K O H T U O T S U S
EESTI VABARIIGI NIMEL
Kohus Harju Maakohus 
Kohtunik Tiia Bergson
Otsuse tegemise aeg ja koht 28.01.2025, Tallinn, Tallinna kohtumaja
Tsiviilasja number 2-23-117906
Tsiviilasi Flagito  OÜ  hagi  Turkish  Airlines  Inc.  (Eesti  filiaali  kaudu)
vastu hüvitise, viivise ning sissenõudmiskulude saamiseks
Hagihind hagi hind 500,54 eurot 
Menetlusosalised  ja  nende
esindajad
Hageja:  Flagito OÜ (registrikood 14275048; aadress Tähe tn 34,
Nõmme linnaosa, Tallinn, Harju maakond, 11619)
Hageja lepinguline esindaja vandeadvokaat  Kristjan Tuul (e-post
XXX)
Kostja: Turkish Airlines Inc. Eesti filiaal (registrikood: 12480784;
aadress:  Tartu  mnt  101,  Lasnamäe  linnaosa,  Tallinn,  Harju
maakond, 10112)
Kostja  lepinguline  esindaja  vandeadvokaat  Tambet  Toomela;  e-
post: XXX)
Menetluse liik Lihtmenetlus
RESOLUTSIOON
1. Hagi rahuldada.
2. Mõista kostjalt Turkish Airlines Inc. (Eesti filiaali kaudu) hageja Flagito OÜ kasuks välja
542,94  eurot,  millest  400  eurot  on  hüvitis,  102,94  eurot  perioodil  05.11.2022  kuni
kohtulahendi tegemise päeva seisuga (28.01.2025) sissenõutavaks muutunud viivis ja 40 eurot
on võla sissenõutmise kulu.
3. Mõista kostjalt Turkish Airlines Inc. (Eesti filiaali kaudu) hageja Flagito OÜ kasuks alates
kohtulahendi  tegemisele  järgnevast  päevast  (29.01.2025)  sissenõutavaks  muutuv  viivis
hüvitiselt 400 eurolt VÕS § 113 lg 1 teises lauses sätestatud määras kuni hüvitise täieliku
tasumiseni.
Menetluskulude jaotus
1. Jätta menetluskulud Turkish Airlines Inc. (Eesti filiaali kaudu)  kanda.
2. Mõista  kostjalt  Turkish Airlines  Inc. (Eesti  filiaali  kaudu) hageja  Flagito  OÜ  kasuks
menetluskuludena välja 800 eurot, millest  20 eurot on maksekäsu kiirmenetluse kulu, 175
eurot tasutud riigilõiv ja 605 eurot õigusabikulu.
3. Mõista kostjalt Turkish Airlines Inc. (Eesti filiaali kaudu) hageja Flagito OÜ kasuks välja
viivis  menetluskuludelt  800  eurolt  alates  käesoleva  kohtulahendi  jõustumisest  kuni
menetluskulude täieliku tasumiseni VÕS § 113 lg 1 teises lauses sätestatud määras.
Edasikaebamise kord
Kohus  ei  anna  luba  otsuse  edasikaebamiseks.  Ringkonnakohus  võtab  apellatsioonkaebuse
menetlusse üksnes juhul, kui maakohtu otsuses on antud luba edasikaebamiseks või kui maakohtu
otsuse tegemisel on selgelt ebaõigesti kohaldatud materiaalõiguse normi või on selgelt rikutud
menetlusõiguse normi või on selgelt ebaõigesti hinnatud tõendeid ja see võis oluliselt mõjutada
lahendit. 
Kohtuotsuse peale võivad pooled esitada apellatsioonkaebuse Tallinna ringkonnakohtule 30 päeva
jooksul  alates  kohtuotsuse  kättetoimetamisest.  Apellatsioonkaebus  tuleb  esitada  otse  Tallinna
ringkonnakohtule  asukohaga  Pärnu mnt  7  Tallinn.  Apellatsioonkaebuse  võib kohus lahendada
kirjalikus menetluses, kui kaebuses ei taotleta kohtuistungi pidamist.
Juhul, kui menetlusosaline taotleb menetlusabi kohtule esitatava kaebuse või taotluse koostamiseks
peab  menetlusabi  taotleja  tegema  seaduses  sätestatud  tähtaja  järgimiseks  tähtaja  kestel  ka
menetlustoimingu, mille tegemiseks ta menetlusabi taotleb, eelkõige esitama kaebuse. Kaebuse
põhjendamiseks või riigilõivu tasumiseks või kaebuses esineva sellise puuduse kõrvaldamiseks,
mis on seotud menetlusabi taotlemisega, annab kohus mõistliku tähtaja pärast menetlusabi andmise
taotluse  lahendamist,  kui  nimetatud  taotlus  ei  olnud  esitatud  põhjendamatult  või  tähtaja
pikendamise eesmärgil. See ei välista menetlustähtaja ennistamist.
Hageja nõue ja selle põhjendused
1. Hageja  palus  kostjalt  välja  mõista  Euroopa  Parlamendi  ja  Nõukogu  määruse  261/2004  alusel
hüvitise, viivise ja võla sissenõudmise kulu. Hageja palus kostjalt välja mõista hüvitise 400 eurot ja
VÕS § 113 lg  1 teisest  lauses tuleneva  viivisemääraga  viivise  perioodi  eest  05.11.2022 kuni
07.04.2023 summas 18,46 eurot. Samuti palus hageja kostjalt välja mõista viivise hüvitiselt 400
eurolt  alates  28.04.2023  VÕS  §  113  lg  1  teises  lauses  sätestatud  määras  kuni  kohtuotsuse
tegemiseni  kindlas  summas  kohustuse  täitmiseni.  Hageja  palus  kostjalt  ka  välja  mõista  võla
sissenõudmise kulu 40 eurot.
2. Hagiavalduse  kohaselt  oli  reisijal  J.  S.  kinnitatud  broneering  20755  Turkish  Airlines  Inc.
30.09.2022  lennule  TK3025  lähtepunktiga  Eesti  (Tallinn)  sihtpunktiga  Türgi  (Antalya).  Lend
TK3025 hilines, mistõttu jõudis reisija sihtkohta rohkem kui 3 tundi planeeritust hiljem. 
3. 03.10.2022 loovutas reisija  oma nõude hagejale.  04.11.2022 esitas  hageja kostjale  nõudekirja,
milles nõudis hüvitist Euroopa Parlamendi ja Nõukogu määruse 261/2004 alusel summas 400
eurot. Kostja hagejale hüvitist ei tasunud. 
4. Euroopa Parlamendi ja Nõukogu määruse (EÜ) nr 1215/2012 (Brüsseli I määrus) kohaselt võib
ühest  liikmesriigist  teise  suunduva  lennu  puhul,  mis  teostatakse  lepingu  alusel  ühe
lennuettevõtjaga, kes on lendu teostav lennuettevõtja, esitada määruse alusel kahju hüvitamise
taotluse  hageja  valikul  kas  veolepingule  vastava  lähtekoha  või  sihtkoha  pädevale  liikmesriigi
kohtule.  Käesolevas  asjas  oli  lennumarsruudi  alguspunkt  Eesti  Vabariik,  millest  tulenevalt  on
Harju Maakohus pädev asja arutama. Määruse järgi on hüvitist välja maksma kohustatud isikuks
tegutsev lennuettevõtja. Määruse artikli 2 p b järgi on tegutsev lennuettevõtja, kes teostab või
kavatseb teostada lennu reisijaga sõlmitud lepingu alusel või sellise teise füüsilise või juriidilise
isiku nimel, kes on sõlminud reisijaga lepingu. Euroopa Komisjoni teadaanne (2016/C 214/04) p
2.2.3 “Määruse kohaldamine lendu teostava lennuettevõtja suhtes” sätestab, et määruse artikli 3
lõike 5 kohaselt vastutab määrusest tulenevate kohustuste eest alati lendu teostav lennuettevõtja.
Kuivõrd  lennu  TK3025  opereerijaks  oli  kostja,  vastutab  määruse  alusel  tegutsev  ettevõte  ehk
kostja. 
5. Määrus ei näe expressis verbis ette hüvitise maksmise kohustust lennu hilinemise tõttu. Samas on
Euroopa Kohus korduvalt oma lahendites (sealhulgas kohtuasjad C-402/07, C-432/07, C-549/07 ja
C-257/14) leidnud, et määruse artikleid 5, 6 ja 7 tuleb tõlgendada nii, et hüvitise saamise õiguse
kohaldamise eesmärki arvestades võib hilinenud lendude reisijaid võrdsustada tühistatud lendude
reisijatega. Seega võivad reisijad tugineda õigusele saada hüvitist, mis on ette nähtud määruse
artiklis 7, kui hilinenud lennu tõttu reisijad kaotavad kolm tundi või rohkem.
6. Määruse artikli 7 lg 1 punkti b kohaselt on kõikide üle 1500 kilomeetri pikkuste ühendusesiseste
lendude ning kõikide muude 1500–3500 kilomeetri pikkuste lendude puhul õigus hüvitisele 400
eurot. Eeltoodud artikli lg 4 kohaselt mõõdetakse vahemaid mõõtmise suurringjoone meetodil.
Lennumarsruudi Tallinn-Antalya mõõdetud vahemaaks on 2540 km ning hagejal on õigus nõuda
hilinemise eest hüvitist 400 eurot.
7. Määruse artikkel 5 lõige 3 näeb ette õiguse lennuettevõttel keelduda hüvitise maksmisest, kui on
üheaegselt  täidetud  järgmised  kaks  eeldust:  hilinemise  põhjustasid  erakorralised  asjaolud  ja
lennuettevõtja  võttis  kasutusele  kõik  vajalikud  meetmed,  et  vältida  hilinemist.  Kostja  ei  ole
tõendanud, et lennu hilinemise põhjustas erakorraline asjaolu, mida ei oleks suudetud vältida isegi
siis, kui oleks võetud kõik vajalikud meetmed.
Kostja vastuväited
8. Kostja palus jätta hagi rahuldamata. Hageja ei ole reisija J. S. hüpoteetilist nõuet kostja vastu
omandanud.  J.  S.  ja  hageja  vahelisest  lepingust  nähtub,  et  poolte  tegelik  tahe  oli  sõlmida
esindamist puudutav kokkulepe, mitte omandada reisija nõuet. Nõuete loovutamine hagejale on
näilik, tegelikult on reisijaga sõlmitud kokkulepe esindamiseks. Kuigi lepingu punktis 4 sisaldub
ka viide nõude loovutamisele, siis lepingu punkt 2, punkt 3 ning sealviidatud kasutustingimused
näitavad  selgelt,  et  lepingu  (st  vahetatud  tahteavalduste)  tegelik  sisu  seisnes  mitte  nõude
loovutamises, vaid tegelikult sõlmis hageja reisijaga tulemustasu kokkuleppe reisija esindamiseks
vaidluses kostjaga. Sellele viitab selgelt asjaolu, et lepingu punktis 3 viidatud kasutustingimuste
punkti 45 järgi ei toimunud lepingu alusel tegelikult nõude loovutamist, vaid pooled leppisid kokku
tulemustasus, mis tuleb reisijal hagejale tasuda pärast nõude rahuldamist. 
9. Kogu hagis toodud nõue põhineb Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusel nr 261/2004 (määrus).
Määruse preambuli punkti 1 järgi on määruse eesmärk tagada reisijate õiguste kaitse. Määruses
sätestatud kohaselt ei ole rahaline nõue lennuettevõtja vastu sugugi ainus meede, mille kaudu saab
lennuettevõtja reisijale põhjustatud ebamugavusi heastada. Näiteks määruse art 7 lõikes 3 märgitud
„muuks teenuseks“ saaks pidada ka tasuta lennupiletit. Hageja ei ole suure tõenäosusega reisijat
isegi teavitanud  sellest, et tal on võimalus kasutada ka teisi, reisija jaoks märksa soodsamaid
variante nõude esitamiseks. Teisisõnu – hageja kasutab reisija teadmatust ära. Kuna hageja on
reisija  pannud  olukorda,  kus viimane  on nõude loovutamise  tõttu  jäänud  ilma  Euroopa  Liidu
seadusandja poolt ette nähtud hüvitisest, võib tegemist olla heade kommetega vastuolus oleva
tehinguga. Olukorras, kus hageja poolt tüüptingimustel reisijale pealesunnitud tehing jätab reisija
ilma  sellest,  milleks  reisijal  tegelikult  võiks  õigus  olla,  tuleb  järeldada  sellise  tehingu  heade
kommete vastasust. 
10. Eespool juba toodud probleemidest eraldiseisvalt leiab kostja, et hageja ei ole kehtivalt reisijale
väidetavalt kuuluvat nõuet omandanud. Haginõue põhineb määrusel nr 261/2004, st nõue ei tulene
siseriiklikust õigusest. See tähendab, et tegemist ei ole võlaõigusliku nõudega VÕS-i  mõttes ning
sellele ei saa kohaldada ka nõude loovutamise vastavaid sätteid, st VÕS § 164 lõiget.  
11. Teiseks, isegi kui Eesti siseriiklik õigus määrusest tuleneva nõude loovutamisele kohalduks, siis ei
võimalda  VÕS  §  164  lõige  1  endiselt  reisija  nõuet  hagejale  loovutada.  Seega  ei  ole  nõude
loovutamine  võimalik,  kuivõrd  määruse  eesmärk  on  hüvitada  konkreetsele  reisijale  endale
tekkinud ebamugavused. Samuti ei ole lubatud nõude loovutamine vastusoorituseta, samas kui
antud asjas on hageja nõuded proovinud omandada justnimelt tasuta ja tingimuslikult, st tasu saaks
reisija  üksnes  nõude  rahuldamise  korral,  mistõttu  pole  üldse  garanteeritud,  et  hagejal
vastusoorituse kohustus võiks kunagi tekkida. Järelikult, VÕS § 164 lõikest 1 ja § 166 lõikest 2
tulenevate piirangute tõttu ei ole nõude loovutamine seega lubatud ning hageja ei ole kehtivalt
reisija  nõuet  omandanud.  Sellest  tuleneb  omakorda,  et  hageja  ei  ole  praegusel  juhul  esitanud
kohtule hagi enda seadusega kaitstud õiguse või huvi kaitseks, vaid on teinud seda ilma vastava
esindusõiguseta reisija nimel.
12. Kostja ei vaidle vastu asjaoludele, et hagis märgitud lend toimus marsruudil Tallinn-Antalya, mille
pikkus on 2540 km, samuti et lend jõudis sihtkohta üle kolme tunni planeeritust hiljem. Hageja ei
ole tõendanud, et reisija oleks lennule tähtaegselt registreerunud. Määruse alusel saab hüvitisnõue
tekkida üksnes reisijale, kes ka päriselt lennu hilinemise tõttu pidi ebamugavust tundma. Hageja ei
ole tõendanud, kas reisija tasus oma reisi eest tavapärast hinda. Hageja pole väitnud, et reisija oleks
lennureisi eest maksnud. 
13. Lennureisi  hilinemise  põhjustasid  erakorralised  asjaolud.  Lennureis  nr  TK3025,  mis  on  hagi
aluseks, pidanuks 30.09.2022 kohaliku aja järgi kell 05:00 (UTC 03:00) väljuma Tallinnast (TLL)
ning kohaliku aja järgi kell 08:55 (UTC 06:00) maanduma Antalyas (AYT). Lennureis ei väljunud
Tallinnast kahel põhjusel, mis koostoimes tõid kaasa lennu vältimatu hilinemise: Lennuk, mis
pidanuks  hagi  aluseks  olevat  lendu  teenindama,  ei  saanud  Tallinna  lennuväljal  esinevate
maandumiseks  ebasobivate  ilmastikutingimuste  tõttu  maanduda.  Nimelt,  lend  nr  TK3024  pidi
Antalya lennujaamast väljuma 29.09.2022 kell UTC 20:25 ning maanduma Tallinna lennujaamas
kell  UTC  00:40.  Enne  lennu  nr  TK3024  toimumist,  kell  UTC  17:30  koostas  kostja  ülevaate
Tallinna  lennujaamal  esinevatest  ilmastikuoludest,  mille  kohaselt  oli  nähtavus  Tallinna
lennujaamal alla 500 meetri, kusjuures lennu maandumiseks on vajalik nähtavus vähemalt 550
meetrit. Sellised, maandumist takistavad ilmastikuolud olid prognoositud kestma alates 29.09.2022
kohaliku aja järgi 21:00 (UTC 19:00) kuni 30.09.2022 kohaliku aja järgi kellaajani 04:00 (UTC
02:00). Seetõttu võttis kostja vastu otsuse lend nr TK3024 edasi lükata, kuniks Tallinna lennuväljal
esinevad maandumiseks sobivad ilmastikuolud. Kostja väidet, et Tallinna lennuväljal valitsesid
maandumiseks ebasobivad ilmastikuolud, tõendab ka Tarbija ja Tehnilise Järelevalve Ameti antud
hinnang, milles TTJA lennutegevuse üksuse vaneminspektor kinnitab, et Tallinna lennuväljal olid
maandumiseks ebasobivad ilmastikutingimused.
14. Kuna  lend  lükkus  ilmastikutingimuste  sobimatuse  tõttu  edasi,  tekkis  olukord,  kus  TK3024
lennureisi  teenindanud  lennumeeskond  ei  saanud  maksimaalse  lubatud  tööaja  ületamise  tõttu
lendusid  õigeaegselt  teenindada.  Nimelt,  Euroopa  Komisjoni  määruse  nr  216/2008  III  lisa
ORO.FTL.204 punktis b(1) toodud tabeli järgi võis meeskond, kes alustas tööd vahemikus 17:00-
04:59,  töötada  järjest  maksimaalselt  11  tundi.  Järelikult,  alates  hagi  aluseks  olevale  lennule
eelnenud sisselennu nr TK3024 planeeritavast väljumisest 29.09.2022 kell UTC 20:25 võinuks
seda lendu teenindav meeskond töötada maksimaalselt 11 tundi, st kuni 30.09.2022 kellaajani UTC
07:25. Kui erakorralisi ilmastikutingimusi poleks esinenud, oleks hagi aluseks olev lennureis nr
TK3025 jõudnud sihtkohta Antalyasse enne, kui lennumeeskonna maksimaalne tööaeg oleks täis
saanud. Erakorraliste ilmastikutingimuste prognoosi tõttu aga oleks hagi aluseks olev lend saanud
kõige varem (kui lennumeeskonna tööaega mitte arvestada) väljuda Tallinnast kell 04:00, mis
Tallinnast  Antalyasse  kuluvat  lennuaega  (umbes  4  tundi,  vrd  hagi  lisa  1)  arvestades  oleks
tähendanud, et maksimaalne lubatav meeskonna tööaeg oleks enne Antalyasse maandumist ümber
saanud.  See  tähendas,  et  lennureisi  teostamiseks  pidi  kostja  lennumeeskonnale  võimaldama
eespool  viidatud  määruses  sätestatud  puhkeaja,  alles  pärast  mida  võinuks  hagi  aluseks  olev
lennureis toimuda.
15. Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalveameti tarbijavaidluste komisjon (TVK) on hagi aluseks oleva
lennureisi kohta teinud otsused, kus on kostja poolt siintooduga kattuvatel põhjendustel leidnud
ühemõtteliselt, et lennureis nr TK3025 hilines erakorralistel asjaolude tõttu. Viidatud otsused on
tehtud 10.05.2023 asjades nr 19-1/22-16858-013, 19-1/22-16957-013 ja 19-1/22-17279-013. Kõigi
nende otsuste põhjendavas osas kirjutatakse, et „lennu  TK3025 TLL-AYT väljumise hilinemise
põhjuseks oli eelnenud sissetuleva lennu TK3024 hilinemine sobimatute ilmastikutingimuste tõttu.
Esinenud ilmastikuolud on käsitletavad erakorraliste asjaoludena määruse 261/2004 põhjenduse p.
14 tähenduses. Komisjon tuvastas, et erakorralised asjaolud mõjutasid lennuettevõtja enda poolt
sama lennukiga teostatud eelnevat lendu. Lennuettevõtja eelneva lennu hilinenud saabumise ja
järgneva lennu väljumise hilinemise vahel esineb otsene põhjuslik seos.“ Teisisõnu – sõltumatu
vaidluste lahendamise organ on täpselt samadele asjaoludele juba andnud õigusliku hinnangu ning
teinud  järeldused,  mis  kummutavad  hagi  väited.  Ühtlasi  kattub  TVK  seisukoht  nende
argumentidega, millele tugineb siinses asjas ka kostja.
16. Ilmastikutingimused  Tallinna  lennuväljal  kvalifitseeruvad  määruse  art  5  lõike  3  kontekstis
erakorralisteks asjaoludeks. Seega, Euroopa Kohus on ühemõtteliselt leidnud, et siinse asjaga väga
sarnastel asjaoludel ei kuulunud hüvitis väljamaksmisele. Meedet, millega kostja oleks saanud
lennureisi hilinemist vältida, ei esine. Tallinna lennuväljal valitsevate ilmastikutingimuste osas ei
olnud kostjal võimalik mitte midagi ette võtta ning eespool välja toodud Euroopa Kohtu praktika
valguses on igal juhul tegemist olukorraga, kus määruse art 5 lõike 3 eeldused on täidetud. Teiselt
poolt ei võinud kostjalt ühegi meetme kasutuselevõtmist eeldada ka selles osas, mis puudutab
lennumeeskonna maksimaalse tööaja ammendumisest tulenevat.
17. Kostjalt ei saa eeldada, et kostja oleks lennumeeskonna asendanud. Esiteks kostja käsutuses polnud
mitte ühtegi vaba lennumeeskonda, mis oleks võinud hagi aluseks olevat lendu teenindada. Isegi
kui mõni kostja käsutuses olev lennumeeskond oleks olnud vaba, poleks seda meeskonda saanud
hagi aluseks oleva lennureisi nr TK3025 teenindamiseks ikkagi kasutada, kuna lennumeeskonna
toimetamine Tallinnasse oleks olnud samuti ilmastikuolude sobimatuse tõttu võimatu. Ainus viis,
kuidas hageja võiks eeldada kostjalt varumeeskonna rakendamist, oleks see, kui see varumeeskond
paiknenukski juba Tallinnas.
18. Teiseks sai kostja Tallinnas valitsevatest ilmastikuoludest teada alles mõned tunnid enne, kui hagi
aluseks olev lennureis nr TK3025 pidanuks väljuma. Nimelt, ilmaprognoos Tallinna lennuvälja
ilmastikuomadustest  saabus  kostjale  UTC  17:30,  samas  kui  lend  nr  TK3025  pidi  Tallinnast
väljuma  juba  samal  ööl.  Kostjal  ei  õnnestu  leida  sedavõrd  lühikese  etteteatamisajaga
lennumeeskonda, kes oleks võimeline lendu teenindama. Järelikult tingis ka lühike etteteadmine
ilmastikuoludest selle, et lennumeeskonda polnud võimalik asendada ning et kostja oli sunnitud
kasutama  Antalyast  Tallinnasse  saabuva  sisselennu  meeskonda,  andes  neile  ka  nõuetekohase
puhkeaja. Seetõttu, lend nr TK3024 väljus Antalyast 30.09.2022 kell UTC 10:14 ning maandus
Tallinnas kell UTC 13:54, st lendas varaseimal võimalikul hetkel pärast lennumeeskonna puhkeaja
täitmist.
Kohtuotsuse põhjendused
19. Kohus,  tutvunud  hagiavalduse,  kostja  vastuse ja  asjas  esitatud  tõenditega  ning  hinnanud  neid
kogumis, leiab, et hagi tuleb rahuldada.
20. Kohus peab vajalikuks teha käesolevas asjas otsuse erinevalt TsMS § 444 lõike 4 esimeses lauses
sätestatust koos kirjeldava ja põhjendava osaga. Kuivõrd kohus menetleb käesolevat tsiviilasja
lihtmenetluses, siis kasutab kohus TsMS § 444 lg-s 2 sätestatud õigust ning piirdub kohtuotsuse
põhjendavas osas üksnes õigusliku põhjenduse ja tõendite, millele on rajatud kohtu järeldused,
märkimisega. Kohus selgitab, et TsMS § 405 lg 5 kohaselt võib kohus lihtmenetluse korral kalduda
kõrvale  tõendite  esitamise  ja  kogumise  vorminõuete  kohta  seaduses  sätestatust  ja  tunnustada
tõendina ka seaduses sätestamata tõendusvahendeid, muu hulgas menetlusosalise seletust, mis ei
ole antud vande all. Maakohus ei pea lihtmenetluse asjas tehtavas kohtuotsuses põhjendama, miks
ta ei nõustu poole mõne väitega, analüüsima tõendeid ja põhjendama, miks ta mõnda tõendit ei
arvesta (Riigikohtu 04.05.2016 otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-23-16, p 16). Kohus ei anna käesolevas
asjas luba otsuse edasikaebamiseks.
21. Tulenevalt TsMS §-s 405 määras kohus asja lahendamise lihtsustatud korras menetlusse võtmise
määruses. Kohus menetleb hagi oma õiglase äranägemise kohaselt lihtsustatud korras, järgides
üksnes  käesolevas  seadustikus  sätestatud  üldisi  menetluspõhimõtteid,  kui  tegemist  on  varalise
nõudega hagiga ning hagihind ei ületa summat, mis arvestatuna põhinõudelt vastab 3500 eurole ja
koos kõrvalnõuetega 7000 eurole. Menetlusosalised ärakuulamist ei taotlenud.
22. TsMS § 5 lg 1 kohaselt menetletakse hagi poolte esitatud asjaolude ja taotluste alusel, lähtudes
nõudest. Nimetatud sätte lg 2 kohaselt on pooltel võrdne õigus ja võimalus oma nõuet põhjendada
ja vastaspoole esitatu ümber lükata või sellele vastu vaielda. Pool määrab ise, mis asjaolud ta oma
nõude põhjendamiseks esitab ja milliste tõenditega neid asjaolusid tõendab. TsMS § 230 lg 1
kohaselt  peab  kumbki  pool  hagimenetluses  tõendama  neid  asjaolusid,  millele  tuginevad  tema
nõuded ja vastuväited.
23. Pooled ei vaidle käesolevas asjas järgmiste asjaolude üle:
 30.09.2022 kell  05:00 pidi Tallinna  Lennujaamast  väljuma  kostja  opereeritav  lend TK
3025.  Tegelikkuses  väljus  lend  TK3025  30.09.2022  kell  17:50,  seega  hilines  reisijate
väljalend rohkem kui 12h tundi. Lennu pikkus oli 2 540 km.
 Reisija  J.  S.  oli  kinnitatud  broneering  viidatud  kostja  opereeritavale  lennule  TK3025
30.09.2022 (dtl 58-60).
 04.11.2022 esitas hageja kostjale nõudekirja, milles nõudis hüvitist Euroopa Parlamendi ja
Nõukogu määruse 261/2004 alusel summas 400 eurot (dtl 70-71). Kostja ei ole hagejale
hüvitist tasunud.
24. Pooled vaidlevad selle üle, kas reisija on oma nõude kohaselt hagejale loovutanud, kas reisija oli
registreerunud 30.09.2022 reisile TK3025 ning reisija tasus reisi eest. Samuti on poolte vahel
vaidlus  selles,  kas  lennu  hilinemine  oli  tingitud  sellistest  objektiivsetest  ja  erakorralistest
asjaoludest,  milliseid  kostja  ei  saanud  ette  näha  ega  ära  hoida  ka  kõigi  vajalike  meetmete
tarvitusele võtmisel.
25. Kostja asus muuhulgas ka seisukohale, et ei hagi kuulu lahendamisele Eesti kohtus ning tuleb jätta
läbi vaatamata. Kohus kostjaga ei nõustu. Tsiviilkohtumenetluse seadustiku (TsMS) § 70 lg 1
kohaselt määratakse rahvusvahelise kohtualluvuse sätete järgi, millal võib asja menetleda Eesti
kohus.  Sama  paragrahvi  lõike  2  kohaselt  allub  asi  Eesti  kohtule,  kui  Eesti  kohus  võib  selle
lahendada pädevuse ja kohtualluvuse sätete kohaselt või kohtualluvuse kokkuleppest tulenevalt,
kui seadusest või välislepingust ei tulene teisiti. TsMS § 70 lg 4 kohaselt kohaldatakse TsMS-is
rahvusvahelise  kohtualluvuse  kohta  sätestatut  üksnes  ulatuses,  milles  ei  ole  sätestatud  teisiti
välislepingus või järgmistes Euroopa Liidu määrustes: 1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus
(EL) nr 1215/2012; 2) nõukogu määrus (EL) 2019/1111, mis käsitleb kohtualluvust, abieluasjade ja
vanemliku  vastutusega  seotud  kohtuasjades  tehtud  lahendite  tunnustamist  ja  täitmist  ning
rahvusvahelisi lapserööve (uuesti sõnastatud) (ELT L 178, 02.07.2019, lk 1–115); 3) nõukogu
määrus (EÜ) nr 4/2009 kohtualluvuse, kohaldatava õiguse, kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise
ning  koostöö  kohta  ülalpidamiskohustuste  küsimustes  (ELT  L  007,  10.01.2009,  lk  1–79);  4)
Euroopa  Parlamendi  ja  nõukogu  määrus  (EL)  nr  650/2012,  mis  käsitleb  kohtualluvust,
kohaldatavat õigust ning otsuste tunnustamist ja täitmist, ametlike dokumentide vastuvõtmist ja
täitmist pärimisasjades ning Euroopa pärimistunnistuse loomist (ELT L 201, 27.07.2012, lk 107–
134); 5) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 655/2014, millega luuakse pangakontode
Euroopa  arestimismääruse  menetlus,  et  hõlbustada  võlgade  piiriülest  sissenõudmist  tsiviil-  ja
kaubandusasjades (ELT L 189, 27.06.2014, lk 59–92).
26. TsMS § 75 lg 1 kohaselt kontrollib avalduse saanud kohus, kas rahvusvahelise kohtualluvuse sätete
järgi võib avalduse esitada Eesti kohtule. Seejärel kontrollib kohus, kas asi allub kohtule, kuhu
avaldus esitati.
27. Euroopa Parlamendi ja Nõukogu määruse (EÜ) nr 1215/2012 (Brüsseli I määrus) art 7 lg 1 a)
kohaselt isiku vastu, kelle alaline elukoht on liikmesriigis, võib esitada hagi teises liikmesriigis
lepinguid puudutavates asjades selle paiga kohtusse, kus tuli täita asjaomane kohustus; b) kui ei ole
kokku  lepitud  teisiti,  käsitatakse  käesoleva  sätte  kohaldamisel  asjaomase  kohustuse  täitmise
kohana: -müügi puhul kohta liikmesriigis, kus lepingu kohaselt kaubad üle anti või kus need oleks
tulnud üle anda, -teenuste osutamise puhul kohta liikmesriigis, kus lepingu kohaselt teenuseid
osutati või kus neid oleks tulnud osutada; c) kui alapunkt b ei kohaldu, kohaldatakse alapunkti a.
Art 26 lg 1 kohaselt on lisaks käesoleva määruse muudest sätetest tulenevale pädevusele on pädev
ka see liikmesriigi kohus, kuhu kostja ilmub. Kohus on seisukohal, et eeltoodud (EÜ) nr 1215/2012
(Brüsseli  I  määrus)  art  7  lg  1  b)  ja  art  26  lg  1  sätetest  tulenevalt  võib  käesoleva  tsiviilasja
lahendada Harju Maakohtus.
28. Vaidlusalusele nõudele kohaldub Euroopa Parlamendi ja Nõukogu määrus 261/2004. Määruse art 3
lg  1  järgi  kohaldatakse  määrust:  a)  reisijate  suhtes,  kes  lendavad  välja  asutamislepingu
kohaldamisalasse kuuluva liikmesriigi territooriumi lennujaamast. Lg 2 b) kohaselt kohaldatakse
lg-t 1 tingimusel, et lennuettevõtja või reisikorraldaja on suunanud reisija lennult, mille jaoks tal oli
broneering, teisele lennule, olenemata põhjusest. Art 3 lg 5 kohaselt kohaldatakse määrust mis
tahes lennuettevõtja suhtes, kes korraldab lõigetes 1 ja 2 osutatud reisijatele reise. Kui tegutsev
lennuettevõtja,  kes ei ole  sõlminud  reisijaga  lepingut, täidab  käesolevast  määrusest tulenevaid
kohustusi, käsitatakse seda ettevõtjat  tegutsevana selle isiku nimel, kes on kõnealuse reisijaga
lepingu sõlminud.
29. Määruse art 5 lg 1 kohaselt lennu tühistamise korral: a) pakub tegutsev lennuettevõtja asjaomastele
reisijatele abi vastavalt artiklile 8; ning b) pakub tegutsev lennuettevõtja asjaomastele reisijatele abi
vastavalt artikli 9 lõike 1 punktile a ja lõikele 2 ning teekonna muutmise korral, kui uue lennu
mõistlikkuse  piires  oodatav  väljumisaeg  on  vähemalt  järgmisel  päeval  pärast  tühistatud  lennu
kavandatud väljumisaega, artikli 9 lõike 1 punktides b ja c määratletud abi; ning c) on asjaomastel
reisijatel õigus saada tegutsevalt lennuettevõtjalt hüvitist vastavalt artiklile 7, kui i) neid ei ole
tühistamisest  teavitatud  vähemalt  kaks nädalat  enne  kavandatud  väljumisaega;  või  ii) neid  on
teavitatud  tühistamisest  vähemalt  seitse  päeva  ja  hiljemalt  kaks  nädalat  enne  kavandatud
väljumisaega ning neile on pakutud võimalust teekonda muuta, mis võimaldab neil välja lennata
mitte rohkem kui kaks tundi enne kavandatud väljumisaega ja jõuda lõppsihtkohta hiljemalt neli
tundi pärast kavandatud saabumisaega; või iii) neid on teavitatud tühistamisest hiljem kui seitse
päeva  enne  kavandatud  väljumisaega  ning  neile  on  pakutud  võimalust  teekonda  muuta,  mis
võimaldab neil välja lennata mitte rohkem kui üks tund enne kavandatud väljumisaega ja jõuda
lõppsihtkohta hiljemalt kaks tundi pärast kavandatud saabumisaega.
30. Art  5  lg  2  kohaselt  kui  reisijat  teavitatakse  tühistamisest,  tutvustatakse  talle  võimalikke
alternatiivseid reisivõimalusi. Lg 3 kohaselt tegutsev lennuettevõtja ei ole kohustatud maksma
hüvitist  vastavalt  artiklile  7,  kui  ta  suudab  tõestada,  et  tühistamise  põhjustasid  erakorralised
asjaolud, mida ei oleks suudetud vältida isegi siis, kui oleks võetud kõik vajalikud meetmed. Art 4
kohaselt  lasub  lennuettevõtjal  kohustus  tõestada,  kas  ja  millal  on  reisijat  teavitatud  lennu
tühistamisest.
31. Määruse artikli 7 lg 1 punkt b kohaselt on kõikide üle 1500 kilomeetri pikkuste ühendusesiseste
lendude ning kõikide muude 1500-3500 kilomeetri pikkuste lendude puhul õigus hüvitisele 400
euro ulatuses. Vahemaa määramisel võetakse aluseks lõppsihtkoht, kuhu reisija jõuab lennureisist
mahajätmise või lennu tühistamise tõttu pärast kavandatud aega.
32. Hageja  esitas  asja  materjalide  juurde  fotod  reisija  pardakaardist,  millest  nähtub,  et  J.  S.  oli
registreeritud 30.09.2022 kell 05:00 väljuma pidanud lennule TK3025 (dtl 186). Samuti on asja
materjalide juurde esitatud 28.09.2022 ja 30.09.2022 maksekorraldused, millega on J. S. tasunud
arvete nr 2201630 ja 2201641 alusel Union Travel Agency OÜ-le kokku 883,47 eurot (dtl 190,
192). Samuti nähtub asja materjalist, et J. S.l oli läbi Union Travel OÜ broneering nr 20755
pakettreisile Türki, mis pidi algama lennuga TK 3025 Tallinn- Antalya 30.09.2022 kell 05:00 (dtl
58-60). Seega on reisija J. S. iseenesest õigustatud isikuks lennu viibimise eest hüvitise saamiseks. 
33. Hageja leiab, et reisija on omanõudeõiguse õiguspäraselt 30.10.2022 hagejale loovutanud. Kostja
vaidleb hagejale vastu. Kostja leiab, et loovutamine on näilik, kuivõrd tegelikkuses sõlmis reisija
hagejaga  esinduslepingu.  Samuti  on  loovutamine  tühine,  sest  reisija  võib  ilma  jääda  talle
ettenähtud  hüvitisest  ja  see  oles  heade  kommete  vastane.  Reisija  nõuete  loovutamine  ei  ole
seadusest  tulenevate  piirangute  tõttu  võimalik.  Lisaks  tugineb  kostja  sellele,  et  ei  hageja  ei
seaduslik  esindaja  ega  ka  reisija  ei  ole  nõude  loovutamise  lepingut  digitaalselt  allkirjastanud.
Dokumendil on küll allkirjareal mingisugused jooned, kuid neid ei saa pidada seaduse mõistes
allkirjadeks. 
34. Kohus  kostjaga  ei  nõustu.  Kohtule  esitatud  tõenditest  nähtub,  et  reisija  J.  S.  on  oma  nõude
loovutanud 30.10.2022 (dtl 66-69). VÕS § 29 lg 1 sätestab, et lepingu tõlgendamisel lähtutakse
lepingupoolte ühisest tegelikust tahtest. Kohus, analüüsides esitatud nõuete loovutamise lepingut,
asub seisukohale, et selle poolte ühiseks tahteks oli nõuete loovutamine ja üleandmine hagejale.
35. Hageja tüüptingimuste  p-de 18-22.2 kohaselt toimub reisija poolt hagejale nõude loovutamine
hageja kodulehel Flagito.eu ankeedi täitmisega, mh annab reisija arvutihiirega ankeeti täites oma
allkirja,  nõustub kasutustingimustega ja vajutab nuppu tulemus (dtl 101). J. S. on 08.10.2022
allkirjastanud digitaalselt nõude loovutamise lepingu (hageja 10.01.2025 menetlusdokumendi lisa).
Esmalt kohtule esitatud nõude loovutamise leping on allkirjastatud mehaaniliselt. Kohus selgitab,
et võtab asja materjalide juurde vastu 10.01.2025 hageja esitatud reisija poolt digitaalselt esitatud
nõude loovutamise lepingu, kuivõrd kostja on 03.01.2025 menetlusdokumendis toonud esile uued
etteheited ning hagejal oli õigus uus vastuväide ümber lükata. 
36. Kuid isegi selle digitaalselt allkirjastatud nõude loovutamise lepinguta, on kohus seisukohal, et
kostja vastuväide on põhjendamatu. Tsiviilseadustiku üldosa seaduse (TsÜS) § 79 kohaselt kui
seaduses on sätestatud tehingu kirjalikku taasesitamist võimaldav vorm, peab tehing olema tehtud
püsivat kirjalikku taasesitamist võimaldaval viisil ja sisaldama tehingu teinud isikute nimesid, kuid
ei pea olema omakäeliselt allkirjastatud. TsÜS § 78 lg 2 mõttes mehhaanilisel teel jäljendamisega
allkirja  andmine  on  hageja  ja  reisijate  vahelises  käibes  tavaline,  mis  nähtub  ainuüksi  hageja
tüüptingimustest (lepingu kehtivus ei ole seotud digitaalse allkirja andmisega). Kohtupraktikas on
korduvalt leitud: “Kohus on seisukohal, et mehhaaniliselt tehtud allkiri vastab seaduses sätestatud
nõuetele  allkirja  osas.  Hageja  on  õigesti  märkinud,  et  VÕS  9.  peatükis  sätestatud  nõude
loovutamise regulatsioon ei sea nõude loovutamisele vorminõuet. Nõude loovutamise vorminõuet
ei ole ka sätestatud muudes seadusaktides. Kohus on seisukohal, et hageja poolt esitatud nõude
loovutamise lepingud ning allkirjad lepingutel vastavad seaduses sätestatud nõuetele .” (HMKo
27.11.2018, 2-18-112161/15, p 11, 30.01.2019 2-18-112162/21, 12). Nimetatud lahendid on tehtud
hageja Flagito OÜ poolt esitatud hagiavalduse suhtes. Seega on kostja vastuväited selles osas
põhjendamatud. 
37. Kohtupraktikas on leitud, et nõude loovutamiseks on piisav senise ja uue võlausaldaja kokkulepe,
üldist vorminõuet nõude loovutamise lepingule selle kehtivuse eeldusena seaduses sätestatud ei ole
(RKTKo nr 3-2-1-149-13, p 27; nr 3-2-1-62-07, p 12). VÕS § 170 järgi, kui võlausaldaja teatab
võlgnikule, et on nõude loovutanud uuele võlausaldajale, loetakse, et loovutamine on võlgniku
suhtes toimunud, isegi kui nõuet tegelikult ei loovutatud või kui loovutamine ei ole kehtiv. Sama
kehtib, kui võlausaldaja on nõude loovutamise kohta välja andnud dokumendi ja uus võlausaldaja
esitab dokumendi võlgnikule.
38. Lepinguga  ei  ole  ette  nähtud,  et  hageja  esindaja  allkirja  puudumine  või  kirjaliku  vormi
mittejärgmine tooks tagajärjena kaasa tehingu tühisuse. Samuti ei ole nõude loovutamise tehingu
pooled leppinud kokku, et nõuet on võimalik loovutada vaid kirjalikus vormis tehinguga. 
39. Kohus ei nõustu kostja seisukohaga ka selles, et nõude loovutamise leping on näilik. Käesolevalt
nähtub  nõude  loovutamise  lepingust  reisija  selge  tahe  oma  nõude  loovutamiseks  hagejale.
Riigikohus on selgitanud, et nõude loovutamiseks on piisav senise ja uue võlausaldaja kokkulepe,
üldist vorminõuet nõude loovutamise lepingule selle kehtivuse eeldusena seaduses sätestatud ei ole
(RKTKo  tsiviilasjas  nr  3-2-1-149-13,  p  27).  Hageja  on  esitanud  kohtule  allkirjastatud  nõude
loovutamise lepingu, mis vastab seaduses sätestatud nõuetele ning nõude loovutamine tuleb lugeda
õiguspäraseks. VÕS § 164 lg 1 järgi võib võlausaldaja oma nõude võlgniku nõusolekust sõltumata
anda lepingu alusel tervikuna või osaliselt üle teisele isikule (nõude loovutamine). Nõuet ei või
loovutada, kui loovutamine on seadusest tulenevalt keelatud või kui kohustust ei saa selle sisu
muutmata täita kellelegi teisele kui senisele võlausaldajale. VÕS § 170 kohaselt kui võlausaldaja
teatab  võlgnikule,  et  on  nõude  loovutanud  uuele  võlausaldajale,  loetakse,  et  loovutamine  on
võlgniku suhtes toimunud, isegi kui nõuet tegelikult ei loovutatud või kui loovutamine ei ole
kehtiv. Sama kehtib, kui võlausaldaja on nõude loovutamise kohta välja andnud dokumendi ja uus
võlausaldaja esitab dokumendi võlgnikule. VÕS § 172 kohaselt võlgnik võib keelduda kohustuse
täitmisest uuele võlausaldajale, kui talle ei anta senise võlausaldaja poolt väljastatud dokumenti
nõude loovutamise kohta, välja arvatud juhul, kui senine võlausaldaja on talle nõude loovutamisest
kirjalikult teatanud. Üldpõhimõtte kohaselt on kõik rahalise kohustuse täitmisele suunatud nõuded
oma olemuse poolest üleantavad ja seetõttu ka loovutatavad, kui seaduses ei ole sätestatud teisiti
(RKTKo tsiviilasjas nr 3-2-1-132-04, p 14; nr 3-2-1-31-05, p 19). 
40. VÕS  §  166  lg  1  järgi  ei  või  loovutada  ülalpidamise  nõuet,  kehavigastuse  tekitamise,  tervise
kahjustamise või surma põhjustamisega tekitatud kahju hüvitamise nõudeid ega muid nõudeid,
millele seadusest ülenevalt ei saa pöörata sissenõuet. Kohus leiab, et hüvitise nõue määruse nr
261/2004 alusel ei ole hõlmatud VÕS § 166 sätestatud piirangutega. Määruses sätestatud hüvitis on
standardiseeritud  hüvitis  selleks,  et  heastada  ebamugavusi,  mis  tekivad  kõigil  reisijatel  lennu
hilinemise korral ja selle loovutamine ei ole iseenesest vastuolus Eesti siseriikliku seadusega.
41. Kohus märgib, et 17.01.2025 tegi Riigikohus lahendi tsiviilasjas 2-23-12908, kus esialgu toimuma
pidanud lennu ärajäämisest tekkinud nõuded loovutasid reisijad samuti Flagito OÜ-le (hageja).
Kuigi viidatud tsiviilasjas ei olnud vaidluse esemeks Riigikohtus nõude loovutamisega seonduv, ei
võtnud Riigikohus antud vaidlust lahendades seisukohta nõude loovutamise osas ega selgitanud, et
tegelikkuses on lennuhüvitise loovutamine lubamatu. 
42. Ka Euroopa Parlamendi ja Nõukogu määrus 261/2004 ise ei sisalda sätteid nõuete loovutamise
kohta, sh puuduvad selles normid, mis keelaks lennureisija nõude loovutamise või piiraks seda
õigust. Tallinna Ringkonnakohus käsitles 11.09.2020 lahendis tsiviilasjas nr 2-19-8035 põhjalikult
lennuhüvitise loovutamisega seonduvat. Nii tuvastas Tallinna Ringkonnakohus, et Euroopa Kohus
on  mitmetes  kohtuasjades  käsitlenud  lennureisija  hüvitisnõuet,  kusjuures  enamasti  pöörduvad
kohtusse reisijad ise. Ringkonnakohus märkis, et kohtuasjas flightright jt esines siiski olukord, kus
kaks reisijat olid nõuded loovutanud (vt 7. märtsi 2018 otsus liidetud kohtuasjades, C -274/16,
C-447/16  ja  C-448/16,  ECLI:EU:C:2018:160,  p  26;  kohtujuristi  19.  oktoobri  2017  ettepanek,
ECLI:EU:C:2017:787,  p  19).  Samuti  käsitles  loovutatud  hüvitisnõuet  kohtuasi  Flight  Refund
(C-94/14, 10. märtsi 2016 otsus, ECLI:EU:C:2016:148, p 28, ja kohtujuristi 22. oktoobri 2015
ettepanek,  ECLI:EU:C:2015:723,  p  60).  Loovutamisega  mõneti  sarnane  õiguslik  olukord  oli
arutusel kohtuasjas Finnair, kus lennuveolepingu täitmise käigus põhjustatud kahju hüvitamise
nõude esitas kindlustusandja, kellele nõue oli üle läinud regressi korras (C -258/16, 12. aprilli 2018
otsus,  ECLI:EU:C:2018:252,  p  11).  Tallinna  Ringkonnakohus  tuvastas,  et  üheski  neist
kohtuasjadest ei seadnud Euroopa Kohus kahtluse alla lennureisija õigust hüvitisnõue loovutada.
Lisaks on Euroopa Kohtule esitatud eelotsusetaotlus  FP Passenger Service GmbH ja Austrian
Airlines AG  vahelises kohtuasjas (C 654/19),  kus Austria  kohtud  ei  näinud  probleemi  nõude
loovutamises. Viidatud kohtuasjades ei tulnud Euroopa Kohtul vastata küsimusele, kas lennureisija
hüvitisnõue on loovutatav. Sama kohus on korduvalt rõhutanud põhimõtet, et liikmesriigi kohtu
küsimusele eelotsusemenetluses tarviliku vastuse kujundamisel võib ta anda siiski kõik juhised,
mida  ta  peab  vajalikuks  (vt  nt  27.  juuli  2019  otsus  kohtuasjas  Astone,  C -332/15,
ECLI:EU:C:2016:614,  p 53 ja seal viidatud  varasem praktika).  Seega oleks neis kohtuasjades
juhitud eelotsusetaotluse esitanud kohtute tähelepanu nõude loovutamise takistusele. Ühtlasi on
määruses nr 261/2004 nõude loovutamise keelu puudumine niivõrd selge, et selle kohta pole vaja
küsida eelotsusetaotlust. Ringkonnakohus oli veendunud, et küsimus on samavõrra ilmselge teiste
liikmesriikide  kohtute  ja  Euroopa  Kohtu  jaoks  (vrd  Euroopa  Kohtu  6.  oktoobri  1982  otsus
kohtuasjas  Cilfit  jt,  283/81,  ECLI:EU:C:1982:335,  p  16).  Ringkonnakohus  ei  täheldanud
lennureisija hüvitisnõude loovutamise keeldu ka tarbijate õigusi käsitlevates sätetes.
43. Samas lahendis asus ringkonnakohus seisukohale, et on tarbijal lihtsam oma nõuet realiseerida, kui
ta loovutab selle lennureisijate hüvitiste sissenõudmisele spetsialiseerinud isikule. Ringkonnakohus
leidis, et tarbijate igakülgse ja tõhusa kaitse põhimõttega ei ole kooskõlas järeldus, et määruse nr
261/2004 alusel esitatavat nõuet ei saa kehtivalt loovutada. Samuti märkis ringkonnakohus, et
nõude loovutamise takistusi ei tulene ka Eesti õigusest. Ringkonnakohus ei näinud põhjust hinnata
määruse nr 261/2004 alusel esitatavat rahalist nõuet sedavõrd erilisena, et seda ei saa Eesti õiguse
järgi kehtivalt loovutada (TalRKo 2-19-8035 p 10-10.6).
44. Kohus ei nõustu kostja järeldusega, et reisija võib nõude loovutamisega ilma jääda hüvitisest.
Hageja on õigesti osundanud, et nõude loovutamine  ei ole samastatav  nõudest loobumise või
vähendamisega. VÕS § 164 kohaselt läheb nõue vanalt võlausaldajalt uuele üle – uus võlausaldaja
astub senise asemele. Eeltoodust nähtub, et VÕS § 164 kohaselt toimuvas nõude loovutamise
tehingus  ei  toimu  nõudest  loobumist  VÕS  §  207  mõttes.  Ka  Riigikohus  on  leidnud,  et
võlausaldajalt nõude omandanud kolmas isik astub endise võlausaldaja asemele (nõude omandaja
saab nõude esialgse omaniku õigusliku positsiooni), nõude olemus sellest ei muutu (RKTKm 2-19-
19561/13, p 13). Kohus nõustub hagejaga ka selles, et nõude eduka menetlemise korral hagejale
jääv summa ei ole vähendatud nõue, vaid teenustasu. Hageja on märkinud, et hageja poolt pakutav
teenus sisaldab kõikide menetlustega seotud kulude katmist (nt menetluskulud). Olukorras, kus
reisija pöörduks iseseisvalt 400 eurose nõudega kohtusse, peaks ta ainuüksi riigilõivu tasuma 140
eurot, mis on võrdne reisija poolt hagejale tasutava teenustasuga 400 euro suuruse nõude puhul.
Kohus ei näe siinjuures vastuolu ka heade kommetega TsÜS § 86 mõttes. 
45. Kostja  leidis,  et  lennu  hilinemine  oli  tingitud  erakorralistest  ja  kostjast  mittesõltuvatest
ilmastikutingimustest. Kostja  selgitas,  et  lennuk,  mis  pidanuks  hagi  aluseks  olevat  lendu
teenindama,  ei  saanud  Tallinna  lennuväljal  esinevate  maandumiseks  ebasobivate
ilmastikutingimuste tõttu maanduda. Nimelt, lend nr TK3024 pidi Antalya lennujaamast väljuma
29.09.2022 kell UTC 20:25 ning maanduma Tallinna lennujaamas kell UTC 00:40. Enne lennu nr
TK3024  toimumist,  kell  UTC  17:30  koostas  kostja  ülevaate  Tallinna  lennujaamal  esinevatest
ilmastikuoludest, mille kohaselt oli nähtavus Tallinna lennujaamal alla 500 meetri, kusjuures lennu
maandumiseks  on  vajalik  nähtavus  vähemalt  550  meetrit.  Sellised,  maandumist  takistavad
ilmastikuolud olid prognoositud kestma alates 29.09.2022 kohaliku aja järgi 21:00 (UTC 19:00)
kuni 30.09.2022 kohaliku  aja järgi kellaajani  04:00 (UTC 02:00). Seetõttu  võttis kostja  vastu
otsuse lend nr TK3024 edasi lükata, kuniks Tallinna lennuväljal esinevad maandumiseks sobivad
ilmastikuolud.
46. Hageja  leidis,  et  lennu  hilinemist  põhjustava  erakorralise  ja  vältimatu  asjaolu  esinemist  pidi
tõendama kostja, kuid kostja seda ei teinud. Sügisesed ilmastikuolud sh udu ei ole lennunduses
ebatavalised ega erakorralised. Teised sama päeva lennud maandusid Tallinnas plaanipäraselt ilma
probleemideta. 
47. Kohus leiab, et kostja ei ole oma vastuväidete aluseks olevaid asjaolusid tõendanud.  Euroopa
Parlamendi  ja  Nõukogu 11.02.2004  määrusega  nr  261/2004 kehtestati  ühiseeskirjad  reisijatele
lennureisist mahajätmise korral ning lendude tühistamise või pikaajalise hilinemise eest antava
hüvitise ja abi kohta. Viidatud määruse artikli 5 lõike 3 järgi ei ole lennuettevõtja kohustatud
tasuma artikli 7 kohast hüvitist, kui ta  suudab tõestada, et tühistamise põhjustasid erakorralised
asjaolud, mida ei oleks suudetud vältida isegi siis, kui oleks võetud kõik vajalikud  meetmed.
Euroopa Kohus on selgitanud, et viidatud määruse artikleid 5, 6 ja 7 tuleb tõlgendada viisil, et
hilinenud  lendude  reisijaid  võib  võrdsustada  tühistatud  lendude  reisijatega  hüvitiste  nõuete
esitamisel (kohtuasjad nr C-402/07, nr C-432/07, nr C-549/07 ja nr C-257/14). Iseenesest ei vaidle
pooled selle üle, et lennureisijal võib olla üle kolme tunni kestnud hilinemise puhul õigus nõuda
hüvitist 400 eurot, kui hilinemise ei põhjustanud erakorralised asjaolud.
48. Euroopa Kohus on asunud seisukohale (kohtuasi nr C-402/07, p 67), et määruse kohaselt ei ole
lennuettevõtjad kohustatud maksma hüvitist, kui nad suudavad tõendada, et pikaajalise hilinemise
põhjustasid erakorralised  asjaolud, mida ei  oleks suudetud vältida  isegi siis, kui oleks võetud
tarvitusele kõik vajalikud meetmed. Kõik erakorralised asjaolud ei ole lennuettevõtjat vastutusest
vabastavad, vaid neile tuginemisel peab lennuettevõtja tõendama, et neid asjaolusid ei oleks mingil
moel saanud vältida sobivate meetmetega (kohtuasi nr C-549/07, p 40).
49. Hagejal on õigus selles, et 2022 septembris oli Tallinnas ja  Antalyas  sama  kellaaeg,  kuivõrd
Tallinnas (tavapäraselt UTC+2, suveaja tõttu UTC +3) kehtis tollal suveaeg kuid Antalyas mitte
(UTC +3). Muidu on Tallinn ja Antalya erinevas ajavööndis. Seega lähtub kohus hageja poolt
esiletoodud  kellaaegadest:  lend  TK3025  pidi  väljuma  kell  05:00  (UTC  02:00)  ning  Antalyas
maanduma kell 08:55 (UTC 05:55); lend TK3024 pidi Antalyast väljuma kell 23:25 (UTC 20:25)
ja  maanduma  Tallinnas  kell  03:40  (00:40  UTC).  Kostja  väidete  kohaselt  lennu  teostamist
(maandumine Tallinnas) takistavad faktilised ilmastikuolud kestsid perioodil 29.09 alates kella
21:00 (18:00 UTC) kuni 30.09 kella 04:00ni (01:00 UTC).  Transpordiameti kinnitusel kestsid
maandumist takistavad faktilised ilmastikuolud Tallinna lennuväljal ajavahemikul 29.09.2022 kella
21:50 (18:50 UTC) kuni 30.09.22 kella 01.20ni (22:20 UTC). 
50. Iseenesest ei ole kohtul kahtlust, et liinil TK3025 lendu Tallinn - Antalya teostama pidanud lennuk
oleks ka teenindanud eelnevat s.o TK3024 lendu suunal Antalya - Tallinn. Kostjal ei ole Tallinnas
baasi, kus hoitakse tema lennukeid ja personali, seega pidi lennuk tulema Antalyast. Samuti ei ole
kohtul kahtlust, et lennu TK3024 personal pidi teenindama ka lendu TK3025. 
51. Kostja  tugineb  asjaoludele,  et  lendu  TK3024  suunal  Antalya  -  Tallinn  takistasid  faktilised
ilmastikuolud kestsid perioodil 29.09 alates kella 21:00 kuni 30.09 kella 04:00ni. Kostja soovib
oma  seisukohta  tõendada  vaidlusalust  30.09.2022  lendu  TK3025  puudutavate  TTJA
Tarbijavaidluste  komisjoni  10.05.2023  otsustega  tarbijavaidlustes  19-1/22-16858-013,  19-1/22-
16957-013 ja 19-1/22-17279-013, millega Tarbijavaidluste komisjon jättis rahuldamata reisijate
hüvitisnõuded. Kohus märgib, et Tarbijavaidluste komisjoni otsuses toodud õiguslikud seisukohad
ja järeldused ei ole käesoleva vaidlust lahendava kohtu jaoks siduvad. Tarbijavaidluste komisjoni
otsused saavad käesolevas vaidluses olla vaid tõendid, mis kinnitavad, et teised sama lennu reisijad
on  pöördunud  tarbijavaidluste  komisjoni  poole  ja  nende  nõuded  on  jäänud  rahuldamata  ning
tarbijavaidluste  komisjon  lähtus  otsuse  tegemisel  Transpordiameti  lennutegevuse  üksuse
vaneminspektori selgitustest. Muid järeldusi neist otsustest kohus teha ei saa. 
52. Kostja tugineb erakorraliste ja kostjast mittesõltuvate ebasobivate ilmastikutingimuste tõendamisel
Transpordiameti  Lennutegevuse  üksuse  vaneminspektori  selgitustele  ja  ilmaprognoosi
andmestikule  (dtl  109).  Nii  on  lennundusametnik  Tarbijavaidluste  komisjonile  selgitanud,  et
„väljalennu  üheks  aluseks  on  ilmastikuprognoos  TAF  (koostatud  29.09.  kell  17:30Z),  mille
kohaselt  prognoseeriti  võimalikke  ebasobivaid  maandumistingimusi  Tallinna  lennuväljal
ajavahemikus  29.09 kella  21:00 kuni 30.sept  2022 kella  04:00LT  (kohaliku  aja järgi).  Antud
meteoprognoosi  alusel  oleks  reis  TK3024  AYT-TLL  võinud  Antalyast  väljuda  kell  01:30LT
(22:30Z),  arvestusega,  et  maandumine  Tallinnas  toimuks  peale  kella  04:00LT  (0100Z)  30.09.
varahommikul. Kell 23:30Z oli välja antud uus prognoos, kus maandumist takistavaid tingimusi
Tallinnas enam ei prognoseeritud“ (dtl 104-105). 
53. Hageja kostja väitega ei nõustu. Hageja tõi esile, et tegelikkuses oli võimalik Tallinnas kostja poolt
esiletoodud ajavahemikul maanduda. Hageja esitas asja materjalide juurde Flightera.net väljavõtte,
millest  selgub, et ajavahemikul  29.09.2022 kella  21:50 kuni 30.09.22 kella  01.20ni, maandus
Tallinnas  kaheksa  lendu:  BT854  maandus  kell  22:29;  D84551  maandus  kell  23:57;  SK1772
maandus kell 22:47; BT816 maandus kell 23:36; LO789 maandus kell 23:27; BT361 maandus kell
00:48 AY1035 maandus kell 00:26; LH884 maandus kell 00:49. Samuti maandusid plaanipäraselt
teised,  eelnevad  lennud.  Hageja  leiab,  et  ilmastikuolud  Tallinnas  ei  teinud  lendude  toimimist
võimatuks  ja  lend  TK3024  saanuks  plaanipäraselt  kell  00:40  (UTC)  Tallinnas  maanduda.
Transpordiameti  kinnitusel  oli  võimalik  Tallinnas  maanduda  alates  kella  01:20st,  kuid  lend
TK3024 maandus Tallinnas alles kell 16:54 (13:54 UTC). 
54. Kohtu hinnangul nähtub eelviidatud tõenditest kogumis, et lennu TK3024 maandumine halbade
ilmastikuolude tõttu ei olnud tegelikkuses piiratud ega takistatud. Samuti võib esitatud tõenditest
kogumis  järeldada,  et  ei  esinenud  selliseid  ilmastikuolusid,  milliste  tõttu  ei  olnud  lennukite
maandumine  objektiivselt  ja  reisijate  ohutuse  tagamise  eesmärgil  võimalik.  Tegelikkuses
Transpordiamet  kinnitas,  et  vastavalt  faktiliste  ilmastikuolude  METAR  väljavõttele  kestsid
maandumist takistavad faktilised ilmastikuolud Tallinna lennuväljal ajavahemikul 29.09.2022 kella
21:50 kuni 30.09.22 kella 01.20ni, st. tegelikud maandumist takistavad ilmastikutingimused kestsid
lühemal  perioodil  kui  väljastatud  ilmaprognoos  seda  ennustas,  kuid  vaatamata  sellele,  teiste
lennuettevõtete lennukid Tallinna Lennujaamas maandusid.
55. Kohus nõustub hagejaga, et sügisesed ilmastikuolud (udu) ei saa iseenesest endast kujutada sellist
erakorralist asjaolu, millistele tuginedes võiks kostja keelduda hüvitise maksmisest. Asjas kogutud
tõenditest nähtub, et teised samal päeval ja ajal Tallinnas maanduma pidanud lennud tegid seda
tavapäraselt. Seega ei saanud objektiivselt esineda selliseid ilmastikuolusid, milliste tõttu oleks
maandumisraja  kasutamine  ja  ohutu  maandumine  olnud  välistatud.  Iseenesest  oli  lennuki
meeskonnal  õigus  otsustada,  kas  nad  lendavad  udusesse  Tallinna,  kuid  ainuüksi  meeskonna
vastavasisulisest  otsusest  ei  saa  järeldada,  et  objektiivselt  esinesid  maandumist  välistavad
erakorralised ja ületamatud asjaolud. 
56. Kostja tugineb ka väitele, et kuivõrd lend lükkus edasi ilmastikutingimuste sobimatuse tõttu, tekkis
olukord, kus TK3024 lennureisi teenindanud lennumeeskond ei saanud maksimaalse lubatud tooja
ületamise tõttu lendusid õigeaegselt teenindada. Kostja väidab, et kõik teised lennumeeskonnad
olid hõivatud muude lendudega ning varumeeskonda ei olnud võimalik rakendada. Kohus leiab, et
viidatud  asjaolu  ei  ole  tõendatud.  Iseenesest  ei  ole  kahtluse  all  kostja  väide,  et  lennu
edasilükkumise tõttu oleks täitunud lennumeeskonna maksimaalne lubatud tööaeg. Kuid kohus
juhib tähelepanu, et lennumeeskonna tööaega ei oleks ületatud, kui kostja oleks Tallinnasse kaasa
võtnud  asendusmeeskonna.  Kostja  esitatud  lennumeeskonna  andmestikust  ei  saa  teha  ühest
järeldust, et varumeeskonna kaasamine ei oleks olnud võimalik. Viidatud tõendist ei selgu, kes
isikutes pidi lendu opereerima, kes tegelikult opereeris, kes oleks saanud opereerida jms. Hageja on
õigesti juhtinud  tähelepanu,  et kostja lennubaas ja meeskond asuvad kostja koduriigis Türgis.
Samuti ei nähtu materjalidest, et kostja oleks kaalunud lennumeeskonna rentimist mõnelt teiselt
lennuettevõtjalt. Hageja on õigesti viidanud Euroopa Kohtu 11.06.2020 lahendi C-74/19 p-des 58-
59 leidnud: /.../erakorralise asjaolu esinemisel ei või lennuettevõtja, kes soovib vabaneda reisijatele
nimetatud  määruse  artikli  5  lõike  1  punktis  c  ja  artiklis  7  ette  nähtud  hüvitise  maksmise
kohustusest, võttes eelmises  punktis viidatud vajalikud  meetmed,  üldjuhul piirduda  sellega, et
pakub  asjaomastele  reisijatele  teekonna  muutmist  nende  lõppsihtkohta  järgmise  tema  enda
teostatud lennuga, mis saabub sihtkohta nende saabumiseks esialgu kavandatust päev hiljem (p 58).
Hoolsus,  mida  sellelt  lennuettevõtjalt  nõutakse,  et  ta  saaks  vabaneda  hüvitise  maksmise
kohustusest, eeldab nimelt seda, et ta rakendab kõiki enda käsutuses olevaid vahendeid, et tagada
teekonna  muutmine  mõistlikult,  rahuldavatel  tingimustel  ja  esimesel  võimalusel,  mille  hulka
kuulub ka see, et otsitakse teisi otse- või vahemaandumisega lende, mida võivad teostada teised
lennuettevõtjad, kes kuuluvad samasse lennundusallianssi või mitte, ja mis saabuvad varem kui
asjaomase  lennuettevõtja  järgmine  lend  (p 59). Kohane  on ka hageja  viide  Saksa Ülemkohtu
(Bundesgerichtshof) kes, leidnud, et kõik võimalikud meetmed hõlmavad ka kohustust proovida
tellida tšarterlendude teenuse pakkujatelt asenduslennukit.
57. Euroopa Kohtu praktika kohaselt peab lennuettevõtja rakendama etteulatuvaid meetmeid lende
planeerides,  üritades  võimalikke  tulevikus  tekkivaid  tõrkeid  vältida.  Selliseid  meetmeid
rakendamata ei vabane lennuettevõtja Määruse 261/2004 art 5 lõike 3 alusel hüvitise tasumise
kohustusest (EKo 12.05.2011 C-294/10, p 37). Lennuettevõtja peab selleks, et vältida, et kõik
erakorraliste asjaolude ilmnemisest tulenevad hilinemised, isegi tähtsusetud, ei päädiks vältimatult
lennu tühistamisega, oma vahendeid õigel ajal selliselt planeerima, et talle jääks teatud ajavaru, et
nimetatud lend saaks võimaluse korral, kui erakorralised asjaolud on ära langenud, toimuda. Kui
aga lennuettevõtjal ei ole sellises olukorras ajavaru, siis tuleb sellest järeldada, et ta ei ole võtnud
kõiki määruse nr 261/2004 artikli 5 lõikes 3 sätestatud vajalikke meetmeid (EKo C-294/10, p 28).
Sellised võimalikud meetmed ei ole piiratud ka kitsalt konkreetse lennu tõrkest hoidumisega, vaid
hõlmavad endas nt võimalusel tehniliste või halduslike meetmete kasutuselevõttu, et otseselt või
kaudselt erakorralise asjaolu mõju ennetada või vähendada (EKo 04.05.2017 C-315/15, pd 39 ja
44). Lennuettevõtjal  peab  olema  selline  ajavaru,  et  jätkulend   saaks  toimuda.  Kui  aga
lennuettevõtjal ei ole sellises olukorras ajavaru, siis tuleb sellest järeldada, et ta ei ole võtnud kõiki
määruses sätestatud vajalikke meetmeid tarvitusele. 
58. Kuna kostja vastuväited  hageja nõudele ei ole põhjendatud, tuleb kostjalt hageja kasuks välja
mõista hüvitis 400 eurot. Lisaks põhinõudele palus hageja palus kostjalt välja VÕS § 113 lg 1
teisest lauses tuleneva viivisemääraga viivise perioodi eest 05.11.2022 kuni 07.04.2023 summas
18,46 eurot. Samuti palus hageja kostjalt välja mõista viivise hüvitiselt summas 400 eurot alates
28.04.2023 VÕS § 113 lg 1 teises lauses sätestatud määras kuni kohtuotsuse tegemiseni kindlas
summas kohustuse täitmiseni.
59. VÕS § 113 lg 1 näeb ette, et rahalise  kohustuse täitmisega viivitamise korral võib võlausaldaja
nõuda  võlgnikult  viivitusintressi  (viivis),  arvates  kohustuse  sissenõutavaks  muutumisest  kuni
kohase täitmiseni. Viivise määraks loetakse VÕS §-s 94 sätestatud intressimäär, millele lisandub
kaheksa  protsenti  aastas.  Kui  lepinguga  on  ette  nähtud  kõrgem  intressimäär  kui  seadusjärgne
viivisemäär, loetakse viivise määraks lepinguga ettenähtud intressimäär. VÕS § 113 lg 2 sätestab,
et kui rahalise kohustuse täitmise aeg ei ole kindlaks määratud, muu hulgas kahju hüvitamise või
alusetu  rikastumise  väljaandmise  või  taganemisest  tuleneva  väljaandmise  nõude  puhul,
arvestatakse võlgnetavalt rahalt viivist alates ajast, mil võlausaldaja teatas võlgnikule oma nõudest
või esitas raha sissenõudmiseks hagi või maksekäsu kiirmenetluse avalduse. 
60. Kuivõrd kohus rahuldas hageja põhinõude ning hageja teatas kostjale oma nõudest 04.11.2022,
kuulub  hageja  viivisenõue  rahuldamisele.  Kostjalt  tuleb  hageja  kasuks  välja  mõista  alates
05.11.2022  kuni  kohtuotsuse  tegemise  päevaks  28.01.2025  sissenõutavaks  muutunud  viivis
summas 102,94 eurot. Vastavalt hageja taotlusele tuleb kostjalt alates kohtulahendi tegemisele
järgnevast päevast 29.01.2025 välja mõista sissenõutavaks muutuv viivis hüvitise summalt 400
eurolt VÕS § 113 lg 1 teises lauses sätestatud määras kuni hüvitise täieliku tasumiseni. 
61. Lisaks palus hageja kostjalt välja mõista võla sissenõudmise kulu 40 eurot. VÕS § 113 1 lg 1 näeb
ette, et kui võlausaldaja võib nõuda viivist, võib ta nõuda võlgnikult võla sissenõudmiskulude
hüvitamist summas 40 eurot. Kohus nõustub hageja väitega, et võla sissenõudmise kulusid ei pea
hageja  antud  nõude  esitamiseks  tõendama.  Kuna  hageja  viivisenõue  oli  põhjendatud,  kuulub
rahuldamisele ka võla sissenõudmise kulu. Kostjalt tuleb hageja kasuks välja mõista 40 eurot.
62. Kõige eelpooltoodu alusel asub kohus seisukohale, et hagi on põhjendatud ning tuleb rahuldada.
Kostjalt  tuleb  hageja  kasuks  välja  mõista  põhivõlg  400  eurot,  40  eurot  sissenõudmiskulude
hüvitamiseks ning kohtuotsuse päevaga sissenõutavaks muutunud viivis summas 102,94 eurot ja
sealt edasi kuni kohtuotsuse täitmiseni  VÕS § 113 lg 1 teises lauses sätestatud seadusjärgses
määras.
63. Kõik  kohtuotsuses  käsitlemata  menetlusosaliste  väited  ning  esitatud  tõendid  hagiavalduse
läbivaatamisel kohtu arvates tähtsust ei oma ja seetõttu kohus neid lahendis ei käsitle
Menetluskulud
64. TsMS § 162 lg 1 sätestab, et hagimenetluse kulud kannab pool, kelle kahjuks otsus tehti. Kuivõrd
kohus tegi otsuse kostja kahjuks, tuleb menetluskulud jätta kostja kanda. TsMS § 174 lg 1 sätestab,
et menetluskulude rahalise suuruse määrab menetluskulude jaotuse alusel vajalikus ja põhjendatud
ulatuses kindlaks asja menetlev kohus samas tsiviilasjas, millega seoses kulud tekkisid. TsMS §
174 lg 2 kohaselt määrab maakohus menetluskulude rahalise suuruse kindlaks kohtuotsuses või
menetlust lõpetavas määruses, kui menetluskulude kindlaksmääramine ei takista kohtuotsuse või
menetlust lõpetava määruse tegemist. 
65. Hageja palus kostjalt menetluskuludena välja mõista riigilõivu 175 eurot, maksekäsu kiirmenetluse
avalduse  koostamise  ja  esitamise  kulu  20  eurot  (TSMS  §  4842) ning  kulud  õigusabile  4,75h
ulatuses.  Hageja  selgitas,  et  menetluskulud  koosnevad  esmalt  esindaja  Julia  Dmitrijeva  (STS
Consulting OÜ) poolt õigusteenuse osutamises: maksekäsu kiirmenetluse avalduse koostamine ja
esitamine  (20  eurot)  ja  materjalide  kogumine  ja  õiguslik  analüüs,  hagiga  seotud  materjalide
läbitöötamine, tõendite analüüs ning seisukoha kujundamine, tõlkimine, hagiavalduse koostamine
(1,5h),  esindaja  vandeadvokaat  Kristjan  Tuul  -  kostja  18.09.2023  seisukoha  ja  tõenditega
tutvumine  (0,5h);  hageja  16.10.2023  seisukoha  koostamine,  tõendite  kogumine  (2h);  hageja
18.12.2024  seisukohtade  ja  menetluskulude  nimekirja  koostamine  (0,75h).  Kokku  on
menetluskulud 800 eurot (20 + 150 (100x1,5h) + 455 (140x3,25h) + 175). 
66. Kostja hageja menetluskuludele vastuväiteid ei esitanud. 
67. Hageja põhjendatud menetluskuluks on TsMS § 138 lg 2 kohaselt riigilõiv 175 eurot. 
68. TsMS  §  4842 kohaselt  ei  hüvitata  maksekäsu  kiirmenetluses  avaldaja  kantud  menetluskulusid
suuremas ulatuses kui 20 eurot (vt ka RKTKm nr 3-2-1-165-16, p 12.1-12.3). See kehtib ka
olukorras,  kus  asja  lahendamine  jätkub  hagimenetluses.  Sellisel  juhul  arvestatakse  maksekäsu
kiirmenetluse kulud (20 eurot) hagimenetluse kulude hulka (TsMS § 172 lg 9 kolmas lause, vt ka
TrtRK nr 2-19-136682, p 12.2). Seega tuleb kostjalt välja mõista maksekäsu kiirmenetluse kulu 20
eurot.
69. Kohus,  arvestades  tsiviilasja  keerukust,  esitatud  menetlusdokumentide  sisu  ja  tõendite  mahtu,
leiab, et hageja menetluskulud esindajakulule on põhjendatud. Kohus kontrollis kõikide hageja
esindaja toimingute ajakulu ning selle vastavust kohtule esitatud menetlusdokumentidele. Kohtu
hinnangul vastab tööaeg  hageja poolt esitatud  menetlusdokumentide  sisule ja mahule  ning on
seeläbi põhjendatud ja vajalik. Seega on hageja menetluskulude nimekirjas märgitud toimingud
põhjendatud ja vajalikud kokku 4,75h tunni minuti ulatuses. 
70. Advokaadibüroo Küllike Namm osutab Flagito OÜ-le õigusabiteenust tunnihinnaga  140 eurot,
millele lisandub käibemaks, s.o koos käibemaksuga 168 eurot tunnis. Julia Dmitrijeva on hagejale
osutanud õigusabi tunnihinnaga 100 eurot/tund (käibemaksuta). Hageja kinnitab, et kõik kohtule
menetluskulude  rahalise  suuruse  kindlaksmääramiseks  esitatud  kulud  on  kantud  seoses  antud
kohtumenetlusega. 
71. TsMS  §  174  lg  10  sätestab,  et  menetluskuludelt  arvestatava  käibemaksu  hüvitamiseks  peab
menetlusosaline kinnitama, et ta ei ole käibemaksukohustuslane või ei saa muul põhjusel tekkinud
kuludelt  käibemaksu  tagasi  arvestada.  Kuna  hageja  on  kinnitanud,  et  Flagito  OÜ  on
käibemaksukohustuslane  ega  ole  kinnitanud,  et  ta  ei  saa  muul  põhjusel  tekkinud  kuludelt
käibemaksu tagasi arvestada, siis määrab kohus menetluskulud kindlaks käibemaksuta.
72. Riigikohtu senises praktikas on mh põhjendatuks ja vajalikuks peetud tunnitasu kuni 153 eurot
ilma käibemaksuta (RKTKm 11.02.2015, 3-2-1-115-14, p 14) ja kuni 170 eurot käibemaksuta
(RKTKm 27.02.2017, 3-2-1-159-16, p 24). Riigikohus on rõhutanud ka, et lepingulise esindaja
tunnitasu põhjendatust ja vajalikkust tuleb hinnata igas kohtuasjas eraldi (3-2-1-115-14, p 14).
Kohus leiab, et arvestades tsiviilasja keerukust, materjale ja menetluse käiku, saab tunnihinda 140
eurot (käibemaksuta) pidada põhjendatuks. Eeltoodust tulenevalt on hageja esindaja põhjendatud ja
vajalik kulu maakohtus 605 eurot (käibemaksuta). Kohus määrab hageja menetluskulude suuruseks
kokku  800  eurot  (riigilõiv+  õigusabi  kulu  maksekäsu  kiirmenetluses  +õigusabikulu
hagimenetluses). 
73. Vastavalt hageja taotlusele tuleb kostjal tasuda välja mõistetud menetluskuludelt viivist VÕS § 113
lg  1  teises  lauses  ettenähtud  ulatuses  otsuse  jõustumisest  alates  kuni  menetluskulude  täieliku
tasumiseni.
74. TsMS  §  178  lg-st  1  tulenevalt  saab  hüvitatavate  menetluskulude  suurust  vaidlustada  selle
kohtulahendi  peale  edasi  kaevates,  kui  koos  menetluskulude  jaotusega  määrati  kindlaks
hüvitatavate  menetluskulude  suurus.  Sama  paragrahvi  lõike  2  kohaselt  menetluskulude
kindlaksmääramise  peale  võib  edasi  kaevata  menetluskulude  hüvitamiseks  õigustatud  või
menetluskulusid  kandma  kohustatud  isik,  kui  vaidlustatav  menetluskulude  summa  ületab  280
eurot.
/allkirjastatud digitaalselt/
Tiia Bergson
kohtunik