Mål C‑97/11
Amia SpA, i likvidation
mot
Provincia Regionale di Palermo
(begäran om förhandsavgörande från
Commissione tributaria provinciale di Palermo)
”Miljö – Deponering av avfall – Direktiv 1999/31/EG – Särskild avgift för deponering av fast avfall – Skyldighet för huvudmannen för en deponi att betala denna avgift – Driftskostnader för en deponi – Direktiv 2000/35/EG – Dröjsmålsränta – De nationella domstolarnas skyldigheter”
Sammanfattning av domen
Miljö – Avfall – Deponering av avfall – Direktiv 1999/31 – Nationell lagstiftning om avgift för huvudmannen för en deponi vilken ska ersättas av de kommuner som deponerar avfallet, och om sanktioner mot huvudmannen vid försenad betalning – Bekämpande av sena betalningar vid handelstransaktioner – Direktiv 2000/35 – Betalningsdröjsmålet beror på att de kommuner som deponerat avfallet har ersatt huvudmannen för sent – De nationella domstolarnas skyldigheter
(Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/35; rådets direktiv 1999/31, i dess lydelse enligt förordning nr 1882/2003)
I ett mål rörande nationell lagstiftning om avgift för huvudmannen för en deponi vilken ska ersättas av den kommun som deponerar avfallet, och om sanktioner mot huvudmannen vid försenad betalning av avgiften i en situation då betalningsdröjsmålet beror på att den kommun som deponerat avfallet har ersatt huvudmannen för sent
–      ankommer det på den nationella domstolen – innan den beslutar att inte tillämpa de tillämpliga nationella bestämmelserna – att först, med hänsyn till nationell materiell och processuell rätt i sin helhet, kontrollera om det inte i något fall är möjligt att tolka nationell rätt för att avgöra det anhängiggjorda målet på ett sätt som är förenligt med ordalydelsen i och syftet med direktiv 1999/31 om deponering av avfall, i dess lydelse enligt förordning nr 1882/2003, och direktiv 2000/35 om bekämpande av sena betalningar vid handelstransaktioner,
–      ankommer det på den nationella domstolen att, om det inte är möjligt att göra en sådan tolkning av nationell rätt, underlåta att tillämpa varje nationell bestämmelse som strider mot artikel 10 i direktiv 1999/31 och mot artiklarna 1, 2 och 3 i direktiv 2000/35.
(se punkt 42 och domslutet)