62024CJ0283
EUROOPA KOHTU OTSUS (viies koda)
3. aprill 2025 (
*1
)
Eelotsusetaotlus – Varjupaigapoliitika – Rahvusvaheline kaitse – Direktiiv 2013/32/EL – Artikli 46 lõige 3 – Täieliku ja ex nunc läbivaatamise nõue – Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikkel 47 – Õigus tõhusale õiguskaitsevahendile – Esimese astme kohtu pädevuse ulatus – Riigisisesed õigusnormid, mis ei näe ette pädevust määrata rahvusvahelise kaitse taotleja arstlik läbivaatus
Kohtuasjas C‑283/24 [Barouk] (
i
),
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Dioikitiko Dikastirio Diethnous Prostasiase (rahvusvahelise kaitse halduskohus, Küpros) 29. märtsi 2024. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 23. aprillil 2024, menetluses
B. F.
versus
Kypriaki Dimokratia,
EUROOPA KOHUS (viies koda),
koosseisus: koja president M. L. Arastey Sahún, kohtunikud D. Gratsias, E. Regan, J. Passer ja B. Smulders (ettekandja),
kohtujurist: J. Richard de la Tour,
kohtusekretär: A. Calot Escobar,
arvestades kirjalikku menetlust,
arvestades seisukohti, mille esitasid:
–
Küprose valitsus, esindajad: F. Sotiriou ja E. Symeonidou,
–
Euroopa Komisjon, esindajad: M. Debieuvre ja A. Katsimerou,
arvestades pärast kohtujuristi ärakuulamist tehtud otsust lahendada kohtuasi ilma kohtujuristi ettepanekuta,
on teinud järgmise
kohtuotsuse
1
Eelotsusetaotlus puudutab küsimust, kuidas tõlgendada Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta direktiivi 2013/32/EL rahvusvahelise kaitse seisundi andmise ja äravõtmise menetluse ühiste nõuete kohta (ELT 2013, L 180, lk 60) artikli 46 lõikeid 1 ja 3, arvestades Euroopa Liidu põhiõiguste harta (edaspidi „harta“) artiklit 47 ja koostoimes Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. detsembri 2011. aasta direktiivi 2011/95/EL, mis käsitleb nõudeid, millele kolmandate riikide kodanikud ja kodakondsuseta isikud peavad vastama, et kvalifitseeruda rahvusvahelise kaitse saajaks, ning nõudeid pagulaste või täiendava kaitse saamise kriteeriumidele vastavate isikute ühetaolisele seisundile ja antava kaitse sisule (ELT 2011, L 337, lk 9), artikli 4 lõikega 1 ja artikli 4 lõike 3 punktiga c ning ELL artikli 4 lõikega 3.
2
Taotlus on esitatud B. F-i ja Kypriaki Dimokratia (Küprose Vabariik) (keda esindab Ypiresia Asylou (Küprose varjupaigaamet) (edaspidi „varjupaigaamet“)) vahelises kohtuvaidluses seoses varjupaigaameti otsusega jätta B. F‑i rahvusvahelise kaitse taotlus rahuldamata ja kohustada teda tema päritoluriiki tagasi pöörduma.
Õiguslik raamistik
Liidu õigus
Direktiiv 2011/95
3
Direktiivi 2011/95 artiklis 4 on sätestatud:
„1.   Liikmesriigid võivad pidada taotleja kohuseks esitada niipea kui võimalik kõik andmed, mis on vajalikud rahvusvahelise kaitse taotluse põhjendamiseks. Koostöös taotlejaga on liikmesriigi kohus hinnata taotluse asjaomaseid andmeid.
[…]
3.   Rahvusvahelise kaitse taotlus vaadatakse läbi individuaalselt ning selle käigus arvestatakse järgmist:
[…]
c)
taotleja individuaalne seisund ja isiklikud asjaolud, sealhulgas sellised tegurid nagu taust, sugu ja vanus, et hinnata, kas taotleja suhtes toime pandud või võimalikud teod võiksid taotleja isiklikest asjaoludest lähtudes osutuda tagakiusamiseks või tekitada suurt kahju;
[…]“.
Direktiiv 2013/32
4
Direktiivi 2013/32 põhjendustes 18, 50 ja 60 on märgitud:
„(18)
Rahvusvahelise kaitse taotluse kohta võimalikult kiiresti otsuse tegemine, ilma et see piiraks taotluse piisavat ja täielikku läbivaatamist, on nii liikmesriikide kui ka rahvusvahelise kaitse taotlejate huvides.
[…]
(50)
Asjaolu, et otsuseid rahvusvahelise kaitse taotlemise, otsuseid pärast taotluse läbivaatamist taotluse uuesti läbivaatamisest keeldumise ja otsuseid pagulasseisundi või täiendava kaitse seisundi äravõtmise kohta saab kohtus tulemuslikult vaidlustada, peegeldab Euroopa Liidu õiguse üldpõhimõtet.
[…]
(60)
Käesolevas direktiivis austatakse põhiõigusi ja peetakse kinni hartaga tunnustatud põhimõtetest. Eelkõige püütakse käesoleva direktiiviga tagada inimväärikuse täielik asutamine ning edendada harta artiklite 1, 4, 18, 19, 21, 23, 24, ja 47 kohaldamist ning direktiivi tuleb sellele vastavalt rakendada.“
5
Selle direktiivi artikli 2 punkti f kohaselt:
„Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:
[…]
f)
„menetlev ametiasutus“ – liikmesriigi kohtulaadne ametiasutus või haldusorgan, kes vastutab rahvusvahelise kaitse taotluste läbivaatamise eest ning on pädev võtma sellistes juhtumites vastu esimese astme“.
6
Direktiivi artiklis 18 „Arstlik läbivaatus“ on sätestatud:
„1.   Kui menetlev ametiasutus leiab, et see on rahvusvahelise kaitse taotluse hindamiseks kooskõlas direktiivi 2011/95/EL artikliga 4 asjakohane, ning kui taotleja sellega nõus on, korraldavad liikmesriigid taotleja arstliku läbivaatuse seoses varasemast tagakiusamisest või suurest kahjust tulenevate märkidega. Alternatiivina võivad liikmesriigid näha ette, et taotleja korraldab ise sellise arstliku läbivaatuse.
Esimeses lõigus osutatud arstliku läbivaatuse viivad läbi kvalifitseeritud meditsiinitöötajad ja selle tulemused esitatakse võimalikult kiiresti menetlevale ametiasutusele. Liikmesriigid võivad määrata meditsiinitöötajad, kes võivad sellist arstlikku läbivaatust teha. Taotleja keeldumine kõnealusest arstlikust läbivaatusest ei takista menetleval ametiasutusel võtmast vastu otsust rahvusvahelise kaitse taotluse kohta.
Käesoleva lõike kohaselt tehtud arstlike läbivaatuste eest makstakse riiklikest vahenditest.
2.   Kui lõike 1 kohast arstlikku läbivaatust ei tehta, teavitavad liikmesriigid taotlejaid, et nad võivad omal algatusel ja omal kulul korraldada arstliku läbivaatuse seoses varasemast tagakiusamisest või suurest kahjust tulenevate märkidega.
3.   Menetlev ametiasutus hindab lõigetes 1 ja 2 osutatud arstliku läbivaatuse tulemusi koos muude taotlusega kaasnevate dokumentidega.“
7
Direktiivi 2013/32 artiklis 46 „Õigus tõhusale õiguskaitsevahendile“ on sätestatud:
„1.   Liikmesriigid tagavad, et taotlejal on õigus tõhusale õiguskaitsevahendile kohtus seoses järgnevaga:
a)
tema rahvusvahelise kaitse taotluse kohta tehtud otsus, kaasa arvatud otsus:
i)
pidada pagulasseisundi ja/või täiendava kaitse seisundiga seotud taotlust põhjendamatuks;
[…]
[…]
3.   Lõike 1 kohaldamiseks tagavad liikmesriigid, et tõhusa õiguskaitsevahendiga nähakse ette nii faktiliste kui ka õiguslike asjaolude, sealhulgas vajaduse korral direktiivi 2011/95/EL kohaste rahvusvahelise kaitse vajaduste täielik ja ex nunc läbivaatamine vähemalt esimese astme apellatsioonimenetluses.
4.   Liikmesriigid näevad ette mõistlikud tähtajad ja muud vajalikud eeskirjad, et taotlejal oleks võimalik kasutada oma õigust tõhusale õiguskaitsevahendile vastavalt lõikele 1. […]
[…]“.
Küprose õigus
8
Pagulaste seaduse (Peri Prosfygon Nomos) põhikohtuasjas kohaldatavas redaktsioonis (edaspidi „pagulaste seadus“) on artiklis 15 „Taotleja arstlik ja psühholoogiline läbivaatus“ sätestatud:
„(1)   Kui [varjupaigaameti] pädev ametnik peab seda […] taotluse läbivaatamiseks vajalikuks ja kui taotleja annab nõusoleku, korraldab arst ja/või psühholoog taotleja läbivaatuse, mis puudutab:
a)
talle varem osaks saanud tagakiusamisest või suurest kahjust tulenevaid märke ja
b)
piinamisele või muudele jõhkrale füüsilisele või psühholoogilisele vägivallale, sealhulgas seksuaalse vägivalla aktidele viitavaid sümptomeid ja märke.
(2)   Lõikes 1 osutatud läbivaatuse korraldavad riiklike vahendite eest kvalifitseeritud meditsiinitöötajad ja selle tulemused edastatakse võimalikult kiiresti [varjupaigaametile].
(3)   Taotleja keeldumine arstlikust ja/või psühholoogilisest läbivaatusest ei takista [varjupaigaameti] juhil teha otsust taotluse kohta.
(4)   Lõike 1 või 8 kohaselt korraldatud arstliku ja/või psühholoogilise läbivaatuse tulemusi hindab [varjupaigaameti] juht koos muude taotlusele lisatud dokumentidega.
(5)   Kui on märke suure kahju tekitamisest, korraldab [varjupaigaameti] pädev ametnik taotlejaga vestluse pärast pädeva arstiga konsulteerimist ja temaga koostöös.
[…]
(8)   Kui lõike 1 kohast arstlikust ja/või psühholoogilisest läbivaatust ei tehta, teavitab [varjupaigaamet] taotlejaid, et nad võivad omal algatusel ja omal kulul võtta meetmeid, et korraldataks arstlik ja/või psühholoogiline läbivaatus seoses neile varasemast tagakiusamisest või suurest kahjust tulenevate märkidega.“
9
Rahvusvahelise kaitse halduskohtu tegevust käsitleva 2019. aasta kodukorra (Peri tis Litourgias Dioikitikou Dikastiriou Diethnous Prostasias Diadikastikoi Kanonismoi tou 2019) põhikohtuasjas kohaldatavas redaktsioonis on artiklis 7 sätestatud:
„[Rahvusvahelise kaitse halduskohus] võib reguleerida menetlust ja vajaduse korral anda juhiseid kirjalike või suuliste tunnistuste või muude tõendite kogumiseks, varjupaiga või rahvusvahelise kaitse taotlejaga peetavateks vestlusteks ja muudeks menetlusteks vastavalt […] pagulaste seadusele ning Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiameti (EASO) suunistele, nagu see kohus peab juhtumi asjaoludel asjakohaseks ja õiglaseks.“
Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimused
10
Liibanoni kodanik B. F. esitas 4. septembril 2018 Küprosel rahvusvahelise kaitse taotluse.
11
Oma taotluse põhjendamiseks väitis ta eelkõige, et Liibanoni sala- ja sõjaväeteenistused on teda piinanud muu hulgas tema poliitilise tegevuse tõttu ja osalemise tõttu Liibanoni poliitilise erakonna sõjalises harus, ning et teda ähvardati ja ähvardatakse jätkuvalt ning püütakse mõrvata, mistõttu on ta veendunud, et Liibanoni tagasipöördumisel vahistataks ta selle riigi lennujaamas ning talle mõistetaks karistuseks vangistus või surmanuhtlus.
12
Varjupaigaamet keeldus 7. veebruari 2022. aasta otsusega talle pagulasseisundi andmisest põhjusega, et Liibanoni tagasipöördumise korral puudub põhjendatud tagakiusamishirm või oht kannatada suurt kahju. Sellega seoses leidis nimetatud asutus, et avaldused, mille B. F mitme vestluse käigus tegi, olid ebaühtlased, vastuolulised ja ebatäpsed.
13
Eelotsusetaotluse esitanud kohus Dioikitiko Dikastirio Diethnous Prostasias (rahvusvahelise kaitse halduskohus, Küpros), kellele B. F. esitas selle otsuse peale kaebuse, kinnitab samuti, et ta on jõudnud järeldusele, et B. F-i väited poliitilise, usulise ja rassilise tagakiusamise kohta, mida Liibanoni salateenistused väidetavalt tema suhtes – sh tema kui Liibanoni poliitilise erakonna liikme suhtes – toime panid, ei ole ühtsed, loogilised ega usutavad.
14
Eelotsusetaotluse esitanud kohtu sõnul tuleb rahvusvahelise kaitse taotluse individuaalsel hindamisel siiski arvesse võtta taotleja haavatavust, kuna see võib mõjutada muu hulgas tema rahvusvahelise kaitse taotluse toetuseks esitatud väidete ühtsust ja seega tema usaldusväärsuse hindamist.
15
Kuid varjupaigaamet ei korraldanud asjaomase isiku arstlikku ega psühholoogilist läbivaatust seoses isikule sellisest tagakiusamisest või suurest kahjust tulenevate sümptomite või märkidega, mille all isik väidab end olevat varem kannatanud, ega seoses sümptomite või kaudsete tõenditega, mis viitavad piinamisele või muule raskele füüsilisele või psühholoogilisele vägivallale.
16
Seega, kuna asjaomase isiku arstlikku läbivaatust ei ole tehtud, leiab eelotsusetaotluse esitanud kohus, et tal ei ole võimalik hinnata taotleja usaldusväärsust, mis on ometi lahutamatu osa rahvusvahelise kaitse taotluse täielikust ja ex nunc läbivaatamisest, mille peab tegema esimese astme kohus direktiivi 2013/32 artikli 46 lõike 3 alusel.
17
Eelotsusetaotluse esitanud kohus kinnitab aga, et tal ei ole riigisisese õiguse alusel pädevust sellist arstlikku läbivaatust määrata, mida kinnitab Anotato Dikastirio Kyprou (Küprose kõrgeim kohus) hiljutine kohtupraktika, mille kohaselt on varjupaigaametil riigisisese õiguse kohaselt ainupädevus kohustada varjupaigataotlejat laskma endale teha arstlik läbivaatus. Eelotsusetaotluse esitanud kohus võib seega esitada sellele asutusele üksnes küsimusi põhjuste kohta, miks sellist läbivaatust ei korraldatud, ning vajaduse korral tühistada vaidlustatud otsuse, kui ta leiab, et on rikutud pagulaste seaduse artiklit 15.
18
Seetõttu on eelotsusetaotluse esitanud kohtul tekkinud küsimus, kas ta võib direktiivi 2013/32 artikli 46 lõikest 3 tuletada õiguse määrata arstlik läbivaatus, kuna see säte – arvestades harta artiklis 47 sätestatud õigust tõhusale õiguskaitsevahendile – kohustab teda tegema rahvusvahelise kaitse taotluse „täieliku ja ex nunc läbivaatamise“.
19
Eelotsusetaotluse esitanud kohtul on eelkõige tekkinud küsimus, kas juhul, kui ta leiab, et rahvusvahelise kaitse taotluse hindamiseks on vaja arstlikku läbivaatust, võib ta asuda seisukohale, et arvestades direktiivi 2013/32 artikli 46 lõike 3 vahetut õigusmõju, nagu seda on tunnustatud Euroopa Kohtu praktikas, on tal õigus määrata ise selline läbivaatus või vähemalt anda menetlevale ametiasutusele korraldus viia läbi arstlik läbivaatus ja teatada talle selle tulemused.
20
Lisaks soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus juhul, kui nõustutakse, et tema käsutuses olevad vahendid selle direktiivi artikli 46 lõikes 3 ette nähtud kontrolli tegemiseks kuuluvad liikmesriikide menetlusautonoomia valdkonda, teada, kas siis, kui kohaldatavad riigisisesed õigusnormid ei vasta tõhususe põhimõttest tulenevatele nõuetele, võib ta nõuda menetlevalt ametiasutuselt direktiivi 2013/32 artiklis 18 ette nähtud mehhanismi käivitades asjaomasele isikule arstliku läbivaatuse korraldamist ja talle selle läbivaatamise tulemusest teatamist.
21
Lõpuks soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus teada, kas arvestades ka varjupaigataotluste kiire läbivaatamise nõuet, on direktiivi 2013/32 artikli 46 lõikes 3 ja harta artiklis 47 ette nähtud tagatised täidetud, kui liikmesriigi kohtul ei ole juhul, kui varjupaigataotluse kohtuliku läbivaatamise käigus tekib mõni meditsiiniline küsimus, pädevust määrata arstlikku läbivaatust, kuigi ta leiab, et selline läbivaatus on vajalik, kuid ta võib tühistada menetleva ametiasutuse otsuse, millega jäetakse rahvusvahelise kaitse taotlus rahuldamata, põhjendusega, et see asutus ei ole rahvusvahelise kaitse taotlejale arstlikku läbivaatust korraldanud.
22
Neil asjaoludel otsustas Dioikitiko Dikastirio Diethnous Prostasias (rahvusvahelise kaitse halduskohus) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1.
Kas direktiivi [2013/32] artikli 46 lõikeid 1 ja 3, [harta] artiklit 47 arvestades ja koostoimes direktiivi [2011/95] artikli 4 lõike 3 punktis c sätestatud individuaalse läbivaatamise kohustuse, direktiivi [2011/95] artikli 4 lõikes 1 sätestatud koostöökohustuse ja ELL artikli 4 lõikes 3 sätestatud lojaalse koostöö kohustusega, tuleb tõlgendada nii, et juhul kui puudub riigisisene õigusnorm, mis [näeb sõnaselgelt ette] liikmesriigi kohtu pädevuse korraldada [varjupaiga] taotleja arstlik läbivaatus, võib see kohus tuletada artiklist [46] õiguse teha määrus kaebaja suhtes [sellise läbivaatuse] korraldamiseks, kui seda peetakse rahvusvahelise kaitse taotluse täieliku ja ex nunc läbivaatamise seisukohast vajalikuks?
2.
Kas direktiivi [2013/32] artikli 46 lõikeid 1 ja 3, [harta] artiklit 47 arvestades ja koostoimes direktiivi [2011/95] artikli 4 lõike 3 punktis c sätestatud individuaalse läbivaatamise kohustuse, direktiivi [2011/95] artikli 4 lõikes 1 sätestatud koostöökohustuse ja ELL artikli 4 lõikes 3 sätestatud lojaalse koostöö kohustusega, tuleb tõlgendada nii, et juhul kui puudub riigisisene õigusnorm, mis [näeb sõnaselgelt ette] liikmesriigi kohtu pädevuse korraldada [varjupaiga] taotleja arstlik läbivaatus, ja laiemalt, kui puudub sõnaselge seaduse säte arstlikule läbivaatusele suunamise mehhanismi kohta, mida liikmesriigi kohus saab kasutada nimetatud artikli 46 alusel, siis kas kohtul on pädevus pöörduda menetleva ametiasutuse (kes on jätkuvalt pool selles kohtus pooleliolevas menetluses) poole, et see ametiasutus saaks analoogia alusel käivitada direktiivi [2013/32] artiklis 18 sätestatud mehhanismi, edastades liikmesriigi kohtule taotleja arstliku läbivaatuse tulemuse?
3.
Kas direktiivi [2013/32] artikli 46 lõiget 3 tuleb [harta] artiklit 47 arvestades tõlgendada nii, et rahvusvahelise kaitse taotluse täieliku ja ex nunc läbivaatamise kord on liikmesriikide menetlusautonoomia otsustada? Kas direktiivi [2013/32] artikli 46 lõikeid 1 ja 3, [harta] artiklit 47 arvestades ja koostoimes direktiivi [2011/95] artikli 4 lõikes 1 sätestatud koostöökohustuse ning ELL artikli 4 lõikes 3 sätestatud lojaalse koostöö põhimõttega, tuleb tõlgendada nii, et juhul kui puudub riigisisene õigusnorm, mis [näeb sõnaselgelt ette] liikmesriigi kohtu pädevuse korraldada [varjupaiga] taotleja arstlik läbivaatus, ja laiemalt, kui puudub sõnaselge seaduse säte arstlikule läbivaatusele suunamise mehhanismi kohta, mida liikmesriigi kohus saab kasutada, siis kas kohtul on pädevus pöörduda menetleva ametiasutuse poole (kes on jätkuvalt pool selles kohtus pooleliolevas menetluses), et see ametiasutus saaks analoogia alusel käivitada direktiivi [2013/32] artiklis 18 sätestatud mehhanismi, edastades liikmesriigi kohtule taotleja arstliku läbivaatuse tulemuse, kui see kohus leiab, et riigisisesed meetmed ei vasta tõhususe põhimõttele?
4.
Kas direktiivi [2013/32] artikli 46 lõiget 3 tuleb [harta] artiklit 47 arvestades tõlgendada nii, et juhtudel, mil tuvastatakse nõuetekohaste mehhanismide puudumine direktiivi [2013/32] artikli 46 lõikes 3 sätestatud täieliku ja ex nunc individuaalse läbivaatamise korraldamiseks, on viidatud [sätetes] ette nähtud tagatised täidetud, kui liikmesriigi kohtul on pädevus tühistada rahvusvahelise kaitse taotluse rahuldamata jätmise otsus?“
Eelotsuse küsimuste analüüs
23
Oma küsimustega, mida tuleb analüüsida koos, soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, kas direktiivi 2013/32 artikli 46 lõiget 3 tuleb harta artiklit 47 ja ELL artikli 4 lõiget 3 arvestades tõlgendada nii, et selleks, et täita artikli 46 lõikes 3 sätestatud täieliku ja ex nunc läbivaatamise nõuet, peab liikmesriigi esimese astme kohtul, kellele on esitatud kaebus menetleva ametiasutuse otsuse peale jätta rahvusvahelise kaitse taotlus rahuldamata, olema pädevus määrata rahvusvahelise kaitse taotleja arstlik läbivaatus, kui ta leiab, et selle läbivaatuse korraldamine on nimetatud taotluse hindamiseks vajalik ja asjakohane, või piisab sellest, kui sellel kohtul on pädevus tühistada see otsus põhjendusega, et see ametiasutus ei ole korraldanud selle taotleja arstlikku läbivaatust, ja saata asi sellele ametiasutusele tagasi, et see teeks siis uues menetluses määruse arstliku läbivaatuse korraldamiseks.
24
Vastavalt direktiivi 2013/32 artikli 46 pealkirjale käsitleb see artikkel rahvusvahelise kaitse taotlejate õigust tõhusale õiguskaitsevahendile. Selle direktiivi artikli 46 lõike 1 kohaselt on rahvusvahelise kaitse taotlejal õigus tõhusale õiguskaitsevahendile kohtus seoses otsustega, mis on tema taotluse kohta tehtud. Direktiivi artikli 46 lõikes 3 on määratletud, millise ulatusega see õigus on, täpsustades, et liikmesriigid, kelle suhtes see direktiiv on siduv, peavad tagama, et kohus, kus on vaidlustatud rahvusvahelise kaitse taotluse kohta tehtud otsus, viib läbi „nii faktiliste kui ka õiguslike asjaolude, sealhulgas vajaduse korral direktiivi [2011/95] kohaste rahvusvahelise kaitse vajaduste täielik[u] ja ex nunc läbivaatami[s]e“.
25
Samuti tuleb märkida, et Euroopa Kohtu praktikast nähtub, et direktiivi 2013/32 artiklis 46 ette nähtud õiguskaitsevahendi tunnused tuleb kindlaks määrata kooskõlas harta artikliga 47, mis kujutab endast tõhusa kohtuliku kaitse põhimõtte kinnitust. Harta see artikkel on iseenesest piisav ega vaja täpsustamist liidu või riigisisestes õigusnormides, selleks et anda üksikisikutele õigus, millele saab sellisena tugineda. Seega ei saa see olla teisiti direktiivi artikli 46 lõike 3 puhul, tõlgendatuna seda harta artiklit arvestades (4. oktoobri 2024. aasta kohtuotsus Ministerstvo vnitra České republiky, Odbor azylové a migrační politiky, C‑406/22, EU:C:2024:841, punkt 86 ja seal viidatud kohtupraktika).
26
Seda silmas pidades on Euroopa Kohus artikli 46 lõikes 3 määratletud õiguse tõhusale õiguskaitsevahendile ulatuse kohta otsustanud, et sõnastust „tagavad […], et tõhusa õiguskaitsevahendiga nähakse ette nii faktiliste kui ka õiguslike asjaolude täielik ja ex nunc läbivaatamine“ tuleb tõlgendada nii, et liikmesriigid on selle sätte alusel kohustatud kohandama oma riigisisest õigust selliselt, et vastava õiguskaitsevahendi menetlemine hõlmaks kõigi faktiliste ja õiguslike asjaolude läbivaatamist kohtus, mis võimaldab kohtul anda menetletavale asjale ajakohastatud hinnangu (4. oktoobri 2024. aasta kohtuotsus Ministerstvo vnitra České republiky, Odbor azylové a migrační politiky, C‑406/22, EU:C:2024:841, punkt 87 ja seal viidatud kohtupraktika).
27
Ex nunc väljend rõhutab kohtu kohustust viia läbi hindamine, mis võtaks vajaduse korral arvesse uusi asjaolusid, mis on ilmnenud pärast edasi kaevatud otsuse vastuvõtmist. Selline hindamine võimaldab nimelt rahvusvahelise kaitse taotlust põhjalikult käsitleda, ilma et oleks vajadust saata asi tagasi menetlevale ametiasutusele. Järelikult vastab kohtu pädevus võtta arvesse uusi asjaolusid, mida kõnealune ametiasutus ei käsitlenud, direktiivi 2013/32 eesmärgile, milleks on – nagu nähtub eelkõige selle direktiivi põhjendusest 18 – eelkõige see, et rahvusvahelise kaitse taotlusi menetletaks „võimalikult kiiresti, ilma et see piiraks taotluse piisavat ja täielikku läbivaatamist“ (4. oktoobri 2024. aasta kohtuotsus Ministerstvo vnitra České republiky, Odbor azylové a migrační politiky, C‑406/22, EU:C:2024:841, punktid 78 ja 88 ning seal viidatud kohtupraktika).
28
Seejärel kinnitab selle direktiivi artikli 46 lõikes 3 sisalduv omadussõna „täielik“, et kohus peab läbi vaatama nii need asjaolud, mida menetlev ametiasutus võttis või oleks pidanud võtma arvesse, kui ka asjaolud, mis ilmnesid pärast seda, kui kõnealune ametiasutus oli otsuse vastu võtnud (4. oktoobri 2024. aasta kohtuotsus Ministerstvo vnitra České republiky, Odbor azylové a migrační politiky, C‑406/22, EU:C:2024:841, punkt 89 ja seal viidatud kohtupraktika).
29
Käesoleval juhul rõhutab eelotsusetaotluse esitanud kohus esiteks, et kohaldatava riigisisese õiguse kohaselt ei ole tal endal pädevust määrata rahvusvahelise kaitse taotlejale arstlikku läbivaatust ega anda menetlevale ametiasutusele korraldust selle läbivaatamise korraldamiseks isegi siis, kui ta leiab, et käesoleval juhul on selline läbivaatus rahvusvahelise kaitse taotluse läbivaatamiseks vajalik, samas kui varjupaigaametil, kes on „menetlev ametiasutus“ direktiivi 2013/32 artikli 2 punkti f tähenduses, on selline pädevus vastavalt pagulaste seaduse artiklile 15, mille eesmärk on võtta üle selle direktiivi artikkel 18.
30
Teiseks rõhutab eelotsusetaotluse esitanud kohus, et kohaldatava riigisisese õiguse kohaselt on tal seevastu pädevus tühistada varjupaigaameti otsus, millega keeldutakse rahvusvahelise kaitse andmisest, kui ta leiab, et juhtumi eripära arvestades oleks varjupaigaamet pidanud määrama rahvusvahelise kaitse taotlejale arstliku läbivaatuse vastavalt artiklile 15, ning et selline tühistamine võimaldab sellel asutusel teha seejärel uues haldusmenetluses otsuse, milles võetakse arvesse arstliku läbivaatuse tulemusi.
31
Käesoleva kohtuotsuse punktides 25–28 viidatud kohtupraktikat arvestades tuleb esimesena tõdeda, et direktiivi 2013/32 artikli 46 lõikes 3 ette nähtud täieliku ja ex nunc läbivaatamise nõudele ei vasta riigisisesed õigusnormid, mis ei võimalda esimese astme kohtul taotleja nõusolekul määrata arstlikku läbivaatust, kui ta leiab, et selline läbivaatus on rahvusvahelise kaitse taotluse põhjendatuse hindamiseks vajalik või asjakohane.
32
See, kui sellel kohtul ei ole sellistel asjaoludel lubatud määrata rahvusvahelise kaitse taotleja arstlikku läbivaatust, on vastuolus liikmesriikidele direktiivi 2013/32 artikli 46 lõikega 3 pandud kohustusega kohandada oma riigisisene õigus selliselt, et viidatud õiguskaitsevahendi menetlemine hõlmaks kõigi faktiliste ja õiguslike asjaolude läbivaatamist kohtus, mis võimaldab tal anda menetletavale asjale ajakohastatud hinnangu käesoleva kohtuotsuse punktis 26 viidatud kohtupraktika tähenduses.
33
Kuna aga pädeval kohtul ei ole võimalik saada teavet rahvusvahelise kaitse taotleja tervisliku seisundi kohta, et hinnata tema rahvusvahelise kaitse taotlust, ei saa kohus selle hindamise käigus arvesse võtta kõiki faktilisi asjaolusid, mis võimaldaksid tal anda menetletavale asjale ajakohastatud hinnangu. Muu hulgas võib taotleja arstlik läbivaatus võimaldada kontrollida, kas haigusele viitavad kaudsed tunnused, mis taotlejal esinevad, võivad olla seletatavad minevikus talle osaks saanud tagakiusamise või suure kahjuga eelkõige tema päritoluriigis, ning seetõttu tuleb neid taotleja tegelike rahvusvahelise kaitse vajaduste hindamisel arvesse võtta (vt selle kohta 29. juuni 2023. aasta kohtuotsus International Protection Appeals Tribunal jt (pommirünnak Pakistanis), C‑756/21, EU:C:2023:523, punkt 61).
34
Teisena tuleb tõdeda, et riigisisesed õigusnormid, milles on üksnes ette nähtud, et esimese astme kohtul on pädevus tühistada menetleva ametiasutuse otsus jätta rahvusvahelise kaitse taotlus rahuldamata, põhjendades tühistamist sellega, et see ametiasutus oleks pidanud määrama taotlejale arstliku läbivaatuse, ei vasta direktiivi 2013/32 artikli 46 lõike 3 tähenduses täieliku ja ex nunc läbivaatamise nõudele, isegi kui see pädevus võimaldab sellest tulenevalt sellel ametiasutusel taotlus rahvusvahelise kaitse taotleja arstliku läbivaatuse tulemuste alusel uuesti läbi vaadata.
35
Nimelt piisab, kui märkida, et niisugused riigisisesed õigusnormid, millest lähtudes tuleb sellel ametiasutusel teha arstliku läbivaatuse tulemusi arvesse võttes uus otsus, ei taga, et järgitaks käesoleva kohtuotsuse punktis 27 viidatud Euroopa Kohtu praktikast tulenevat põhimõtet, mille kohaselt peab kohus ise tagama, et rahvusvahelise kaitse taotlust käsitletakse põhjalikult, ilma et oleks vajadust saata asi tagasi menetlevale ametiasutusele, ning need õigusnormid kahjustavad seega rahvusvahelise kaitse taotluste kiire menetlemise eesmärki, millele direktiivis 2013/32 viidatakse ja mille olulisust on Euroopa Kohus selles kohtupraktikas rõhutanud.
36
Kolmandana tuleb märkida, et ainus direktiivi 2013/32 säte, millega kehtestatakse arstlikku läbivaatust reguleerivad normid, on selle direktiivi artikkel 18. Kuid nagu nähtub artikli 18 sõnastusest endast ja eelkõige selle artikli lõike 1 sõnastusest, kohaldab menetlev ametiasutus selles ette nähtud sätteid kui selliseid üksnes rahvusvahelise kaitse taotluse läbivaatamisel, mitte aga siis, kui sellise ametiasutuse tehtud otsus kohtus vaidlustatakse.
37
Ent Euroopa Kohtu väljakujunenud praktikast tuleneb, et kui mõnes valdkonnas puuduvad liidu õigusnormid, tuleb iga liikmesriigi õiguskorras menetlusautonoomia põhimõttest lähtudes kehtestada kohtusse pöördumist reguleerivad menetlusnormid, kuid tingimusel, et need normid ei ole liidu õiguse kohaldamisalasse kuuluvates olukordades ebasoodsamad kui samalaadsetes riigisisese õiguse kohaldamisalasse kuuluvates olukordades (võrdväärsuse põhimõte) ja need ei muuda rahvusvahelise kaitse taotlejale direktiivi 2013/32 artikli 46 lõike 3 tähenduses antud tõhusa õiguskaitsevahendi kasutamist praktiliselt võimatuks või ülemäära raskeks (tõhususe põhimõte) (vt analoogia alusel 19. märtsi 2020. aasta kohtuotsus Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal (Tompa), C‑564/18, EU:C:2020:218, punkt 63 ja seal viidatud kohtupraktika).
38
Viimasel juhul peab ühelt poolt olema võimalik määrata arstlik läbivaatus asjaomasel kohtul, kui on konkreetseid tõendeid selle kohta, et rahvusvahelise kaitse taotleja terviseprobleemid võivad tuleneda traumeerivast sündmusest, mis on aset leidnud konkreetselt tema päritoluriigis, ja üldiselt, kui selle kohtu hinnangul on selline läbivaatus selle taotleja tegelike rahvusvahelise kaitse vajaduste hindamiseks vajalik või asjakohane. Lisaks peavad arstliku läbivaatuse korraldamise tingimused olema kooskõlas hartaga tagatud põhiõigustega, nagu harta artiklis 1 tunnustatud õigus sellele, et austatakse inimväärikust, ning harta artikliga 7 tagatud õigus sellele, et austatakse era- ja perekonnaelu (vt selle kohta 25. jaanuari 2018. aasta kohtuotsus F, C‑473/16, EU:C:2018:36, punkt 35, ja 29. juuni 2023. aasta kohtuotsus International Protection Appeals Tribunal jt (pommirünnak Pakistanis), C‑756/21, EU:C:2023:523, punkt 61).
39
Teiselt poolt tuleb täpsustada, et ei ole vaja, et kohus, kes on määranud asjaomase taotleja arstliku läbivaatuse, võiks ise pöörduda kvalifitseeritud tervishoiutöötaja poole, et viimane teeks selle läbivaatuse ja edastaks talle tulemused, kuna see kohus võib samuti kohustada menetlevat ametiasutust võtma vajalikud meetmed, et taotlejale tehtaks määratud arstlik läbivaatus ja edastataks talle selle läbivaatuse tulemused lühikese aja jooksul. Nimelt on kohtul kummalgi juhul võimalik hankida teavet, mida ta peab asjakohaseks või vajalikuks selleks, et anda juhtumile ajakohastatud hinnang, järgides samas direktiiviga 2013/32 taotletavat kiire menetlemise eesmärki, mida on meenutatud käesoleva kohtuotsuse punktis 27.
40
Neljandana, kuigi tuleb asuda seisukohale, et põhikohtuasjas kõne all olevad riigisisesed õigusnormid ei ole kooskõlas direktiivi 2013/32 artikli 46 lõikes 3 ette nähtud täieliku ja ex nunc läbivaatamise nõudega, kuna need ei näe kohtule ette võimalust määrata rahvusvahelise kaitse taotleja arstlik läbivaatus, tuleb märkida, et eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne on tõlgendada neid õigusnorme võimalikult suures ulatuses kooskõlas selle nõudega (vt eelkõige 20. detsembri 2017. aasta kohtuotsus Protect Natur-, Arten- und Landschaftsschutz Umweltorganisation, C‑664/15, EU:C:2017:987, punkt 54 ja seal viidatud kohtupraktika).
41
Juhuks, kui aga selline kooskõlaline tõlgendamine osutub võimatuks, on Euroopa Kohus juba rõhutanud, et pädev kohus peab liidu õiguse kohaldamisel jätma kohaldamata riigisisesed õigusnormid, mis võivad takistada selliste vahetut õigusmõju omavate liidu õigusnormide nagu direktiivi 2013/32 artikli 46 lõige 3 koostoimes harta artikliga 47 täielikku toimet (vt selle kohta 29. juuli 2019. aasta kohtuotsus Torubarov, C‑556/17, EU:C:2019:626, punkt 73 ja seal viidatud kohtupraktika).
42
Seega tuleb asuda seisukohale, et nii harta artikli 47 kui ka direktiivi 2013/32 artikli 46 lõike 3 vahetust õigusmõjust tuleneb, et selleks, et tagada rahvusvahelise kaitse taotlejale tõhus kohtulik kaitse nimetatud artikli 47 tähenduses ja kooskõlas ELL artikli 4 lõikes 3 sätestatud lojaalse koostöö põhimõttega, peab liikmesriigi kohtul, kellele on esitatud kaebus rahvusvahelise kaitse taotluse rahuldamata jätmise otsuse peale, olema võimalik määrata taotleja arstlik läbivaatus, kui selline läbivaatus on selle taotluse hindamiseks vajalik.
43
Kõiki eelnevaid kaalutlusi silmas pidades tuleb esitatud küsimustele vastata, et direktiivi 2013/32 artikli 46 lõiget 3 tuleb harta artiklit 47 ja ELL artikli 4 lõiget 3 arvestades tõlgendada nii, et täitmaks artikli 46 lõikes 3 sätestatud täieliku ja ex nunc läbivaatamise nõuet, peab liikmesriigi esimese astme kohtul, kellele on esitatud kaebus menetleva ametiasutuse otsuse peale jätta rahvusvahelise kaitse taotlus rahuldamata, olema pädevus määrata rahvusvahelise kaitse taotlejale arstlik läbivaatus, kui ta leiab, et selle läbivaatuse korraldamine on nimetatud taotluse hindamiseks vajalik ja asjakohane.
Kohtukulud
44
Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus pooleli oleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse liikmesriigi kohus. Euroopa Kohtule seisukohtade esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (viies koda) otsustab:
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta direktiivi 2013/32/EL rahvusvahelise kaitse seisundi andmise ja äravõtmise menetluse ühiste nõuete kohta artikli 46 lõiget 3 tuleb Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklit 47 ja ELL artikli 4 lõiget 3 arvestades
tõlgendada nii, et
täitmaks artikli 46 lõikes 3 sätestatud täieliku ja ex nunc läbivaatamise nõuet, peab liikmesriigi esimese astme kohtul, kellele on esitatud kaebus menetleva ametiasutuse otsuse peale jätta rahvusvahelise kaitse taotlus rahuldamata, olema pädevus määrata rahvusvahelise kaitse taotleja arstlik läbivaatus, kui ta leiab, et selle läbivaatuse korraldamine on nimetatud taotluse hindamiseks vajalik ja asjakohane.
Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: kreeka.
(
i
)	Käesoleval kohtuasjal on väljamõeldud nimi. See ei vasta ühegi menetlusosalise tegelikule nimele.