1 predovšetkým stanovuje, že tieto kontakty musia spĺňať podmienky zabezpečujúce transparentnosť a rovnosť zaobchádzania.
28      Cieľom článku 160 ods. 3 delegovaného nariadenia je teda umožniť opravy vecných chýb, ktorých sa dopustili uchádzači pri zostavovaní ich ponúk, a zároveň zabrániť tomu, aby kontakt medzi verejným obstarávateľom a uchádzačom na účely opravy tejto vecnej chyby nepriniesol tomuto uchádzačovi výhodu tým, že mu umožní zmeniť túto ponuku v dobe, keď už ostatní uchádzači nemajú túto možnosť.
29      V predmetnej veci je nesporné, že Komisia svojím listom z 30. januára 2014 vyzvala STC, aby opravila svoju ponuku podľa tohto práve spomenutého ustanovenia, na ktoré v ňom napokon odkazuje.
30      Je tiež nesporné, že v dokumente „Ponuka uchádzača“ pôvodne zverejnenom 17. júla 2013, boli urobené dve chyby v riadkoch 2.18 a 2.31 v súvislosti s požadovanými množstvami niektorých plnení. STC predovšetkým uvádza, že vo svojej odpovedi na list Komisie z 30. januára 2014 mala mať možnosť zmeniť jednotkové ceny navrhované vo svojej pôvodnej ponuke, predloženej 15. novembra 2013, aby mohla tieto chyby vziať do úvahy.
31      V bode 2 napadnutého uznesenia sa však uvádza, a STC to napokon nepopiera, že opravená verzia spisu obsahujúceho dokument „Ponuka uchádzača“ bola zverejnená na internetovej stránke JRC 9. októbra 2013, teda viac než mesiac pred 15. novembrom 2013, konečným termínom na predloženie ponúk a dátumom skutočného predloženia ponuky spoločnosti STC.
32      Vecné chyby, ktoré mala STC opraviť v odpovedi na list z 30. januára 2014, teda ako také neboli chybami, ktorých sa dopustila Komisia pri vypracovaní pôvodnej výzvy na predkladanie ponúk a ktoré boli opravené včas. Zo skutkových okolností uvedených v napadnutom uznesení na základe skutočností uvedených v spise, a najmä v jeho bodoch 2, 3 a 24 vyplýva, že chyby, ktoré mali byť opravené, vyplývali skôr zo skutočnosti, že STC vo svojej ponuke predloženej 15. novembra 2013 nezohľadnila zmeny, ktoré boli urobené 9. októbra 2013 vo vzťahu k množstvám požadovaným pre údržbu a zariadenia na dodávku elektrickej energie.
33      Ako správne uviedol predseda Všeobecného súdu v bode 24 napadnutého uznesenia, STC sa teda dopustila vecných chýb pri zostavení svojej ponuky v zmysle článku 160 ods. 3 delegovaného nariadenia, keď použila nesprávne množstvá plnení uvedené v pôvodne uverejnenej výzve na predkladanie ponúk.
34      Iste, tak ako uvádza STC, tieto chyby sa týkali požadovaných množstiev daných plnení, a nie ponúkaných cenových jednotiek ako takých. Ako však správne uviedol predseda Všeobecného súdu v bodoch 25 až 27 napadnutého uznesenia, tieto chyby mali priamy vplyv na ekonomickú ponuku spoločnosti STC, keďže ovplyvnili výpočet celkových nákladov ponuky na základe týchto cien.
35      Keďže predseda Všeobecného súdu pri poukázaní na to, že chyby, ktoré mali byť opravené a ktoré nespôsobil verejný obstarávateľ, ale uchádzač, sa týkali požadovaných množstiev niektorých plnení, a správne určil ich dosah na celkové náklady ponuky, treba zamietnuť tvrdenia spoločnosti STC, uvedené v rámci jej prvého odvolacieho dôvodu, založené na skreslení skutkových okolností, pokiaľ ide o pretrvanie zjavných vecných chýb ovplyvňujúcich jej ekonomickú ponuku.
36      Tieto tvrdenia totiž neumožňujú dospieť k záveru, že dané chyby boli v napadnutom uznesení posúdené spôsobom, ktorý skresľuje skutočnosti uvedené v spise.
37      V zostávajúcej časti treba preskúmať všetky tvrdenia spoločnosti STC uvedené v rámci jej prvého odvolacieho dôvodu a založené na tom, že nebolo zohľadnené prekročenie právomoci, ktorého sa dopustila Komisia, ako aj tvrdenia, ktoré STC uviedla v rámci svojho druhého a tretieho odvolacieho dôvodu. STC všetkými týmito tvrdeniami v podstate uvádza, že predseda Všeobecného súdu konal protiprávne, keď rozhodol, že druhý žalobný dôvod smerujúci k zrušeniu, ktorý bol pred ním vznesený, neumožňuje preukázať existenciu fumus boni iuris napriek nesprávnym právnym posúdeniam zo strany Komisie, ktoré viedli k negatívnemu hodnoteniu ponuky spoločnosti STC, oznámenému spoločnosti STC 3. apríla 2014. Tieto nesprávne právne posúdenia sa týkali uplatnenia postupu, ktorý mal byť v predmetnej veci sledovaný na účely opravy zjavných vecných chýb ovplyvňujúcich ponuku uchádzača.
38      STC v tomto smere správne uvádza, v rámci svojho prvého a druhého odvolacieho dôvodu, že iba uchádzač môže určiť obsah svojej ponuky. Ak totiž článok 160 ods. 3 delegovaného nariadenia umožňuje verejnému obstarávateľovi nadviazať kontakt s uchádzačom s cieľom umožniť mu opraviť svoju ponuku, nezveruje mu právomoc zmeniť túto ponuku v mene uchádzača.
39      Ako správne rozhodol predseda Všeobecného súdu v bode 25 napadnutého uznesenia, Komisia v predmetnej veci skutočne nadviazala kontakt so spoločnosťou STC, aby jej umožnila opraviť zistené zjavné vecné chyby v súlade s článkom 160 ods. 3 delegovaného nariadenia.
40      Ako vyplýva z bodu 3 napadnutého uznesenia, Komisia síce vo svojom liste z 30. januára 2014 zaslala spoločnosti STC dokument „Ponuka uchádzača“ v opravenej verzii uvádzajúcej jednotkové ceny, ako aj celkové náklady opravenej ponuky. No hneď ako STC v e‑mali zo 7. februára 2014 uviedla, že nepotvrdzuje takto navrhnuté zmeny a ponecháva celkové náklady svojej ponuky, meniac tým pôvodne uvedené jednotkové ceny, Komisia toto stanovisko uchádzača vzala na vedomie. Ako uviedol predseda Všeobecného súdu v bode 4 napadnutého uznesenia, Komisia na základe tejto odpovede na svoj list z 30. januára 2014 prijala neskoršie rozhodnutie uvedené v liste z 3. apríla 2014 o vylúčení ponuky spoločnosti STC v jej pozmenenom znení.
41      Treba konštatovať, že Komisia týmto konaním nezmenila ponuku spoločnosti STC namiesto nej a že na rozdiel od tvrdení spoločnosti STC predseda Všeobecného súdu v napadnutom uznesení nerozhodol, že by táto zmena bola dovolená. Ako rozhodol predseda Všeobecného súdu v bode 25 napadnutého uznesenia, Komisia na prvý pohľad neprekročila medze svojej právomoci nadviazať kontakt s uchádzačom, keďže sa obmedzila na to, že navrhla spoločnosti STC opravu množstiev niektorých plnení uvedených v jej ponuke.
42      STC tiež tvrdí, že predseda Všeobecného súdu sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, pokiaľ ide o posúdenie existencie fumus boni iuris v súvislosti s otázkou, či Komisia správne vylúčila ponuku spoločnosti STC z dôvodu, že STC zmenila podmienky svojej ekonomickej ponuky namiesto toho, aby ju opravila.
43      V tomto smere treba pripomenúť, že v súlade s tým, čo bolo rozhodnuté v bode 28 tohto uznesenia, oprava vecnej chyby spôsobenej uchádzačom pri vypracovaní jeho ponuky mu podľa článku 160 ods. 3 delegovaného nariadenia nesmie umožniť zmeniť ponuku a poskytnúť mu tak neoprávnenú výhodu.
44      Vyplýva z toho, že každá zmena ekonomickej ponuky, ktorá nie je mechanickou opravou zjavnej vecnej chyby pri jej zostavení, alebo ktorá automaticky nevyplýva z tejto opravy, nie je podľa článku 160 ods. 3 delegovaného nariadenia povolená. Verejný obstarávateľ totiž nemôže po otvorení ponúk poskytnúť jednému uchádzačovi možnosť zmeniť podmienky jeho ponuky bez toho, aby tým porušil zásadu rovnosti zaobchádzania, ako aj znenie uvedeného ustanovenia.
45      Podľa spoločnosti STC oprava jednotkových cien uvedená v jej e‑mali zo 7. februára 2014 mala byť povolená, keďže nemenila celkové náklady jej ponuky. Predseda Všeobecného súdu však v bode 27 napadnutého uznesenia správne uviedol, že zmeny, ktoré urobila STC v tomto e‑mali, viedli k zdvojnásobneniu ceny jej ponuky pokiaľ ide o cenu plnení, pre ktoré boli požadované množstvá znížené o polovicu, a v bode 29 tohto uznesenia uviedol, že celkové náklady ponuky boli vypočítané automaticky podľa požadovaných množstiev a jednotkových cien, keďže tieto ceny sú jedinými cenami, ktoré majú záujemcovia uviesť v dokumente „Ponuka uchádzača“.
46      Vzhľadom na tieto konštatovania a v súvislosti s tým, čo bolo uvedené v bode 44 tohto uznesenia, predseda Všeobecného súdu v bode 28 napadnutého uznesenia znovu správne uviedol, že v rámci jeho predbežného preskúmania týkajúceho sa existencie fumus boni iuris spoločnosti STC nemohla byť ponúknutá možnosť, aby po skončení lehoty na predloženie ponúk prehodnotila svoje jednotkové ceny v závislosti od požadovaných množstiev, ako aj v bode 29 toho uznesenia, že tieto ceny zrejme predstavovali základný parameter ponuky. Oprava ponuky spoločnosti STC meniaca pôvodne predložené jednotkové ceny by jej totiž mohla poskytnúť neoprávnenú výhodu vo vzťahu k ostatným uchádzačom a mohla by tak byť v rozpore s článkom 160 ods. 3 delegovaného nariadenia, ako aj so zásadou rovnosti zaobchádzania.
47      Za týchto podmienok predseda Všeobecného súdu v bodoch 25 a 30 napadnutého uznesenia správne rozhodol, že jedinú možnú opravu bez protiprávnej zmeny ponuky na prvý pohľad zrejme predstavuje iba uplatnenie jednotkových cien uvedených v pôvodnej ponuke z 15. novembra 2013 na nové množstvá požadované vo výzve na predloženie ponúk v jej zmenenom znení z 9. októbra 2013. V bodoch 25 a 27 napadnutého uznesenia tiež správne uviedol, že Komisia na prvý pohľad konala v súlade so zákonom, keď navrhla túto opravu, v súlade s právomocou, ktorou disponovala, zatiaľ čo STC tým, že chcela zachovať celkové náklady svojej ponuky napriek zmene požadovaných množstiev, zmenila podmienky tejto ponuky.
48      Z vyššie uvedeného vyplýva, že nemožno uznať tvrdenia spoločnosti STC, podľa ktorých konala oprávnene, na rozdiel od toho, ako rozhodol predseda Všeobecného súdu v napadnutom uznesení, keď opravila jednotkové ceny predložené vo svojej pôvodnej ponuke, ako to urobila vo svojom e‑maili zo 7. februára 2014.
49      Žiaden z odvolacích dôvodov teda neumožňuje dospieť k záveru, že predseda Všeobecného súdu konal protiprávne, keď sa na základe tvrdení, ktoré mu boli predložené, a bez ohľadu na preskúmanie veci samej domnieval, že druhý žalobný dôvod smerujúci k zrušeniu neumožňuje preukázať existenciu fumus boni iuris.
50      Na základe toho treba odvolanie zamietnuť v celom rozsahu bez toho, aby bolo potrebné rozhodnúť o prípustnosti návrhov spoločnosti STC na odklad výkonu sporných rozhodnutí. Hoci tieto návrhy neboli predložené subsidiárne, treba konštatovať, že by boli relevantné iba v prípade zrušenia napadnutého uznesenia.
O trovách
51      Podľa článku 184 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora, ak odvolanie nie je dôvodné, Súdny dvor rozhodne o trovách konania. Podľa článku 138 ods. 1 uvedeného rokovacieho poriadku uplatniteľného na konanie o odvolaní na základe článku 184 ods. 1 toho istého rokovacieho poriadku, účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže Komisia a CPL Concordia navrhli zaviazať STC na náhradu trov konania a STC nemala úspech vo svojich návrhoch a odvolacích dôvodoch, je opodstatnené zaviazať ju na náhradu trov konania vynaložených v rámci tohto konania o odvolaní.
Z týchto dôvodov podpredseda Súdneho dvora nariadil:
1.      Odvolanie sa zamieta.
2.      STC SpA je povinná nahradiť trovy odvolacieho konania.
Podpisy
* Jazyk konania: taliančina.