62018CO0373
UZNESENIE SÚDNEHO DVORA (prvá komora)
z 31. januára 2019 (
*1
)
„Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora – Nepriame dane z tvorby a navyšovania základného imania – Smernica 69/335/EHS – Články 4 a 7 – Založenie kapitálovej spoločnosti – Kolkový poplatok platný k 1. júlu 1984 – Zrušenie tohto kolkového poplatku a jeho následné opätovné zavedenie“
Vo veci C‑373/18,
ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 267 ZFEÚ, podaný rozhodnutím Tribunal Administrativo e Fiscal de Penafiel (Správny a daňový súd Penafiel, Portugalsko) z 30. mája 2018 a doručený Súdnemu dvoru 7. júna 2018, ktorý súvisí s konaním:
Prosa – Produtos e Serviços Agrícolas SA
proti
Autoridade Tributária e Aduaneira,
SÚDNY DVOR (prvá komora),
v zložení: predseda prvej komory J.‑C. Bonichot (spravodajca), sudcovia C. Toader, A. Rosas, L. Bay Larsen a M. Safjan,
generálny advokát: M. Szpunar,
tajomník: A. Calot Escobar,
so zreteľom na rozhodnutie prijaté po vypočutí generálneho advokáta, že vec bude rozhodnutá odôvodneným rozhodnutím v súlade s článkom 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora,
vydal toto
Uznesenie
1
Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 7 ods. 1 smernice Rady 69/335/EHS zo 17. júla 1969 o nepriamych daniach z tvorby a navyšovania základného imania (Ú. v. ES L 249, 1969, s. 25; Mim. vyd. 09/001, s. 11), zmenenej smernicou Rady 85/303/EHS z 10. júna 1985 (Ú. v. ES L 156, 1985, s. 23; Mim. vyd. 09/001, s. 122).
2
Tento návrh bol predložený v rámci sporu medzi spoločnosťou Prosa – Produtos e Serviços Agrícolas SA (ďalej len „Prosa“) a Fazenda Pública (Štátna pokladnica, Portugalsko) vo veci zaplatenia kolkového poplatku v súvislosti so založením tejto spoločnosti.
Právny rámec
Právo Únie
3
Cieľom smernice 69/335, ako vyplýva z jej prvého odôvodnenia, je podporovať voľný pohyb kapitálu, ktorý sa považuje za jednu zo základných slobôd nevyhnutných na vytvorenie vnútorného trhu. Na tento účel sa smernica zameriava, ako to vyplýva z jej šiesteho až ôsmeho odôvodnenia, na zladenie dane, ktorej podliehajú príspevky kapitálu do spoločností v Európskej únii, a to vytvorením jedinej dane z tvorby a navyšovania základného imania, ktorú možno vybrať len jediný raz v rámci vnútorného trhu, a zrušením všetkých ďalších nepriamych daní, ktoré majú rovnaké vlastnosti ako táto jediná daň.
4
Článok 1 smernice 69/335 na tento účel stanovil:
„Členské štáty zaťažia daňou príspevky kapitálu do kapitálových podnikov, ktoré budú zladené v súlade s ustanoveniami článkov 2 až 9 a ďalej nazývané ‚kapitálové dane‘.“
5
Smernicou 85/303 sa v smernici 69/335 vykonali niektoré dôležité zmeny a doplnenia, najmä v jej článku 4 ods. 2 a článku 7. V druhom a treťom odôvodnení smernice 85/303 sa uvádzalo:
„keďže ekonomický efekt kapitálovej dane je škodlivý pre preskupovanie a rozvoj podnikov; keďže takéto účinky sú obzvlášť škodlivé v súčasnej ekonomickej situácii, v ktorej existuje výsostná potreba udeľovania priorít pre stimuláciu investícií;
keďže najlepšie riešenie na dosiahnutie týchto cieľov by bolo zrušiť daň z vkladu; keďže však straty príjmov, ktoré by mohli vyplynúť z takého opatrenia, sú neakceptovateľné pre určité členské štáty, keďže členský štát musí mať príležitosť oslobodiť alebo zdaniť daňou z vkladu všetky alebo niektoré operácie, na ktoré sa vzťahuje pôsobnosť tejto dane, čím sa rozumie, že jednotná sadzba dane musí byť uplatnená v rámci jedného a toho istého štátu.“
6
Článok 4 ods. 1 písm. a) a c) smernice 69/335, v znení vyplývajúcom zo smernice 85/303 (ďalej len „smernica 69/335“), stanovil:
„1.   Nasledujúce transakcie budú podliehať kapitálovej dani:
a)
vytváranie kapitálovej spoločnosti;
…
c)
zvýšenie kapitálu kapitálového podniku príspevkom aktív ľubovoľného druhu.“
7
Podľa článku 7 ods. 1 prvého a druhého pododseku a článku 7 ods. 2 smernice 69/335:
„1.   Členské štáty oslobodia od kapitálovej dane transakcie iné než tie, ktoré sú uvádzané v článku 9, ktoré boli k 1. júlu 1984 oslobodené od dane alebo zdaňované sadzbou 0,50 % alebo menej.
Oslobodenie od dane bude podliehať podmienkam, ktoré boli aplikované pri tom dátume, kvôli umožneniu vyňatia alebo, čo tiež môže byť, kvôli zavedeniu poplatkov pri sadzbe 0,50 % alebo nižšej.
…
2.   Členské štáty môžu buď vyňať z kapitálovej dane všetky transakcie iné než tie, na ktoré sa vzťahuje odsek 1, alebo uvaľovať na nich daň pri jednoduchej sadzbe nepresahujúcej 1 %.“
8
Lehota na prebratie smernice 85/303 bola stanovená do 1. januára 1986.
9
Smernica 69/335 bola zrušená smernicou Rady 2008/7/ES z 12. februára 2008 o nepriamych daniach z navyšovania kapitálu (Ú. v. EÚ L 46, 2008, s. 11). K zrušeniu smernice však došlo až po tom, ako nastali skutkové okolnosti vo veci samej.
Portugalské právo
10
Článok 155 písm. b) Código do Imposto de Selo (zákon o kolkových poplatkoch), v znení účinnom k 1. júlu 1984, stanovil, že založenie kapitálových spoločností podlieha kolkovému poplatku v sadzbe 1 % základného imania.
11
Zákon č. 150/99 z 11. septembra 1999, ktorým sa uvedený zákon mení a dopĺňa, oslobodil tento úkon od kolkového poplatku.
12
Na rovnaký úkon sa opäť začal vzťahovať kolkový poplatok v sadzbe 0,4 % na základe položky 26.1 Tabela Geral do Imposto de Selo (všeobecný sadzobník kolkových poplatkov) v znení Decreto‑Lei no 322‑B/2001 (zákonný dekrét č. 322‑B/2001) zo 14. decembra 2001, ktorý nadobudol účinnosť 1. januára 2002.
Spor vo veci samej a prejudiciálna otázka
13
Notárskou zápisnicou z 29. októbra 2004 bola založená akciová spoločnosť Prosa so základným imaním vo výške 50000 eur, ktoré bolo splatené v hotovosti v celom rozsahu.
14
V tejto súvislosti musela spoločnosť Prosa v súlade s právnou úpravou uvedenou v bode 12 tohto uznesenia zaplatiť kolkový poplatok vo výške 200 eur.
15
Spoločnosť Prosa napadla výmer kolkového poplatku pred Tribunal Administrativo e Fiscal de Penafiel (Správny a daňový súd Penafiel, Portugalsko), pričom v podstate namietala, že je v rozpore s článkom 7 ods. 1 smernice 69/335.
16
Odvolávajúc sa na rozsudok z 21. júna 2007, Optimus – Telecomunicações (C‑366/05, EU:C:2007:366), Prosa konkrétne tvrdí, že povinnosť zakotvená v tomto ustanovení bráni Portugalskej republike v tom, aby uvalila daň na založenie kapitálovej spoločnosti, pretože hoci k 1. júlu 1984, t. j. k dátumu uvedenému v článku 7 ods. 1 prvom pododseku smernice 69/335, portugalská právna úprava neoslobodzovala založenie takej spoločnosti od kolkového poplatku, neskôr už tento úkon od kolkového poplatku oslobodila.
17
Daňová a colná správa sa naopak domnieva, že článok 7 ods. 1 smernice 69/335 členským štátom ukladá len povinnosť, aby od kapitálovej dane oslobodili transakcie, ktoré boli k 1. júlu 1984 oslobodené od dane alebo sa zdaňovali sadzbou 0,5 % alebo nižšou. To sa však netýka založenia kapitálovej spoločnosti, ktorá k 1. júlu 1984 podliehala kolkovému poplatku. Preto sa domnieva, že Portugalskej republike nič nebránilo v tom, aby takú daň znovu zaviedla.
18
Daňová a colná správa spresňuje, že vo veci, v ktorej bol vydaný rozsudok z 21. júna 2007, Optimus – Telecomunicações (C‑366/05, EU:C:2007:366), bol dotknutý úkon, t. j. navýšenie základného imania, oslobodený od kolkového poplatku k 1. júlu 1984, zatiaľ čo založenie kapitálovej spoločnosti nebolo od tohto poplatku oslobodené. Podľa nej nie je preto tento judikát uplatniteľný na skutkové okolnosti v prejednávanej veci.
19
Keďže je výklad článku 7 ods. 1 smernice 69/335 nevyhnutný na vyriešenie sporu, ktorý mu bol predložený, Tribunal Administrativo e Fiscal de Penafiel (Správny a daňový súd Penafiel) rozhodol prerušiť konanie a predložiť Súdnemu dvoru návrh na začatie konania o tejto prejudiciálnej otázke:
„Je ustanovenie vnútroštátnej právnej úpravy, akým je položka č. 26.1 všeobecného sadzobníka kolkových poplatkov, v znení… zákonného dekrétu č. 322‑B/2001 zo 14. decembra 2001, ktorá stanovuje výber kolkového poplatku pri založení obchodnej spoločnosti (konkrétne akciovej spoločnosti), ktorej základné imanie bolo v celom rozsahu splatené v hotovosti, v rozpore s článkom 7 ods. 1 smernice 69/335…?“
O prejudiciálnej otázke
20
Podľa článku 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora, ak odpoveď na položenú prejudiciálnu otázku možno jednoznačne vyvodiť z judikatúry alebo ak odpoveď nevyvoláva žiadne dôvodné pochybnosti, Súdny dvor môže na návrh sudcu spravodajcu po vypočutí generálneho advokáta kedykoľvek rozhodnúť formou odôvodneného uznesenia.
21
V tejto veci treba uplatniť toto ustanovenie.
22
Svojou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či článok 4 ods. 1 písm. a) a článok 7 ods. 1 smernice 69/335 bráni takej vnútroštátnej právnej úprave, akou je právna úprava, o akú ide o veci samej, prostredníctvom ktorej členský štát znovu zaviedol kolkový poplatok v súvislosti so založením kapitálovej spoločnosti, ktoré k 1. júlu 1984 takému kolkovému poplatku podliehalo, ale následne od neho bolo oslobodené.
23
V danom prípade, ako vyplýva z návrhu na začatie prejudiciálneho konania, založenie takej kapitálovej spoločnosti, o akú ide vo veci samej, podliehalo k 1. júlu 1984 kolkovému poplatku v sadzbe 1 %. V priebehu roka 1991 sa od výberu tejto kapitálovej dane upustilo, avšak počínajúc 1. januárom 2002 bola opätovne zavedená v sadzbe 0,40 % právnou úpravou, o ktorej zlučiteľnosti s právom Únie má vnútroštátny súd pochybnosti.
24
V tejto súvislosti treba pripomenúť, ako vyplýva z judikatúry Súdneho dvora, cieľom smernice 69/335 je obmedziť alebo dokonca zrušiť kapitálovú daň a členské štáty, ktoré sa nevzdali vyberania tejto dane, si môžu túto daň ponechať len vtedy, ak by v prípade zrušenia kapitálovej dane boli vystavené rozpočtovým ťažkostiam (pozri v tomto zmysle rozsudok z 12. júna 2014, Ascendi Beiras Litoral e Alta, Auto Estradas das Beiras Litoral e AltaC‑377/13, EU:C:2014:1754, bod 49).
25
Súdny dvor už raz rozhodol, že odkaz na dátum 1. júl 1984 uvedený v článku 7 ods. 1 prvom pododseku smernice 69/335 neoprávňuje členské štáty, ktoré na sporné transakcie uplatňovali kapitálovú daň s vyššou sadzbou než 0,50 %, aby ju opätovne zaviedli po tom, ako sa jej vzdali. Vôľou normotvorcu Únie totiž bolo zrušiť kapitálovú daň, pričom možnosť zachovať ju je len výnimkou odôvodnenou obavami členských štátov zo straty príjmov. Z tohto dôvodu by síce strata rozpočtových príjmov mohla odôvodniť zachovanie kapitálovej dane po 1. júli 1984, a to v medziach stanovených článkom 7 ods. 2 uvedenej smernice, avšak nemohla odôvodniť opätovné zavedenie takejto dane (rozsudok z 12. júna 2014, Ascendi Beiras Litoral e Alta, Auto Estradas das Beiras Litoral e Alta, C‑377/13, EU:C:2014:1754, bod 50 a citovaná judikatúra).
26
Otázka položená v prejednávanej veci sa od otázky, na ktorú Súdny dvor odpovedal v rozsudku z 12. júna 2014, Ascendi Beiras Litoral e Alta, Auto Estradas das Beiras Litoral e Alta (C‑377/13, EU:C:2014:1754), líši v tom, že dotknutá kapitálová daň sa neuplatňuje na zvýšenie základného imania kapitálovej spoločnosti, ale na založenie takej spoločnosti, a to s tým, že prvý z týchto úkonov je uvedený v písmene c) a druhý v písmene a) článku 4 ods. 1 smernice 69/335. Takýto rozdiel pritom nemôže primäť Súdny dvor k tomu, aby sa odchýlil od výkladu, ktorý podal v uvedenom rozsudku.
27
Povinnosti vyplývajúce členským štátom z článku 7 smernice 69/335, konkrétne povinnosť uvedená v bode 25 tohto uznesenia, sa týkajú akejkoľvek transakcie spadajúcej do pôsobnosti tejto smernice, a v dôsledku toho akejkoľvek transakcie spadajúcej pod článok 4 uvedenej smernice (pozri rozsudok z 12. júna 2014, Ascendi Beiras Litoral e Alta, Auto Estradas Beiras Litoral e Alta, C‑377/13, EU:C:2014:1754, bod 51).
28
Na položenú otázku je preto potrebné odpovedať tak, že článok 4 ods. 1 písm. a) a článok 7 ods. 1 smernice 69/335 sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia takej vnútroštátnej právnej úprave, ktorou členský štát opätovne zaviedol kapitálovú daň v súvislosti so založením kapitálovej spoločnosti spadajúcim pod prvé z týchto ustanovení, ktoré podliehalo takejto dani k 1. júlu 1984, ale následne bolo od nej oslobodené.
O trovách
29
Vzhľadom na to, že konanie má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd.
Z týchto dôvodov Súdny dvor (prvá komora) rozhodol takto:
Článok 4 ods. 1 písm. a) a článok 7 ods. 1 smernice Rady 69/335/EHS zo 17. júla 1969 o nepriamych daniach z tvorby a navyšovania základného imania, zmenenej smernicou Rady 85/303/EHS z 10. júna 1985, sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia takej vnútroštátnej právnej úprave, ktorou členský štát opätovne zaviedol kapitálovú daň v súvislosti so založením kapitálovej spoločnosti spadajúcim pod prvé z týchto ustanovení, ktoré podliehalo takejto dani k 1. júlu 1984, ale následne bolo od nej oslobodené.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: portugalčina.