Talan väckt den 1 mars 2015 – Ryanair och Airport Marketing Services mot kommissionen
(Mål T-111/15)
Rättegångsspråk: engelska
Parter
Sökande: Ryanair Ltd (Dublin, Irland) och Airport Marketing Services Ltd (Dublin, Irland) (ombud: G. Berrisch, E. Vahida, I. Metaxas-Maragkidis, advokater, och B. Byrne, Solicitor)
Svarande: Europeiska kommissionen
Yrkanden
Sökandena yrkar att tribunalen ska
ogiltigförklara artiklarna 1.2, 2.4, 3, 4 och 5 i Europeiska kommissionens beslut av den 23 juli 2014 om statligt stöd SA.33963 (2012/c) (ex 2012/NN) som genomförts av Frankrike till förmån för handels- och industrikammaren i Angoulême, SNC-Lavalin, Ryanair och Airport Marketing Services,
förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.
Grunder och huvudargument
Till stöd för sin talan åberopar sökandena fyra grunder.
Första grunden: Åsidosättande av principen om rätt till god förvaltning som slås fast i artikel 41 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, samt av sökandenas rätt till försvar, eftersom kommissionen underlät att ge sökandena tillgång till undersökningsakten och försatte dem i en position där de inte kunde göra sina synpunkter gällande på ett ändamålsenligt sätt.
Andra grunden: Åsidosättande av artikel 107.1 FEUF eftersom kommissionen felaktigt höll den franska staten ansvarig för ingåendet av avtalen om flygplatstjänster och marknadsföring.
Tredje grunden: Åsidosättande av artikel 107.1 FEUF eftersom kommissionen inte tillämpade principen om en privat investerare i en marknadsekonomi på ett korrekt sätt.
Enligt sökandena gjorde kommissionen fel när den vägrade att tillämpa en jämförande analys, vilken skulle ha lett till att kommissionen fann att sökandena inte erhållit något stöd. Alternativt hävdas att kommissionen använde uppenbart otillräckliga, obestyrkta och otillförlitliga upplysningar vid sin beräkning av flygplatsens lönsamhet, tillämpade ett alltför kortsiktigt tidsperspektiv, underlät att beakta de nätverksexternaliteter som flygplatsen kunde förväntas erhålla till följ av kopplingen till Ryanair, underlät att värdera marknadsföringstjänster korrekt, och inte godtog flygplatsens motiv för att köpa sådana tjänster.
Fjärde grunden: Åsidosättande av artiklarna 107.1 FEUF och 108.2 FEUF eftersom kommissionen gjorde sig skyldig till en uppenbart oriktig bedömning och en felaktig rättstillämpning när den fann att stödet till Ryanair och Airport Marketing Services var lika med Angoulêmeflygplatsens totala marginalförluster istället för den faktiska förmånen för Ryanair och Airport Marketing Services. Kommissionen borde ha undersökt i vilken utsträckning den påstådda förmånen faktiskt hade förts vidare till Ryanairs passagerare. Vidare underlät kommissionen att ange storleken på den eventuella konkurrensfördel som Ryanair erhöll genom Angoulêmeflygplatsens betalningsflöden som påstods understiga kostnaderna. Slutligen förklarade kommissionen inte på ett korrekt sätt varför återbetalningen av de stödbelopp som angavs i beslutet var nödvändig för att återställa den situation som gällde innan det rättsstridiga stödet beviljades.