62004CJ0331_SK
Účastníci konania
Odôvodnenie
Výrok
Účastníci konania
Vo veci C‑331/04,
ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Consiglio di Stato (Taliansko) zo 6. apríla 2004 a doručený Súdnemu dvoru 29. júla 2004, ktorý súvisí s konaním:
ATI EAC Srl e Viaggi di Maio Snc,
EAC Srl,
Viaggi di Maio Snc
proti
ACTV Venezia SpA,
Provincia di Venezia,
Comune di Venezia,
za účasti:
ATI La Linea SpA-CSSA,
SÚDNY DVOR (druhá komora),
v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans, sudcovia C. Gulmann (spravodajca), R. Schintgen, G. Arestis a J. Klučka,
generálny advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer,
tajomník: M. Ferreira, hlavná referentka,
so zreteľom na písomnú časť konania a po pojednávaní zo 7. júla 2005,
so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
– ATI EAC Srl e Viaggi di Maio Snc, EAC Srl a Viaggi di Maio Snc, v zastúpení: L. Visone, avvocato,
– ACTV Venezia SpA, v zastúpení: A. Bianchini a E. Romanelli, avvocati,
– ATI La Linea SpA-CSSA, v zastúpení: P. Zanardi a G. Fiore, avvocati,
– holandská vláda, v zastúpení: H. G. Sevenster a C. M. Wissels, ako aj D. J. M. de Grave, splnomocnení zástupcovia,
– rakúska vláda, v zastúpení: M. Fruhmann, splnomocnený zástupca,
– Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: D. Recchia a X. Lewis, splnomocnení zástupcovia,
po vypočutí návrhov generálneho advokáta na pojednávaní 8. septembra 2005,
vyhlásil tento
Rozsudok
Odôvodnenie
1. Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 36 smernice Rady 92/50/EHS z 18. júna 1992 o koordinácii postupov verejného obstarávania služieb (Ú. v. ES L 209, s. 1; Mim. vyd. 06/001, s. 322) a článku 34 smernice Rady 93/38/EHS zo 14. júna 1993 o koordinácii postupy [postupov – neoficiálny preklad ] verejného obstarávania subjektov pôsobiacich vo vodnom, energetickom, dopravnom a telekomunikačnom sektore (Ú. v. ES L 199, s. 84; Mim. vyd. 06/002, s. 194).
2. Tento návrh bol podaný v súvislosti so sporom medzi ATI EAC Srl a Viaggi di Maio Snc a medzi týmito dvoma spoločnosťami na jednej strane a ACTV Venezia SpA (ďalej len „ACTV“), Provincia di Venezia a Comune di Venezia na strane druhej vo veci verejného obstarávania služieb verejnej osobnej dopravy.
Právny rámec
3. Článok 36 smernice 92/50 má nadpis „Kritériá pre verejné obstarávanie“ a stanovuje:
„1. … môžu byť kritériá vyhodnotenia ponúk obstarávateľmi takéto:
a) v prípade vyhodnotenia ponuky na základe ekonomickej výhodnosti možno použiť rôzne kritériá vzťahujúce sa na objednávku: napr. kvalita, technická hodnota, estetické a funkčné vlastnosti, technická pomoc a doplnkový servis, termín dodania alebo termín ukončenia, cena; alebo
b) …
2. V prípade vyhodnotenia ponuky na základe ekonomickej výhodnosti uvedie obstarávateľ v súťažných podkladoch alebo v oznámení o ponuke kritériá, ktorými sa pri verejnom obstarávaní bude riadiť, ak je to možné, v zostupnom poradí podľa dôležitosti.“
4. Článok 34 smernice 93/38 stanovuje:
„1. … spravuje sa vyhodnocovanie ponúk obstarávateľmi týmito kritériami:
a) ekonomicky najvýhodnejšia ponuka, vrátane rôznych kritérií závisiacich od príslušnej zmluvy, napr.: dodávka alebo dátum ukončenia, prevádzkové náklady, účinnosť nákladov, kvalita, estetické a funkčné charakteristiky, technické vlastnosti, servis po predaji a technická pomoc, záväzky vzhľadom k náhradným dielom, bezpečnosti dodávok a cene; alebo
b) …
2. V prípade uvedenom v ods. 1 písm. a) uvedie obstarávateľ v súťažných podkladoch alebo v oznámení o vyhlásení obstarávania všetky kritériá, ktoré zamýšľa uplatniť pri obstarávaní, kde je to možné, v zostupnom poradí dôležitosti.“
Konanie vo veci samej a prejudiciálne otázky
5. Dňa 6. apríla 2002 ACTV uverejnil v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev
oznámenie o vyhlásení verejného obstarávania týkajúce sa verejného obstarávania verejnej osobnej dopravy pozostávajúceho z troch častí. Konanie vo veci samej sa dotýka časti č. 1, ktorá sa vzťahuje na mestské služby v meste Mestre na obdobie od 16. júna 2002 do 31. decembra 2003.
6. V tomto oznámení o vyhlásení verejného obstarávania bolo pod nadpisom „Kritériá pre verejné obstarávanie“ uvedené, že ACTV sa rozhodol vybrať vo verejnom obstarávaní uchádzača, ktorý predloží ekonomicky najvýhodnejšiu ponuku.
7. Žalobcovia v konaní vo veci samej podali žiadosť o účasť vo verejnom obstarávaní. Listom zo 7. mája 2002 ich ACTV vyzval na predloženie ponuky pre časť č. 1. Podmienky účasti („disciplinare di gara“, ďalej len „súťažné podklady“), ktoré boli priložené k tejto výzve, stanovovali, že ekonomicky najvýhodnejšia ponuka sa mala vybrať na základe nasledujúcich štyroch kritérií hodnotenia ponúk:
„1. Cena za kilometer služieb uvedených v prílohách A, B a C súťažných podkladov:
– najviac 60 bodov pridelených podľa pomeru…
2. Cena za kilometer služieb doplňujúcich služby uvedené v prílohách A, B a C súťažných podkladov:
– najviac 10 bodov pridelených podľa pomeru…
3. Spôsob organizácie a štruktúra pomoci pre poskytnutie služby, ako vyplývajú z dokumentu v zmysle bodu 3.10 č. 6 týchto súťažných podkladov:
– najviac 25 bodov, ktoré ACTV pridelí výlučne na základe svojej voľnej úvahy.
4. Ak je uchádzač držiteľom certifikátu zhody…: 5 bodov.“
8. Čo sa týka tretej z tejto štvorice podmienok, súťažné podklady v bode 3.10 č. 6 stanovili, že ponuka musí obsahovať popis organizácie, štruktúry logistiky a štruktúry pomoci, ktoré budú v prípade úspechu vo verejnom obstarávaní použité pri správe služieb tvoriacich predmet zmluvy; tento popis musí povinne obsahovať aspoň nasledujúce náležitosti:
– „depá a/alebo parkovacie zóny pre autobusy, ktorými podnik disponuje alebo ktoré vlastní na území Provincia di Venezia…,
– spôsoby kontroly zabezpečovanej služby a počet osôb, ktoré tieto kontroly vykonávajú,
– počet vodičov autobusov a typ vodičského oprávnenia, ktoré majú,
– počet prevádzkarní (iných ako depá), ktorými podnik disponuje alebo ktoré vlastní na území Provincia di Venezia…,
– počet osôb zamestnaných pri organizácii pracovných zmien vodičov“.
9. Hodnotiaca komisia potom 29. mája 2002 – t. j. po uplynutí lehoty na predloženie ponúk a pred otvorením obálok, v čase, keď už mala k dispozícii zoznam obsahujúci mená troch podnikov, ktoré podali v predmetnej časti ponuku – vo svojej zápisnici č. 1 vážila 25 bodov, ktoré bolo možné prideliť pre tretiu podmienku, a rozdelila ich medzi päť čiastkových kritérií zodpovedajúcich každému z údajov, ktoré museli byť uvedené v popise pripojenom k ponuke predkladanej uchádzačmi. Počet bodov, ktoré sa mohli prideliť podľa jednotlivých čiastkových kritérií, sa rozdelil takto: pre prvé kritérium 8, pre druhé 7, pre tretie 6 bodov a po 2 body pre štvrté a piate kritérium.
10. Dňa 30. mája 2002 po vylúčení jednej z troch predložených ponúk hodnotiaca komisia pristúpila k vyhodnoteniu ponúk predložených žalobcami vo veci samej a ATI La Linea SpA-CSSA (ďalej len „La Linea“). Vo verejnom obstarávaní uspel posledný menovaný uchádzač s počtom bodov 86,53, pričom žalobcovia vo veci samej získali 83,50 bodov.
11. Usudzujúc, že La Linea mohla získať zákazku iba vďaka dodatočnému váženiu počtu bodov, ktoré mohli byť pridelené v rámci tretieho kritéria, žalobcovia vo veci samej napadli opatrenia a rozhodnutia prijaté hodnotiacou komisiou pred Tribunale amministrativo regionale okrem iného na základe žalobných dôvodov vychádzajúcich z porušenia článku 36 ods. 2 smernice 92/50.
12. Tribunale amministrativo regionale zamietol takto predloženú žalobu, pričom okrem iného skonštatoval, že kritériá hodnotenia ponúk a údaje, ktoré sa mali zohľadniť na účely výberu ponuky vo veci samej, boli uvedené v súťažných podkladoch.
13. Žalobcovia vo veci samej podali proti tomuto rozsudku odvolanie na Consiglio di Stato, ktorý sa rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru nasledujúce prejudiciálne otázky:
„1. Je možné tieto ustanovenia [článok 36 smernice 92/50 a článok 34 smernice 93/38] vykladať pružne tak, že dovoľujú obstarávateľovi v prípade verejného obstarávania na základe ekonomicky najvýhodnejšej ponuky určiť kritériá vo všeobecnosti v oznámení o vyhlásení verejného obstarávania o vyhlásení verejného obstarávania alebo v súťažných podkladoch a v prípade potreby prenechať ich špecifikáciu a/alebo doplnenie na hodnotiacu komisiu s podmienkou, že tak urobí pred otvorením obálok obsahujúcich ponuky a bez zaradenia nových prvkov vo vzťahu ku kritériám určeným vopred v oznámení o vyhlásení verejného obstarávania o vyhlásení verejného obstarávania, alebo naopak, má táto norma rigidnú povahu v tom zmysle, že ukladá obstarávateľovi povinnosť analyticky určiť kritériá hodnotenia ponúk v oznámení o vyhlásení verejného obstarávania o vyhlásení verejného obstarávania alebo v súťažných podkladoch, a to vždy pred predbežným hodnotením alebo výzvou na predloženie ponuky, s tým, že hodnotiaca komisia už nebude mať možnosť dodatočne zasiahnuť v akejkoľvek forme s cieľom špecifikovať a/alebo doplniť tieto kritériá alebo vytvoriť čiastkové kategórie alebo čiastkové hodnotenia, keďže každý údaj týkajúci sa kritérií hodnotenia ponúk musí byť z dôvodu transparentnosti uvedený v oznámení o vyhlásení verejného obstarávania o vyhlásení verejného obstarávania alebo v súťažných podkladoch?
Napokon, má sa výklad tradične sledovaný v judikatúre Consiglio di Stato, ktorý má tendenciu pripúšťať zásahy hodnotiacej komisie s cieľom doplnenia kritérií pred otvorením obálok, považovať za zlučiteľný s právom Spoločenstva?
2. Môže obstarávateľ v prípade pružného výkladu [týchto ustanovení], ktorý je zdôvodnený výrazom „ak je to možné“, prijať súťažné podklady, ktoré pre jedno z kritérií hodnotenia ponúk (v tomto prípade spôsoby organizácie a pomoci) stanovujú pridelenie bodov podľa voľnej úvahy obstarávateľa vo vzťahu k zložitému radu hodnotených údajov, v prípade ktorých je oznámenie o vyhlásení verejného obstarávania o vyhlásení verejného obstarávania neurčité, keďže nestanovuje prideľovanie bodov, alebo predmetná norma v každom prípade vyžaduje, aby bola formulácia kritérií v zásade záväzná, čo je nezlučiteľné s chýbajúcim hodnotením týchto kritérií v oznámení o vyhlásení verejného obstarávania o vyhlásení verejného obstarávania, a v prípade, že vyššie uvedené opatrenie je platné z dôvodu predpokladanej pružnosti predmetnej normy a neexistencie povinnosti hodnotiť všetky prvky, má hodnotiaca komisia právo – ktoré jej oznámenie o vyhlásení verejného obstarávania o vyhlásení verejného obstarávania výslovne nepriznáva – zasiahnuť s cieľom doplniť alebo špecifikovať kritériá (tým, že jednoducho pridelí samostatný význam a určitú váhu všetkým oddeleným prvkom, ktorých hodnotenie bolo v oznámení o vyhlásení verejného obstarávania o vyhlásení verejného obstarávania upravené celkovým pridelením najviac 25 bodov), alebo naopak, je potrebné uplatniť súťažné podklady doslovne a prideliť body na základe celkového hodnotenia odlišných a zložitých prvkov, ktoré zohľadňuje lex specialis ?
3. V každom prípade, je vo svetle tohto ustanovenia a nezávisle od znenia oznámenia o vyhlásení verejného obstarávania možné vo všeobecnosti priznať hodnotiacej komisii poverenej hodnotením ponúk vo verejnom obstarávaní na základe ekonomickej výhodnosti právomoc – výlučne so zreteľom na zložitosť hodnotených prvkov –, aby vo všeobecnosti obmedzila svoju vlastnú činnosť tým, že spresní parametre na uplatnenie kritérií určených vopred v oznámení o vyhlásení verejného obstarávania o vyhlásení verejného obstarávania, a môže sa táto právomoc vykonať prostredníctvom vytvorenia – samozrejme, vždy pred otvorením obálok – čiastkových kategórií, čiastkových hodnotení, alebo jednoducho určením špecifickejších kritérií s cieľom uplatniť všeobecné kritériá určené v oznámení o vyhlásení verejného obstarávania o vyhlásení verejného obstarávania alebo v súťažných podkladoch?“
O návrhu na opätovné otvorenie ústnej časti konania
14. Podaním doručeným do kancelárie Súdneho dvora 19. septembra 2005 ACTV navrhol Súdnemu dvoru nariadiť opätovné otvorenie ústnej časti konania na základe článku 61 rokovacieho poriadku.
15. Na podporu svojho návrhu ACTV v podstate uvádza, že generálny advokát vo svojich návrhoch nedal odpoveď na zásadné otázky položené vnútroštátnym súdom. Z tohto dôvodu a s cieľom správneho pochopenia prejudiciálnych otázok so zreteľom na osobitosti konania vo veci samej si želá predložiť nové vyjadrenie.
16. V tomto smere je potrebné pripomenúť, že Súdny dvor môže z vlastného podnetu alebo na návrh generálneho advokáta, alebo na návrh účastníkov nariadiť v súlade s článkom 61 rokovacieho poriadku opätovné otvorenie ústnej časti konania, ak usúdi, že má nedostatok informácií alebo že vec má byť rozhodnutá na základe tvrdenia, ktoré sa medzi účastníkmi konania neprejednalo (pozri uznesenie zo 4. februára 2000, Emesa Sugar, C‑17/98, Zb. s. I‑665, bod 18, a rozsudok z 30. marca 2004, Alabaster, C‑147/02, Zb. s. I‑3101, bod 35).
17. V prejednávanej veci Súdny dvor po vypočutí generálneho advokáta usudzuje, že má k dispozícii všetky informácie na zodpovedanie predložených prejudiciálnych otázok, a že tieto informácie sa pred ním prerokovali. Návrh na opätovné otvorenie ústnej časti konania sa preto musí zamietnuť.
O prejudiciálnych otázkach
18. Na úvod je potrebné uviesť, ako to urobil aj vnútroštátny súd, že prostredníctvom rozhodnutia, ktoré je sporné v konaní vo veci samej, hodnotiaca komisia jednoducho určila spôsob, ako sa malo 25 bodov určených na základe tretieho kritéria hodnotenia ponúk rozdeliť medzi päť čiastkových kritérií už určených v súťažných podkladoch.
19. Za týchto okolností je potrebné prejudiciálne otázky chápať tak, že sa v podstate týkajú otázky, či sa článok 36 smernice 92/50 a článok 34 smernice 93/38 majú vykladať v tom zmysle, že právo Spoločenstva odporuje tomu, aby hodnotiaca komisia pridelila určitú váhu čiastkovým údajom vopred určeného kritéria hodnotenia ponúk tak, že rozdelí medzi ne body stanovené obstarávateľom pre toto kritérium v súťažných podkladoch alebo v oznámení o vyhlásení verejného obstarávania.
20. Predovšetkým je potrebné povedať, čo správne poznamenáva rakúska vláda, že ustanovenia článku 36 smernice 92/50 a článku 34 smernice 93/38 sa nemôžu súčasne uplatniť na ten istý skutkový stav. Ustanovenia, ktorých sa týkajú prejudiciálne otázky, však majú v podstate rovnaké znenie a musia sa vykladať rovnako (pozri rozsudok zo 17. septembra 2002, Concordia Bus Finland, C‑513/99, Zb. s. I‑7213, bod 91). Súdny dvor preto môže dať užitočnú odpoveď na otázku v preformulovanom znení bez toho, že by bolo potrebné rozhodnúť o otázke, ktorá z dvoch smerníc je uplatniteľná vo veci samej.
21. Ďalej je potrebné pripomenúť, že kritériá hodnotenia ponúk určené obstarávateľom musia byť spojené s predmetom obstarávania, nesmú obstarávateľovi priznávať neobmedzenú slobodu rozhodovania, musia byť výslovne uvedené v súťažných podkladoch alebo v oznámení o vyhlásení verejného obstarávania a musia rešpektovať najmä základné zásady rovnosti zaobchádzania, nediskriminácie a transparentnosti (pozri v tomto zmysle rozsudok Concordia Bus Finland, už citovaný, bod 64).
22. V kontexte prejednávanej veci je dôležité okrem toho uviesť, že povinnosť rešpektovať zásadu rovnosti zaobchádzania zodpovedá samotnej podstate smerníc v oblasti verejného obstarávania (pozri rozsudok Concordia Bus Finland, už citovaný, bod 81) a že uchádzači musia mať rovnaké postavenie tak v čase, keď vyhotovujú svoje ponuky, ako aj v čase hodnotenia týchto ponúk (pozri rozsudok z 18. októbra 2001, SIAC Construction, C‑19/00, Zb. s. I‑7725, bod 34).
23. Je takisto potrebné pripomenúť, že v súlade s článkom 36 smernice 92/50 a s článkom 34 smernice 93/38 musia byť všetky stanovené kritériá výslovne uvedené v súťažných podkladoch alebo v oznámení o vyhlásení verejného obstarávania, ak je to možné, v zostupnom poradí podľa dôležitosti, aby podnikatelia mohli mať vedomosť o ich existencii a o ich obsahu (pozri rozsudok Concordia Bus Finland, už citovaný, bod 62).
24. Podobne, na zabezpečenie rešpektovania zásad rovnosti zaobchádzania a transparentnosti je dôležité, aby v čase prípravy svojich ponúk potenciálni uchádzači poznali všetky prvky, ktoré obstarávateľ zohľadní pri určení ekonomicky najvýhodnejšej ponuky, a ak to je možné, aj ich vzájomnú dôležitosť (pozri v tomto zmysle rozsudky z 25. apríla 1996, Komisia/Belgicko, C‑87/94, Zb. s. I‑2043, bod 88, a z 12. decembra 2002, Universale-Bau a i., C‑470/99, Zb. s. I‑11617, bod 98).
25. Nakoniec, posúdenie, či vo veci samej hodnotiaca komisia porušila právo Spoločenstva určením váženia rôznych čiastkových prvkov tretieho kritéria hodnotenia ponúk, prináleží vnútroštátnemu súdu, a to so zreteľom na tieto pravidlá a zásady.
26. V tomto smere je po prvé potrebné overiť, či po zohľadnení všetkých relevantných skutočností veci samej rozhodnutie o určení tohto váženia mení kritériá hodnotenia ponúk určené v súťažných podkladoch alebo v oznámení o vyhlásení verejného obstarávania.
27. Ak by tomu tak bolo, toto rozhodnutie by bolo v rozpore s právom Spoločenstva.
28. Po druhé je potrebné posúdiť, či toto rozhodnutie obsahuje také prvky, ktoré ak by boli známe v čase prípravy ponúk, mohli by ovplyvniť ich prípravu.
29. Ak by tomu tak bolo, toto rozhodnutie by bolo v rozpore s právom Spoločenstva.
30. Po tretie je potrebné posúdiť, či hodnotiaca komisia prijala rozhodnutie o vážení so zohľadnením prvkov, ktoré by mohli byť diskriminačné voči niektorému z uchádzačov.
31. Ak by tomu tak bolo, toto rozhodnutie by bolo v rozpore s právom Spoločenstva.
32. Na prejudiciálne otázky je preto potrebné odpovedať, že článok 36 smernice 92/50 a článok 34 smernice 93/38 sa majú vykladať v tom zmysle, že právo Spoločenstva neodporuje tomu, aby hodnotiaca komisia pridelila určitú váhu čiastkovým prvkom vopred určeného kritéria hodnotenia ponúk tak, že rozdelí medzi ne body stanovené obstarávateľom v súťažných podkladoch alebo v oznámení o vyhlásení verejného obstarávania pre toto kritérium, za podmienky, že takéto rozhodnutie:
– nemení kritériá hodnotenia ponúk určené v súťažných podkladoch alebo v oznámení o vyhlásení verejného obstarávania,
– neobsahuje také prvky, ktoré ak by boli známe v čase prípravy ponúk, by mohli ovplyvniť ich prípravu,
– nebolo prijaté so zohľadnením prvkov, ktoré by mohli byť diskriminačné voči niektorému z uchádzačov.
O trovách
33. Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.
Výrok
Z týchto dôvodov Súdny dvor (druhá komora) rozhodol takto:
Článok 36 smernice Rady 92/50/EHS z 18. júna 1992 o koordinácii postupov verejného obstarávania služieb a článok 34 smernice Rady 93/38/EHS zo 14. júna 1993 o koordinácii postupy [postupov – neoficiálny preklad ] verejného obstarávania subjektov pôsobiacich vo vodnom, energetickom, dopravnom a telekomunikačnom sektore sa majú vykladať v tom zmysle, že právo Spoločenstva neodporuje tomu, aby hodnotiaca komisia pridelila určitú váhu čiastkovým prvkom vopred určeného kritéria hodnotenia ponúk tak, že rozdelí medzi ne body stanovené obstarávateľom v súťažných podkladoch alebo v oznámení o vyhlásení verejného obstarávania pre toto kritérium, za podmienky, že takéto rozhodnutie:
– nemení kritériá hodnotenia ponúk určené v súťažných podkladoch alebo v oznámení o vyhlásení verejného obstarávania,
– neobsahuje také prvky, ktoré ak by boli známe v čase prípravy ponúk, by mohli ovplyvniť ich prípravu,
– nebolo prijaté so zohľadnením prvkov, ktoré by mohli byť diskriminačné voči niektorému z uchádzačov.