ROZSUDOK SÚDNEHO DVORAz 15. júla 1963 (*) Vo veci 25/62_Plaumann & Co., Hamburg,
v zastúpení: Harald Ditges, advokát komory v Kolíne nad
Rýnom, s adresou na doručovanie v Luxemburgu, kancelária
p. Audryho, Fédération des commerçants, 8, avenue de ľArsenal_žalobca_protiKomisii Európskeho hospodárskeho spoločenstva,
v zastúpení: Hubert Ehring, právny poradca Exécutifs européens,
splnomocnený zástupca, za právnej pomoci Ernst Steindorff, profesor
práva na univerzite v Tübingene, s adresou na doručovanie
v Luxemburgu, kancelária Henriho Manzanarèsa, tajomník právnej
služby Exécutifs européens, 2, place de Metz_žalovanej_ktorej predmetom je:–        zrušenie
rozhodnutia Komisie S III 03079 z 22. mája 1962, ktorým
sa odmieta povoliť Spolkovej republike Nemecko čiastočne pozastaviť clá
uplatniteľné na „čerstvé mandarínky a klementínky“ dovážané
z tretích krajín_–        zaplatenie náhrady škody vo výške 39 414,01 DM_SÚDNY DVOR_v zložení:
predseda A. M. Donner, predsedovia komôr L. Delvaux a R. Lecourt,
sudcovia Ch. L. Hammes, R. Rossi (spravodajca), A. Trabucchi a W.
Strauβ_generálny advokát: K. Roemer_tajomník: A. Van Houtte_vyhlásil tentoRozsudok I – Pokiaľ ide o žalobu o neplatnosť O prípustnostiPodľa
článku 173 druhého odseku Zmluvy EHS „každá fyzická alebo právnická
osoba môže... podať žalobu... proti rozhodnutiu, ktoré sa jej priamo
a osobne týka, hoci je vydané formou... rozhodnutia určeného inej
osobe“.Žalovaná tvrdí, že slová „iná osoba“
uvedené v tomto odseku sa nevzťahujú na členské štáty považované
za nositeľov zvrchovanosti, a jednotlivci preto nemôžu podať žalobu
o neplatnosť proti rozhodnutiam Komisie alebo Rady určeným
členským štátom.Článok 173 druhý odsek
Zmluvy však povoľuje jednotlivcom podať žalobu proti rozhodnutiam
určeným „inej osobe“, keď sa ich priamo a osobne týkajú, ale tento
článok nevymedzuje ani neobmedzuje pôsobnosť týchto pojmov.Znenie a gramatický význam citovaného ustanovenia oprávňujú k najširšiemu výkladu.Ďalej, ustanovenia Zmluvy týkajúce sa práva jednotlivcov podávať žaloby nemožno vykladať reštriktívne.Keďže sa teda v Zmluve nič také neuvádza, obmedzenie v tomto ohľade nemožno predpokladať.Tvrdenie žalovanej preto nemožno považovať za dôvodné.Žalovaná
ďalej tvrdí, že napadnuté rozhodnutie je svojou povahou nariadením
prijatým vo forme individuálneho rozhodnutia, a preto nemôžu
jednotlivci podať proti nemu žalobu z rovnakého dôvodu ako
v prípade všeobecne záväzných normatívnych právnych aktov.Z článkov
189 a 191 Zmluvy EHS však vyplýva, že rozhodnutie je
charakterizované obmedzeným počtom osôb, ktorým je určené. V záujme
zistenia, či ide alebo nejde o rozhodnutie, treba preskúmať, či sa
predmetné rozhodnutie týka vymedzených subjektov.Sporné
rozhodnutie bolo určené vláde Spolkovej republiky Nemecko a jeho
obsahom je odmietnutie povolenia čiastočne pozastaviť clá uplatniteľné
na niektoré produkty dovážané z tretích krajín.Napadnuté
opatrenie preto treba považovať za rozhodnutie týkajúce sa vymedzeného
subjektu, ktoré má záväzné účinky iba voči nemu.Podľa
článku 173 druhého odseku Zmluvy môžu jednotlivci podať žalobu
o neplatnosť proti rozhodnutiam, ktoré aj keď sú určené inej osobe,
sa ich priamo a osobne týkajú, ale v tejto veci žalovaná
nesúhlasí s tým, že sporné rozhodnutie sa priamo a osobne týka
žalobcu.Najprv treba preskúmať, či je
splnená druhá podmienka prípustnosti, pretože ak sa rozhodnutie osobne
netýka žalobcu, je bezpredmetné skúmanie, či sa ho týka priamo.Subjekty
iné ako osoby, ktorým je rozhodnutie určené, môžu tvrdiť, že sa ich
rozhodnutie osobne týka iba vtedy, keď sa ich dotýka na základe ich
určitých osobitných vlastností alebo na základe okolnosti, ktorá ich
charakterizuje vo vzťahu k akejkoľvek inej osobe, a tým ich
individualizuje obdobným spôsobom ako osobu, ktorej je rozhodnutie
určené.V tejto veci je žalobca
dotknutý sporným rozhodnutím ako dovozca klementínok, teda z dôvodu
svojej obchodnej činnosti, ktorú má právo kedykoľvek vykonávať
akýkoľvek subjekt, a preto ho nemožno charakterizovať vo vzťahu
k napadnutému rozhodnutiu obdobným spôsobom ako osobu, ktorej je
rozhodnutie určené.Z týchto dôvodov treba túto žalobu o neplatnosť vyhlásiť za neprípustnú. II – Pokiaľ ide o žalobu o náhradu škody O prípustnostiŽalovaná
tvrdí, že návrhy na náhradu škody, ktoré boli prvýkrát formulované
v replike, boli predložené neskoro, a preto sú v zmysle
článku 38 ods. 1 písm. d) rokovacieho poriadku neprípustné.Žalobca
však podal návrh na náhradu prípadnej škody spôsobenej napadnutým
rozhodnutím v rámci svojej žaloby. Ešte v priebehu písomnej
a ústnej časti konania spresnil žalobca predmet návrhu
a ohodnotil rozsah uvedenej škody.Návrhy
o náhradu škody možno preto považovať za spresnenie návrhov
obsiahnutých v žalobe. Preto sú prípustné v zmysle vyššie
spomenutého článku 38 ods. 1 písm. d). O veci samejNávrhy
žalobcu smerujú k priznaniu náhrady škody, ktorej výška zodpovedá
clám a dani z obratu, ktoré musel zaplatiť na základe
rozhodnutia, proti ktorému súčasne podal žalobu o neplatnosť.Za
týchto podmienok treba konštatovať, že náhrada škody, ktorej sa
dovoláva žalobca, je spôsobená týmto rozhodnutím a žaloba
o náhradu škody má v skutočnosti za cieľ odstrániť právne
účinky sporného rozhodnutia voči žalobcovi.V tejto veci nebolo napadnuté rozhodnutie zrušené.Správny
akt, ktorý nebol zrušený, nemôže sám osebe predstavovať protiprávny
úkon poškodzujúci spravované osoby. Preto sa tieto osoby nemôžu domáhať
náhrady škody spôsobenej týmto aktom.Súdny
dvor nemôže na základe žaloby o náhradu škody nariadiť opatrenia,
ktoré by popierali právne účinky rozhodnutia, ktoré nebolo zrušené.Žaloba, ktorú podal žalobca, musí byť z tohto dôvodu zamietnutá ako nedôvodná. O trováchPodľa
článku 69 ods. 2 rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý vo
veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania.Keďže žalobca nemal úspech vo svojom návrhu, musí byť zaviazaný na náhradu trov konania.So zreteľom na podania_po vypočutí správy sudcu spravodajcu_po vypočutí účastníkov konania_po vypočutí návrhov generálneho advokáta_so
zreteľom na článok 173 druhý odsek, články 176, 189, 191 a článok
215 druhý odsek Zmluvy o založení Európskeho hospodárskeho
spoločenstva_so zreteľom na Protokol
o štatúte Súdneho dvora pripojený k Zmluve o založení
Európskeho hospodárskeho spoločenstva_so zreteľom na Rokovací poriadok Súdneho dvora Európskych spoločenstiev, najmä na jeho článok 69 ods. 2_Súdny dvor, zamietnuc všetky ďalšie širšie alebo odporujúce návrhy, rozhodol a vyhlásil:1.      Žaloba o neplatnosť sa zamieta ako neprípustná.2.      Žaloba o náhradu škody sa zamieta ako nedôvodná.3.      Žalobca je povinný nahradiť trovy konania.Rozhodnuté a vyhotovené Súdnym dvorom v Luxemburgu 15. júla 1963.DonnerDelvauxLecourtHammesRossi      TrabucchiStrauβTento rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 15. júla 1963.Tajomník       PredsedaA. Van Houtte       A. M. Donner* Jazyk konania: nemčina.