61995CC0009_SV
Generaladvokatens förslag till avgörande
Generaladvokatens förslag till avgörande
1 Genom artikel 1.2 respektive artikel 2 i kommissionens förordningar (EG) nr 2791/94(1) och (EG) nr 510/95(2) (nedan kallade Debbie-förordningarna) har de ekonomiska aktörer som tillhör eller direkt företräder de EG- och AVS-producenter(3) vars bananproduktion i september 1994 drabbades av det tropiska ovädret Debbie tilldelats licenser för import av totalt 98 900 ton tredjelandsbananer och icke traditionella AVS-bananer.
2 I detta mål för Konungariket Belgien och Förbundsrepubliken Tyskland talan om att dessa bestämmelser skall ogiltigförklaras på den grunden att kommissionen inte har haft tillräckligt rättsligt stöd i rådets förordning (EEG) nr 404/93 av den 13 februari 1993 om den gemensamma organisationen av marknaden för bananer (nedan kallad grundförordningen)(4) för att utfärda dessa bestämmelser i Debbie-förordningarna.
Relevanta rättsregler och faktiska omständigheter
3 Före ikraftträdandet av grundförordningen den 1 juli 1993 gällde olika nationella ordningar i medlemsstaterna. Dessa ordningar kan indelas i två grupper. I den ena gruppen, som bland andra omfattade Frankrike, Spanien och Förenade kungariket, hade egenproduktion och AVS-produktion en förmånsställning, medan ordningarna i den andra gruppen, som bland andra omfattade Tyskland, Belgien och Nederländerna, var öppna i den meningen att import av latinamerikanska bananer kunde ske utan kvantitativ begränsning.(5)
4 Grundförordningen har utfärdats med hänvisning till fördraget, särskilt artiklarna 42 och 43 i detta, vilket rör utformningen av huvudlinjerna för den gemensamma jordbrukspolitiken, vilken enligt artikel 39.1 bland annat skall ha som mål att
"...
b) ... tillförsäkra jordbruksbefolkningen en skälig levnadsstandard, särskilt genom en höjning av den individuella inkomsten för dem som arbetar inom jordbruket,
c) stabilisera marknaderna,
d) trygga försörjningen,
e) tillförsäkra konsumenterna tillgång till varor till skäliga priser."
5 I ingressen till grundförordningen finns bland annat följande överväganden:
"För att gemenskapen skall kunna respektera gemenskapspreferensen och dess olika internationella skyldigheter bör den gemensamma organisationen av marknaden tillåta att bananer producerade i gemenskapen och bananer från de AVS-stater som är traditionella leverantörer avyttras på gemenskapens marknad till priser som är rimliga för såväl producenter som konsumenter, men utan att importen av bananer från andra tredje länder undergrävs. [tredje övervägandet]
Det bör varje år utarbetas en prognostiserad försörjningsbalans för produktionen och förbrukningen inom gemenskapen. Det bör vara möjligt att under året ändra den balansen till följd av till exempel särskilda väderleksförhållanden. [nionde övervägandet]
För att säkerställa en tillfredsställande avsättning för bananer som är producerade i gemenskapen och för produkter med ursprung i AVS-staterna inom ramen för avtalen enligt Lomékonventionen, samtidigt som traditionella handelsmönster så långt det är möjligt bibehålls, bör det varje år öppnas en tullkvot. Inom ramen för denna skulle det, å ena sidan, vid import av bananer från tredje land uttas en tullavgift på 100 ecu per ton(6) motsvarande den aktuella tullsatsen enligt Gemensamma tulltaxan, och, å andra sidan, enligt de avtal som nämns ovan inte uttas någon tull vid import av icke traditionella bananer från AVS-staterna. Tullkvotens storlek bör kunna ändras med ledning av sådana förändringar av efterfrågan inom gemenskapen som konstaterats i den prognostiserade försörjningsbalansen. [tionde övervägandet]
Tullsatserna för import utöver tullkvoten måste vara så höga att de säkerställer att gemenskapens produktion och de traditionella kvantiteterna från AVS-länderna kan avyttras under godtagbara villkor(7). [elfte övervägandet]
För att inte störa befintliga handelsförbindelser och samtidigt ge möjlighet till en viss utveckling av handelsstrukturerna måste det utfärdas separata importlicenser till varje aktör för var och en av de kategorier som anges ovan, på grundval av den genomsnittliga kvantitet bananer som aktören har avyttrat under de tre senaste åren för vilka det finns statistiska uppgifter." [fjortonde övervägandet]
6 I avdelning III i grundförordningen finns bestämmelser om en utjämningsersättning till förmån för gemenskapsproduktionen. Enligt artikel 12.2 är den största kvantitet bananer producerade i gemenskapen för vilkas saluföring ersättning får utbetalas 854 000 ton (nettovikt), fördelade enligt följande på producentregionerna i gemenskapen:
1) 420 000 ton till Kanarieöarna. 2) 150 000 ton till Guadeloupe. 3) 219 000 ton till Martinique. 4) 50 000 ton till Madeira, Azorerna och Algarve. 5) 15 000 ton till Kreta och Lakonien.
Utjämningsersättningen beräknas på grundval av skillnaden mellan en fast referensinkomst och den faktiska genomsnittliga produktionsinkomsten under det aktuella året.
7 I avdelning IV finns bestämmelser om handel med tredje land. I artikel 15 (artikel 15a efter den ändring som har skett genom förordning nr 3290/94) definieras "traditionella AVS-bananer" med hänvisning till de kvantiteter som är uppdelade på vissa AVS-stater och är fastställda i bilagan till förordningen. Av denna framgår att den totala kvantiteten utgör 857 700 ton och att Saint Lucia och Dominica har tilldelats 127 000 ton respektive 71 000 ton. "Icke traditionella AVS-bananer" utgörs enligt bestämmelsen av import från en AVS-stat som överstiger de kvantiteter som har fastställts i bilagan för den ifrågavarande staten eller från AVS-stater som inte omfattas av bilagan. "Tredjelandsbananer" definieras som import från andra tredje länder än AVS-stater, vilket i praktiken innebär latinamerikanska producentländer.
8 I grundförordningen finns vidare följande relevanta bestämmelser:
"Artikel 16
1. Det skall varje år sammanställas en prognostiserad försörjningsbalans för produktionen och förbrukningen i gemenskapen och för importen och exporten.
2. Den prognostiserade försörjningsbalansen skall sammanställas med ledning av
- tillgängliga uppgifter om den kvantitet bananer som avyttrats inom gemenskapen året innan, uppdelade efter sitt ursprung,
- prognoser avseende produktionen och avyttringen av gemenskapsbananer,
- prognoser avseende importen av traditionella AVS-bananer,
- prognoser avseende förbrukningen, framför allt baserade på konsumtionens utveckling under senare tid och marknadsprisernas utveckling.
3. Balansen får vid behov ändras under regleringsåret, bland annat för att ta hänsyn till effekterna av undantagsförhållanden som påverkar villkoren för produktion eller import. I ett sådant fall skall den tullkvot som föreskrivs i artikel 18 ändras i enlighet med förfarandet i artikel 27.
...
Artikel 18
1. Varje år skall öppnas en tullkvot på 2,2 miljoner(8) ton (nettovikt) för import av bananer från tredje land och av icke traditionella AVS-bananer.
...
Om efterfrågan i gemenskapen enligt den försörjningsbalans som avses i artikel 16 ökar skall kvoten i enlighet med förfarandet i artikel 27 ökas i motsvarande omfattning. Vid behov skall den ändringen utföras före den 30 november året innan det aktuella regleringsåret.
...
Artikel 19
1. Tullkvoten skall från och med den 1 juli 1993 öppnas med följande procentsatser:
a) 66,5 % till de aktörer som har avyttrat bananer från tredje land och/eller icke traditionella AVS-bananer.
b) 30 % till de aktörer som har avyttrat gemenskapsbananer och/eller traditionella AVS-bananer.
c) 3,5 % till de aktörer etablerade i gemenskapen som sedan 1992 har börjat avyttra andra bananer än gemenskapsbananer och/eller traditionella AVS-bananer.
...
2. På grundval av separata beräkningar för var och en av de kategorier av aktörer som avses i punkt 1 a och 1 b skall varje aktör erhålla importlicenser som grundar sig på de genomsnittliga kvantiteter av bananer som denne har sålt under de tre senaste åren för vilka uppgifter finns tillgängliga. För de aktörer som avses i punkt 1 a skall de kvantiteter beaktas som avser försäljning av bananer från tredje land och/eller icke traditionella AVS-bananer. För de aktörer som avses i punkt 1 b skall försäljningen av traditionella AVS-bananer och/eller gemenskapsbananer beaktas. ...
...
4. Om tullkvoten ökas skall den ökade disponibla kvantiteten i enlighet med punkterna 2 och 3 fördelas till importörer i de kategorier som avses i punkt 1.
Artikel 20
Kommissionen skall i enlighet med förfarandet i artikel 27 besluta om och ändra den prognostiserade försörjningsbalans som avses i artikel 16.
I enlighet med samma förfarande skall kommissionen besluta om närmare tillämpningsföreskrifter till denna avdelning. Dessa föreskrifter får bland annat omfatta följande:
- Kompletterande bestämmelser för utfärdandet av licenser, deras giltighetstid, villkoren för överförbarhet och den säkerhetsmekanism som är nödvändig. Reglerna får även omfatta fastställande av en betänketid.
- Frekvensen för utfärdande av licenserna.
- Den minsta kvantitet saluförda bananer som avses i artikel 19.1 andra stycket.
- Bestämmelser som garanterar avsändningsort och ursprung beträffande bananer som importeras inom den tullkvot som har fastställts i artikel 18.1.
- Bestämmelser som säkerställer uppfyllelsen av de förpliktelser som följer av de avtal som gemenskapen har ingått i enlighet med artikel 228 i fördraget.
[Vid översättningen fanns ingen svensk version att tillgå beträffande de två sista strecksatserna ovan.]
AVDELNING V
Allmänna bestämmelser
...
Artikel 26
1. En Förvaltningskommitté för bananer (nedan kallad Kommittén) skall inrättas. Den skall bestå av företrädare för medlemsstaterna och ha en företrädare för kommissionen som ordförande.
...
Artikel 27
1. När förfarandet i denna artikel skall tillämpas, skall ordföranden hänskjuta ärendet till kommittén, antingen på eget initiativ eller på begäran av företrädaren för en medlemsstat.
2. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över dessa åtgärder inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande de aktuella frågorna är. Yttrandet skall antas med den majoritet som fastställs i artikel 148.2 i fördraget.
3. Kommissionen skall besluta med omedelbar verkan. Om beslutet inte är förenligt med kommitténs yttrande skall kommissionen emellertid genast underrätta rådet. I sådana fall får kommissionen uppskjuta verkställandet av de beslutade åtgärderna under en tid av högst en månad från dagen då rådet underrättats.
Rådet får inom en månad med kvalificerad majoritet fatta ett annat beslut.
...
Artikel 30
Om det efter juli 1993 krävs särskilda åtgärder för att underlätta övergången från den ordning som gällde innan denna förordning trädde i kraft till den som fastställs genom denna förordning, särskilt för att komma tillrätta med svårigheter av en känslig natur, skall kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 27 besluta om de övergångsåtgärder som den bedömer vara nödvändiga."
9 Genom kommissionens förordning (EEG) nr 1442/93 av den 10 juni 1993 om tillämpningsföreskrifter för ordningen för import av bananer till gemenskapen(9) har närmare bestämmelser antagits för import inom tullkvoten och för import av traditionella AVS-bananer.
10 Av kommissionens beslut 94/654/EG av den 29 september 1994 om den prognostiserade försörjningsbalansen för produktionen och konsumtionen av bananer inom gemenskapen samt för import och export för år 1994(10) [vid översättningen fanns ingen svensk version att tillgå] framgår att det enligt artikel 16 i grundförordningen varje år skall sammanställas en prognostiserad försörjningsbalans i syfte att göra en uppskattning av produktionen och förbrukningen inom EG samt av importen av traditionella AVS-bananer för att därigenom få en uppfattning av EG-marknadens försörjningsbehov och en passande storlek på tullkvoten. Det framgår vidare att den prognostiserade försörjningsbalansen till följd av ovädret Debbie snarast skall tas upp till förnyad behandling i enlighet med artikel 16.3 i grundförordningen, då den nya behandlingen endast kan ske på grundval av en definitiv uppskattning av läget, vilken ännu inte föreligger. Enligt bilagan till beslutet har EG-produktionen beräknats till 643 000 ton, den traditionella AVS-importen till 666 000 ton och tullkvoten till 2 118 000 ton.
11 Den 16 november 1994 antog kommissionen med hänvisning till grundförordningen, särskilt artikel 16.3, artikel 20 och artikel 30 i denna, den första Debbie-förordningen, som bland annat innehåller följande överväganden:
"Den 10 september 1994 orsakade det tropiska ovädret Debbie allvarliga skador på bananplantagerna i gemenskapsregionerna Martinique och Guadeloupe och i AVS-staterna Saint Lucia och Dominica. Effekten av dessa exceptionella omständigheter på produktionen i de drabbade regionerna kommer att märkas fram till juli månad 1995 och i hög grad påverka importen och tillförseln till gemenskapsmarknaden under det fjärde kvartalet 1994. Detta kommer sannolikt att orsaka en väsentlig ökning av marknadspriserna i vissa regioner i gemenskapen. [andra övervägandet]
I artikel 16.3 i förordning (EEG) nr 404/93 föreskrivs att vid behov, särskilt med hänsyn till effekterna av exceptionella omständigheter som påverkar produktionen eller importvillkoren, får den prognostiserade försörjningsbalansen justeras och, i ett sådant fall, tullkvoten ändras. [tredje övervägandet]
Ändringen av tullkvoten måste tillåta en tillräcklig tillförsel till gemenskapsmarknaden till och med utgången av år 1994 och kompensera de aktörer som inbegriper eller företräder de bananproducenter som drabbas och som dessutom, om inte lämpliga åtgärder vidtas, riskerar att på lång sikt förlora sina traditionella avsättningsmöjligheter på gemenskapsmarknaden. [fjärde övervägandet]
De åtgärder som vidtas bör ha en särskild övergångskaraktär i enlighet med artikel 30 i förordning (EEG) nr 404/93. Före ikraftträdandet av den nya gemensamma marknadsorganisationen den 1 juli 1993 omfattade de befintliga nationella marknadsorganisationerna, i syfte att klara akuta svårigheter eller exceptionella omständigheter som det tropiska ovädret Debbie, bestämmelser som säkerställde tillförseln till marknaden från andra leverantörer samtidigt som man bevakade intressena för de aktörer som drabbades av sådana exceptionella händelser. [femte övervägandet]
... Åtgärderna bör omfatta beviljandet av rätten att som kompensation importera bananer från tredje land och icke traditionella AVS-bananer till förmån för de aktörer som led direkt skada till följd av att det blivit omöjligt att förse gemenskapsmarknaden med bananer med ursprung i de drabbade producentregionerna. Därutöver bör det föreskrivas att de kvantiteter som saluförs på gemenskapsmarknaden enligt denna åtgärd i sinom tid skall beaktas för fastställandet av referenskvantiteterna för de berörda aktörerna med avseende på de framtida tullkvoterna. Dessa åtgärder bör gagna de aktörer som har lidit direkt skada och som står utan möjlighet till kompensation och bör vidtas i proportion till skadans omfattning." [sjunde övervägandet]
Enligt artikel 1.1 i förordningen ökades tullkvoten för år 1994 med 53 400 ton från 2 118 000 ton till 2 171400 ton. Dessa ytterligare kvantiteter skall enligt artikel 1.2 tilldelas de aktörer som förser gemenskapen med bananer från Martinique (30 000 ton), från Guadeloupe (5 900 ton), från Saint Lucia (14 800 ton) och från Dominica (2 700 ton).
Enligt artikel 2.1 skall de kvantiteter som avses i artikel 1 tilldelas de aktörer som
"- inbegriper eller direkt företräder de bananproducenter som drabbats av det tropiska ovädret Debbie, och som
- under det sista kvartalet 1994 inte på egen hand kan förse gemenskapsmarknaden med bananer med ursprung i de regioner eller länder som avses i artikel 1.2 på grund av de skador som orsakades av det tropiska ovädret Debbie."
12 Den 18 november 1994 justerade kommissionen den prognostiserade försörjningsbalansen för år 1994 i enlighet med vad som fastslagits i den första Debbie-förordningen.(11) Den prognostiserade försörjningsbalansen för EG-produktionen och importen av traditionella AVS-bananer fastställdes således till 607 100 ton respektive 648 500 ton.
13 Genom rådets förordning (EG) nr 3290/94 av den 22 december 1994(12) gjordes vissa ändringar i grundförordningen till följd av de förpliktelser som gemenskapen iklädde sig i samband med avslutningen av Uruguayrundan.
14 I förlängningen av förordning nr 3290/94 antog kommissionen genom förordning (EG) nr 478/95 (nedan kallad förordning nr 478/95) vissa kompletterande och ändrade tillämpningsföreskrifter.(13) Enligt artikel 1.1 tilldelas vissa i bilaga 1 angivna producentländer en särskild delkvot som utgör en andel av tullkvoten.(14) Dominikanska republiken, Bélize, Elfenbenskusten, Kamerun och andra AVS-stater har tillsammans tilldelats en total kvot på 90 000 ton icke traditionella AVS-bananer. Av artikel 1.2 framgår följande: "Om tullkvoten höjs vid tillämpningen av artikel 18.1 i förordning (EEG) nr 403/93 skall de kvantiteter som tilldelats de [länder som omfattas av förordning nr 478/95] höjas ..."
Av artikel 2.1 framgår att om ett leverantörsland på grund av force majeure inte kan exportera hela eller delar av sin tilldelade kvantitet till gemenskapen får det förse gemenskapsmarknaden med produkter som har sitt ursprung i något av de länder som också har blivit tilldelade en särskild delkvot.
15 Genom förordning nr 510/95(15), den andra Debbie-förordningen, ökades tullkvoten för år 1985 med 45 500 ton från 2 200 000 ton till 2 245 500 ton. Dessa ytterligare kvantiteter tilldelades de aktörer som förser gemenskapen med bananer från Martinique (28 000 ton), från Guadeloupe (3 600 ton), från Saint Lucia och Dominica (13 900 ton). Förordningen, som gällde första kvartalet 1995, är i övrigt identisk med den första Debbie-förordningen.
16 Den 6 april 1995 lade kommissionen fram ett förslag om ändring av grundförordningen, enligt vilket det införs en möjlighet att uttryckligen frångå fördelningen i artikel 19 och att bemästra force majeure-situationer.(16) Kommissionens förslag har ännu inte genomförts.
Yrkandena
17 Konungariket Belgien och Förbundsrepubliken Tyskland har genom ansökan ingiven den 16 januari 1995 (mål C-9/95) respektive den 2 februari 1995 (mål C-23/95) väckt talan om ogiltigförklaring av artikel 1.2 och artikel 2 i den första Debbie-förordningen. I ansökan ingiven den 17 maj 1995 (mål C-156/95) har Konungariket Belgien även väckt talan om ogiltigförklaring av artikel 1.2 och artikel 2 i den andra Debbie-förordningen.
18 Den belgiska och den tyska regeringen har gjort gällande att varken artikel 16.3, artikel 20 eller artikel 30 i grundförordningen, som bildar grunden för Debbie-förordningarna, utgör ett tillräckligt rättsligt stöd. Den tyska regeringen har vidare gjort gällande att Debbie-förordningarna är otillräckligt motiverade.
19 Kommissionen har med stöd av Frankrike och Förenade kungariket yrkat att talan skall ogillas.
Artikel 20 jämförd med artikel 16.3 i grundförordningen
20 Den belgiska och den tyska regeringen har anfört att artikel 16.3 i grundförordningen inte utgör något stöd för att frångå fördelningen i artikel 19.4 - jämförd med artikel 19.1 - enligt vilken en ökning av tullkvoten skall fördelas med 66,5 procent till aktörer i kategori A, med 30 procent till aktörer i kategori B och med 3,5 procent till aktörer i kategori C. Att det uttryck som används i artikel 16.3 är "ändras" och inte "ökas", som i artikel 18 och artikel 19, beror på att det kan ske både ökningar och minskningar. Minskas tullkvoten har fördelningen redan skett. Det finns därför inte någon anledning att hänvisa till minskningar i artikel 19.4. Det är därför inte tal om att förtydliga eller komplettera grundförordningen såsom sägs i artikel 20. Ordningen i förordning 478/95 med omfördelning mellan producentländerna är irrelevant, eftersom denna ordning inte innebär att fördelningen i grundförordningen frångås.
21 Kommissionen och Förenade kungariket har gjort gällande att Debbie-förordningarna har stöd i artikel 16.3 och artikel 20 i grundförordningen. Artikel 19.4 i grundförordningen rör endast ökningar av tullkvoten enligt artikel 18.1, som handlar om ökning av efterfrågan. Artikel 16.3 rör en annan situation, nämligen en ändring av tullkvoten till följd av undantagsförhållanden. Enligt denna bestämmelse ges kommissionen möjlighet att företa en fördelning med hänsyn till de konkreta omständigheterna i enlighet med det i artikel 27 fastställda kommittéförfarandet. En fördelning av de i Debbie-förordningarna fastställda kvantiteterna enligt fördelningen i artikel 19.1 i grundförordningen skulle leda till orimliga resultat. De drabbade producenterna och de härmed förbundna importörerna har inte någon möjlighet att upprätthålla sin distribution och därmed sina traditionella handelsförbindelser på annat sätt än genom tilldelning av en kvantitet öronmärkta tredjelandsbananer och icke traditionella AVS-bananer. Vidare skulle importörer som inte är drabbade av det tropiska ovädret Debbie få en oberättigad förmån. En reducerad import eller avsättning skulle påverka de berörda aktörernas referenskvantiteter negativt och de skulle under de följande tre åren tilldelas färre licenser för import av tredjelandsbananer.
22 Jag skall inleda mitt ställningstagande med att hänvisa till att domstolen senast i domen av den 17 oktober 1995 i mål C-478/93, Nederländerna mot kommissionen,(17) har fastslagit att "[e]ftersom endast kommissionen har möjlighet att på ett konstant och uppmärksamt sätt följa utvecklingen av jordbruksmarknaderna och handla med den skyndsamhet som situationen kräver, kan rådet bli tvunget att ge kommissionen stora befogenheter. Följaktligen skall gränserna för dessa befogenheter i synnerhet bedömas utifrån de allmänna grundläggande syftena med organisationen av marknaden ... Domstolen har i enlighet med detta uttalat att kommissionen har befogenhet att på jordbruksområdet vidta alla nödvändiga eller lämpliga tillämpningsåtgärder för verkställande av de grundläggande föreskrifterna så till vida som åtgärderna inte strider mot dessa föreskrifter eller rådets tillämpningsföreskrifter ...".
23 Enligt artikel 20 i grundförordningen har kommissionen befogenhet att besluta om tillämpningsföreskrifter, bland annat rörande licensordningen. Såsom framgår av uttrycket "bland annat" är kommissionens befogenhet emellertid inte begränsad till detta. Det måste därför undersökas om ordalydelsen och syftet med grundförordningen medför att varje ökning av den i artikel 18.1 fastställda tullkvoten skall fördelas enligt fördelningen i artikel 19.1 eller om uttrycket "ändras" i artikel 16.3 utgör stöd för att ge kommissionen möjlighet att fördela den ytterligare tullkvoten till särskilda aktörer såsom har skett.
24 En obegränsad rätt till import av tredjelandsbananer, som är de mest konkurrenskraftiga, skulle försvåra försäljningen av EG-produktionen och de traditionella AVS-bananerna. Grundförordningen är därför baserad på ett kvotsystem där en uppdelning görs mellan tre försörjningskällor:
1) EG-bananer,
2) traditionella AVS-bananer och
3) tredjelandsbananer och icke traditionella AVS-bananer.
25 Inom närmare fastställda kvantiteter har de båda första kategorierna tilldelats en förmånsställning. Dels sker tilldelning av utjämningsersättning för marknadsföring av upp till 854 000 ton EG-bananer, dels kan upp till 857 700 ton AVS-bananer (så kallade traditionella AVS-bananer) importeras tullfritt och utan att det är möjligt att använda licenserna för import av tredjelandsbananer. Därutöver öppnas varje år en tullkvot för import av tredjelandsbananer och icke traditionella AVS-bananer. Import utöver denna kvot påförs en importavgift som utgör 750 ECU per ton för icke traditionella AVS-bananer och 850 ECU per ton för tredjelandsbananer. Avgiftens storlek säkerställer att EG-bananerna och de traditionella AVS-bananerna är konkurrenskraftiga och således kan avsättas.
26 För att säkerställa balansen mellan det totala utbudet och förbrukningen skall enligt artikel 16.1 varje år sammanställas en prognostiserad försörjningsbalans. Denna prognostiserade försörjningsbalans utgör grunden för bedömningen av om tullkvoten för tredjelandsbananer och icke traditionella AVS-bananer enligt artikel 18.1 skall ökas från den generella kvantiteten på 2 miljoner ton. Såsom framgår av beslut 94/654 är huvudsyftet med den prognostiserade försörjningsbalansen att möjliggöra en uppskattning av produktionen och förbrukningen i EG samt av importen av traditionella AVS-bananer för att därigenom få en uppfattning om EG-marknadens behov av försörjning med tredjelandsbananer och icke traditionella AVS-bananer och en passande storlek på tullkvoten.
27 Av artikel 18.1 sista stycket framgår att om efterfrågan i gemenskapen enligt den försörjningsbalans som avses i artikel 16 ökar skall kvoten i enlighet med förfarandet i artikel 27 kas i motsvarande omfattning. Vid behov skall den ändringen utföras före den 30 november året före det aktuella regleringsåret. I artikel 19.4 föreskrivs vidare att om tullkvoten kas skall den ökade disponibla kvantiteten i enlighet med punkterna 2 och 3 fördelas till importörer i de kategorier som avses i punkt 1.
28 Enligt artikel 16.3 får balansen vid behov ändras under regleringsåret, bland annat för att ta hänsyn till effekterna av undantagsförhållanden som påverkar villkoren för produktion eller import. I ett sådant fall skall den tullkvot som föreskrivs i artikel 18 ndras i enlighet med förfarandet i artikel 27.
29 Frågan är alltså om det av ordet "ändras" framgår att de ytterligare kvantiteter av tredjelandsbananer och icke traditionella AVS-bananer som får importeras till gemenskapen inom tullkvoten på grund av undantagsförhållanden inte skall betraktas som ökningar som skall fördelas enligt regeln i artikel 19.4.
30 Artikel 16.3, artikel 18 och artikel 19 i grundförordningen är oklart formulerade på flera punkter, vilket försvårar en exakt tolkning av ordalydelsen. Är till exempel regleringsåret i artikel 18.1 detsamma som eller något annat än kalenderåret om hänsyn tas till att bananer skördas under hela året, dock särskilt intensivt under perioden oktober-december och februari-mars?(18) Betyder uttrycket "tullkvot" i artikel 16.3 samma sak som det i artikel 18.1 sista stycket använda uttrycket "kvoten" och hänvisas det i artikel 19.1 och 19.4, som handlar om fördelningen av "tullkvoten", till en eller båda dessa bestämmelser eller inte till någon av dem? Hur ser verkligheten egentligen ut bakom grundförordningens tal om en föregående prognostiserad försörjningsbalans och om ändring av balansen, när det av kommissionens beslut 94/654 och 95/407(19) framgår att det förefaller att vara accepterad praxis att den prognostiserade försörjningsbalansen inte sammanställs före men däremot i slutet av kalenderåret? Slutligen kan man ställa frågan om artikel 16.3 utgör stöd för en ändring i nedåtgående riktning i den mening att tullkvoten reduceras till under 2 miljoner ton eller om det av artikel 18.1 följer att denna kvantitet är ett fast minimum och att de fluktuationer som den prognostiserade försörjningsbalansen kan medföra alltid är ökningar. I artikel 18.1 talas det ju i varje fall inte om att minska tullkvoten i samband med sammanställningen av den prognostiserade försörjningsbalansen.
31 Den omständigheten att det ord som används i artikel 16.3 är "ändras" och inte ordet "ökas", såsom i artiklarna 18.1 och 19.4, måste dock enligt min mening med en viss grad av sannolikhet tas till intäkt för att artikel 16.3 är en självständig bestämmelse som inte står i ett nödvändigt samband med artiklarna 18.1 och 19. De sistnämnda bestämmelserna passar enligt min mening bäst in på vad som kan betecknas som normalsituationen, då det vid den varje år återkommande fastställelsen av tullkvoten till följd av kända och normala marknadsförhållanden kan förväntas att en tullkvot på 2 miljoner ton inte är tillräcklig för att tillfredsställa gemenskapens efterfrågan på tredjelandsbananer och icke traditionella AVS-bananer. En sådan ökning skall enligt artikel 19.4 fördelas enligt fördelningen i artikel 19. I denna riktning talar också att det inte såsom i artikel 18.1 är "kvoten" [Översättarens anmärkning: I den danska versionen används här ordet "kontingentmængden".] som skall ökas utan däremot såsom i artikel 16.3 "tullkvoten" [Översättarens anmärkning: I den danska versionen används här ordet "kontingentet".] som skall ändras och att denna "tullkvot" i artikel 18 - till vilken artikel 19 ansluter sig - definieras på så sätt att det måste vara hela innehållet i artiklarna 18 och 19 som kan "ändras" enligt artikel 16.3.
32 Artikel 16.3 omfattar däremot enligt sin ordalydelse varje ändring av den prognostiserade försörjningsbalansen och ändring av tullkvoten som det finns behov av. Bestämmelsen är inte begränsad till undantagsförhållanden utan kan också omfatta allmänna förändringar i förbrukningen och förändringar i det förväntade skördeutfallet som kan tillskrivas de allmänna väderleksförhållandena. Efterfrågan och det totala utbudet skall enligt grundförordningens system passa så väl överens som möjligt. Bestämmelsen omfattar således enligt sin ordalydelse en rad olikartade situationer som beträffande såväl efterfrågan som utbudet kan tänkas vara av normal karaktär eller av undantagskaraktär. En sak är dock säker. Förordningens system med fasta landskvoter för produktionsstöd till EG-bananer och import av traditionella AVS-bananer medför att en reducering av utbudet av EG-bananer och traditionella AVS-bananer nödvändigtvis måste fyllas genom en ökning av kvantiteten tredjelandsbananer och icke traditionella AVS-bananer.
33 Då artikel 16.3 således kan omfatta en rad olikartade situationer utgör detta enligt min mening ett gott stöd för antagandet att gemenskapslagstiftaren har velat överlåta till kommissionen att i ett förvaltningskommittéförfarande göra de nödvändiga ändringarna mot bakgrund av de konkreta omständigheterna. Såsom kommer att framgå nedan stämmer en sådan tolkning överens såväl med förordningens syfte som med den gemenskapsrättsliga likabehandlingsprincipen enligt vilken lika förhållanden skall behandlas lika och olika förhållanden skall behandlas olika.(20)
34 En fördelning enligt artikel 19 är meningsfull om förbrukningen i gemenskapen stiger. En sådan vinst bör komma alla aktörer till godo, vilket säkerställs genom tillämpningen av fördelningen i artikel 19.
35 Om det däremot är tal om att vissa aktörer drabbas av effekterna av undantagsförhållanden kan situationen tänkas vara ganska annorlunda. Vart och ett av de traditionella AVS-producentländerna har tilldelats en fast kvot. Kan ett land inte fylla sin kvot kan det inte komplettera med tredjelandsbananer eller icke traditionella AVS-bananer från ett annat producentland. Det kan vidare bli svårt för en aktör som mister sina sedvanliga leveranser av EG-bananer eller traditionella AVS-bananer att ersätta dessa med andra leveranser av EG-bananer och traditionella AVS-bananer. Den totala kvantiteten EG-bananer och traditionella AVS-bananer kan avsättas utan begränsningar och en producent av sådana bananer kommer antagligen att föredra sina traditionella avsättningskanaler framför att göra en engångsleverans till en aktör som är knuten till en konkurrerande producent som är drabbad av effekterna av undantagsförhållanden. I praktiken är de drabbade aktörerna därför hänvisade till att förse sig med tredjelandsbananer och icke traditionella AVS-bananer. Detta kan de emellertid i praktiken endast göra om de kan erhålla importlicenser som svarar mot deras förluster.
36 Om en ytterligare tullkvot till följd av undantagsförhållanden skulle fördelas enligt fördelningen i artikel 19, skulle de drabbade aktörerna endast tilldelas en liten andel av den totala ytterligare kvantiteten så att de skulle utkonkurreras från marknaden av andra icke drabbade aktörer, som i förekommande fall, och endast på grund av undantagsförhållanden som är ovidkommande för dem, skulle få större tullkvoter. Skadan för de drabbade aktörerna skulle ändå inte vara begränsad till det år då naturkatastrofen inträffade. De skulle också under de följande tre åren tilldelas färre importlicenser på grund av att fördelningen av licenser för import av tredjelandsbananer och icke traditionella AVS-bananer enligt artikel 19.2 i grundförordningen skall ske på grundval av den genomsnittliga marknadsföringen av EG-bananer och traditionella AVS-bananer under en löpande treårsperiod.
37 Omvänt skulle tillämpningen av fördelningen i artikel 19 i grundförordningen på fall där det föreligger undantagsförhållanden leda till att importörer av tredjelandsbananer och importörer av icke traditionella AVS-bananer som själva inte drabbats av dessa undantagsförhållanden skulle tilldelas en helt oförutsedd fördel på bekostnad av de EG-producenter och AVS-producenter som helt tillfälligt har lidit en förlust till följd av en naturkatastrof som de inte har någon som helst möjlighet att skydda sig mot.
38 Att en sådan konsekvens är oacceptabel framgår tydligt av att det genom rådets förordning nr 3290/94 och kommissionens förordning nr 478/95 har införts en möjlighet för tredjelandsproducentländer med en särskild landskvot som drabbats av force majeure att fylla sin kvot med bananer producerade i något av de andra tredje länderna som också har tilldelats en landskvot. EG-producenter och AVS-producenter som är drabbade av force majeure och som inte har några andra möjligheter än att ersätta den förlorade skörden med tredjelandsbananer och icke traditionella AVS-bananer skulle däremot med den av Konungariket Belgien och Förbundsrepubliken Tyskland företrädda tolkningen inte ha någon möjlighet att göra detta. Lika situationer, nämligen bristande förmåga att till följd av undantagsförhållanden kunna fylla en kvot med egenproduktion, skulle med en sådan tolkning bli behandlade olika.
39 Vad som anförts ovan kan åskådliggöras mera konkret med ett exempel baserat på omständigheterna i förevarande mål. Hade kommissionen i Debbie-förordningarna tillämpat fördelningen i artikel 19.1 i grundförordningen, skulle detta ha medfört att de 98 900 ton tredjelandsbananer och icke traditionella AVS-bananer som skulle bringa det samlade utbudet i överensstämmelse med efterfrågan skulle ha fördelats så att endast 29 670 ton skulle ha förelegat till fördelning mellan alla de aktörer som traditionellt har marknadsfört EG-bananer och traditionella AVS-bananer. De aktörer bland dessa som rent faktiskt hade drabbats av effekterna av undantagsförhållanden skulle således endast få en ganska obetydlig kompensation för de kvantiteter som de gått förlustiga utan att reellt ha någon möjlighet att ersätta dessa med andra bananer, och de andra aktörerna, nämligen importörer av tredjelandsbananer, skulle få en oförutsedd fördel på deras bekostnad i form av ytterligare importlicenser för huvuddelen av nämnda 98 900 ton.
40 För att bemöta denna situation och för att förhindra att de drabbade aktörernas referenskvantiteter reducerades under den följande treårsperioden tilldelade kommissionen som bekant de aktörer som drabbats av ovädret Debbie ytterligare kvantiteter. Debbie-förordningarna är utformade på så sätt att de ytterligare kvantiteterna direkt kommer producenterna till godo genom att kvantiteterna tilldelas producentorganisationerna eller aktörer som direkt företräder producenterna. Härigenom säkerställs att det ekonomiska utbytet faktiskt tillfaller producenterna, vilket också är fallet med förordning nr 478/95.
41 Såsom framgår av tredje övervägandet till grundförordningen är det viktigaste syftet med den gemensamma organisationen av marknaden, utöver förverkligandet av den inre marknaden, att möjliggöra att bananer producerade inom gemenskapen och bananer från de AVS-stater som är traditionella leverantörer avyttras på gemenskapsmarknaden till priser som är rimliga för såväl producenter som konsumenter, men utan att importen av bananer från andra tredje länder undergrävs och på ett sådant sätt att producenterna garanteras tillräckliga inkomster. Grundförordningens system skall säkerställa att dessa producenter blir kvar på marknaden efter upphävandet av de nationella marknadsordningarna. Detta skall uppnås genom tilldelning av utjämningsstöd och tullbefrielse samt begränsning av tredjelandsimporten. Dessa målsättningar avspeglar artikel 39.1 b-39.1 e i fördraget, enligt vilken producenterna skall tillförsäkras en skälig levnadsstandard, konsumenterna tillförsäkras skäliga priser och marknaderna stabiliseras.
42 Mot denna bakgrund kan det inte antas ha varit gemenskapslagstiftarens vilja att införa en ordning enligt vilken producenter av EG-bananer och traditionella AVS-bananer som drabbats av effekterna av undantagsförhållanden på grund av förordningens systematik befinner sig i en sådan situation att de inte kan skaffa sig de kvantiteter som är nödvändiga för att förse sina traditionella avnämare. Såsom framgår av fjortonde övervägandet till grundförordningen har gemenskapslagstiftaren tvärtom velat genomföra ett system som inte stör de befintliga handelsförbindelserna.
43 Låt mig slutligen slå fast att den omständigheten att kommissionen den 6 april 1995 har lagt fram ett förslag om ändring av grundförordningen, enligt vilket det införs en möjlighet att uttryckligen frångå fördelningen i artikel 19, enligt min mening varken kan eller bör ha något inflytande på tolkningen av artikel 16.3 och artikel 20. Kommissionens önskan att skapa klarhet och därmed undgå rättsosäkerhet till skada för medborgarna bör inte leda till att några slutsatser dras om tolkningen av grundförordningen. Kommissionen har ju med Debbie-förordningarna fastslagit hur den själv tolkar de ifrågavarande bestämmelserna.
44 Mot denna bakgrund är jag av den uppfattningen att kommissionen hade stöd i artikel 20 jämförd med artikel 16.3 i grundförordningen för att anta Debbie-förordningarna.
Artikel 30 i grundförordningen
45 Då artikel 16.3 och artikel 20 i grundförordningen enligt min mening utgör stöd för Debbie-förordningarna finns det i och för sig inte någon anledning att undersöka om de också kan grundas på regeln i artikel 30. I denna bestämmelse fastställs att kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 27 kan besluta om de övergångsåtgärder som den bedömer vara nödvändiga, om det från och med juli 1993 krävs särskilda åtgärder för att underlätta övergången från de ordningar som gällde innan grundförordningen trädde i kraft till den ordning som fastställs genom grundförordningen, särskilt för att komma till rätta med svårigheter av en känslig natur. Då kommissionen emellertid har hänvisat även till denna bestämmelse i Debbie-förordningarna skall jag dock göra några anmärkningar i denna fråga.
46 Den tyska och den belgiska regeringen har gjort gällande att artikel 30 i grundförordningen om övergångsåtgärder inte kan tillämpas. Det problem som kommissionen har försökt att lösa med Debbie-förordningarna beror på en naturkatastrof som inte har något samband med övergången från nationella marknadsordningar till den gemensamma marknadsordningen.
47 Kommissionen, Frankrike och Förenade kungariket har gentemot detta gjort gällande att det är fråga om en övergångsåtgärd som omfattas av artikel 30 i grundförordningen. De tidigare nationella marknadsordningarna i Frankrike och Förenade kungariket innehöll bestämmelser som gjorde det möjligt för importörer vars normala försörjning hade lidit avbräck på grund av undantagsförhållanden att importera latinamerikanska bananer som ersättning för de kvantiteter som de hade gått miste om. Debbie-förordningarna, som innehåller motsvarande regler, underlättar således övergången från de nationella ordningarna. Kommissionen kan anta övergångsregler med stöd av artikel 30 i grundförordningen tills denna kompletteras med särskilda bestämmelser rörande effekterna av undantagsförhållanden.
48 Jag har i mitt förslag till avgörande av den 9 juli 1996 i mål C-68/95, T. Port, gjort en ingående analys av artikel 30. Såsom har anförts i punkt 27 i förslaget bör det ligga nära till hands att anta att åtgärder som kan underlätta övergången exempelvis och kanske i synnerhet kan utgöras av regler om hur man efter ikraftträdandet av grundförordningen skall behandla fenomen som på ett eller annat sätt har samband med tiden före ikraftträdandet av de nya reglerna. Det ligger således nära till hands att övergångsåtgärder i bestämmelsens mening kan utgöras av regler om särskilt hänsynstagande till aktörer som före införandet av de nya reglerna har företagit handlingar eller har underlåtit att göra detta utan att kunna eller ha bort kunna förutse vilka konsekvenser som ett sådant handlande eller en sådan underlåtenhet skulle få efter ikraftträdandet av de nya reglerna.
49 Ovädret Debbie drabbade Martinique och Guadeloupe samt Saint Lucia och Dominica den 10 september 1994, det vill säga efter ikraftträdandet av den gemensamma marknadsordningen. Det är således inte fråga om att några faktiska förhållanden i tiden före ikraftträdandet av den gemensamma marknadsordningen genom marknadsordningen underkastades en reglering som inte kunde förutses av de berörda vid denna tidpunkt.
50 Tropiska oväder kan vidare i princip inträffa vilken tid som helst. De svårigheter som de drabbade producenterna möter till följd av en sådan storm kan följaktligen uppstå under hela grundförordningens giltighetstid.
51 Jag har vidare svårt att se att det skulle vara fråga om ett övergångsproblem att det i vissa medlemsstater före ikraftträdandet av grundförordningen förelåg nationella ordningar som syftade till att avhjälpa följderna av tropiska oväder, men att sådana ordningar inte fanns efter ikraftträdandet av den nya marknadsordningen, eftersom, såsom visats ovan, redan artikel 16.3 och artikel 20 utgjorde ett tillräckligt stöd för att besluta om sådana bestämmelser. Återstår därför frågan om artikel 30 utgör ett stöd för kommissionen att under en viss period efter ikraftträdandet av den nya marknadsordningen, till exempel fram till den tidpunkt när parlamentet och rådet har behandlat den rapport och de förslag som nämns i artikel 32.1 och 32.2 i grundförordningen, avvika från de allmänna bestämmelserna i grundförordningen (jämför här punkt 28 i mitt ovan nämnda förslag till avgörande i målet T. Port).
52 Även om ett sådant stöd möjligen skulle kunna vara ändamålsenligt, måste det dock understrykas att godtagandet av att det skulle finnas ett sådant stöd i artikel 30 skulle få mycket långtgående konsekvenser, även för tolkningen av övergångsbestämmelser på andra områden. När de inträffade omständigheterna inte har något som helst samband med själva övergången från de hittillsvarande nationella marknadsordningarna till den nya gemensamma marknadsordningen, skulle godtagandet av ett sådant stöd - utan uttryckliga hållpunkter i grundförordningen - ge kommissionen möjlighet att avvika från snart sagt vilken som helst bestämmelse i denna. Jag anser därför att kommissionens hänvisning i Debbie-förordningarna till artikel 30 i grundförordningen såsom rättsligt stöd är oberättigad. Jag vill dock understryka att detta inte, såsom har yrkats, kan leda till att artikel 1.2 och artikel 2 i Debbie-förordningarna ogiltigförklaras, eftersom dessa såsom nämnts ovan måste antas ha ett tillräckligt rättsligt stöd i artikel 16.3 och artikel 20 i grundförordningen.
Påståendet om otillräcklig motivering
53 Den tyska regeringen har gjort gällande att Debbie-förordningarna är otillräckligt motiverade. Det framgår således inte vilka skador som ovädret rent faktiskt har orsakat, varför det inte är möjligt att fastställa om det har skett en överkompensation.
54 Kommissionen har gjort gällande att alla relevanta upplysningar framgår av Debbie-förordningarna och att kommissionen inte är skyldig att ange alla de faktiska omständigheter som ligger till grund för en rättsakt.
55 Jag vill inledningsvis erinra om att den motivering som krävs enligt artikel 190 i fördraget enligt domstolens praxis klart och tydligt skall innehålla de överväganden som ligger till grund för den ifrågavarande rättsakten på så sätt att de berörda personerna kan få kunskap om underlaget för denna och därmed få möjlighet att försvara sina rättigheter.(21) Det krävs dock inte att motiveringen innehåller alla de olika relevanta faktiska och rättsliga omständigheterna, då bedömningen skall göras i det sammanhang i vilket rättsakten ingår samt att motiveringen måste anpassas till de faktiska möjligheterna och de tekniska eller tidsmässiga betingelserna under vilka rättsakten har tillkommit.(22)
56 Bakgrunden till Debbie-förordningarna är klart beskriven i andra övervägandet, av vilket skadeorsaken, skadetidpunkten och platsen för skadorna framgår. Det framgår vidare av fjärde övervägandet att ökningen av tullkvoten skall säkerställa tillförseln av bananer till gemenskapen. Tullkvoten ökas därför i förordning nr 2791/94 från 2 118 000 ton, som framgår av den i beslut 94/654 förekommande prognostiserade försörjningsbalansen, till 2 171 400 ton och i förordning nr 510/95 från 2 200 000 ton till 2 245 000 ton. Den ytterligare kvantiteten på 98 900 ton fördelas till de enskilda drabbade producentländerna. Det är enligt min mening svårt att se hur kommissionen skulle ha kunnat ge en mer utförlig motivering och samtidigt bevara förordningarnas karaktär av rättsakter. Om den tyska regeringen inte satte tilltro till de i förordningarna angivna kvantiteterna, hade den kunnat anmoda kommissionen att upplysa den om grunden för de beräkningar som har kommit till uttryck i förordningarna och därefter så att säga själv räkna efter. Påståendet om bristande motivering är därför enligt min mening ogrundat.
Rättegångskostnader
57 Enligt artikel 69.2 i rättegångsreglerna skall tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats. Kommissionen har framfört ett sådant yrkande, och jag föreslår därför att Konungariket Belgien och Förbundsrepubliken Tyskland skall förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna.
58 Enligt artikel 69.4 skall medlemsstater och institutioner som har intervenerat i ett mål bära sina kostnader. Republiken Frankrike och Förenade kungariket bör därför bära sina kostnader.
Förslag till avgörande
59 Med hänsyn till vad som anförts ovan föreslår jag att domstolen meddelar följande dom:
1) Talan ogillas.
2) Konungariket Belgien och Förbundsrepubliken Tyskland skall ersätta rättegångskostnaderna.
Republiken Frankrike och Förenade kungariket skall bära sina kostnader.
(1) - Om tilldelning, som en undantagsåtgärd, av ytterligare en kvantitet utöver tullkvoten för import av bananer år 1994 som en följd av det tropiska ovädret Debbie, EGT L 296, s. 33.
(2) - Av den 7 mars 1995 om tilldelning, som en undantagsåtgärd, av ytterligare en kvantitet utöver tullkvoten för import av bananer för första kvartalet 1995 som en följd av det tropiska ovädret Debbie, EGT L 51, s. 8.
(3) - "AVS" är en förkortning för de länder i Afrika, Västindien och Stillahavet med vilka gemenskapen har slutit Lomékonventionerna.
(4) - EGT L 47, s. 1, senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 3290/94 av den 22 december 1994 om de anpassningar och övergångsåtgärder som krävs inom jordbrukssektorn för att genomföra avtalen som slöts inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan, EGT L 349, s. 105.
(5) - Jämför det andra övervägandet till grundförordningen.
(6) - Tullavgiften har genom förordning nr 3290/94, jämför fotnot 4, nedsatts till 75 ECU per ton.
(7) - Tullen för import utöver tullkvoten är enligt artikel 18.2 i grundförordningen 750 ECU per ton för icke traditionella AVS-bananer och 850 ECU per ton för tredjelandsbananer.
(8) - I grundförordningens ursprungliga text av den 13 februari 1993 var siffran 2 miljoner ton.
(9) - EGT L 142, s. 6, senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 1409/96 av den 19 juli 1996 om ändring av förordning (EEG) nr 1442/93 om tillämpningsföreskrifter för ordningen för import av bananer till gemenskapen vad gäller kriterier för tillträde för aktörer av kategori C samt vissa datum som berör förvaltningen av tullkvotordningen, EGT L 181, s. 13.
(10) - EGT L 254, s. 90.
(11) - Jämför kommissionens beslut av den 18 november 1994 om ändring av beslut 94/654/EG av den 29 september 1994 om den prognostiserade försörjningsbalansen för produktionen och konsumtionen av bananer i gemenskapen samt för import och export för år 1994, EGT L 298, s. 48 [vid översättningen fanns ingen svensk version att tillgå].
(12) - Jämför fotnot 4.
(13) - Jämför kommissionens förordning (EG) nr 478/95 av den 1 mars 1995 om kompletterande tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EEG) nr 404/93 om ordningen med tullkvoter för import av bananer till gemenskapen och om ändring av förordning (EEG) nr 1442/93, EGT L 49, s. 13.
(14) - Colombia har tilldelats 21 procent av tullkvoten, Costa Rica 23,4 procent, Nicaragua 3 procent och Venezuela 2 procent.
(15) - Jämför fotnot 2.
(16) - Förslag till rådets förordning (EG) om ändring av förordningarna (EEG) nr 404/93 och 1035/72 om bananer respektive frukt och grönsaker samt om ändring av förordning (EEG) nr 2658/87 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan, EGT C 136, s. 18.
(17) - REG 1995, s. I-1995, punkterna 30 och 31.
(18) - Jämför Meyers Enzyklopädisches Lexikon, Bibliographisches Institut, Mannheim 1971, band 3, s. 441.
(19) - Kommissionens beslut 95/407/EG av den 6 oktober 1995 om fastställande av den prognostiserade försörjningsbalansen för gemenskapen för år 1995 beträffande produktion och förbrukning samt import och export av bananer (EGT L 239, s. 32).
(20) - Jämför till exempel dom av den 14 februari 1995 i mål C-279/93, Schumacker (REG 1995, s. I-225, punkt 30).
(21) - Jämför exempelvis dom av den 14 juli 1994 i mål C-353/92, Grekland mot rådet, Rec. 1994, s. I-3411, punkt 19, och av den 14 februari 1990 i mål C-350/88, Delacre, Rec. 1990, s. I-395, punkt 15.
(22) - Jämför exempelvis den i fotnot 21 nämnda domen i målet Delacre, punkt 16, dom av den 25 oktober 1978 i mål 125/77, Scholten-Honig, Rec. 1978, s. 1991, punkt 18-22, av den 23 februari 1978 i mål 92/77, An Bord Bainne, Rec. 1978, s. 497, punkterna 36 och 37, och av den 1 december 1965 i mål 16/65, Schwarze, Rec. 1965, s. 1151.