62024CJ0016
SODBA SODIŠČA (osmi senat)
z dne 27. februarja 2025 (
*1
)
„Predhodno odločanje – Člen 19(1), drugi pododstavek, PEU – Učinkovito sodno varstvo – Nacionalna pravila o načinu dodeljevanja zadev med sodniki sodišča – Dodeljevanje zadev s strani upravnega vodje sodišča – Pristojnost sodnika, ki mu je zadeva dodeljena, da preveri zakonitost dodelitve“
V zadevi C‑16/24, [Sinalov] (
i
),
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, ki ga je vložil šestnajsti senat kazenskega oddelka Sofiyski gradski sad (mestno sodišče v Sofiji, Bolgarija) z odločbo z dne 11. januarja 2024, ki je na Sodišče prispela 11. januarja 2024, v kazenskem postopku zoper
YR in druge,
ob udeležbi
Sofijska gradska prokuratura,
SODIŠČE (osmi senat),
v sestavi S. Rodin, predsednik senata, O. Spineanu-Matei (poročevalka), sodnica, in N. Fenger, sodnik,
generalna pravobranilka: T. Ćapeta,
sodni tajnik: A. Calot Escobar,
na podlagi pisnega postopka,
ob upoštevanju stališča, ki so ga
1. za Evropsko komisijo predložili K. Herrmann, E. Rousseva in P. J. O. Van Nuffel, agenti,
na podlagi sklepa, sprejetega po opredelitvi generalne pravobranilke, da bo v zadevi razsojeno brez sklepnih predlogov,
izreka naslednjo
Sodbo
1
Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 19(1), drugi pododstavek, PEU in člena 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina).
2
Ta predlog je bil vložen v okviru kazenskega postopka proti osebi YR in drugim zaradi sodelovanja v hudodelski združbi z namenom storitve davčnih kaznivih dejanj.
Pravni okvir
Pravo Unije
Pogodba o Evropski uniji
3
Člen 19(1), drugi pododstavek, PEU določa:
„Države članice vzpostavijo pravna sredstva, potrebna za zagotovitev učinkovitega pravnega varstva na področjih, ki jih ureja pravo Unije.“
Listina
4
Člen 47, prvi in drugi odstavek, Listine določa:
„Vsakdo, ki so mu kršene pravice in svoboščine, zagotovljene s pravom Unije, ima pravico do učinkovitega pravnega sredstva pred sodiščem v skladu s pogoji, določenimi v tem členu.
Vsakdo ima pravico, da o njegovi zadevi pravično, javno in v razumnem roku odloča neodvisno, nepristransko in z zakonom predhodno ustanovljeno sodišče. […]“
Bolgarsko pravo
Zakon o sodiščih
5
Člen 9(1) Zakon za sadebnata vlast (zakon o sodiščih) določa:
„Zadeve in spisi se v sodnih organih dodeljujejo na podlagi načela naključnega izbora, in sicer z enotnim elektronskim dodeljevanjem glede na vrstni red prejema, ob upoštevanju zahtev iz člena 360b.“
6
Člen 86 tega zakona določa:
„1.   Predsednik regionalnega sodišča je v celoti odgovoren za splošno organizacijo in upravljanje regionalnega sodišča, […]
[…]
2. tako, da organizira delo sodnikov in sodnikov porotnikov;
[…]
2.   Odredbe predsednika in pravila o organizaciji dela sodišča, ki jih je ta predsednik potrdil, so zavezujoča za vse sodnike in sodno osebje.“
7
Člen 360b navedenega zakona določa:
„1.   Pravosodni organi uporabljajo informacijske sisteme, ki jih je na občni seji odobril [Visshia sadeben savet (vrhovni sodni svet, Bolgarija)] v soglasju z ministrom za pravosodje in ministrom za digitalno upravljanje.
[…]
6.   Pravosodni organi uporabljajo enoten sistem naključnega dodeljevanja v skladu s členom 9 in členom 112(6), naključnost dodelitve pa mora biti mogoče javno dokazati s kriptografskimi sredstvi, opredeljenimi z odredbo ministra za pravosodje v soglasju z ministrom za digitalno upravljanje.“
Enotna metodologija
8
Vrhovni sodni svet je določil Edinna metodika po prilozhenieto na printsipa za sluchayno razpredelenie na delata v rayonnite, okrazhnite, administrativnite, voennite, apelativnite i spetsializiranite sadilishta (enotna metodologija za uporabo načela naključnega dodeljevanja zadev na okrožnih, regionalnih, upravnih, vojaških, višjih in specializiranih sodiščih, v nadaljevanju: enotna metodologija).
9
Točka 1(b) enotne metodologije, ki ureja naključno dodelitev, določa:
„Dodelitev zadev na vseh sodiščih se opravi po načelu naključnega izbora z elektronsko dodelitvijo, po vrstnem redu njihovega prejema, glede na vsebino in vrsto zadeve in ob upoštevanju procesnih rokov, ki zahtevajo nujno obravnavo.“
10
V skladu s točko 3 enotne metodologije dodelitve opravlja upravni vodja sodišča ali vodja oddelka.
11
Točka 4.1.1 enotne metodologije, ki ureja „izbiro posameznega sodnika“ v kazenskih zadevah in upravnih zadevah kazenske narave, določa:
„(a)
Če se sodni postopek konča in se zadeva vrne državnemu tožilcu v nadaljnjo preiskavo, nato pa se vrne sodišču, se zadeva, vpisana pod novo opravilno številko, dodeli prvotno določenemu sodniku poročevalcu.
(b)
Po razveljavitvi sodne odločbe, s katero se postopek konča iz razlogov v zvezi s pristojnostjo, se nova zadeva dodeli prvotno določenemu sodniku poročevalcu.
(c)
Če se zadeva zaradi nepravilnosti vrne prvostopenjskemu sodišču in se nato vrne na isto sodišče, se zadeva dodeli prvotno določenemu poročevalcu.“
Zakonik o kazenskem postopku
12
Nakazatelno-protsesualen kodeks (zakonik o kazenskem postopku) v členu 6(1) določa:
„Sodno oblast v kazenskih zadevah izvajajo izključno sodišča, ustanovljena s [Konstitutsia na Republika Bulgaria (ustava Republike Bolgarije)].“
13
Člen 10 tega zakonika določa:
„Sodniki, sodniki porotniki, državni tožilci in preiskovalni organi so pri opravljanju svojih nalog neodvisni in so vezani le na zakon.“
14
Člen 42(2) navedenega zakonika določa:
„Če sodišče ugotovi, da zadeva spada v pristojnost drugega sodišča enake stopnje, postopek ustavi in zadevo posreduje temu sodišču. […]“
Postopek v glavni stvari in vprašanji za predhodno odločanje
15
Spetsialisirana prokuratura (specializirano državno tožilstvo, Bolgarija) je 30. oktobra 2014 zoper osebo YR in druge izdalo obtožnico zaradi sodelovanja v hudodelski združbi z namenom storitve davčnih kaznivih dejanj, v obravnavanem primeru neplačila dolgovanega davka na dodano vrednost (DDV) v višini 6.364.428 bolgarskih levov (BGN) (približno 3.254.080 EUR) od januarja 2008 do marca 2012, in zadevo predložilo Spetsializiran nakazatelen sad (specializirano kazensko sodišče, Bolgarija).
16
V skladu z navedbo v predložitveni odločbi bi priznanje krivde osebe YR in drugih pomenilo, da bi bila določitev njihove kazni odvisna od Okvirnega sklepa Sveta 2004/757/PNZ z dne 25. oktobra 2004 o opredelitvi minimalnih določb glede elementov kaznivih dejanj in kazni na področju nedovoljenega prometa s prepovedanimi drogami (UL 2004, L 335, str. 8) in Okvirnega sklepa Sveta 2008/841/PNZ z dne 24. oktobra 2008 o boju proti organiziranemu kriminalu (UL 2008, L 300, str. 42).
17
Ta zadeva je bila dodeljena sodniku I. H.
18
Vmesna odločba, ki jo je izdal senat v sestavi sodnika I. H. in dveh sodnikov porotnikov za vsebinsko preučitev zadeve, je bila 21. julija 2022 v pritožbenem postopku zaradi kršitve postopka razveljavljena, zadeva pa je bila vrnjena v ponovno odločanje temu senatu.
19
Sodnik I. H. je s sklepom z dne 26. julija 2022 končal postopek zoper osebo YR in druge pred zadevnim senatom Spetsializiran nakazatelen sad (specializirano kazensko sodišče), to je sodišča, ki je bilo z naslednjim dnem ukinjeno, zadeve, ki so bile pred njim obravnavane, pa so bile prenesene na Sofiyski gradski sad (mestno sodišče v Sofiji, Bolgarija), ki mu je ta sodnik zadevo odstopil v odločanje.
20
Sodnik I. H. je bil 28. julija 2022 dodeljen Sofiyski gradski sad (mestno sodišče v Sofiji).
21
Upravni vodja kazenskega oddelka tega sodišča je 4. avgusta 2022 obravnavano zadevo osebe YR in drugih z uporabo sistema naključnega dodeljevanja dodelil sodnici H. K.
22
Senat, ki mu je predsedovala ta sodnica, je 27. septembra 2023 to zadevo odstopil sodniku I. H., in sicer glede na njegovo predhodno sodelovanje v navedeni zadevi. Šestnajsti senat kazenskega oddelka Sofiyski gradski sad (mestno sodišče v Sofiji), ki mu predseduje sodnik I. H. in ki ga je treba, kot je razvidno iz dodatka k predlogu za sprejetje predhodne odločbe, ki je na Sodišče prispel 17. januarja 2024, šteti za predložitveno sodišče, je ta odstop zadeve upošteval, ker je menil, da je zakonitost dodelitve zadeve pravno vprašanje, o katerem mora odločiti ta senat, ne pa upravni vodja kazenskega oddelka tega sodišča, saj naj bi podrobna pravila za dodelitev zadeve spadala na področje uporabe načel organizacije sodstva, vsaka sestava pa naj bi morala preveriti svojo pristojnost. Sodnik I. H. se je po obravnavi, na kateri so imeli obdolženci možnost biti zaslišani, odločil, da bo to zadevo obravnaval.
23
Upravni vodja Sofiyski gradski sad (mestno sodišče v Sofiji) je zaradi navedenega odstopa zadeve in njenega sprejetja uvedel disciplinske postopke proti sodnici H. K., predvsem ker mu obravnavane zadeve ni ponovno posredovala v predodelitev, in proti sodniku I. H., ker je ta privolil v obravnavo te zadeve, čeprav mu ta ni bila pravilno dodeljena.
24
Po mnenju predložitvenega sodišča položaj v postopku proti osebi YR in drugim ne ustreza povsem enemu od primerov izbire posameznega sodnika, navedenih v točki 4.1.1 enotne metodologije, ampak je podoben enemu od teh primerov, in sicer primeru, v katerem višje sodišče po razveljavitvi odločbe sodišča prve stopnje obravnavano zadevo vrne v ponovno odločanje prvemu sodišču.
25
Poleg tega je iz predložitvene odločbe razvidno, da je upravni vodja Sofiyski gradski sad (mestno sodišče v Sofiji) sprva v skladu s sistemom naključnega dodeljevanja dodelil še dve drugi zadevi, ki ju je sodnik I. H. obravnaval v času opravljanja funkcije na Spetsializiran nakazatelen sad (specializirano kazensko sodišče). Vendar so sodniki, ki so jim bile tako dodeljene zadeve in ki so menili, da bi bilo treba te zadeve dodeliti sodniku I. H., te zadeve posredovali tej vodji, ki jih je predodelil zadnjenavedenemu sodniku, pri čemer je uporabil sistem izbire posameznega sodnika.
26
Predložitveno sodišče navaja tudi, da niti enotna metodologija niti Vatreshni pravila za sluchayno razpredelenie na delata i za zamestvane na sadii v Nakazatelno otdelenie na Sofiyski gradski sad (pravilnik o naključnem dodeljevanju zadev in nadomestitvi sodnikov kazenskega oddelka Sofiyski gradski sad (mestno sodišče v Sofiji)) ne urejata nadzora nad metodo, ki jo je upravni vodja uporabil za dodelitev zadeve, naključno dodelitev ali izbiro posameznega sodnika.
27
Predložitveno sodišče meni, da je treba ta nadzor šteti za sodni nadzor in da ga mora zato neodvisno opraviti sodnik, ki mu je upravni vodja dodelil zadevo, in sicer po zaslišanju strank in pod nadzorom hierarhično višjega sodišča. V zvezi s tem se sklicuje na člen 6(1) in člen 10 zakonika o kazenskem postopku ter po analogiji na člen 42(2) tega zakonika, ki se nanaša na prenos zadeve z enega sodišča na drugo.
28
Vendar predložitveno sodišče navaja, da drugi organi menijo, da mora sodnik, ki mu je bila zadeva dodeljena, v primeru dvoma o zakonitosti dodelitve zadeve v okviru naključne dodelitve obvestiti upravnega vodjo, ki je edini pristojen za presojo zakonitosti dodelitve in ki mora odločiti, ali bo po potrebi uporabil drugo metodo dodelitve, in sicer izbiro posameznega sodnika.
29
V tem okviru predložitveno sodišče vzpostavi povezavo med svojim položajem in pojmom „neodvisno sodišče“ v smislu člena 47 Listine, in sicer iz dveh razlogov. Šlo naj bi namreč za vprašanje, ali je načelo, v skladu s katerim ima vsakdo pravico, da o njegovi zadevi odloči takšno sodišče, spoštovano v položaju, v katerem po eni strani sodišče ne bi moglo odločiti o svoji pristojnosti, ampak bi se moralo zanašati na presojo upravnega vodje organa, pri čemer je treba poudariti, da ta kot tak ne opravlja sodne funkcije in je element, ki ni povezan s sestavo sodišča, ki obravnava zadevo ali o njej odloča, in v katerem bi po drugi strani to, da sodnik tega sodišča odloči v zvezi s tem, pomenilo disciplinsko kršitev.
30
Predložitveno sodišče meni tudi, da je mogoče potegniti vzporednico med njegovim položajem in sodno prakso Sodišča, v skladu s katero je na eni strani za jamstvi neodvisnosti in nepristranskosti, ki se zahtevata na podlagi prava Unije, potreben zlasti obstoj pravil, ki urejajo imenovanje sodnikov, na drugi strani pa se zahteva, da sodniki po imenovanju niso pod nobenim pritiskom in pri opravljanju svojih nalog ne prejemajo nobenih navodil. Dodelitev zadeve sodniku s strani upravnega vodje naj bi bila namreč podobna imenovanju.
31
Poleg tega predložitveno sodišče navaja, da se disciplinski postopki zoper sodnico H. K. in sodnika I. H. nanašajo na vsebino odločb ali aktov, ki sta jih ta sodnica in ta sodnik sprejela v okviru svojih sodnih funkcij. V skladu s sodno prakso Sodišča pa naj bi se disciplinski postopki v takih primerih lahko začeli le v povsem izjemnih primerih hudih in popolnoma neopravičljivih ravnanj sodnikov, ki se kažejo na primer v tem, da namerno in v slabi veri ali zaradi posebno hude in velike malomarnosti ne spoštujejo pravil nacionalnega prava in prava Unije, katerih spoštovanje naj bi zagotavljali, ali v arbitrarnem ravnanju ali odrekanju sodnega varstva.
32
Poleg tega naj bi se disciplinska postopka zoper sodnico H. K. in sodnika I. H. nanašala na položaje, v katerih sta ta domnevno napačno izvajala pristojnost, ki jo imajo sodišča, in sicer pristojnost preverjanja lastne pristojnosti, kar so položaji, v katerih v skladu s sodno prakso Sodišča takih postopkov ne bi bilo mogoče začeti.
33
V teh okoliščinah je šestnajsti senat kazenskega oddelka Sofiyski gradski sad (mestno sodišče v Sofiji) prekinil odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložil ti vprašanji:
„[1.]
Ali je v skladu s členom 19(1), drugi pododstavek, [PEU] in členom 47 [Listine] razlaga nacionalnega zakona, v skladu s katero se naključna izbira sodnikov, na podlagi katere se določi, kateri od njih bo obravnaval in rešil kazensko zadevo, določa kot eno od načel izvrševanja sodne oblasti, da se v primeru dvoma, ali je bilo to načelo v zadevi, ki jo je upravni vodja sodišča že dodelil, kršeno, ta dvom odpravi z upoštevanjem, […] da gre pri tem za sodno vprašanje in mora o njem – […] po zaslišanju strank in v pritožbenem postopku – odločati sodišče, ki obravnava zadevo, ali […] da gre pri tem za upravno vprašanje in je za njegovo presojo pristojen samo upravni vodja sodišča?
[2.]
Ali je v skladu z zgoraj navedenima členoma razlaga [istega nacionalnega zakona], v skladu s katero v primeru, v katerem sodnik, ki mu je bila zadeva dodeljena, meni, da mora na podlagi navedenega načela [nacionalnega prava v zvezi z naključnim izborom sodnika, ki mora preučiti kazensko zadevo in v njej razsoditi], [to] zadevo obravnavati drug sodnik, in jo [predloži] temu sodniku, [ta] drugi sodnik, ki je prejel [navedeno] zadevo, pa odloči, da bo najprej v kontradiktornem postopku zaslišal stranke, nato pa samostojno odločil o vprašanju svoje pristojnosti, ta sodnika storita disciplinski prekršek zato, ker s svojim ravnanjem škodita ugledu sodstva in kršita svoje uradne dolžnosti?“
34
Predložitveno sodišče je z dodatkom k predlogu za sprejetje predhodne odločbe, ki je na Sodišče prispel 29. aprila 2024, Sodišču poslalo kopijo sklepa predsednika Sofiyski gradski sad (mestno sodišče v Sofiji) z dne 25. aprila 2024, sprejetega v okviru disciplinskih postopkov zoper sodnico H. K. in sodnika I. H., v katerih sta bila ta zaradi dejanj, navedenih v točki 23 te sodbe, disciplinsko sankcionirana.
Vprašanji za predhodno odločanje
Prvo vprašanje
35
Prvo vprašanje se nanaša na razlago člena 19(1), drugi pododstavek, PEU in člena 47 Listine.
36
Najprej, navesti je treba, prvič, da se člen 19(1), drugi pododstavek, PEU uporablja v okviru postopka v glavni stvari. Ta določba se namreč uporablja za vsak nacionalni organ, ki lahko kot sodišče odloča o vprašanjih, ki se nanašajo na uporabo ali razlago prava Unije in torej spadajo na področja, ki jih to pravo ureja (sodba z dne 26. marca 2020, Miasto Łowicz in Prokurator Generalny, C‑558/18 in C‑563/18, EU:C:2020:234, točka 34 in navedena sodna praksa). Ker je predložitveno sodišče tak organ, mora postopek pred njim izpolnjevati zahteve, ki izhajajo iz pravice do učinkovitega sodnega varstva, kot je določena v tej določbi.
37
Drugič, v delu, v katerem se prvo vprašanje nanaša na razlago člena 47 Listine, je treba opozoriti, da je področje uporabe Listine glede ravnanja držav članic opredeljeno v členu 51(1) Listine, v skladu s katerim se določbe Listine uporabljajo za države članice, ko izvajajo pravo Unije. Iz tega izhaja, da se temeljne pravice, ki jih zagotavlja pravni red Unije, uporabljajo v vseh položajih, ki jih ureja pravo Unije, v drugih položajih pa ne (glej v tem smislu sodbo z dne 19. novembra 2019, A. K. in drugi (Neodvisnost disciplinskega senata vrhovnega sodišča), C‑585/18, C‑624/18 in C‑625/18, EU:C:2019:982, točka 78 in navedena sodna praksa).
38
V zvezi s kazenskim postopkom zoper YR in druge predložitveno sodišče navaja le, da so obdolženci kazensko preganjani zaradi sodelovanja v hudodelski združbi z namenom storitve davčnih kaznivih dejanj v zvezi z neplačilom dolgovanega DDV in da bi morala biti določitev njihove kazni, če bi bili spoznani za krive, odvisna od okvirnih sklepov 2004/757 in 2008/841. Vendar predložitvena odločba ne vsebuje nobene navedbe glede dejanskega okvira tega postopka, s katero bi se te trditve pojasnile in ki bi Sodišču omogočila preveriti, ali navedeni postopek dejansko vključuje izvajanje prava Unije.
39
Predlog za sprejetje predhodne odločbe pa mora v skladu s členom 94(c) Poslovnika Sodišča vsebovati razloge, ki so predložitvenemu sodišču vzbudili dvom o razlagi ali veljavnosti nekaterih določb prava Unije, ter pojasnitev zveze, ki po mnenju predložitvenega sodišča obstaja med temi določbami in nacionalno zakonodajo, ki jo je treba uporabiti v sporu o glavni stvari. V zvezi s tem je treba opozoriti, da morajo ti razlogi in povzetek upoštevnih dejstev, ki jih narekuje člen 94(a) tega poslovnika, Sodišču omogočati, da poleg dopustnosti predloga za sprejetje predhodne odločbe preveri tudi svojo pristojnost za odgovor na postavljeno vprašanje (sklep z dne 9. septembra 2014, Parva Investitsionna Banka in drugi, C‑488/13, EU:C:2014:2191, točka 25 in navedena sodna praksa).
40
V obravnavani zadevi ni tako.
41
Ob tem je treba pri razlagi člena 19(1), drugi pododstavek, PEU vseeno upoštevati člen 47 Listine. Ker namreč zadnjenavedena določba vsem državam članicam nalaga, da vzpostavijo pravna sredstva, potrebna za zagotovitev učinkovitega sodnega varstva na področjih, ki jih ureja pravo Unije, zlasti v smislu člena 47 Listine, je treba ta člen, čeprav se v postopku v glavni stvari ne uporablja, ustrezno upoštevati pri razlagi člena 19(1), drugi pododstavek, PEU (glej v tem smislu sodbo z dne 20. aprila 2021, Repubblika, C‑896/19, EU:C:2021:311, točka 45 in navedena sodna praksa).
42
Zato je treba šteti, da predložitveno sodišče s prvim vprašanjem v bistvu sprašuje, ali je treba člen 19(1), drugi pododstavek, PEU v povezavi s členom 47 Listine razlagati tako, da kadar je država članica uvedla sistem dodeljevanja zadev na sodiščih, ki temelji na načelu naključnega izbora sestave, z nekaterimi izjemami, in ki je odvisen od sodelovanja upravnega vodje vsakega sodišča, ta člen nasprotuje temu, da kadar sodnik, ki mu je bila zadeva dodeljena, dvomi o zakonitosti te dodelitve, ta sodnik ne more sam odločiti o tem vprašanju in po potrebi odstopiti navedene zadeve drugemu sodniku istega sodišča, z utemeljitvijo, da bi mu ta zadeva morala biti dodeljena, saj mora prvonavedeni sodnik obravnavano zadevo ponovno posredovati upravnemu vodji tega sodišča, da ta preveri zakonitost prvotne dodelitve te zadeve in to zadevo po potrebi predodeli.
43
V zvezi s tem je treba opozoriti, da pravo Unije v sedanjem stanju ne ureja organizacije pravosodja v državah članicah, zlasti kar zadeva ustanovitev, sestavo, pristojnosti in delovanje nacionalnih sodišč, tako da pravila na tem področju načeloma spadajo v pristojnost držav članic. Vendar morajo te pri izvajanju te pristojnosti spoštovati obveznosti, ki zanje izhajajo iz prava Unije (glej v tem smislu sodbo z dne 21. decembra 2021, Euro Box Promotion in drugi, C‑357/19, C‑379/19, C‑547/19, C‑811/19 in C‑840/19, EU:C:2021:1034, točki 133 in 180 ter navedena sodna praksa).
44
To velja zlasti za obveznosti, ki izhajajo iz člena 19(1), drugi pododstavek, PEU (sodbi z dne 26. marca 2020, Miasto Łowicz in Prokurator Generalny, C‑558/18 in C‑563/18, EU:C:2020:234, točka 36 in navedena sodna praksa, in z dne 11. julija 2024, Hann-Invest in drugi, C‑554/21, C‑622/21 in C‑727/21, EU:C:2024:594, točka 44 in navedena sodna praksa), ki državam članicam nalaga, da vzpostavijo pravna sredstva, potrebna za zagotovitev učinkovitega sodnega varstva na področjih, ki jih ureja pravo Unije.
45
Pravila o dodeljevanju zadev na sodiščih pa so povezana s pojmom „učinkovito sodno varstvo“ v smislu te določbe.
46
Obveznosti, ki izhajajo iz člena 19(1), drugi pododstavek, PEU, se namreč nanašajo zlasti na obstoj z zakonom predhodno ustanovljenega sodišča glede na neločljive povezave med dostopom do takega sodišča ter jamstvoma neodvisnosti in nepristranskosti sodnikov (glej v tem smislu sodbo z dne 11. julija 2024, Hann‑Invest in drugi, C‑554/21, C‑622/21 in C‑727/21, EU:C:2024:594, točka 55 in navedena sodna praksa), ki sta jamstvi, ki se zahtevata tudi s členom 19(1), drugi pododstavek, PEU.
47
Ta obveznost predhodne ustanovitve – z zakonom – sodišč, ki so del sistema pravnih sredstev na področjih, ki jih ureja pravo Unije, ki je navedena tudi v členu 47, drugi odstavek, Listine, se ne nanaša le na pravno podlago za sam obstoj sodišča, ampak tudi na sestavo senata v vsaki zadevi in na vse druge določbe nacionalnega prava, katerih neupoštevanje pomeni, da eden ali več sodnikov nezakonito sodeluje pri obravnavi zadeve (glej v tem smislu sodbo z dne 29. marca 2022, Getin Noble Bank, C‑132/20, EU:C:2022:235, točka 121 in navedena sodna praksa).
48
Poleg tega se zahteva po neodvisnosti sodišč, ki izhaja iz prava Unije, ne nanaša le na neprimerne vplive, ki jih lahko izvajata zakonodajna in izvršilna veja oblasti, ampak tudi na tiste, ki lahko nastanejo znotraj zadevnega sodišča (glej v tem smislu sodbo z dne 11. julija 2024, Hann-Invest in drugi, C‑554/21, C‑622/21 in C‑727/21, EU:C:2024:594, točka 54 in navedena sodna praksa).
49
Prav tako mora biti izvajanje sodne funkcije zavarovano ne le pred vsakršnim neposrednim vplivom v obliki navodil, ampak tudi pred bolj posrednimi oblikami vpliva, ki bi lahko vplivale na sodne odločitve (sodba z dne 14. novembra 2024, S. (Sprememba sestave), C‑197/23, EU:C:2024:956, točka 62 in navedena sodna praksa).
50
Kršitev pravil v zvezi z določitvijo sodnika, ki odloča v določeni zadevi, pa ima lahko tak učinek (glej v tem smislu sodbo z dne 14. novembra 2024, S. (Sprememba sestave), C‑197/23, EU:C:2024:956, točka 55).
51
Kot je razvidno iz predložitvene odločbe, je bil v obravnavanem primeru z nacionalnim pravom vzpostavljen sistem dodeljevanja zadev na sodiščih, ki temelji na načelu naključnega izbora sestave, z nekaterimi izjemami, in ki je odvisen od sodelovanja upravnih vodij teh sodišč, ki so tudi sami člani navedenih sodišč. Tak sistem dodeljevanja se sam po sebi ne zdi tak, da bi sestave izpostavljal neprimernemu vplivu. Natančneje, napaka pri uporabi pravil o dodelitvi ne pomeni nujno obstoja takega vpliva. Kljub temu ni mogoče izključiti med drugim tega, da je lahko namen nedodelitve zadeve sodniku, ki je zadevo obravnaval v predhodni fazi postopka, v položaju, v katerem nacionalno pravo določa tako dodelitev, preprečiti, da bi ta sodnik še naprej odločal o tej zadevi.
52
V zvezi s tem se postavlja vprašanje, kako preveriti pravilnost uporabe takega sistema dodeljevanja v posamezni zadevi.
53
Glede tega je treba navesti, da je možnost preverjanja spoštovanja jamstev, povezanih s pojmom „z zakonom predhodno ustanovljeno sodišče“ v smislu, pojasnjenem v točki 47 te sodbe, nujna za zaupanje, ki ga morajo sodišča v demokratični družbi vzbujati pri pravnem subjektu. Tako je nadzor nad spoštovanjem zahteve, da mora biti vsako sodišče glede na svojo sestavo neodvisno, nepristransko in z zakonom predhodno ustanovljeno sodišče, bistvena postopkovna zahteva, katere spoštovanje spada na področje javnega reda (glej v tem smislu sodbi z dne 1. julija 2008, Chronopost in La Poste/UFEX in drugi, C‑341/06 P in C‑342/06 P, EU:C:2008:375, točka 46, in z dne 8. maja 2024, Asociația Forumul Judecătorilor din România (Združenja sodnikov in tožilcev), C‑53/23, EU:C:2024:388, točka 55 in navedena sodna praksa). Sodišče je razsodilo, da mora biti tak nadzor mogoče opraviti v okviru preizkusa pravnega sredstva, po potrebi po uradni dolžnosti, če se v zvezi s tem pojavi resen dvom (glej v tem smislu sodbo z dne 26. marca 2020, Preveritev Simpson/Svet in HG/Komisija, C‑542/18 RX-II in C‑543/18 RX-II, EU:C:2020:232, točki 57 in 58).
54
Učinkovito sodno varstvo namreč ne bi bilo zagotovljeno, če na zahtevo stranke ali po uradni dolžnosti ob resnem dvomu spoštovanje pravil, ki sodišču podeljujejo status „neodvisnega, nepristranskega in z zakonom predhodno ustanovljenega sodišča“, ne bi moglo biti predmet sodnega nadzora in morebitne sankcije v primeru nespoštovanja, sicer bi bilo mogoče ta pravila kršiti brez kakršnih koli posledic (glej v tem smislu sodbo z dne 14. novembra 2024, S. (Sprememba sestave), C‑197/23, EU:C:2024:956, točka 66).
55
Iz tega sledi, da člen 19(1), drugi pododstavek, PEU v povezavi s členom 47 Listine zahteva, da je spoštovanje pravil nacionalnega prava v zvezi z dodeljevanjem zadev lahko predmet sodnega nadzora, da bi se ugotovilo, ali sestava, ki ji je bila določena zadeva dodeljena, predstavlja neodvisno, nepristransko in z zakonom predhodno ustanovljeno sodišče.
56
Vendar glede na pristojnost držav članic v zvezi z organizacijo njihovih sodnih sistemov, kot je navedena v točki 43 te sodbe, pravo Unije ne nasprotuje temu, da mora sodnik, ki mu je upravni vodja zadevnega sodišča dodelil zadevo, kadar glede na pravila nacionalnega prava, ki se uporabljajo, dvomi o pravilnosti te dodelitve, to zadevo ob upoštevanju njenih zakonskih pristojnosti ponovno prenesti na to odgovorno osebo, da ta preveri to zakonitost in po potrebi soglaša s preučitvijo navedene zadeve, če se prvotna dodelitev potrdi. Vendar mora biti mogoče, da je zakonitost dodelitve s strani navedene odgovorne osebe predmet sodnega nadzora v skladu s pravili nacionalnega prava.
57
Glede na vse zgornje preudarke je treba na prvo vprašanje odgovoriti, da je treba člen 19(1), drugi pododstavek, PEU v povezavi s členom 47 Listine razlagati tako, da kadar je država članica uvedla sistem dodeljevanja zadev na sodiščih, ki temelji na načelu naključnega izbora sestave, z nekaterimi izjemami, in ki je odvisen od sodelovanja upravnega vodje vsakega sodišča, ta člen ne nasprotuje temu, da kadar sodnik, ki mu je bila zadeva dodeljena, dvomi o zakonitosti te dodelitve, ta sodnik ne more sam odločiti o tem vprašanju in po potrebi odstopiti navedene zadeve drugemu sodniku istega sodišča, z utemeljitvijo, da bi mu ta zadeva morala biti dodeljena, saj mora prvonavedeni sodnik obravnavano zadevo ponovno posredovati upravnemu vodji tega sodišča, da ta preveri zakonitost prvotne dodelitve te zadeve in to zadevo po potrebi predodeli. Vendar mora biti mogoče, da je zakonitost dodelitve s strani te odgovorne osebe predmet sodnega nadzora v skladu s pravili nacionalnega prava.
Drugo vprašanje
58
Predložitveno sodišče z drugim vprašanjem, postavljenim v istem nacionalnem pravnem okviru kot prvo vprašanje, v bistvu sprašuje, ali je treba člen 19(1), drugi pododstavek, PEU in člen 47 Listine razlagati tako, da nasprotujeta temu, da je, če sodnik, ki mu je bila zadeva dodeljena po sistemu naključnega dodeljevanja, meni, da bi morala biti ta zadeva izjemoma dodeljena drugemu sodniku istega sodišča, in zato navedeno zadevo odstopi temu sodniku, ta pa se strinja, da bo odločil o svoji pristojnosti, mogoče šteti, da sta ta sodnika storila disciplinsko kršitev.
59
V zvezi s tem je treba opozoriti, da je v skladu s členom 267 PDEU predhodno odločbo, za katero je zaprošeno, „treba“ sprejeti, da se predložitvenemu sodišču omogoči „izreči sodbo“ v zadevi, v kateri odloča. Iz tega besedila in sistematike tega člena je razvidno, prvič, da mora pred sodiščem, ki predlaga sprejetje predhodne odločbe, potekati spor, v okviru katerega se od tega sodišča zahteva, da izda odločbo, v kateri bo mogoče upoštevati to predhodno odločbo (glej v tem smislu sodbo z dne 22. marca 2022, Prokurator Generalny (Disciplinski senat vrhovnega sodišča – Imenovanje), C‑508/19, EU:C:2022:201, točka 62 in navedena sodna praksa), in drugič, da Sodišče ne more odločati o vprašanju za predhodno odločanje, če je očitno, da zahtevana razlaga prava Unije nima nobene zveze z dejanskim stanjem ali predmetom spora o glavni stvari (sodba z dne 21. septembra 2023, Juan, C‑164/22, EU:C:2023:684, točka 42 in navedena sodna praksa).
60
V obravnavanem primeru predložitveno sodišče odloča o kazenskem pregonu osebe YR in drugih, in ne o disciplinskem postopku zoper sodnika I. H. in sodnico H. K. Vendar se glede na predložitveno odločbo zdi, da vprašanje, ali lahko sprejetje nekaterih odločitev o dodelitvi zadeve v zvezi s tem kazenskim pregonom s strani teh dveh sodnikov pomeni disciplinske kršitve, ni pomembno za odločitev, ki jo je treba sprejeti v okviru navedenega pregona, saj predložitvena odločba ne vsebuje nobenih podprtih navedb o dejanski povezavi med obema postopkoma.
61
Tako bi bilo drugo vprašanje lahko upoštevno le v zvezi z disciplinskim postopkom, ki je na datum predložitvene odločbe potekal pred organom, ki ni predložitveno sodišče, in v okviru katerega bi se poleg tega lahko zastavilo (glej po analogiji sklep z dne 22. decembra 2022, Sąd Najwyższy, od C‑491/20 do C‑496/20, C‑506/20, C‑509/20 in C‑511/20, EU:C:2022:1046, točki 84 in 85).
62
Drugo vprašanje zato ni dopustno.
Stroški
63
Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (osmi senat) razsodilo:
Člen 19(1), drugi pododstavek, PEU v povezavi s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah
je treba razlagati tako, da
kadar je država članica uvedla sistem dodeljevanja zadev na sodiščih, ki temelji na načelu naključnega izbora sestave, z nekaterimi izjemami, in ki je odvisen od sodelovanja upravnega vodje vsakega sodišča, ta člen ne nasprotuje temu, da kadar sodnik, ki mu je bila zadeva dodeljena, dvomi o zakonitosti te dodelitve, ta sodnik ne more sam odločiti o tem vprašanju in po potrebi odstopiti navedene zadeve drugemu sodniku istega sodišča, z utemeljitvijo, da bi mu ta zadeva morala biti dodeljena, saj mora prvonavedeni sodnik obravnavano zadevo ponovno posredovati upravnemu vodji tega sodišča, da ta preveri zakonitost prvotne dodelitve te zadeve in to zadevo po potrebi predodeli. Vendar mora biti mogoče, da je zakonitost dodelitve s strani te odgovorne osebe predmet sodnega nadzora v skladu s pravili nacionalnega prava.
Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: bolgarščina.
(
i
)	Ime te zadeve je izmišljeno. Ne ustreza resničnemu imenu nobene od strank v postopku.