Begäran om förhandsavgörande framställd av Curtea de Apel Braşov (Rumänien) den 11 april 2023 – Brottmål mot L.D.
(Mål C-223/23, Redu1 )
Rättegångsspråk: rumänska
Hänskjutande domstol
Curtea de Apel Braşov
Part i det nationella målet
Klagande: L.D.
Tolkningsfrågor
Ska artiklarna 2, 19.1 andra stycket och 4[.3] FEU, jämförda med skälen 2, 15 och 22 samt artikel 11.4 i [direktiv 2006/126/EG]_1 vad gäller medlemsstatens skyldighet att vidta alla lämpliga åtgärder som krävs för att kunna uppnå målet att förbättra trafiksäkerheten inom ramen för den fria rörligheten för personer inom EU, och med tillämpning av kommissionens beslut 2006/928/EG_2 med hänvisning till artikel 49.1 sista meningen i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, tolkas så, att de utgör hinder för en sådan rättslig situation som den som är aktuell i det nationella målet, i vilken klaganden, som dömts för brott, genom extraordinärt överklagande har yrkat att en lagakraftvunnen fällande dom om olovlig körning ska upphävas, vilket skulle medföra att klaganden åter skulle ha rätt att köra bil med fri rörlighet inom hela EU, och till stöd för sitt yrkande har gjort gällande att principen om retroaktiv verkan av mildare strafflag ska tillämpas, vilken princip var tillämplig i det aktuella brottmålet och innebar en kortare preskriptionstid som skulle ha löpt ut innan domen vann laga kraft men vilken påtalades efter denna tidpunkt, genom att den nationella författningsdomstolen i ett avgörande har förklarat att en lagtext om avbrytande av preskriptionstiden för straffrättsligt ansvar är författningsstridig (avgörande från år 2022) med beaktande av lagstiftarens passivitet, vilken underlåtit att ingripa för att anpassa lagtexten till ett annat [avgörande] av samma författningsdomstol, vilket meddelades fyra år före det sistnämnda avgörandet (avgörande från år 2018) – under vilken period de allmänna domstolarnas praxis, som utvecklats genom tillämpning av det förstnämnda avgörandet, redan var etablerad rättspraxis i den meningen att lagtexten kvarstod, i den form som författningsdomstolen avsåg med sitt första avgörande – vilket i praktiken fick till följd att preskriptionstiden för alla brott för vilka en lagakraftvunnen fällande dom inte hade meddelats före det första avgörandet från författningsdomstolen halverades och att det aktuella brottmålet mot den tilltalade följaktligen avskrevs?
Ska artikel 2 FEU, som rör de rättsstatliga värdena och respekten för de mänskliga rättigheterna i ett samhälle som kännetecknas av rättvisa, och artikel 4[.3] FEU, som rör principen om lojalt samarbete mellan unionen och medlemsstaterna, med tillämpning av kommissionens beslut 2006/928/EG vad beträffar ansträngningarna för att säkerställa effektivitet i det rumänska rättsväsendet, med hänvisning till artikel 49[.1] sista meningen i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, i vilken principen om retroaktiv verkan av mildare strafflag slås fast, i förhållande till hela det nationella rättsväsendet, tolkas så, att de utgör hinder för en sådan rättslig situation som den som är aktuell i det nationella målet, i vilken klaganden, som dömts för brott, genom extraordinärt överklagande har yrkat att en lagakraftvunnen fällande dom om olovlig körning ska upphävas, vilket skulle medföra att klaganden åter skulle ha rätt att köra bil med fri rörlighet inom hela EU, och till stöd för sitt yrkande har gjort gällande att principen om retroaktiv verkan av mildare strafflag ska tillämpas, vilken princip var tillämplig i det aktuella brottmålet och innebar en kortare preskriptionstid som skulle ha löpt ut innan domen vann laga kraft men vilken påtalades efter denna tidpunkt, genom att den nationella författningsdomstolen i ett avgörande har förklarat att en lagtext om avbrytande av preskriptionstiden för straffrättsligt ansvar är författningsstridig (avgörande från år 2022) med beaktande av lagstiftarens passivitet, vilken underlåtit att ingripa för att anpassa lagtexten till ett annat avgörande av samma författningsdomstol, vilket meddelades fyra år före det sistnämnda avgörandet (avgörande från år 2018) – under vilken period de allmänna domstolarnas praxis, som utvecklats genom tillämpning av det förstnämnda avgörandet, redan var etablerad rättspraxis i den meningen att lagtexten kvarstod, i den form som författningsdomstolen avsåg med sitt första avgörande – vilket i praktiken fick till följd att preskriptionstiden för alla brott för vilka en lagakraftvunnen fällande dom inte hade meddelats före det första avgörandet från författningsdomstolen halverades och att det aktuella brottmålet mot den tilltalade följaktligen avskrevs?
Om svaret blir jakande, och bara om det inte kan göras en tolkning som är förenlig med unionsrätten, ska principen om unionsrättens företräde tolkas så, att den utgör hinder för nationella bestämmelser eller en nationell praxis som innebär att de allmänna nationella domstolarna är bundna av den nationella författningsdomstolens avgöranden och av den nationella högsta domstolens bindande avgöranden och därför inte på eget initiativ, utan att begå en disciplinförseelse, kan avstå från att tillämpa rättspraxis som följer av dessa avgöranden, även om de mot bakgrund av en dom från EU-domstolen anser att denna rättspraxis strider mot artiklarna 2, 19.1 andra stycket och 4[.3] FEU, jämförda med skälen 2, 15 och 22 samt artikel 11.4 i [direktiv 2006/126/EG], vad gäller medlemsstatens skyldighet att vidta alla lämpliga åtgärder som krävs för att kunna uppnå målet att förbättra trafiksäkerheten, och med tillämpning av kommissionens beslut 2006/928/EG, med hänvisning till artikel 49[.1] sista meningen i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, som i den aktuella situationen i det nationella målet?
____________
1 Förevarande mål har getts ett fiktivt namn. Detta namn är inte någon av rättegångsdeltagarnas verkliga namn.
1 Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/126/EG av den 20 december 2006 om körkort (EUT L 403, 2006, s. 18, och rättelse i EUT L 169, 2016, s. 18).
1 Kommissionens beslut 2006/928/EG av den 13 december 2006 om inrättande av en mekanism för samarbete och kontroll av Rumäniens framsteg vid uppfyllandet av de särskilda riktmärkena för reformen av rättsväsendet och kampen mot korruption (EUT L 354, 2006, s. 56).