62020CJ0302_RES
Kohtuasi C‑302/20
A
versus
Autorité des marchés financiers (AMF)
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Cour d’appel de Paris)
Euroopa Kohtu (suurkoda) 15. märtsi 2022. aasta otsus
Eelotsusetaotlus – Ühtne finantsteenuste turg – Turu kuritarvitamine – Direktiivid 2003/6/EÜ ja 2003/124/EÜ – „Siseteave“ – Mõiste – „Täpset laadi“ teave – Teave niisuguse ajakirjandusartikli peatse avaldamise kohta, mis kajastab finantsinstrumentide emitenti puudutavat turukuuldust – Siseteabe avalikustamise õigusvastasus – Erandid – Määrus (EL) nr 596/2014 – Artikkel 10 – Siseteabe avalikustamine kutsealal tegutsemisega seotud tavapärase tegevuse raames – Artikkel 21 – Siseteabe avalikustamine ajakirjanduse jaoks – Ajakirjandusvabadus ja sõnavabadus – Ajakirjaniku poolt tema tavapärasele infoallikale teabe avalikustamine ühe ajakirjandusartikli peatse avaldamise kohta
Õigusaktide ühtlustamine – Siseringitehingud ja turuga manipuleerimine (turu kuritarvitamine) – Keeld – Siseteave – Täpset laadi teave – Mõiste – Teave niisuguse ajakirjandusartikli peatse avaldamise kohta, mis kajastab finantsinstrumentide emitenti puudutavat turukuuldust – Hõlmamine – Hindamiskriteeriumid
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/6, artikli 1 punkt 1; komisjoni direktiiv 2003/124, artikli 1 lõige 1)
(vt punktid 33, 36, 38, 41, 42, 46, 48–51, 52 ja 55–57 ning resolutsiooni punkt 1)
Õigusaktide ühtlustamine – Siseringitehingud ja turuga manipuleerimine (turu kuritarvitamine) – Keeld – Siseteave – Teabe avalikustamine või levitamine meedia kaudu – Avalikustamine ajakirjanduse jaoks – Mõiste – Ajakirjaniku poolt tema tavapärasele infoallikale teabe avalikustamine finantsinstrumentide emitenti puudutava ajakirjandusartikli peatse avaldamise kohta – Hõlmamine – Tingimus
(Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artikkel 11 ja artikli 52 lõige 3; Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 596/2014, põhjendus 77 ning artiklid 10 ja 21)
(vt punktid 64–66 ja 69–71 ning resolutsiooni punkt 2)
Õigusaktide ühtlustamine – Siseringitehingud ja turuga manipuleerimine (turu kuritarvitamine) – Keeld – Siseteave – Õigusvastane avalikustamine – Erandid – Avalikustamine ajakirjanduse jaoks – Ajakirjaniku poolt tema tavapärasele infoallikale teabe avalikustamine finantsinstrumentide emitenti puudutava ajakirjandusartikli peatse avaldamise kohta – Hõlmamine – Tingimused – Kutsealal tegutsemiseks vajalik avalikustamine – Proportsionaalsuse põhimõtte järgimine
(Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artikkel 11 ja artikli 52 lõige 1; Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 596/2014, põhjendus 77 ning artiklid 10 ja 21)
(vt punktid 75–78, 80, 81–83 ja 85–89 ning resolutsiooni punkt 3)
Kokkuvõte
A tegutses palju aastaid ajakirjanikuna erinevates Ühendkuningriigi päevalehtedes. Selle tegevuse käigus kirjutas ta turukuuldusi kajastavaid artikleid, millest kaks artiklit puudutasid konkreetselt Euronextis kaubeldavaid väärtpabereid ja mis avaldati päevalehe Daily Mail veebisaidil.
Tema esimene artikkel mainis äriühingu LVMH võimalikku ülevõtmispakkumist äriühingu Hermès väärtpaberite suhtes. Artikli avaldamisele järgneval päeval tõusis börsipäeva jooksul nende väärtpaberite hind. Teises artiklis märgiti, et äriühingu Maurel & Promi väärtpaberite suhtes võidakse teha ülevõtmispakkumine. Selle artikli avaldamisele järgnenud päeval tõusis nende aktsiate hind börsipäeva lõpuks märkimisväärselt.
Autorité des marchés financiers’ (AMF) (finantsturgude järelevalveamet, Prantsusmaa) läbi viidud uurimise käigus selgus, et veidi enne nende kahe vaidlusaluse artikli avaldamist olid äriühingute Hermès ning Maurel & Prom väärtpaberite ostmiseks teinud ostukorraldused Ühendkuningriigi residendid, kes pärast artiklite avaldamist oma positsioonid sulgesid. Süüdistades A‑d kahele isikule niisuguse siseteabe avalikustamises, mis puudutas sellise kahe artikli peatset avaldamist, mis kajastasid eespool nimetatud äriühingute väärtpaberite suhtes tehtavaid ülevõtmispakkumisi, määras AMFi sanktsioonide komisjon A‑le rahatrahvi summas 40000 eurot.
Oma kohtuotsuses võttis Euroopa Kohtu suurkoda seisukoha, kuidas tõlgendada mõistet „siseteave“ siseteabe alusel kauplemist ja turuga manipuleerimist käsitlevate direktiivide tähenduses (
1
), eelkõige mis puudutab siseteabena kvalifitseerimiseks nõutavat täpsusenõuet, kui tegemist on teabega, mis puudutab finantsinstrumentide emitendiga seotud turukuuldust kajastava ajakirjandusartikli peatset avaldamist. Ta täpsustas tingimusi, millal võib asuda seisukohale, et sellise teabe ajakirjaniku poolt avaldamine ühele tema tavapärastest infoallikatest on toimunud ajakirjanduse jaoks ja õiguspäraselt turukuritarvituse määruse (
2
) tähenduses.
Euroopa Kohtu hinnang
Kõigepealt märkis Euroopa Kohus seoses siseteabena kvalifitseerimiseks vajaliku täpsusenõudega, et teave on käsitatav täpsena, kui konkreetse üksikjuhtumi hindamisest tuleneb, et teabes viidatakse muu hulgas mõistliku eelduse kohaselt toimuda võivale sündmusele ja kui teave on sedavõrd üksikasjalik, et võimaldab teha järelduse mõju kohta, mida see sündmus võib avaldada asjasse puutuvate finantsinstrumentide hindadele. Peale selle ei saa teabe täpsust põhimõtteliselt välistada pelgalt seetõttu, et see kuulub konkreetsesse teabe kategooriasse, nagu teave, mis puudutab turukuuldust kajastava artikli peatset avaldamist. Kuna kuuldust iseloomustab teatav ebakindlus, siis tuleb arvesse võtta kõnealuse kuulduse sisu täpsusastet ja seda kajastava allika usaldusväärsust. Ka ajakirjandusartiklitele alla kirjutanud ajakirjaniku ja need artiklid avaldanud ajakirjandusväljaande üldtuntust võib teatavatel juhtudel pidada määravaks, kuna need tegurid võimaldavad hinnata kõnealuste kuulduste usutavust.
Seega võib teave niisuguse ajakirjandusartikli peatse avaldamise kohta, mis kajastab turukuuldust finantsinstrumentide emitendi kohta, olla käsitatav „täpset laadi“ teabena. Selle täpse laadi hindamisel omavad tähtsust asjaolu, et ajakirjandusartiklis mainitakse hinda, millega selle emitendi väärtpabereid võimalikul ülevõtmispakkumisel ostetakse, samuti artiklile alla kirjutanud ajakirjaniku isik ja artikli avaldanud ajakirjandusväljaanne, kui nendest asjaoludest on teada antud enne seda avaldamist. Selle avaldamise tegelik mõju nende väärtpaberite hinnale, mida see avaldamine puudutab, võib kujutada endast küll tagantjärele tõendit selle kohta, et see teave oli täpset laadi, kuid ainuüksi sellest ei piisa teabe täpse laadi tõendamiseks, kui ei hinnata enne seda avaldamist teada olnud või avalikustatud muid asjaolusid.
Mis puudutab seejärel ajakirjaniku poolt siseteabe avalikustamist ühele tema tavapärasele infoallikale, siis rõhutas Euroopa Kohus, et väljend „ajakirjanduse […] jaoks“ (
3
) ei viita mitte ainult teabe avalikustamisele teabe enda avaldamisel, vaid hõlmab ka avalikustamist osana protsessist, mille tulemusel niisugune avaldamine toimub. Selleks et võtta arvesse Euroopa Liidu põhiõiguste harta (edaspidi „harta“) artiklis 11 tunnustatud ajakirjandusvabaduse ja sõnavabaduse tähtsust demokraatlikus ühiskonnas, tuleb seda väljendit tõlgendada laialt. Seetõttu võib teabe avalikustamine ajakirjaniku uurimistegevuse raames, mis toimub enne avaldamist, kujutada endast teabe avalikustamist ajakirjanduse jaoks.
Järelikult, ajakirjaniku poolt teabe avalikustamine ühele tema tavapärastest infoallikatest tema allkirjastatava niisuguse ajakirjandusartikli peatse avaldamise kohta, mis kajastab turukuuldust, toimub „ajakirjanduse […] jaoks“, kui avalikustamine on vajalik selliseks ajakirjanduslikuks tegevuseks, mille elluviimine nõuab avaldamisele eelnevat uurimistegevust.
Lõpuks rõhutas Euroopa Kohus, et turukuritarvituse määruse säte, mis käsitleb teabe avalikustamist või levitamist meedia kaudu (
4
), ei kujuta endast selle määruse siseteabe õigusvastast avaldamist käsitlevast sättest (
5
) erandit tegevat iseseisvat alust selle kindlakstegemiseks, kas siseteabe avaldamine ajakirjanduse jaoks on õiguspärane või õigusvastane. Erandit viimati nimetatud sättes ette nähtud keelust sellist teavet anda tuleb siiski tõlgendada nii, et säilitatakse selle sätte soovitav toime, arvestades selle eesmärki, milleks on austada ajakirjandusvabadust ja sõnavabadust muudes meediakanalites, nagu need on eelkõige tagatud harta artikliga 11. Seega on siseteabe avalikustamine ajakirjaniku poolt õiguspärane, kui see on vajalik tema kutsealal tegutsemiseks ja kui järgitakse proportsionaalsuse põhimõtet. Sellise avalikustamise vajalikkust ja proportsionaalsust tuleb hinnata kooskõlas hartas sätestatud nõuetega (
6
).
Mis puudutab esimesena nõuet, et selline avalikustamine peab olema vajalik ajakirjanduslikuks tegevuseks, siis tuleb hinnata, kas avalikustamine läks kaugemale sellest, mis oli vajalik vaidlusaluses artiklis sisalduva teabe kontrollimiseks. Eelkõige tuleb seoses turukuuldust puudutava teabe kontrollimisega hinnata, kas ajakirjanikul oli vaja avalikustada kolmandale isikule lisaks kõnealuse kuulduse sisule ka konkreetset teavet seda kuuldust kajastava artikli peatse avaldamise kohta.
Teisena tuleb selleks, et teha kindlaks, kas selline avalikustamine on proportsionaalne, võtta arvesse selle avalikustamise keelamise potentsiaalselt pärssivat mõju ajakirjanduslikule tegevusele, sealhulgas ettevalmistavale uurimistegevusele, ning kontrollida, kas ajakirjanik tegutses kõnealust teavet avalikustades vastavalt tema kutseala reguleerivatele eeskirjadele ja koodeksitele (
7
). Lisaks tuleb arvesse võtta kõnealuse siseteabe avalikustamise negatiivset mõju finantsturgude terviklikkusele. Täpsemalt, kuna siseteabe alusel kauplemine toimus pärast seda avalikustamist, võis see põhjustada rahalist kahju teistele investoritele ja pikemas perspektiivis usalduse kaotust finantsturgude suhtes.
Sellest järeldub, et siseteabe avalikustamine ei kahjusta mitte ainult teatavate investorite erahuve, vaid ka laiemalt üldist huvi tagada turu täielik ja nõuetekohane läbipaistvus, et kaitsta selle terviklikkust ja tagada kõigi investorite usaldus. Järelikult peab eelotsusetaotluse esitanud kohus võtma arvesse ka asjaolu, et üldise huviga, mida sellise avalikustamisega võidi taotleda, ei ole vastuolus mitte ainult erahuvid, vaid ka teine üldine huvi.
(
1
)	Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2003. aasta direktiivi 2003/6/EÜ siseringitehingute ja turuga manipuleerimise (turu kuritarvitamise) kohta (ELT 2003, L 96, lk 16; ELT eriväljaanne 06/04, lk 367) artikli 1 punkt 1; komisjoni 22. detsembri 2003. aasta direktiivi 2003/124/EÜ, millega rakendatakse direktiivi 2003/6 seoses siseteabe määratluse ja avalikustamisega ning turuga manipuleerimise määratlusega (ELT 2003, L 339, lk 70; ELT eriväljaanne 06/06, lk 348) artikli 1 lõige 1.
(
2
)	Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. aprilli 2014. aasta määrus (EL) nr 596/2014, mis käsitleb turukuritarvitusi (turukuritarvituse määrus) ning millega tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/6 ja komisjoni direktiivid 2003/124/EÜ, 2003/125/EÜ ja 2004/72/EÜ (ELT 2014, L 173, lk 1).
(
3
)	Määruse nr 596/2014 artikkel 21.
(
4
)	Määruse nr 596/2014 artikkel 21.
(
5
)	Määruse nr 596/2014 artikkel 10.
(
6
)	Harta artikli 52 lõige 1.
(
7
)	Määruse nr 596/2014 artikkel 21.