62023CC0233
KOHTUJURISTI ETTEPANEK
LAILA MEDINA
esitatud 5. septembril 2024 (
1
)
Kohtuasi C‑233/23
Alphabet Inc.,
Google LLC,
Google Italy Srl
versus
Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato,
menetluses osalesid:
Enel X Italia Srl,
Enel X Way Srl
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Consiglio di Stato (Itaalia kõrgeima halduskohtuna tegutsev riiginõukogu))
Eelotsusetaotlus – Konkurents – ELTL artikkel 102 – Turgu valitseva seisundi kuritarvitamine – Digiturud – Turgu valitseva ettevõtja keeldumine teisele ettevõtjale juurdepääsu võimaldamisest platvormile või digitaristule – Bronneri tingimused – Kohaldatavus – Objektiivne põhjendus – Turgu valitseva ettevõtja vajadus töötada välja tarkvaramall – Aja- ja ressursipiirangud – Tingimused – Järel- või naaberturu määratlemine
I. Sissejuhatus
1.
Eelotsusetaotlus puudutab ELTL artikli 102 tõlgendamist.
2.
Taotluse on esitanud Consiglio di Stato (Itaalia kõrgeima halduskohtuna tegutsev riiginõukogu) seoses kohtuvaidlusega, milles osalevad ühelt poolt Alphabet Inc., Google LLC ja Google Italy Srl (
2
) ning teiselt poolt Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato (
3
). Kohtuvaidluse ese on selle otsuse kehtivus, millega AGCM tuvastas, et Google kuritarvitas turgu valitsevat seisundit, kuna ei muutnud oma rakendust Android Auto ühilduvaks teise rakendusega, mille Enel X Italia Srl (
4
) oli välja töötanud elektrisõidukite laadimisega seotud teenuste jaoks.
3.
Nagu enamiku ELTL artiklit 102 käsitlevate kohtuasjade puhul, tuleb Euroopa Kohtu suurkojal ka käesolevas kohtuasjas käsitleda raskesti tabatavat ja sageli vastuolulist piiri õiguspäraste ja ebaseaduslike konkureerimisviiside vahel, mida kasutavad turgu valitsevad ettevõtjad. Seetõttu ja arvestades, et käesolev kohtuvaidlus on tekkinud digiturgude praeguse arengu kontekstis, peab Euroopa Kohus hoolikalt kaaluma vajadust hoida need turud avatuna ja samal ajal tagada asjakohased stiimulid innovatsiooni edendamiseks.
4.
Tegemist on iseäranis delikaatse küsimusega, arvestades asjaolu, et käesoleval juhul puudutab juurdepääsutaotlus peegelplatvormi, mis on loodud ja mõeldud täiendamiseks kolmandate isikute väljatöötatud rakendustega, mille eesmärk on pakkuda autosiseseid mugava ja turvalise sõidu teenuseid. Esimene küsimus, mida Euroopa Kohus peab analüüsima, on seega see, kas käesoleva kohtuvaidluse puhul tuleb kohaldada traditsioonilist kohtupraktikat, mis puudutab juurdepääsu andmisest keeldumist turgu valitseva ettevõtja poolt, st kohtuotsust Bronner, (
5
) mille eesmärk on Euroopa Kohtu enda sõnul saavutada õiglane tasakaal konkurentsi ja stiimulitega seotud kaalutluste vahel.
5.
Pealegi peab käesoleval juhul Google selleks, et tagada kolmandate isikute rakenduste koostalitlusvõime Android Autoga, kõigepealt välja töötama tarkvaramudeli, mida nimetatakse malliks, mis nõuab temalt omakorda selleks rahaliste ja inimressursside eraldamist. Euroopa Kohus peab seega võtma seisukoha selle kohta, kas koostalitlusvõimes seisneva juurdepääsu tagamise kohustused nõuavad turgu valitsevatelt ettevõtjatelt aktiivset käitumist, näiteks vajaliku tarkvara arendamist. Kui ta leiab, et see on nii, peab ta kindlaks määrama ka nende kohustuste piirid ja tingimused, mida sedalaadi olukorras kohaldatakse.
6.
Samuti on oluline silmas pidada, et käesolev kohtuvaidlus lahendatakse pärast digiturgude määruse (
6
) jõustumist, mis paratamatult tõstatab selles õigusvaldkonnas üsna levinud küsimuse, kas koostalitlusvõimet oleks õiguspärasem käsitleda pigem seadusandlike vahenditega kui aluslepingu konkurentsiõigust käsitlevatel sätetel põhinevate karistustega, nagu Google on korduvalt väitnud.
II. Faktilised asjaolud ja menetlus
7.
Google on Android-mobiilseadmete jaoks mõeldud avatud lähtekoodiga operatsioonisüsteemi Android OS autor ja arendaja. See süsteem on tasuta kättesaadav ja seda saab muuta igaüks, ilma et selleks oleks luba vaja.
8.
Google tõi 2015. aastal välja Android Auto, mille puhul on tegemist Android-operatsioonisüsteemiga mobiiliseadmetele mõeldud rakendusega. See võimaldab kasutajatel auto sisseehitatud kuvari kaudu kasutada teatavaid nutitelefoni rakendusi. Selleks et tagada iga rakenduse koostalitlusvõime Android Autoga, vältides seejuures mahukaid ja kulukaid individuaalseid katseid, pakub Google mallide kujul lahendusi tervete rakenduste kategooriate jaoks. Need mallid võimaldavad kolmandast isikust arendajatel luua oma rakenduste versioone, mis on Android Autoga ühilduvad. Sellised mallid olid 2018. aasta lõpus kättesaadavad ainult meedia- ja sõnumirakenduste jaoks. Google on töötanud välja ka oma ühilduvad kaardi- ja navigeerimisrakenduste versioonid – Google Maps ja Waze – ning on mõnel juhul võimaldanud välja töötada personaliseeritud rakendusi ilma eeldefineeritud mallita.
9.
Enel X osutab elektrisõidukite laadimise teenuseid. Ta kuulub ka Eneli kontserni, mis haldab rohkem kui 60% Itaalias olemasolevatest laadimisjaamadest. Ta lasi 2018. aasta mais välja rakenduse JuicePass, mis pakub mitut funktsiooni elektrisõidukite laadimiseks. Täpsemalt võimaldab see rakendus kasutajatel i) otsida kaardil laadimisjaamu ja neid reserveerida; ii) kanda otsingu üle rakendusse Google Maps, et liikuda valitud laadimisjaama, ning iii) alustada, peatada ja jälgida laadimist ning sellega seotud makset. JuicePass on kättesaadav Android-nutitelefoni kasutajatele ja seda saab alla laadida Google Playst.
10.
Enel X taotles 2018. aasta septembris, et Google muudaks JuicePassi Android Autoga ühilduvaks. Google keeldus aga seda tegemast, teatades, et spetsiaalse malli puudumisel on ainsad Android Autoga ühilduvad kolmandate isikute rakendused multimeedia- ja sõnumirakendused. Pärast Enel X‑i teist taotlust, mis esitati 2018. aasta detsembris, põhjendas Google oma keeldumist turvalisuse küsimustega ja vajadusega jaotada uue malli väljatöötamiseks vajalikke ressursse mõistlikult.
11.
Enel X esitas 12. veebruaril 2019 AGCMile aruande, väites, et Google’i käitumine kujutab endast ELTL artikli 102 rikkumist. Vahepeal, pärast menetluse algatamist AGCMi poolt, on Google lasknud välja malli Android Autoga ühilduvate laadimisrakenduste beetaversioonide (katseliste versioonide) projekteerimiseks. AGCM leidis siiski, et ei ole kindel, kas see versioon on piisav, et võimaldada JuicePassi kõigi oluliste funktsioonide integreerimist Android Autosse.
12.
AGCM järeldas 27. aprilli 2021. aasta otsuses, et Google’i käitumine, mis selle asutuse hinnangul seisnes platvormil Android Auto JuicePassi avaldamise takistamises ja edasilükkamises, kujutab endast turgu valitseva seisundi kuritarvitamist ELTL artikli 102 tähenduses.
13.
Täpsemalt leidis AGCM, et Android Auto on autojuhtidele kasutamiseks mõeldud rakenduste arendajatele hädavajalik toode. See pakub kasutajakogemust hõlpsa kasutamise ja teekonna ohutuse mõttes, millele puudub samaväärne alternatiiv tehnoloogilise lahenduse näol, mis tagaks mobiilirakenduste koostalitluse autode meelelahutusliku teabe süsteemidega. Lisaks asus AGCM seisukohale, et sellise käitumisega soovis Google soodustada omaenda rakendust Google Maps muude rakenduste arvelt, mis võivad sellega konkureerida, näiteks elektrisõidukite laadimisteenuste valdkonnas, nagu JuicePass. Lõpuks leidis AGCM, et Google’i käitumine avaldas enam kui kahe aasta vältel turule kahjulikku mõju, mis seisnes tarbijate valiku piiramises ja mida selle asutuse hinnangul ei õigustanud ükski objektiivne põhjendus.
14.
Neid asjaolusid arvestades kohustas AGCM Google’it väljastama elektrisõidukite laadimise rakenduste arendamise malli lõpliku versiooni ja integreerima sellesse kõik Enel X‑i nimetatud esmatähtsad funktsioonid, et JuicePass oleks Android Autoga täielikult ühilduv. Samuti määras ta Google’ile trahvi summas 102084433,91 eurot.
15.
Google esitas AGCMi otsuse peale kaebuse esmalt Tribunale amministrativo regionale del Laziole (Lazio maakonna halduskohus, Itaalia), kes jättis selle tervikuna rahuldamata. Seejärel esitas Google apellatsioonkaebuse Consiglio di Statole (kõrgeima halduskohtuna tegutsev riiginõukogu), kes on käesolevas kohtuasjas eelotsusetaotluse esitanud kohus.
16.
Google on Consiglio di Statos (kõrgeima halduskohtuna tegutsev riiginõukogu) väitnud, et AGCM ei analüüsinud nõuetekohaselt tingimusi selle hindamiseks, kas juurdepääsu andmisest keeldumine on kuritarvituslik, nagu need tulenevad liidu kohtute praktikast. Ta viitab eelkõige Üldkohtu otsusele Microsofti kohtuasjas (
7
). Google heidab AGCMile ette ka seda, et too ei tuvastanud vaidlustatud otsuses asjaomast järelturgu ja tema valitsevat seisundit sellel turul. AGCM ja Enel X vaidlevad nendele argumentidele vastu ja tuginevad peamiselt põhikohtuasjas kõne all oleva otsuse põhjendustele.
17.
Põhikohtuasja lahendamiseks peab Consiglio di Stato (kõrgeima halduskohtuna tegutsev riiginõukogu) vajalikuks saada juhiseid ELTL artikli 102 tõlgendamise kohta, eelkõige Bronneri tingimuste kohta, mida kohaldatakse turgu valitseva ettevõtja taristule juurdepääsu andmisest keeldumise suhtes. Nende tingimuste kohaselt loetakse sellist keeldumist kuritarvitavaks käitumiseks, kui i) juurdepääsutaotlus puudutab toodet või teenust, mis on hädavajalik majandustegevuse teostamiseks naaberturul; ii) keeldumine võib kõrvaldada kogu konkurentsi sellel turul ja iii) keeldumine ei ole objektiivselt põhjendatav. Sisuliselt ei ole Consiglio di Stato (kõrgeima halduskohtuna tegutsev riiginõukogu) kindel, kas digiturgude toimimise eripära tõttu on põhjendatud nendest tingimustest kõrvalekaldumine või vähemalt nende paindlik tõlgendamine niisugusel juhul, nagu on kõne all põhikohtuasjas. Samuti on tal kõhklusi selles osas, kuidas konkurentsiasutused peaksid sellisel juhul asjaomaseid turge määratlema.
18.
Neil asjaoludel otsustas Consiglio di Stato (kõrgeima halduskohtuna tegutsev riiginõukogu) menetluse peatada ja esitas Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1.
Kas ELTL artikli 102 kohaselt tuleb sellise toote, millele juurdepääsu andmisest on keeldutud, hädavajalikkuse nõuet tõlgendada nii, et juurdepääs peab olema hädavajalik teatavaks tegevuseks naaberturul, või piisab sellest, et juurdepääs on hädavajalik juurdepääsu taotleva ettevõtja pakutud toodete või teenuste mugavamaks kasutamiseks, eriti kui keeldumise esemeks oleva toote peamine ülesanne on muuta juba olemasolevate toodete või teenuste kasutamine lihtsamaks ja mugavamaks?
2.
Kas juurdepääsu andmisest keeldumiseks kvalifitseeritud käitumise raames on võimalik pidada seda käitumist ELTL artikli 102 tähenduses kuritarvitavaks kontekstis, kus vaatamata tootele taotletud juurdepääsu puudumisele i) taotlev ettevõtja juba tegutses turul ja tema kasv jätkus väidetava kuritarvituse perioodil samamoodi ning ii) teised, tootele juurdepääsu taotleva ettevõtjaga konkureerivad ettevõtjad jätkasid turul tegutsemist?
3.
Kas väidetavalt hädavajalikule tootele või teenusele juurdepääsu andmisest keeldumises seisneva kuritarvituse puhul tuleb ELTL artiklit 102 tõlgendada nii, et toote või teenuse olemasolu puudumist juurdepääsu taotlemise hetkel peab arvestama kui keeldumise objektiivset põhjendust, või vähemalt kas konkurentsiamet peab objektiivsete tõendite alusel analüüsima aega, mida turgu valitsev ettevõtja vajab, et töötada välja toode või teenus, millele juurdepääsu taotletakse, või kas on hoopis nõutav, et tulenevalt vastutusest, mis tal turul on, on turgu valitsev ettevõtja kohustatud teavitama taotlejat toote väljatöötamiseks vajalikust ajast?
4.
Kas ELTL artiklit 102 tuleb tõlgendada nii, et turgu valitsevat ettevõtjat, kes omab kontrolli digiplatvormi üle, võib kohustada oma tooteid muutma või uusi tooteid välja töötama, et võimaldada taotlejate juurdepääsu nendele toodetele? Kas sellisel juhul peab turgu valitsev ettevõtja arvestama turu üldiseid vajadusi või väidetavalt hädavajalikule sisendile juurdepääsu taotleva üksiku ettevõtja vajadusi või kas arvestades tema erilist vastutust turul peab ta vähemalt kehtestama eelnevalt objektiivsed tingimused talle esitatavate taotluste läbivaatamiseks ja nende tähtsuse järjekorda seadmiseks?
5.
Kas väidetavalt hädavajalikule tootele või teenusele juurdepääsu andmisest keeldumises seisneva kuritarvituse puhul tuleb ELTL artiklit 102 tõlgendada nii, et konkurentsiamet peab eelnevalt määratlema ja tuvastama kuritarvitusest mõjutatud asjaomase järelturu, ning kas tegemist võib olla ka üksnes potentsiaalse turuga?“
19.
Eelotsusetaotlus saabus Euroopa Kohtu kantseleisse 13. aprillil 2023. Kirjalikud seisukohad on esitanud Itaalia valitsus, Kreeka valitsus, Euroopa Komisjon ja põhikohtuasja pooled. Kohtuistung toimus 23. aprillil 2024, millel osales ka EFTA (Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsioon) järelevalveamet.
III. Õiguslik analüüs
20.
Consiglio di Stato (kõrgeima halduskohtuna tegutsev riiginõukogu) soovib oma küsimustega saada selgitusi ELTL artikli 102 tõlgendamise kohta, eelkõige Euroopa Kohtu praktika kohta, mida kohaldatakse juhul, kui turgu valitsev ettevõtja keeldub andmast naaberturul tegutsevale ettevõtjale juurdepääsu oma taristule. Consiglio di Stato (kõrgeima halduskohtuna tegutsev riiginõukogu) esitab need küsimused seoses eripäraga, mis tema arvates iseloomustab digiturgude toimimist.
21.
Täpsemalt küsib Consiglio di Stato (kõrgeima halduskohtuna tegutsev riiginõukogu) esiteks, kas Android Auto funktsiooni ja digiturgude senist arengut arvestades tuleb juurdepääsutaotluse esemeks oleva taristu hädavajalikkuse tingimust pidada täidetuks, kui juurdepääs ei ole naaberturu jaoks rangelt hädavajalik, ent muudab toodete või teenuste kasutamise sellel turul kasutusmugavuse ja teekonna ohutuse mõttes siiski lihtsamaks.
22.
Teiseks küsib Consiglio di Stato (kõrgeima halduskohtuna tegutsev riiginõukogu), kas seda, et turgu valitsev ettevõtja keeldub juurdepääsu andmisest, võib pidada Bronneri tingimuste kohaselt kuritarvitavaks, kui juurdepääsu taotlev ettevõtja ja teised ettevõtjad jätkavad tegutsemist ja kasvavad naaberturul vaatamata juurdepääsu puudumisele.
23.
Kolmandaks soovib Consiglio di Stato (kõrgeima halduskohtuna tegutsev riiginõukogu) sisuliselt teada, kas taotletud juurdepääsu võimaldamiseks vajaliku elemendi – näiteks tarkvaramalli – puudumine kujutab endast turgu valitseva ettevõtja keeldumise objektiivset põhjendust. Teise võimalusena soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus teada, kas konkurentsiasutus on kohustatud objektiivsete kriteeriumide alusel analüüsima aega, mis on selle elemendi väljatöötamiseks vajalik, või peab turgu valitsev ettevõtja, arvestades tema erilist vastutust turul, vajaminevast ajast teavitama juurdepääsu taotlevat üksust.
24.
Neljandaks on Consiglio di Statol (kõrgeima halduskohtuna tegutsev riiginõukogu) tekkinud küsimus, kas ELTL artikkel 102 paneb digiplatvormi üle kontrolli omavale ja turgu valitsevale ettevõtjale juurdepääsutaotluste esitamise korral kohustuse kohandada oma toodet, et võimaldada sellele juurdepääs. Sellega seoses soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus teada, kas turgu valitseval ettevõtjal, arvestades tema turuseisundit, on kohustus eelistada turu üldisi vajadusi või peab ta lähtuma juurdepääsu taotleva üksuse vajadustest ning kas see ettevõtja peab juurdepääsutaotluste hindamiseks ja tähtsuse järjekorda seadmiseks eelnevalt kehtestama objektiivsed kriteeriumid.
25.
Viiendaks soovib Consiglio di Stato (kõrgeima halduskohtuna tegutsev riiginõukogu) teada, kas väidetavalt hädavajalikule tootele juurdepääsu andmisest keeldumises seisneva kuritarvitava käitumise puhul tuleb ELTL artiklit 102 tõlgendada nii, et konkurentsiasutus peab eelnevalt konkreetselt kindlaks määrama asjaomase järelturu, mida kuritarvitav käitumine mõjutab.
26.
Käesoleva ettepaneku järgmistes punktides analüüsin esmalt seda, kas sellises kohtuvaidluses nagu põhikohtuasjas tuleks pidada kohaldatavaks Euroopa Kohtu poolt kohtuotsuses Bronner määratletud tingimusi. Kuigi see ei kuulu ühegi eelotsuse küsimuse konkreetse eseme alla, on see peamine kahtlus, mida eelotsusetaotluse esitanud kohus eelotsusetaotluses väljendas. See on ka peamine eeldus, millel põhinevad kaks esimest eelotsuse küsimust ja mille tõttu pooled on selles küsimuses pidanud Euroopa Kohtus põhjalikku vaidlust. Seda analüüsi silmas pidades käsitlen seejärel eelotsusetaotluse esitanud kohtu küsimusi, analüüsides ühiselt esimest ja teist küsimust ning siis ühiselt kolmandat ja neljandat küsimust. Viiendat küsimust hindan ma omaette.
A.
Bronneri tingimuste kohaldatavus. Esimene ja teine küsimus
27.
ELTL artikli 102 kohaselt on siseturuga kokkusobimatu ja keelatud – kuivõrd see võib mõjutada liikmesriikidevahelist kaubandust – see, kui üks või mitu ettevõtjat kuritarvitavad turgu valitsevat seisundit siseturul või selle olulises osas (
8
). See võib teatavatel asjaoludel hõlmata olukordi, kus turgu valitsev ettevõtja keeldub sõlmimast lepingut teise ettevõtjaga, või täpsemalt olukordi, kus turgu valitsev ettevõtja keeldub andmast naaberturul tegutsevale ettevõtjale juurdepääsu oma tootele, teenusele või taristule (
9
).
28.
Nagu juba mainitud, käsitletakse kohtuvaidlusi, mis puudutavad teise ettevõtjaga lepingu sõlmimisest või juurdepääsu andmisest keeldumist turgu valitseva ettevõtja poolt, traditsiooniliselt selle doktriini alusel, mille Euroopa Kohus töötas välja kohtuotsuses Bronner (
10
). Kõnealuse kohtuotsuse kohaselt peavad ELTL artikli 102 alusel kuritarvitava käitumise tuvastamiseks olema täidetud kolm tingimust. Nende tingimuste kohaselt peab esiteks taotletud juurdepääs puudutama toodet või teenust, mis on hädavajalik majandustegevuse teostamiseks naaberturul; teiseks peab turgu valitseva ettevõtja keeldumine tõenäoliselt kõrvaldama kogu konkurentsi sellel turul ja kolmandaks peab keeldumine olema selline, mis ei ole objektiivselt põhjendatav (
11
).
29.
Juurdepääsu andmisest keeldumise kuritarvitavaks käitumiseks kvalifitseerimise põhimõtteid käsitles esimesena kohtujurist Jacobs oma ettepanekus kohtuotsuse Bronner kohta (
12
). Selle ettepaneku avaldamisest on möödunud enam kui kaks aastakümmet, kuid tema õiguslikku analüüsi tsiteeritakse autoriteetses õiguskirjanduses ikka veel, eelkõige selleks, et näitlikustada, et turgu valitsevatele ettevõtjatele ELTL artikli 102 alusel juurdepääsu võimaldamise kohustuste kehtestamine peaks jääma rangelt piiratuks (
13
).
30.
Oma ettepanekus selgitas kohtujurist Jacobs, et õigus valida lepingupartnereid ja oma omandit vabalt käsutada on liikmesriikide õigussüsteemides üldtunnustatud põhimõtted, mõnikord lausa põhiseadusliku staatusega. Seetõttu eeldab nende õiguste riive hoolikat põhjendamist (
14
). Lisaks leiab ta, et pikemas perspektiivis mõjub konkurentsile soodsalt ja on tarbijate huvides see, kui turgu valitsev ettevõtja saab oma märkimisväärsete investeeringute viljad endale jätta. Vastasel juhul puuduksid tal piisavad stiimulid tõhusate toodete või teenuste arendamise jätkamiseks (
15
). Samas juhtis kohtujurist Jacobs tähelepanu ka sellele, et mõnel juhul võib juurdepääsu andmisest keeldumine tuua kaasa konkurentsi kõrvaldamise või olulise vähenemise nii lühikeses kui ka pikas perspektiivis, mis on tarbijatele kahjulik (
16
).
31.
Märgin, et Euroopa Kohtu praktikas on kohtujurist Jacobsi põhjendused sõnaselgelt omaks võetud ja viimati korrati neid kohtuasjas, milles on tehtud kohtuotsus Slovak Telecom, kus Euroopa Kohus sedastas, et kui turgu valitsevat ettevõtjat sunnitakse andma juurdepääsu, kahjustab see oluliselt selle ettevõtja lepinguvabadust ja õigust omandile. Seetõttu peab turgu valitsevatel ettevõtjatel põhimõtteliselt säilima õigus keelduda nende poolt iseenda jaoks välja töötatud tootele, teenusele või taristule juurdepääsu võimaldamisest (
17
). Nimelt oleksid need turgu valitsevad ettevõtjad vähem huvitatud investeerima tõhusatesse toodetesse või seadmetesse, kui nad oleksid pelgalt konkurentide nõudmisel kohustatud oma investeeringutest saadavaid eeliseid jagama (
18
).
32.
Eeltoodust tuleneb, et hinnates turgu valitseva ettevõtja poolt juurdepääsu andmisest keeldumist ELTL artikli 102 alusel, tuleb lõppkokkuvõttes silmas pidada raskesti saavutatavat tasakaalu, mille puhul ühel kaalukausil on konkurentide ja tarbijate huvi naaberturu asjakohase arengu ja seal valitseva viljaka konkurentsi vastu ning teisel on turgu valitseva ettevõtja lepinguvabadus ja õigus omandile kui vahendid, mis aitavad luua piisavaid stiimuleid tema tegevuse tõhusaks elluviimiseks (
19
). Euroopa Kohtu sõnul on kohtuotsuse Bronner eesmärk saavutada see habras tasakaal, kehtestades kolm juba eespool mainitud tingimust (
20
).
33.
Kui aga analüüsida Euroopa Kohtu hiljutist praktikat kohtuasjades, kus tal tuli tõlgendada kohtuotsuses Bronner määratletud tingimusi, ilmneb siiski, et nende tingimuste kohaldamisala on üsna piiratud. Nagu kohtujurist Kokott selgitas oma hiljutises ettepanekus kohtuasja Google Shopping kohta, (
21
) on need tingimused oma olemuselt erandlikud ja nad ei ole üldiselt sobivad igas juurdepääsuküsimusi puudutavas kohtuvaidluses kuritarvituse esinemise tuvastamiseks (
22
).
34.
Nimelt on oluline tähele panna, et Euroopa Kohus täpsustas, et kohtuotsuses Bronner oli kõnealuste tingimuste määratlemine põhjendatud selle kohtuasja asjaoludega, mis seisnesid turgu valitseva ettevõtja keeldumises anda konkurendile juurdepääs taristule, mille ta oli välja arendanud oma tegevuse tarbeks. Lisaks eespool viidatud kohtuotsusele Slovak Telekom (
23
) rõhutas Euroopa Kohus seda eraldi ka üsna hiljutises kohtuotsuses Baltic Rail (
24
). Viimasest tuleneb ühemõtteliselt, et kohtuotsuses Bronner määratletud tingimused on kohaldatavad üksnes juhul, kui asjaomane taristu on arendatud turgu valitseva ettevõtja enda tegevuse tarbeks ja ette nähtud tema enda kasutuseks, välistades kõik teised konkurendid (
25
).
35.
Seega selleks, et teha kindlaks, kas Bronneri tingimused on juurdepääsu andmisest keeldumist puudutavas kohtuasjas kohaldatavad, tuleb Euroopa Kohtu praktika kohaselt kindlaks teha, kas taristu, millele juurdepääsu taotletakse, on mõeldud ainuüksi turgu valitseva ettevõtja enda tegevuseks ja kasutamiseks ning sellest kasu saamiseks, et säiliksid selle taristu arendamiseks tehtud investeeringutest tulenevad eelised. Need tingimused ei ole aga kohaldatavad, kui asjaomane taristu on avatud teistele turul tegutsevatele ettevõtjatele, mis Euroopa Kohtu sõnul võib tuleneda regulatiivsete kohustuste kohaldamisest, nagu kohtuotsuses Slovak Telekom käsitletud juhul (
26
). Seda enam peab see nii olema taristu puhul, mis on teadlikult välja töötatud kolmandast isikust ettevõtjate poolt kasutamiseks.
36.
Eelotsusetaotluses esitatud kirjeldusest on selge, et käesolev kohtuasi puudutab taotlust, mille esitas Google’ile kolmas isik, kes soovis, et tema poolt välja töötatud rakendus oleks Android Autoga ühilduv. Lisaks on Android Auto selle kirjelduse kohaselt „nutitelefoni projektsiooni“ vahend, mis võimaldab Android-operatsioonisüsteemiga mobiilseadmete kasutajatel kasutada oma nutitelefoni teatavaid rakendusi auto sisseehitatud kuvari kaudu. Sellest vaatenurgast vaadelduna täidab Android Auto platvormi funktsiooni; tegemist on küll iseloomustusega, mida peab põhikohtuasja sisulisel lahendamisel hindama eelotsusetaotluse esitanud kohus, kuid esitatud küsimuste sõnastust arvestades näib see selle kohtu arvates olevat nii (
27
).
37.
Lisaks on oluline märkida, et Android Auto loob nagu paljud teised platvormid või digitaristud väärtust seeläbi, et tagab kasutajatele juurdepääsu mitmesugustele koostalitlusvõimelistele ja üksteist täiendavatele toodetele ja teenustele (
28
). See ei ole mõeldud mitte ainult võimaldama, vaid tegelikult ka julgustama kolmandast isikust arendajaid looma oma rakenduste versioone, mis on sellega ühilduvad (
29
). Sellega seoses selgitab eelotsusetaotluse esitanud kohus AGCMi otsusele viidates, et Android Auto on kavandatud „ökosüsteemi“ (
30
) keskmena, mis infotehnoloogia valdkonnas viitab käitusmudelile, mille kohaselt digiplatvormi omanik jagab kasutajate kogukonna huvides andmeid ja teenuseid väliste arendajatega (
31
).
38.
Sellest järeldub, nagu Itaalia valitsus ja komisjon märgivad, et platvormi, millele antud juhul juurdepääsu taotletakse, nagu seda kirjeldab eelotsusetaotluse esitanud kohus, ei saa pidada välja töötatuks turgu valitseva ettevõtja enda tegevuse tarbeks käesoleva ettepaneku punktis 34 viidatud kohtupraktika tähenduses ega selle ettevõtja ainuõigusliku kasutuse jaoks. Vastupidi, Android Auto on ettekavatsetult avatud ja loodud nii, et seda saaks vabalt jagada ja et see jääks kolmandate isikute käsutusse kooskõlas Google’i eesmärgiga julgustada arendama võimalikult palju autosiseseid rakendusi, et autojuhid saaksid sõitmisele keskendudes võimalikult igakülgset abi (
32
).
39.
See tähendab esmajoones seda, et huvide ja stiimulite tasakaal, mis kehtib sellise faktilise stsenaariumi puhul nagu kohtuotsuses Bronner käsitletu, ei vasta käesoleva kohtuasja peamistele elementidele. Teisisõnu, kolmanda isiku välja töötatud rakendusele juurdepääsu võimaldamise kohustus ei ole asjaolu, mis võib heidutada platvormi arendajat ja omanikku oma tegevust ellu viimast või edasisi investeeringuid tegemast. Nagu ma edaspidi selgitan, saab sellise heidutava mõju oht tuleneda üksnes niisuguse ettevõtja poolt juurdepääsu võimaldamisest keeldumise selgitamiseks esitatud objektiivse põhjenduse ebaõigest tasakaalustamisest, mis ongi minu arvates tegelikult põhikohtuasja taolises vaidluses tehtava analüüsi keskne element.
40.
Seega ei ole minu arvates käesolevas asjas vaja kohaldada kohtuotsuses Bronner kohaldatud kontrolli, mis on sõnastatud selles kohtuotsuses määratletud tingimuste kaudu, ning seda seisukohta näib jagavat ka eelotsusetaotluse esitanud kohus ning seda on väljendanud ka Itaalia ja Kreeka valitsus ning komisjon.
41.
Vastupidi sellele seisukohale tugineb Google Üldkohtu poolt Microsofti kohtuasjas tehtud otsusele. Nagu teada, puudutas see kohtuasi endise EÜ artikli 82 (nüüd ELTL artikkel 102) kohaldamist intellektuaalomandi õigustega hõlmatud tehnoloogiliste standardite avalikustamisest keeldumise suhtes (
33
). Oma otsuses toetas Üldkohus sisuliselt vaidlustatud otsuses esitatud komisjoni analüüsi, mille kohaselt vähendas Microsoft oma turgu valitseva Windowsi operatsioonisüsteemiga konkurentide toodete koostalitlusvõimet. Seejuures täpsustas Üldkohus tingimusi, mis olid Euroopa Kohtu praktikas varem määratletud juurdepääsu andmisest keeldumist puudutavates kohtuvaidlustes kuritarvitava käitumise tuvastamiseks (
34
).
42.
Kohtuotsus Microsoft puudutas siiski juhtumit, mis oli seotud intellektuaalomandi õiguste sundlitsentsimisega, mis sarnaselt füüsilise varaga tekitab huvide ja stiimulite mõttes kohtuotsuses Bronner kirjeldatutega suhteliselt võrdväärseid pingeid (
35
). Seega, isegi kui eeldada, et kohtuasja, milles tehti kohtuotsus Microsoft, võiks üldisest vaatenurgast vaadelda näitena digitaristule juurdepääsu andmisest keeldumise kohta, tuleb arvesse võtta asjaolu, et selles kohtuasjas kõne all olnud operatsioonisüsteemi peamine eesmärk ei olnud olla vabalt kättesaadav teistele tarkvaraarendajatele, mis on peamine erinevus käesolevas asjas kõne all oleva platvormiga.
43.
Seetõttu ja kuna Euroopa Kohtul ei olnud võimalust võtta seisukohta Üldkohtu poolt kohtuotsuses Microsoft kasutatud lähenemisviisi kohta, sest apellatsioonkaebust ei esitatud, leian ma, et Euroopa Kohus ei peaks käesoleva kohtuvaidluse analüüsimisel tuginema sellele kohtuotsusele kui asjakohasele pretsedendile.
44.
On muidugi võimalik väita, et spetsiifilise malli puudumine, mis tagaks Android Auto koostalitusvõime elektrisõidukite laadimise rakendustega, nagu käesoleval juhul, näitab Google’i soovi reserveerida need teenused endale. See väide ei ole aga sugugi veenev, arvestades Android Auto tunnuseid, mida on kirjeldatud käesoleva ettepaneku punktides 36 ja 37. Lisaks märgin, et Google ei ole sellele viitavat argumenti esitanud ei eelotsusetaotluse esitanud kohtus – otsustades eelotsusetaotluse sõnastuse järgi – ega ka Euroopa Kohtus. Põhjused, mille Google juurdepääsu andmisest keeldumise kohta esitas, viitavad tegelikult raskustele, mis on seotud turvalisusega ning aja- ja ressursipiirangutega sellise tarkvaramalli väljatöötamisel, mis tagaks Android Auto ja kolmandast isikust arendaja rakenduse koostalitlusvõime.
45.
Eeltoodut arvestades teen Euroopa Kohtule ettepaneku asuda seisukohale, et kui turgu valitsev ettevõtja annab kolmandast isikust ettevõtjate käsutusse platvormi, mis on välja töötatud ja kavandatud nende ettevõtjate väljatöötatud rakendustega täiendamiseks, ei ole ELTL artikli 102 alusel kuritarvitava käitumise tuvastamiseks vaja analüüsida vastavust Euroopa Kohtu poolt kohtuotsuses Bronner välja töötatud doktriinile. See puudutab eelkõige tingimusi, mis on seotud taotletava juurdepääsu hädavajalikkusega naaberturu jaoks ja kogu konkurentsi kõrvaldamisega sellel turul.
46.
Selle asemel tuleks eelkõige uurida seda, kas turgu valitsev ettevõtja, kellele see platvorm kuulub, välistab, takistab või aeglustab kolmanda isiku väljatöötatud rakenduse jaoks taotletud juurdepääsu, tingimusel et sellisel käitumisel on konkurentsivastane mõju tarbijate kahjuks ja see ei ole objektiivselt põhjendatav (
36
). Nagu märgivad Kreeka valitsus ja komisjon, võib selline konkurentsivastane mõju seisneda näiteks turgu valitseva ettevõtja pakutava toote või teenusega vähemalt potentsiaalselt konkureeriva toote või teenuse naaberturule toomise viibimises, piirates nii innovatsiooni ja tehnoloogilise arengu stiimuleid ning tarbijate valikuid.
47.
Mis puudutab käesolevat kohtuasja, siis kuna eelotsusetaotluses esitatud kahe esimese küsimusega sooviti juhiseid kohtuotsuse Bronner kahe esimese tingimuse tõlgendamiseks, siis minu arvates ei nõua kumbki neist Euroopa Kohtu vastust sellisena, nagu need on sõnastatud. Tegelikult ei oleks eelotsusetaotluse esitanud kohtul põhikohtuasja sisulisel hindamisel vaja käsitleda seda, i) kas taotletud juurdepääsu hädavajalikkuse tingimust võib pidada täidetuks, kui see juurdepääs muudab toodete või teenuste kasutamise naaberturul teekonna ohutuse ja kasutusmugavuse mõttes lihtsamaks, ega seda, ii) kas turgu valitseva ettevõtja keeldumist juurdepääsu võimaldamisest saab sisuliselt pidada ELTL artikli 102 alusel kuritarvitavaks, kui konkurentsi areng naaberturul jätkub.
48.
Mis puudutab esimest eelotsuse küsimust, siis teen Euroopa Kohtule ettepaneku käesoleva ettepaneku eelmistes punktides juba esitatud põhjustel otsustada, et kohtuotsuses Bronner esitatud doktriin ei ole põhikohtuasja taolise kohtuasja puhul asjakohane. Eelotsusetaotluse esitanud kohus peaks hindamisel keskenduma eespool punktis 46 esitatud tingimustele, mis sisuliselt tähendab seda, et tal tuleb teha kindlaks, kas Google’i poolt Android Autole juurdepääsu andmisest keeldumine kujutas endast sellise toote või teenuse takistamist või juurdepääsu edasilükkamist, mis vähemalt potentsiaalselt konkureerib teiste Google’i poolt selle platvormi kaudu pakutavate teenustega, eelkõige elektrisõidukite laadimisega seotud teenustega, tingimusel, et see võib avaldada kahjulikku mõju tarbijatele, kui selline käitumine ei ole objektiivselt põhjendatav.
49.
Mis puudutab teist eelotsuse küsimust, siis teen Euroopa Kohtule ettepaneku käsitleda seda teisest vaatenurgast. Nimelt võiks sellegipoolest vastata küsimusele, kas juurdepääsu andmisest keeldumine võib kaasa tuua konkurentsivastase mõju, kui kehtib sama eeldus, st et juurdepääsu taotlenud ettevõtja ja teised ettevõtjad on jätkanud naaberturul tegutsemist ja arendanud oma turupositsiooni vaatamata sellele, et nad ei saanud taotletud juurdepääsu (
37
).
50.
Sellele küsimusele saab tegelikult vastata senise kohtupraktika, eelkõige kohtuotsuse Servizio Elettrico Nazionale (
38
) põhjal.
51.
Sellest kohtuotsusest ja seal viidatud väljakujunenud kohtupraktikast tuleneb, et ELTL artikli 102 eesmärk on vältida seda, et turgu valitseva ettevõtja tegevus takistab turul valitseva konkurentsitaseme säilitamist või selle konkurentsi arengut niisuguste vahenditega, mis ei põhine toodete omadustel (
39
).
52.
Pealegi ei ole turgu valitseva ettevõtja tegevuse kvalifitseerimisel kuritarvitavaks kohustuslik tõendada, et kui ettevõtja tegevus on suunatud konkurentide väljatõrjumisele asjaomaselt turult, siis on see ettevõtja oma eesmärgi ka saavutanud, ja seega tõendada tegelikku turult väljatõrjuvat mõju. ELTL artikli 102 eesmärk on välistada olukord, kus üks või mitu ettevõtjat kuritarvitavad siseturul või selle olulises osas turgu valitsevat seisundit, olenemata sellest, kas selline kuritarvitamine kandis vilja või mitte (
40
).
53.
Vastupidi Google’i eeldusele ei pruugi konkurentsitaseme säilimine teataval turul või isegi konkurentsi suurenemine sellel turul, hoolimata turgu valitseva ettevõtja kuritarvitavast käitumisest, seega tähendada, et niisugune käitumine ei saa põhjustada konkurentsivastast mõju. Esiteks ei saa turgu valitseva ettevõtja käitumise õigusvastasus lõppkokkuvõttes sõltuda teiste turu ettevõtjate võimest vähendada selle käitumise kahjulikku mõju. Teiseks piisab, kui märkida, et kuritarvitava käitumise puudumisel oleks konkurents võinud kasvada veelgi enam ja näiteks teiste ettevõtjate turuosad oleksid võinud samuti kasvada rohkem, kui nad tegelikult kasvasid.
54.
Lisaks ei saa turgu valitseva ettevõtja argumenti tegeliku väljatõrjuva mõju puudumise kohta pidada piisavaks, et ELTL artikli 102 kohaldatavus välistada. Isegi kui see asjaolu võib olla märk selle kohta, et kõnealune käitumine ei saanud väidetud mõju tekitada, tuleb seda täiendada muude tõenditega, mis näitavad, et tegeliku mõju puudumine oli tõepoolest tingitud sellest, et kõnealune käitumine ei saanudki seda mõju tekitada. (
41
)
55.
Eeltoodud kaalutlustest tuleneb, et kui vaatamata Android Autole juurdepääsu andmisest keeldumisele tegutsesid teised ettevõtjad naaberturul edasi või isegi kasvatasid oma tegevust, siis ei tähenda see asjaolu iseenesest, et juurdepääsu andmisest keeldumine ei saanud avaldada konkurentsivastast mõju. Eelotsusetaotluse esitanud kohus peab hindama, kas turgu valitseva ettevõtja tegevus võis takistada konkurentsi säilimist või arengut, võttes arvesse kõiki asjas tähtsust omavaid asjaolusid, sõltumata sellest, kas konkurentsi piirav mõju tegelikult ilmnes või mitte. (
42
)
56.
Eeltoodu põhjal teen eelotsuse esimese küsimuse kohta järelduse, et ELTL artiklit 102 tuleb tõlgendada nii, et kohtuotsuses Bronner määratletud tingimused ei ole kohaldatavad, kui platvormi, millele juurdepääsu taotletakse, ei ole välja töötatud turgu valitseva ettevõtja poolt tema ainuõigusliku kasutuse eesmärgil, vaid see on kavandatud ja ette nähtud kolmandast isikust arendajate rakendustega täiendamiseks. Sellises olukorras ei ole vaja tõendada, et see platvorm on naaberturu jaoks hädavajalik. Küll aga kuritarvitab ettevõtja oma turgu valitsevat seisundit, kui ta tegutseb viisil, mis välistab, takistab või lükkab edasi kolmandast isikust ettevõtja väljatöötatud rakenduse juurdepääsu sellele platvormile, kui selline käitumine võib avaldada konkurentsivastast mõju tarbijate kahjuks ega ole objektiivselt põhjendatav. See konkurentsivastane mõju võib seisneda turgu valitseva ettevõtja pakutava toote või teenusega vähemalt potentsiaalselt konkureeriva toote või teenuse naaberturule toomise viibimises.
57.
Mis puudutab teist eelotsuse küsimust, siis ELTL artiklit 102 tuleb tõlgendada nii, et asjaolu, et juurdepääsu taotlenud ettevõtja ja teised ettevõtjad on jätkanud naaberturul tegutsemist ja arendanud oma turupositsiooni, kuigi nad ei saanud digiplatvormile taotletud juurdepääsu, ei tähenda iseenesest, et turgu valitseva ettevõtja keeldumine juurdepääsu andmisest ei saanud avaldada konkurentsivastast mõju ja et seda ei saa seega pidada kuritarvituseks. Eelotsusetaotluse esitanud kohus peab hindama, kas turgu valitseva ettevõtja tegevus võis takistada konkurentsi säilimist või arengut, võttes arvesse kõiki asjas tähtsust omavaid asjaolusid, sõltumata sellest, kas konkurentsi piirav mõju tegelikult ilmnes või mitte.
B.
Kolmas ja neljas küsimus
58.
Olles esitanud seisukoha, mille Euroopa Kohus peaks minu arvates võtma eelotsuse esimese ja teise küsimuse kohta, analüüsin nüüd ühiselt eelotsuse kolmandat ja neljandat küsimust. Sisuliselt viidatakse neis objektiivsele põhjendusele, millele turgu valitsev ettevõtja võib tugineda, kui ta keeldub juurdepääsu võimaldamisest tema poolt väljatöötatud platvormile, mille tulemuseks on käesoleva ettepaneku punktis 46 kirjeldatud käitumine. Mõlemad küsimused puudutavad ka tõendamiskoormust, mida turgu valitsev ettevõtja või asjaomane konkurentsiasutus peab sellisel juhul kandma.
59.
Alustuseks tuleb märkida, et kolmas ja neljas küsimus põhinevad Google’i väidetel, et Android Autole taotletud juurdepääsu andmiseks on vaja esmalt välja töötada elektrisõidukite laadimise teenustega seotud rakenduste mall. Seda malli ei olnud juurdepääsutaotluse esitamise ajal olemas ja Google'i sõnul oli see Android Auto turvaliseks kasutamiseks hädavajalik. Samuti väidab Google, et seda malli ei olnud alguses taotletud tähtaegade jooksul võimalik rakendada, muu hulgas asjakohaste ressursside eraldamise vajaduse ja COVID-19 pandeemia tõttu.
60.
Isegi kui ELTL artikkel 102 ei sisalda samasugust sätet nagu ELTL artikli 101 lõige 3, mis mahendab selles aluslepingus sätestatud keeldu sõlmida konkurentsivastaseid kokkuleppeid, (
43
) annab Euroopa Kohtu praktika turgu valitsevatele ettevõtjatele võimaluse oma tegevust objektiivselt põhjendada, isegi kui esialgu tundub, et see tegevus kujutab endast kuritarvitust (
44
).
61.
See tähendab, et turgu valitsevad ettevõtjad, kellele heidetakse ette kuritarvitavat käitumist, võivad tugineda oma käitumise objektiivsele põhjendatusele. (
45
) Kui see neil õnnestub, ei ole ELTL artiklis 102 sätestatud keeld kohaldatav. Selleks võib turgu valitsev ettevõtja muu hulgas tõendada, et vastav tegevus on objektiivselt vajalik, (
46
) kusjuures selle nõudega kaasneb ka asjaomase tegevuse proportsionaalsuse tingimus (
47
).
62.
Esiteks küsib eelotsusetaotluse esitanud kohus Euroopa Kohtult, kas malli puudumist juurdepääsutaotluse esitamise ajal tuleb arvestada juurdepääsu andmisest keeldumise objektiivse põhjendusena või – teise võimalusena – kas turgu valitsev ettevõtja võib olla kohustatud selle malli välja töötama, et hõlbustada juurdepääsu oma digiplatvormile. Sisuliselt tuleb sellele küsimuseks vastamiseks kindlaks määrata, millised on need kohustused, mida turgu valitsev ettevõtja peab täitma, kui kolmandast isikust arendaja taotleb juurdepääsu tema platvormile.
63.
Nagu ma märkisin sissejuhatuses käesolevasse ettepanekusse, (
48
) on üks delikaatsemaid küsimusi, mille Euroopa Kohus peab käesolevas kohtuasjas lahendama, see, kas koostalitlusvõimes seisneva juurdepääsu tagamise kohustused nõuavad turgu valitsevatelt ettevõtjatelt aktiivset käitumist, näiteks vajaliku tarkvara, nimelt malli väljatöötamist. Kui Euroopa Kohus leiab, et see on nii, siis ELTL artiklist 102 tulenevate kohustuste täitmiseks ei pea asjaomane turgu valitsev ettevõtja mitte ainult nõustuma juurdepääsuga oma platvormile, vaid ta peaks ka pühendama oma aega ja ressursse sellise juurdepääsu tagamisele.
64.
Sellega seoses on oluline meenutada, et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt tuleb mis tahes erandit liidu õigusest tõlgendada kitsalt (
49
) ja see arusaam kehtib mutatis mutandis siis, kui kaalutakse objektiivset põhjendust ELTL artikli 102 raames (
50
). Juurdepääsu võimaldamisest keeldumise korral sellisele platvormile, nagu on kõne all põhikohtuasjas, kui see keeldumine põhjustab konkurentsivastast mõju, nagu kirjeldati käesoleva ettepaneku esimeses osas, võib aktsepteerida ainult asjaolusid, mis kahjustavad kõnealuse platvormi toimimist ja eesmärki.
65.
Käesoleval juhul tähendab see eelkõige seda, et kui malli väljatöötamine asjaomase turgu valitseva ettevõtja poolt on tehniliselt võimatu, võib malli puudumist iseenesest käsitada objektiivse põhjendusena. Nagu rõhutab komisjon, on see nii ka juhul, kui juurdepääsu võimaldamine selle malli abil võib tehnilisest seisukohast mõjutada platvormi toimimist või kui juurdepääs võib olla vastuolus platvormi majandusliku mudeli või eesmärgiga. Seevastu juhul, kui sellise malli väljatöötamine ei ole võimatu, ei mõjuta platvormi toimimist ega juurdepääs ole vastuolus platvormi majandusliku mudeli või eesmärgiga, kujutab turgu valitseva ettevõtja jäik ja otsene keeldumine, mille aluseks on malli puudumine, endast kuritarvitust ELTL artikli 102 tähenduses.
66.
Lisaks tuleb asuda seisukohale, et üksnes raskused malli väljatöötamisel, millele Google sisuliselt osutab, ei õigusta samuti jäika keeldumist juurdepääsu võimaldamisest. Nagu on märgitud eespool punktis 61, tuleb sellisel juhul hinnata vajalikkust ja proportsionaalsust, võttes seejuures arvesse kõiki keeldumisega seotud asjaolusid või väliseid tegureid. Just selle hindamise raames ja eelkõige keeldumise proportsionaalsuse kaalumisel tuleb hinnata turgu valitseva ettevõtja (keerulist) olukorda seoses kõnealuse malli väljatöötamisega.
67.
Märgin, et poolte vahel ei ole vaidlust selles, et tarkvaramalli väljatöötamine on tõesti vajalik selleks, et tagada kolmanda isiku väljatöötatud rakenduse koostalitlusvõime sellise platvormiga nagu Android Auto. Eelotsusetaotluses ongi märgitud, et nende mallide väljatöötamine, mille eesmärk on hõlmata terveid rakenduste kategooriaid, on vajalik, et vältida pikki ja kulukaid katseid, mida vastasel juhul tuleks teha selleks, et tagada iga üksiku rakenduse ühilduvus Android Autoga. Pealegi on tegemist ülesandega, mida saab täita ainult Google kui selle platvormi omanik (
51
). Seega, kui eelotsusetaotluse esitanud kohtu sellekohasest hindamisest ei tulene teisiti, tähendab see, et niisuguses kohtuvaidluses nagu põhikohtuasi näib vajalikkuse kriteerium objektiivse põhjenduse analüüsimisel olevat igati täidetud, kuna ei ole mingit kahtlust, et malli väljatöötamist ei saa vältida, kui soovitakse tagada sellise rakenduse nagu Enel X-i rakenduse turvaline juurdepääs Android Autole.
68.
Seevastu keeldumise proportsionaalsus väärib minu arvates põhjalikumat käsitlemist. Pidades silmas eesmärki tagada turgude avatus, säilitades ühtlasi turgu valitseva ettevõtja jaoks sobivad stiimulid, on selles etapis on oluline turgu valitseva ettevõtja põhjendus, mis puudutab aja- ja ressursipiiranguid tarkvaramalli arendamisel.
69.
Mis puudutab ajapiiranguid, siis eelotsusetaotluse esitanud kohus ei ole kindel, kas see on konkurentsiasutusi ülesanne uurida objektiivsete asjaolude alusel, kui palju aega on turgu valitsevale ettevõtjale vaja tarkvaramalli arendamiseks, et võimaldada taotletud juurdepääs platvormile, või peab hoopis turgu valitsev ettevõtja – arvestades tema vastutust turul – teavitama taotlejat malli väljatöötamiseks vajalikust ajast.
70.
Sellega seoses tuleb meenutada Euroopa Kohtu praktikat, millest tuleneb, et kuigi ELTL artikli 102 rikkumise sisuks olevate asjaolude esinemise tõendamise kohustus lasub konkurentsiasutustel, olgu liidu või liikmesriigi tasandil, peab asjaomane turgu valitsev ettevõtja tõstatama väite objektiivse põhjendatuse kohta ning toetama seda väidet argumentide ja tõenditega (
52
). Samuti on Euroopa Kohus sedastanud, et asjaomane turgu valitsev ettevõtja, kellel lasub algne tõendamiskohustus, peab esitama konkreetsed tõendid ega või piirduda ebamääraste, üldiste või teoreetiliste argumentidega (
53
).
71.
Loogiliselt võttes peavad tegurid, millele tuginedes turgu valitsev ettevõtja väidab, et tema käitumine oli objektiivselt põhjendatud, olema needsamad tegurid, mida ta võttis arvesse asjaomase käitumise ajal (
54
). Sellest tulenevalt on keeldumise konkreetsete asjaolude uurimine oluline element selle kindlakstegemisel, kas turgu valitseva ettevõtja esitatud põhjendus oli tõepoolest tema käitumise aluseks. Kui see nõue on täidetud, tuleb seejärel konkurentsiasutusel juhul, kui tal on kavas tuvastada turgu valitseva seisundi kuritarvitamine, tõendada, et need argumendid ja tõendid, millele ettevõtja tugineb, ei ole ülekaalukad ja sellest tulenevalt ei ole esitatud põhjendus vastuvõetav (
55
).
72.
Käesoleval juhul on oluline märkida, et kui konkurentsiasutuse menetluses tuginetakse objektiivse põhjendusena ajapiirangutele, siis peab tõendamisel esimese sammu tegema turgu valitsev ettevõtja, kes ei saa pelgalt osutada nendele piirangutele, et õigustada juurdepääsu andmisest keeldumist. Vastupidi: see ettevõtja peab tõendama, et ta teavitas juurdepääsu taotlenud ettevõtjat malli väljatöötamiseks vajalikust ajast, nagu pakub välja eelotsusetaotluse esitanud kohus oma küsimuses. Väljatöötamine võib võtta nii palju aega kui objektiivselt vajalik ega pruugi toimuda kohe. Lisaks võib selline keeruline kontekst nagu Google’i viidatud COVID-19 pandeemia olla tegur, mida tuleb arvesse võtta. Kui pädev konkurentsiasutus omakorda tõendab, et turgu valitseva ettevõtja hinnang ei ole mudeli väljatöötamiseks vajaliku aja osas adekvaatne, ei ole selle objektiivse põhjenduse näol tegemist uuritavat käitumist õigustava argumendiga (
56
). Samuti on iseenesestmõistetav, et kõiki neid asjaolusid võib edaspidi kontrollida asjaomane kohus.
73.
Sarnast lähenemisviisi võib kasutada ressursside puhul, mida turgu valitseval ettevõtjal võib olla vaja eraldada malli väljatöötamiseks, et tagada kolmanda isiku rakenduse koostalitlusvõime platvormiga. Tegelikult kujutab arutelu malli väljatöötamiseks vajalike inim- ja rahaliste ressurssidega seotud piirangute üle, nagu Google väidab, endast arutelu väljatöötamisega kaasnevate kulude üle ja selle üle, kes peab need kulud kandma.
74.
Alustuseks märgin, et kui turgu valitseval ettevõtjal on kohustus tagada platvormile juurdepääs ja töötada selleks välja mall, nagu käesolevas ettepanekus juba selgitati, ei tähenda see, et väljatöötamisega seotud kulud peab tingimata kandma see ettevõtja. See kaalutlus on oluline eelkõige selle tagamiseks, et ELTL artikli 102 ja sellest tulenevate koostalitlusvõimega seotud kohustuste kohaldamine ei avaldaks turgu valitsevale ettevõtjale kui asjaomase platvormi algsele arendajale ja omanikule pärssivat mõju.
75.
Eeltoodud kaalutlus tähendab, et turgu valitseval ettevõtjal peab olema võimalik tugineda ressursipiirangutele kui objektiivsele põhjendusele kolmanda isiku rakenduse jaoks malli väljatöötamisest loobumiseks. Selleks et see põhjendus oleks vastuvõetav, on siiski oluline vastavalt eespool punktides 70 ja 71 viidatud kohtupraktikale veenduda, et juurdepääsu taotlevale ettevõtjale antakse võimalus maksta asjakohast tasu, millele peaks põhiliselt eelnema vajaliku malli väljatöötamise kulude hindamine. Kui turgu valitsev ettevõtja üksnes viitab ressursipiirangutele, pakkumata tasumise võimalust, ei oleks minu arvates täidetud nõuded, mis võimaldavad pidada objektiivset põhjendust vastuvõetavaks (
57
). Kui juurdepääsu taotlenud ettevõtja peab kulusid ebasobivaks või ebaproportsionaalseks, siis peab asjaomane konkurentsiasutus juhul, kui tal on kavas tuvastada turgu valitseva seisundi kuritarvitamine, tõendama, et turgu valitseva ettevõtja poolt kulude arvutamiseks esitatud argumendid ja tõendid ei ole veenvad ja et esitatud põhjendus ei ole seega vastuvõetav.
76.
Eeltoodud kaalutlustest tuleneb, et selleks, et teha kindlaks, kas turgu valitseva ettevõtja esitatud objektiivset põhjendust, mis seisneb aja- ja ressursipiirangutes, saab pidada vastuvõetavaks, tuleb seda põhjendust kontrollida vajalikkuse ja proportsionaalsuse seisukohast kooskõlas käesoleva ettepaneku eelmistes punktides esitatud kaalutlustega.
77.
Jääb veel küsimus, kas asjaolu, et turgu valitsev ettevõtja saab korraga mitu juurdepääsutaotlust, võib samuti kujutada endast objektiivset põhjendust ELTL artikli 102 tähenduses. Selles osas on kahtlusi väljendanud ka eelotsusetaotluse esitanud kohus, kes ei ole kindel, kas selles kontekstis on turgu valitseval ettevõtjal tulenevalt tema erilisest vastutusest turul kohustus määrata eelnevalt kindlaks objektiivsed kriteeriumid talle esitatud taotluste läbivaatamiseks ja tähtsuse järjekorda seadmiseks.
78.
Pean vajalikuks märkida, et viide turgu valitseva ettevõtja erilisele vastutusele, nagu see on kindlaks määratud Euroopa Kohtu praktikas, (
58
) ei peaks komplitseerima selle põhjenduse analüüsi, mille see ettevõtja on esitanud selleks, et õigustada tema väljatöötatud platvormile juurdepääsu andmisest keeldumist. Nimelt võiks Euroopa Kohus asuda seisukohale, nagu käesolevas ettepanekus on juba välja toodud, et sellest vastutusest tuleneb juurdepääsu andmise kohustus, kui on kohaldatavad käesoleva ettepaneku punktis 46 nimetatud tingimused. Nagu Google väidab, ei saa sellekohase õigusnormidest tuleneva kohustuse puudumisel siiski see asjaolu iseenesest olla aluseks kohustusele kehtestada näha ette ja eelnevalt määratleda objektiivsed kriteeriumid üheaegselt esitatud juurdepääsutaotluste läbivaatamiseks.
79.
See on eriti oluline niisuguses kohtuvaidluses nagu põhikohtuasi, kus turgu valitseva ettevõtja esitatud põhjenduse aktsepteerimine ei saa minu arvates sõltuda sellest, kas objektiivsed kriteeriumid on eelnevalt kindlaks määratud või mitte. Mitme samal ajal esitatud taotluse korral võib nende kriteeriumide puudumine kindlasti kujutada endast asjaolu, mida tuleb turgu valitsevale ettevõtjale etteheidetava tegevuse kuritarvitava laadi hindamisel arvesse võtta, kui see toob kaasa liigse viivituse juurdepääsu võimaldamisel või samaaegsete taotlejate diskrimineeriva kohtlemise. Siiski ei nähtu eelotsusetaotlusest, et see on käesoleval juhul nii, mis tähendab, et ainuüksi kõnealuste kriteeriumide puudumine ei saa olla aluseks kuritarvitava käitumise tuvastamisele.
80.
Eeltoodud analüüsi põhjal teen eelotsuse kolmanda küsimuse kohta järelduse, et ELTL artiklit 102 tuleb tõlgendada nii, et käitumine, mis seisneb selles, et turgu valitsev ettevõtja ei anna kolmandast isikust ettevõtjale juurdepääsu sellisele platvormile, nagu käsitletakse põhikohtuasjas, võib olla objektiivselt põhjendatud juhul, kui taotletud juurdepääs on tehniliselt võimatu või kui see võib tehnilisest seisukohast mõjutada platvormi toimimist või olla vastuolus platvormi majandusliku mudeli või eesmärgiga. Ainuüksi asjaolu, et oma platvormile juurdepääsu võimaldamiseks peab turgu valitsev ettevõtja lisaks nõusoleku andmisele töötama välja tarkvaramalli, mis võtab arvesse juurdepääsu taotleva ettevõtja konkreetseid vajadusi, ei saa iseenesest õigustada juurdepääsu andmisest keeldumist, tingimusel et väljatöötamiseks nähakse ette asjakohane ajavahemik ja et turgu valitsev ettevõtja saab väljatöötamise eest asjakohast tasu. Turgu valitsev ettevõtja peab mõlemast elemendist teatama juurdepääsu taotlevale ettevõtjale pärast tema taotluse saamist.
81.
Mis puudutab esitatud neljandat küsimust, siis ELTL artiklit 102 tuleb tõlgendada nii, et sellest üksi ei saa tuleneda kohustust määrata eelnevalt kindlaks objektiivsed kriteeriumid platvormile juurdepääsu taotluste hindamiseks. Üksnes mitme samal ajal esitatud taotluse korral võib nende kriteeriumide puudumine kujutada endast asjaolu, mida tuleb turgu valitsevale ettevõtjale etteheidetava tegevuse kuritarvitava laadi hindamisel arvesse võtta, kui see toob kaasa liigse viivituse juurdepääsu võimaldamisel või samaaegsete taotlejate diskrimineeriva kohtlemise.
C.
Viies küsimus
82.
Oma viienda küsimusega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, kas digitaalsele peegelplatvormile juurdepääsu andmisest keeldumises seisneva kuritarvituse korral tuleb ELTL artiklit 102 tõlgendada nii, et konkurentsiasutus on kohustatud määratlema asjaomase järelturu, mida see kuritarvitus mõjutab, ning kas see turg võib olla ka üksnes potentsiaalne.
83.
Nagu on teada, siis ELTL artikli 102 kohaldamise kontekstis on turgu valitseva seisundi tuvastamiseks tingimata vaja eelnevalt määratleda asjaomane toode või geograafiline turg, mida asjaomane ettevõtja valitseb. Taristule juurdepääsu andmisest keeldumise korral on enamasti selleks eelnev turg, kus see taristu asub. Seda liiki juhtumi puhul tuleb samuti kindlaks teha naaberturg (järelturg), kus juurdepääsu taotlejast ettevõtja kavatseb tegutseda ja milles turgu valitseva ettevõtja käitumise konkurentsivastane mõju võib avalduda. (
59
)
84.
Mis puudutab naaberturgu, siis Euroopa Kohtu praktikas on öeldud, et on piisav, kui on võimalik kindlaks teha potentsiaalne või isegi hüpoteetiline turg. (
60
) Nimelt võib olla ainult vaja kindlaks teha „kaks eri tootmisetappi“ ja nende omavaheline tegelik seos. (
61
)
85.
Seega, nagu Itaalia valitsus ja komisjon õigesti märgivad, puudub asjaomase turu süstemaatilise määratlemise kohustus siis, kui hinnatakse, kas turgu valitseva ettevõtja käitumine võis piirata konkurentsi, eelkõige juhul, kui tegemist on käitumisega, mis seisneb taristule juurdepääsu andmisest keeldumises või täpsemalt, nagu käesoleval juhul, juurdepääsu välistamises, takistamises või edasilükkamises. On tõsi, et nendel juhtudel tuleb konkurentsi piiramise võimet põhimõtteliselt hinnata selle turu puhul, kus konkurentsivastane mõju võib ilmneda ning milleks nimelt on eelnevale turule, millele turgu valitsev ettevõtja keeldub juurdepääsu võimaldamast, järgnev või selle kõrval olev turg. Sellest ei tulene minu arvates siiski tingimata, et vastavalt komisjoni teatisele asjaomase turu määratlemise kohta (
62
) tuleb teha põhjalik analüüs asjaomase kaubaturu ja geograafilise turu määratlemiseks ning selle ulatuse piiritlemiseks, nagu Google sisuliselt väidab. Piisab, kui konkurentsiasutus tõendab, et kõnealusel käitumisel võib olla konkurentsivastane mõju omavahel konkureerivatele toodetele või teenustele, isegi kui tegemist on vaid potentsiaalse konkurentsiga.
86.
Seda enam peaks see kehtima siis, kui kõnealune turg on alles välja kujunemas või kiiresti arenev, mistõttu selle ulatus väidetava kuritarvitava käitumise ajal ei ole veel täielikult piiritletav. Sellistel juhtudel võib asjaomase turu määratlemine osutuda väga keeruliseks ja põhjustada spekulatiivseid kaalutlusi. Seega näib olevat piisav, kui konkurentsiasutus uurib tähelepanelikult asjaomase turu tunnuseid ja ulatust ning võtab neid kõne all oleva käitumise võimaliku mõju analüüsimisel nõuetekohaselt arvesse.
87.
Mis puudutab käesolevat kohtuasja, siis ma pean vajalikuks märkida, et Google’i käitumine näib puudutavat arenevat turgu, nagu nähtub ka eelotsusetaotluses esitatud kirjeldusest. Eeldades, et seda küsimust peab hindama eelotsusetaotluse esitanud kohus, märgin, et AGCM käsitles oma otsuses kõigepealt elektrilaadimise teenuste rakenduste sektorit. Seejärel määratles ta „rakenduste kaudu osutatavate elektrilaadimise teenuste konkurentsiruumi“, kus tema hinnangul konkureerivad omavahel elektrilaadimise teenused ja navigeerimisrakendused, ning tõi välja mitu asjaolu, mis kinnitavad nende kahe rakenduste kategooria vahelist konkurentsi, mis on vähemalt potentsiaalne. Neid kaalutlusi võeti arvesse järgnenud analüüsis, mis käsitles seda, kas Google’i käitumine võis põhjustada kõne all olevat konkurentsivastast mõju.
88.
Esitatud viienda küsimuse kohta teen seega järelduse, et ELTL artiklit 102 tuleb tõlgendada nii, et kui turgu valitsev ettevõtja keeldub juurdepääsu võimaldamisest sellisele platvormile, nagu käsitletakse põhikohtuasjas, ei ole konkurentsiasutus kohustatud asjaomase turu määratlemist käsitleva teatise kohaselt ammendavalt määratlema turgu, millel juurdepääsu andmisest keeldumine võib avaldada konkurentsivastast mõju. Piisab, kui konkurentsiasutus tõendab, et kõnealusel käitumisel võis olla konkurentsivastane mõju toodetele või teenustele, mis omavahel konkureerivad.
IV. Ettepanek
89.
Eeltoodud kaalutluste põhjal teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata Consiglio di Stato (Itaalia kõrgeima halduskohtuna tegutsev riiginõukogu) eelotsuse küsimustele järgmiselt:
1.
Mis puudutab esitatud esimest küsimust, siis ELTL artiklit 102
tuleb tõlgendada nii, et 26. novembri 1998. aasta kohtuotsuses Bronner (C‑7/97, EU:C:1998:569) määratletud tingimused ei ole kohaldatavad, kui platvormi, millele juurdepääsu taotletakse, ei ole välja töötatud turgu valitseva ettevõtja poolt tema ainuõigusliku kasutuse eesmärgil, vaid see on kavandatud ja ette nähtud kolmandast isikust arendajate rakendustega täiendamiseks. Sellises olukorras ei ole vaja tõendada, et see taristu on naaberturu jaoks hädavajalik. Küll aga kuritarvitab ettevõtja oma turgu valitsevat seisundit, kui ta tegutseb viisil, mis välistab, takistab või lükkab edasi kolmandast isikust ettevõtja juurdepääsu sellele platvormile, kui selline käitumine võib avaldada konkurentsivastast mõju tarbijate kahjuks ega ole objektiivselt põhjendatav.
2.
Mis puudutab esitatud teist küsimust, siis ELTL artiklit 102
tuleb tõlgendada nii, et asjaolu, et juurdepääsu taotlenud ettevõtja ja teised ettevõtjad on jätkanud naaberturul tegutsemist ja arendanud oma turupositsiooni, kuigi nad ei saanud digiplatvormile taotletud juurdepääsu, ei tähenda iseenesest, et turgu valitseva ettevõtja keeldumine juurdepääsu andmisest ei saanud avaldada konkurentsivastast mõju ja et seda ei saa seega pidada kuritarvituseks. Eelotsusetaotluse esitanud kohus peab hindama, kas turgu valitseva ettevõtja tegevus võis takistada konkurentsi säilimist või arengut, võttes arvesse kõiki asjas tähtsust omavaid asjaolusid, sõltumata sellest, kas konkurentsi piirav mõju tegelikult ilmnes või mitte.
3.
Mis puudutab esitatud kolmandat küsimust, siis ELTL artiklit 102
tuleb tõlgendada nii, et käitumine, mis seisneb selles, et turgu valitsev ettevõtja ei anna kolmandast isikust ettevõtjale juurdepääsu sellisele platvormile, nagu käsitletakse põhikohtuasjas, võib olla objektiivselt põhjendatud juhul, kui taotletud juurdepääs on tehniliselt võimatu, võib tehnilisest seisukohast mõjutada platvormi toimimist või on vastuolus platvormi majandusliku mudeli või eesmärgiga. Ainuüksi asjaolu, et digiplatvormile juurdepääsu võimaldamiseks peab turgu valitsev ettevõtja lisaks nõusoleku andmisele töötama välja tarkvaramalli, mis võtab arvesse juurdepääsu taotleva ettevõtja konkreetseid vajadusi, ei saa iseenesest õigustada juurdepääsu andmisest keeldumist, tingimusel et väljatöötamiseks nähakse ette asjakohane ajavahemik ja et turgu valitsev ettevõtja saab väljatöötamise eest asjakohast tasu. Turgu valitsev ettevõtja peab mõlemast elemendist teatama juurdepääsu taotlevale ettevõtjale pärast tema taotluse saamist.
4.
Mis puudutab esitatud neljandat küsimust, siis ELTL artiklit 102
tuleb tõlgendada nii, et sellest üksi ei saa tuleneda kohustust määrata eelnevalt kindlaks objektiivsed kriteeriumid platvormile juurdepääsu taotluste hindamiseks. Üksnes mitme samal ajal esitatud taotluse korral võib nende kriteeriumide puudumine kujutada endast asjaolu, mida tuleb turgu valitsevale ettevõtjale etteheidetava tegevuse kuritarvitava laadi hindamisel arvesse võtta, kui see toob kaasa liigse viivituse juurdepääsu võimaldamisel või samaaegsete taotlejate diskrimineeriva kohtlemise.
5.
Mis puudutab esitatud viiendat küsimust, siis ELTL artiklit 102
tuleb tõlgendada nii, et kui turgu valitsev ettevõtja keeldub juurdepääsu võimaldamisest sellisele platvormile, nagu on kõne all põhikohtuasjas, ei ole konkurentsiasutus kohustatud liidu konkurentsiõiguse kohaldamisel asjaomase turu määratlemist käsitleva komisjoni teatise (C/2024/1645) kohaselt ammendavalt määratlema turgu, millel juurdepääsu andmisest keeldumine võib avaldada konkurentsivastast mõju. Piisab, kui konkurentsiasutus tõendab, et kõnealusel käitumisel võis olla konkurentsivastane mõju toodetele või teenustele, mis omavahel konkureerivad.
(
1
)	Algkeel: inglise.
(
2
)	Google Italy Srl on Google LLC tütarettevõtja Itaalias; Google LLC omakorda kuulub Alphabet Inc-le. Lihtsuse huvides nimetan neid kolme ettevõtjat, kes on põhikohtuasjas kaebuse esitajad, edaspidi koos „Google’iks“.
(
3
)	Itaalia konkurentsi- ja turujärelevalveamet (edaspidi „AGCM“).
(
4
)	Edaspidi „Enel X“.
(
5
)	26. novembri 1998. aasta kohtuotsus Bronner (C‑7/97, EU:C:1998:569) (edaspidi „kohtuotsus Bronner“ või „Bronneri tingimused“).
(
6
)	Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. septembri 2022. aasta määrus (EL) 2022/1925, mis käsitleb konkurentsile avatud ja õiglaseid turge digisektoris ning millega muudetakse direktiive (EL) 2019/1937 ja (EL) 2020/1828 (digiturgude määrus) (ELT 2022, L 265, lk 1).
(
7
)	Vt muu hulgas 17. septembri 2007. aasta kohtuotsus Microsoft vs. komisjon (T‑201/04, EU:T:2007:289, edaspidi „kohtuotsus Microsoft“).
(
8
)	25. märtsi 2021. aasta kohtuotsus Slovak Telekom vs. komisjon (C‑165/19 P, EU:C:2021:239, punkt 40) (edaspidi kohtuotsus „Slovak Telekom“).
(
9
)	Lepingust keeldumise õiguslike ja majanduslike põhjuste põhjalikku selgitust vt O’Donoghue, R., KC, ja Padilla, J., The Law and Economics of Article 102 TFEU, Bloomsbury, 2020, lk 509 jj.
(
10
)	Kohtuotsus Bronner, punkt 41. Vt ka 29. aprilli 2004. aasta kohtuotsus IMS Health (C‑418/01, EU:C:2004:257); 17. veebruari 2011. aasta kohtuotsus TeliaSonera Sverige (C‑52/09, EU:C:2011:83); 10. juuli 2014. aasta kohtuotsus Telefónica ja Telefónica de España vs. komisjon (C‑295/12 P, EU:C:2014:2062); kohtuotsus Slovak Telekom; 25. märtsi 2021. aasta kohtuotsus Deutsche Telekom vs. komisjon (C‑152/19 P, EU:C:2021:238); 12. mai 2022. aasta kohtuotsus Servizio Elettrico Nazionale jt (C‑377/20, EU:C:2022:379) ning 12. jaanuari 2023. aasta kohtuotsus Lietuvos geležinkeliai vs. komisjon (C‑42/21 P, EU:C:2023:12) (edaspidi „kohtuotsus Baltic Rail“).
(
11
)	Esimene ja teine tingimus on mõnikord esitatud vastupidises järjekorras.
(
12
)	Kohtujurist Jacobsi ettepanek kohtuasjas Bronner (C‑7/97, EU:C:1998:264).
(
13
)	Vt muu hulgas Whish, R., ja Bailey, D., Competition Law, 10. väljaanne, Oxford University Press, 2021, lk 772 ja 773.
(
14
)	Kohtujurist Jacobsi ettepanek kohtuasjas Bronner (C‑7/97, EU:C:1998:264, punkt 56).
(
15
)	Ibid. (punktid 57 ja 62).
(
16
)	Ibid. (punkt 61).
(
17
)	Kohtuotsus Slovak Telekom (punkt 46).
(
18
)	Ibid. (punkt 47).
(
19
)	Vt selle kohta kohtuotsus Baltic Rail (punkt 86). Vt ka 10. novembri 2021. aasta kohtuotsus Google ja Alphabet vs. komisjon (Google Shopping) (T‑612/17, EU:T:2021:763, punkt 217).
(
20
)	Ibid.
(
21
)	Vt kohtujurist Kokott’i ettepanek kohtuasjas Google ja Alphabet vs. komisjon (C‑48/22 P, EU:C:2024:14). Käesoleva ettepaneku koostamise ajal ei ole selles kohtuasjas veel otsust tehtud.
(
22
)	Ibid. (punkt 83 jj).
(
23
)	Kohtuotsus Slovak Telekom, punkt 45.
(
24
)	Kohtuotsus Baltic Rail, punkt 80.
(
25
)	Ibid. (punktid 80 ja 82).
(
26
)	Selle lähenemisviisi kriitilise analüüsi kohta vt muu hulgas O’Donoghue, R., KC, ja Padilla, J., op. cit., lk 585, ning Muscat, A., „Testing for abusive refusals to supply in EU competition law: past, present and future“, European Competition Law Review, 42(5), 2021, lk 256–268.
(
27
)	Vt eelkõige neljas eelotsuse küsimus, milles on kasutatud väljendit „turgu valitsev ettevõtja, kes omab kontrolli digiplatvormi üle“. Vt ka „Android Auto“ määratlust, mille Google on esitanud aadressil https://source.android.com/docs/automotive/start/what_automotive, kus see on määratletud kui „platvorm“.
(
28
)	Shier, G., ja Byrne, T., „Economic Principles“ väljaandes Wiggers, M., Struijlaart, R., ja Dibbits, J. (toim), Digital Competition Law in Europe, Kluwer Law International, 2023, lk 17.
(
29
)	Vt sellega seoses Android Auto kvaliteedisuuniseid, mida peavad järgima selle toote jaoks rakenduste arendajad ja mis on kättesaadavad aadressil https://transparency.google/our-policies/product-terms/android-auto/.
(
30
)	Vt samuti „Building an ecosystem“, kättesaadav aadressil https://developer.android.com/cars.
(
31
)	Vt Mens, T., De Roover, C., ja Cleve, A. (toim), Software Ecosystems: Tooling and Analytics, Springer, 2023, lk 6.
(
32
)	Vt Google’i eesmärk parandada kasutajakogemust ja abistada arendajaid Android Auto kaudu toimivate autosiseste rakenduste pakkumisel suuremale hulgale autojuhtidele, kättesaadav aadressil https://android-developers.googleblog.com/2020/08/android-for-cars.html#:~:text=We%20launched%20Android%20Auto%20for_cars%20in%20the%20coming%20months.
(
33
)	Vt Andreangeli, A., „Case note on T‑201/04, Microsoft v Commission, Judgment of 17 September 2007“, Common Market Law Review, 45. kd, nr 3, 2008, lk 863, ning O’Donoghue, R., KC, ja Padilla, J., op. cit., lk 534 ja 535.
(
34
)	Kohtuotsus Microsoft, punktid 647 ja 648.
(
35
)	Vt käesoleva ettepaneku punktid 30 ja 31.
(
36
)	Vt selle kohta kohtujurist Kokott’i ettepanek kohtuasjas Google ja Alphabet vs. komisjon (C‑48/22 P, EU:C:2024:14, punkt 89).
(
37
)	Üks peamisi argumente, mille Google eelotsusetaotluse esitanud kohtus esitas ja mida on kirjeldatud eelotsusetaotluses, on see, et Android Auto ja niisugune rakendus nagu JuicePass ei konkureeri omavahel, mis tähendab, et juurdepääsu andmisest keeldumine ei anna mingil juhul alust konkurentsivastase väljatõrjumise tuvastamiseks. Teine eelotsuse küsimus ei puuduta siiski seda küsimust, vaid pigem seda, kas konkurentsivastase mõju olemasolu võib välistada, kui ilmnevad selles küsimuses kirjeldatud asjaolud. Seetõttu ei pea minu arvates Google’i argumente käsitlema mitte Euroopa Kohus, vaid selle kohta peab sisulise otsuse tegema eelotsusetaotluse esitanud kohus.
(
38
)	12. mai 2022. aasta kohtuotsus Servizio Elettrico Nazionale jt (C‑377/20, EU:C:2022:379).
(
39
)	Ibid. (punkt 44).
(
40
)	Ibid. (punkt 53 ja seal viidatud kohtupraktika) ning 19. jaanuari 2023. aasta kohtuotsus Unilever Italia Mkt. Operations (C‑680/20, EU:C:2023:33, punkt 41).
(
41
)	Ibid. (punktid 56 ja 72 ning seal viidatud kohtupraktika).
(
42
)	Vt selle kohta 17. veebruari 2011. aasta kohtuotsus TeliaSonera Sverige (C‑52/09, EU:C:2011:83, punkt 64).
(
43
)	Vt kohtujurist Jacobsi ettepanek kohtuasjas Syfait jt (C‑53/03, EU:C:2004:673, punktid 71 ja 72).
(
44
)	27. märtsi 2012. aasta kohtuotsus Post Danmark (C‑209/10, EU:C:2012:172, punkt 40 ja seal viidatud kohtupraktika). Vt ka komisjoni teatis „Suunised komisjoni täitetegevuse prioriteetide kohta [ELTL] artikli [102] kohaldamisel turgu valitsevate ettevõtjate kuritahtliku konkurente tõrjuva tegevuse suhtes“ (ELT 2009, C 45, lk 7, edaspidi „komisjoni suunised“, punktid 28–31).
(
45
)	Vt kriitilist analüüsi Castillo de la Torre, F., ja Gippini‑Fournier, E., Evidence, Proof and Judicial Review in EU Competition Law, Edward Elgar Publishing, 2024, lk 243–247.
(
46
)	Vt 27. märtsi 2012. aasta kohtuotsus Post Danmark (C‑209/10, EU:C:2012:172, punkt 41). Selle kohtuotsuse kohaselt võib objektiivseks põhjenduseks olla ka see, et turgu valitseva ettevõtja käitumine suurendab oluliselt tõhusust, mis kaalub üles võimaliku konkurentsivastase mõju tarbijatele. Võttes aga arvesse eelotsusetaotluse esitanud kohtu poolt põhikohtuasja kohta antud kirjeldust, ei ole sedalaadi põhjendus käesoleval juhul asjakohane.
(
47
)	Vt Whish, R., ja Bailey, D., op. cit., lk 220, ning van der Vijver, T., „Article 102 TFEU: How to claim the application of objective justifications in the case of prima facie dominance abuses?“, Journal of European Competition Law & Practice, 4. kd, nr 2, Oxford University Press, 2013, lk 121–133. Vt ka komisjoni suunised, punkt 28.
(
48
)	Vt käesoleva ettepaneku punkt 5.
(
49
)	Vt selle kohta 5. septembri 2019. aasta kohtuotsus Regards Photographiques (C‑145/18, EU:C:2019:668, punkt 43) ja 9. novembri 2017. aasta kohtuotsus AZ (C‑499/16, EU:C:2017:846, punkt 24).
(
50
)	Õiguskirjanduses nenditakse, et komisjoni otsustuspraktikas ja Euroopa Kohtu praktikas on objektiivsete põhjenduste suhtes rakendatud ranget lähenemisviisi. Vt O’Donoghue, R., KC, ja Padilla, J., op. cit., lk 658.
(
51
)	Vt selle kohta 6. oktoobri 1994. aasta kohtuotsus Tetra Pak vs. komisjon (T‑83/91, EU:T:1994:246, punkt 138), mis jäeti apellatsioonimenetluses muutmata 14. novembri 1996. aasta kohtuotsusega Tetra Pak vs. komisjon (C‑333/94 P, EU:C:1996:436, punkt 37).
(
52
)	Vt selle kohta 27. märtsi 2012. aasta kohtuotsus Post Danmark (C‑209/10, EU:C:2012:172, punkt 42). Vt ka kohtuotsus Microsoft (punkt 688).
(
53
)	Vt selle kohta 30. jaanuari 2020. aasta kohtuotsus Generics (UK) jt (C‑307/18, EU:C:2020:52, punkt 166). Vt samuti kohtuotsus Microsoft (punkt 698) ja 14. septembri 2022. aasta kohtuotsus Google ja Alphabet vs. komisjon (Google Android) (T‑604/18, EU:T:2022:541, punkt 616).
(
54
)	Vt selle kohta Whish, R., ja Bailey, D., op. cit., lk 223.
(
55
)	Kohtuotsus Microsoft (punkt 688).
(
56
)	Vt selle kohta 9. septembri 2009. aasta kohtuotsus Clearstream vs. komisjon (T‑301/04, EU:T:2009:317, punkt 106), milles Üldkohus leidis, et ainuüksi asjaolu, et turgu valitseva ettevõtja poolt juurdepääsu võimaldamiseks olid vajalikud olulised muudatused arvutisüsteemides, põhjalikud ettevalmistused ja arvukad katsed, ei õigustanud iseenesest kaheaastast viivitust juurdepääsu võimaldamisel.
(
57
)	Kuigi eelotsusetaotluse esitanud kohtu väljendatud kahtlused ei puuduta konkreetselt seda, kuidas malli väljatöötamise kulud tuleb välja arvutada, on oluline meeles pidada, et need kulud peavad olema rangelt seotud malli vajalikkust õigustavate põhjustega ja väljatöötamiseks kuluva ajaga. Juurdepääsu taotlenud ettevõtja makstavat tasu võivad mõjutada ka muud tegurid, näiteks rakenduste kategooriat hõlmava malli asemel individuaalse malli väljatöötamine vastava taotluse alusel. Samuti on oluline võtta arvesse kasu, mida turgu valitsev ettevõtja võib saada uue malli ja seega uute ühilduvate rakenduste kasutuselevõtmisest oma platvormil.
(
58
)	Vt muu hulgas 6. septembri 2017. aasta kohtuotsus Intel vs. komisjon (C‑413/14 P, EU:C:2017:632, punkt 135 ja seal viidatud kohtupraktika).
(
59
)	Kohtuotsus Microsoft (punkt 335).
(
60
)	29. aprilli 2004. aasta kohtuotsus IMS Health (C 418/01, EU:C:2004:257, punkt 44).
(
61
)	Ibid. (punkt 45).
(
62
)	Vt praegu komisjoni teatis asjaomase turu määratlemise kohta liidu konkurentsiõiguse kohaldamisel (C/2024/1645) (edaspidi „komisjoni teatis asjaomase turu määratlemise kohta“).