62019TJ0386
ROZSUDOK VŠEOBECNÉHO SÚDU (štvrtá rozšírená komora)
z 11. septembra 2024 (
*1
)
„Inštitucionálne právo – Člen Dvora audítorov – Činnosť nezlučiteľná s funkciou člena Dvora audítorov – Výdavky považované za neoprávnené – Rozhodnutie o vymáhaní – Rozhodnutie Súdneho dvora o porušení povinností vyplývajúcich z funkcie člena Dvora audítorov – Zákonnosť vyšetrovania a záverečnej správy OLAF‑u – Povinnosť odôvodnenia – Premlčacia lehota – Článok 98 ods. 2 nariadenia (EÚ, Euratom) 2018/1046 – Legitímna dôvera – Nesprávne posúdenie – Mimozmluvná zodpovednosť – Nemajetková ujma“
Vo veci T‑386/19,
CQ, v zastúpení: L. Levi, advokátka,
žalobca,
proti
Európskemu dvoru audítorov, v zastúpení: K. Kantza a B. Schäfer, splnomocnené zástupkyne,
žalovanému,
VŠEOBECNÝ SÚD (štvrtá rozšírená komora),
v zložení: predseda komory R. da Silva Passos, sudcovia S. Gervasoni, N. Półtorak, I. Reine (spravodajkyňa) a T. Pynnä,
tajomníčka: H. Eriksson, referentka,
so zreteľom na písomnú časť konania,
po pojednávaní zo 4. mája 2023,
vyhlásil tento
Rozsudok
1
Žalobca CQ sa svojou žalobou domáha na jednej strane na základe článku 263 ZFEÚ zrušenia rozhodnutia Európskeho dvora audítorov z 11. apríla 2019 o stanovení a vymáhaní pohľadávky voči nemu, ktorým Európsky dvor audítorov rozhodol o sume 153407,58 eura ako o neoprávnenej platbe získanej z titulu výdavkov na služobné cesty a diét, výdavkov na reprezentáciu a využívania služieb vodičov a nariadil vrátenie tejto sumy (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“), a na druhej strane na základe článku 268 ZFEÚ náhrady nemajetkovej ujmy, ktorú údajne utrpel.
I. Právny rámec
A. Zmluva FEÚ
2
Článok 285 ZFEÚ stanovuje:
„Dvor audítorov vykonáva audit Únie.
Skladá sa z jedného štátneho príslušníka z každého členského štátu. Jeho členovia vykonávajú svoju funkciu úplne nezávisle, vo všeobecnom záujme Únie.“
3
Článok 286 ods. 3 a 6 ZFEÚ znie takto:
„3.   Členovia Dvora audítorov pri vykonávaní svojej funkcie nesmú požadovať ani prijímať pokyny od žiadnej vlády ani od iného orgánu. Musia sa zdržať akéhokoľvek konania nezlučiteľného s ich funkciou.
…
6.   Člena Dvora audítorov možno odvolať z funkcie alebo zbaviť nároku na dôchodok alebo iné požitky poskytované namiesto dôchodku, len ak sa Súdny dvor na žiadosť Dvora audítorov presvedčí, že tento člen nespĺňa požadované podmienky alebo si neplní povinnosti vyplývajúce z jeho funkcie.“
B. Nariadenie (EÚ, Euratom) č. 883/2013
4
Článok 1 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 883/2013 z 11. septembra 2013 o vyšetrovaniach vykonávaných Európskym úradom pre boj proti podvodom (OLAF), ktorým sa zrušuje nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 a nariadenie Rady (Euratom) č. 1074/1999 (Ú. v. EÚ L 248, 2013, s. 1), znie takto:
„Aby sa zvýšila úroveň boja proti podvodom, korupcii a akýmkoľvek iným protiprávnym činom poškodzujúcim finančné záujmy Európskej únie a Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu…, vykonáva Európsky úrad pre boj proti podvodom… vyšetrovacie právomoci delegované na Komisiu…“
5
Článok 4 ods. 1 a 2 nariadenia č. 883/2013 stanovuje:
„1.   V oblastiach uvedených v článku 1 vykonáva [Európsky úrad pre boj proti podvodom] administratívne vyšetrovania v inštitúciách, orgánoch, úradoch a agentúrach…
Tieto interné vyšetrovania sa vedú v súlade s podmienkami ustanovenými v tomto nariadení a v rozhodnutiach prijatých predmetnými inštitúciami, orgánmi, úradmi alebo agentúrami.
2.   Za predpokladu, že sú splnené ustanovenia uvedené v odseku 1:
a)
má [Európsky úrad pre boj proti podvodom] právo na okamžitý a neoznámený prístup k akýmkoľvek relevantným informáciám, a to aj k informáciám v databázach, ktorými disponujú inštitúcie, orgány, úrady a agentúry, a do ich priestorov… [Európsky úrad pre boj proti podvodom] môže vyhotoviť kópie a urobiť si výpisy z každého dokumentu alebo z obsahu každého nosiča údajov, ktorými disponujú inštitúcie, orgány, úrady a agentúry…“
6
Článok 5 ods. 1 až 3 nariadenia č. 883/2013 stanovuje:
„1.   Generálny riaditeľ môže začať vyšetrovanie v prípade, že existuje dostatočné podozrenie, ktoré môže vychádzať aj z informácií poskytnutých akoukoľvek treťou stranou alebo z anonymných informácií, že bol spáchaný podvod, korupcia alebo akékoľvek iné protiprávne činy poškodzujúce finančné záujmy Únie…
2.   …
Rozhodnutie začať interné vyšetrovanie prijíma generálny riaditeľ, ktorý koná z vlastnej iniciatívy alebo na základe žiadosti inštitúcie, orgánu, úradu alebo agentúry, v rámci ktorej sa vyšetrovanie bude musieť viesť, alebo na základe žiadosti členského štátu.
3.   Pokiaľ generálny riaditeľ zvažuje, či začať alebo nezačať interné vyšetrovanie na základe žiadosti uvedenej v odseku 2, a/alebo pokiaľ [Európsky úrad pre boj proti podvodom] vedie interné vyšetrovanie, dotknuté inštitúcie, orgány, úrady alebo agentúry nezačnú súbežné vyšetrovanie tých istých skutočností, ak sa s [Európskym úradom pre boj proti podvodom] nedohodnú inak.“
7
Článok 7 ods. 2 nariadenia č. 883/2013 stanovuje:
„Zamestnanci [Európskeho úradu pre boj proti podvodom] plnia svoje úlohy po predložení písomného oprávnenia, ktorým sa preukazuje ich totožnosť a funkcia. Toto oprávnenie vystavuje generálny riaditeľ a obsahuje predmet a účel vyšetrovania, právne základy na vedenie vyšetrovania a vyšetrovacie právomoci, ktoré z týchto základov vychádzajú.“
8
Článok 9 ods. 4 nariadenia č. 883/2013 stanovuje:
„Bez toho, aby bol dotknutý článok 4 ods. 6 a článok 7 ods. 6, sa po ukončení vyšetrovania a pred vypracovaním záverov, v ktorých sa uvádza meno dotknutej osoby, tejto osobe poskytne príležitosť, aby sa vyjadrila k skutočnostiam, ktoré sa jej týkajú.“
9
Článok 11 ods. 4 nariadenia č. 883/2013 znie takto:
„Správy a odporúčania vypracované po internom vyšetrovaní a všetky príslušné súvisiace dokumenty sa zasielajú dotknutým inštitúciám, orgánom, úradom alebo agentúram. Uvedené inštitúcie, orgány, úrady alebo agentúry prijímajú také opatrenia, a to najmä disciplinárnej alebo právnej povahy, ku ktorým ich oprávňujú výsledky interného vyšetrovania, a do lehoty stanovenej v odporúčaniach správy a na žiadosť [Európskeho úradu pre boj proti podvodom] ho o nich informujú.“
C. Interné predpisy prijaté Dvorom audítorov
1.
Rozhodnutie č. 1‑2003 o výdavkoch na služobné cesty členov Dvora audítorov
10
Článok 1 rozhodnutia Dvora audítorov č. 1‑2003 zo 16. januára 2003 o výdavkoch na služobné cesty členov Dvora audítorov, uplatniteľného v čase skutkových okolností uvedených v tejto žalobe (ďalej len „rozhodnutie č. 1‑2003“), stanovoval:
„O právny prísľub (t. j. príkaz na služobnú cestu) týkajúci sa výdavkov na služobnú cestu je potrebné požiadať čo najskôr. O výdavkoch členov na služobnú cestu rozhoduje predseda Dvora [audítorov]…“
11
Článok 3 rozhodnutia č. 1‑2003 znel takto:
„Členovia môžu počas svojej služobnej cesty cestovať služobným vozidlom, lietadlom, železnicou alebo loďou.“
12
Článok 5 rozhodnutia č. 1‑2003 stanovoval:
„O náhradu výdavkov na služobnú cestu sa žiada po príchode člena hneď, ako je to možné. Výdavky na hotel (okrem stravy) sú nahraditeľné.“
13
Článok 6 rozhodnutia č. 1‑2003 znel takto:
„V prípade služobných ciest, ktoré trvajú menej ako dvanásť hodín počas toho istého dňa, sa vypláca polovica príslušných diét. Vo všetkých ostatných prípadoch sa vyplatí celá suma diéty.“
2.
Rozhodnutie č. 7‑2004 o výdavkoch na reprezentáciu a pohostenie členov Dvora audítorov
14
V článku 2 rozhodnutia Dvora audítorov č. 7‑2004 z 22. apríla 2004 o výdavkoch na reprezentáciu a pohostenie jeho členov, uplatniteľného v čase skutkových okolností uvedených v tejto žalobe (ďalej len „rozhodnutie č. 7‑2004“), sa uvádzalo:
„Na začiatku každého rozpočtového roka sú finančné prostriedky po porade s členmi rozdelené na dve časti:
…
Druhá časť, nazvaná B, je vyhradená na bežné výdavky na reprezentáciu a pohostenie, ktoré členovia vynaložia ako členovia inštitúcie. Náhrada týchto výdavkov sa vykoná na konci každého štvrťroka na základe príslušných vyhlásení, ku ktorým sú pripojené potvrdenia alebo iné písomné doklady, ktoré sa považujú za rovnocenné a v ktorých je uvedený dátum pozvania, počet hostí a funkcia hlavného hosťa…“
15
Článok 6 rozhodnutia č. 7‑2004 stanovoval:
„V prípade domáceho pohostenia Dvor [audítorov] nahradí výdavky vynaložené na základe predložených dokladov.“
16
K rozhodnutiu č. 7‑2004 bolo pripojené oznámenie pre členov Dvora audítorov z 22. apríla 2004, ktoré obsahovalo „pripomienky k výdavkom na reprezentáciu a pohostenie“ (ďalej len „oznámenie z 22. apríla 2004“). Toto oznámenie najmä stanovovalo:
„Výdavky na reprezentáciu sú určené predovšetkým na podporu vonkajších vzťahov Dvora [audítorov].
Členovia reprezentujú Dvor [audítorov], najmä pokiaľ v záujme Dvora [audítorov] udržiavajú pracovné vzťahy s osobami vykonávajúcimi funkciu v rámci Únie…, členských štátov alebo iných krajín.
…
Výdavky na každú reprezentačnú akciu musia závisieť od významu tejto akcie a od postavenia účastníkov.
Pokiaľ členovia reprezentujú Dvor [audítorov], ich manžel/partner sa môže tiež zúčastniť akcie. Pozvané osoby môžu byť tiež sprevádzané.
Priatelia alebo osobné vzťahy patria medzi súkromné pozvania.
…
Usmernenia v tejto oblasti poskytuje príloha 1.
Výdavky musia byť uplatnené jasným a stručným spôsobom prostredníctvom prílohy 2.“
17
V prílohe 1 oznámenia z 22. apríla 2004 sa uvádzalo, že „reprezentácia/pohostenia mimo Dvora [audítorov] sa spravidla musia týkať osôb vykonávajúcich popredné funkcie v Únii…, členských štátoch alebo iných krajinách“ a že výdavky týkajúce sa nákladov na reprezentáciu/pohostenie v súkromnom obydlí člena „nesmú prekročiť, čo je na tento účel potrebné, vrátane kvetinovej výzdoby“.
18
V tejto prílohe sa tiež uvádzalo, že „pokiaľ sú v zozname pozvaných okrem osôb mimo inštitúcie aj zamestnanci Dvora [audítorov], je potrebné zachovať spravodlivú rovnováhu medzi oboma kategóriami“, a že „osobní priatelia a členovia rodiny (s výnimkou manželov/partnerov) musia patriť medzi súkromné pozvania člena“.
3.
Rozhodnutie č. 33‑2004 o správe a používaní automobilového parku Dvora audítorov
19
Článok 1 rozhodnutia Dvora audítorov č. 33‑2004 z 15. júna 2004 o správe a používaní automobilového parku Dvora audítorov, uplatniteľného v čase skutkových okolností uvedených v tejto žalobe až do nadobudnutia účinnosti rozhodnutia Dvora audítorov č. 19‑2009 z 20. apríla 2009 o správe a používaní automobilového parku Dvora audítorov (ďalej len „rozhodnutie č. 33‑2004“), stanovoval:
„Služobné autá sú nepretržite k dispozícii členom a generálnemu tajomníkovi Dvora [audítorov] na ich cesty v rámci výkonu funkcie.“
20
Článok 4 rozhodnutia č. 33‑2004 znel takto:
„Dvor [audítorov] znáša okrem nákladov na prenájom výdavky, ktoré vznikli používaním vozidla členmi a generálnym tajomníkom pri výkone ich funkcií.
Za cesty pri výkone funkcie sa považujú:
–
cesty uvedené v príkaze na služobnú cestu,
–
ostatné cesty spojené s výkonom funkcie v paušálnej hodnote 15000 km/rok.“
21
Článok 5 rozhodnutia č. 33‑2004 znel takto:
„Pokiaľ členovia alebo generálny tajomník použijú služobné vozidlo na iné cesty, ako sú cesty uvedené v článku 4, zodpovedajúce výdavky (mýto, náklady na pohonné hmoty a prípadné dodatočné náklady na prenájom, ktoré súvisia s celkovým prekročením 45000 km/rok stanoveným v rámcovej zmluve) znášajú sami.“
22
Článok 6 rozhodnutia č. 33‑2004 stanovoval:
„Vodiči majú nárok na refundáciu výdavkov na služobnú cestu…, pokiaľ prevážajú členov alebo generálneho tajomníka v rámci ich ciest pri výkone funkcie.“
23
K rozhodnutiu č. 33‑2004 bol pripojený dokument nazvaný „Poznámky k rozhodnutiu č. 33‑2004 o správe a používaní automobilového parku Dvora audítorov“ (ďalej len „poznámky k rozhodnutiu č. 33‑2004“).
24
Podľa poznámok k rozhodnutiu č. 33‑2004 týkajúcich sa článku 4 tohto rozhodnutia:
„Za ‚ostatné cesty spojené s výkonom funkcie‘ sa považujú:
–
cesty bydlisko (na mieste určenia)/miesto práce,
–
cesty miesto určenia/bydlisko a letisko,
–
protokolárne povinnosti, ktoré sa vyskytnú v obmedzenom okruhu a ktoré nie sú zahrnuté v príkaze na služobnú cestu,
–
prípad vyššej moci (choroba, lekárske kontroly, nemožnosť viesť vozidlo atď.).“
4.
Rozhodnutie č. 19‑2009 o správe a používaní automobilového parku Dvora audítorov
25
Znenie článkov 1 a 4 až 6 rozhodnutia Dvora audítorov č. 19‑2009 z 20. apríla 2009 o správe a používaní vozového parku Dvora audítorov bolo prevzaté zo znenia zodpovedajúcich článkov rozhodnutia č. 33‑2004.
26
Článok 7 rozhodnutia č. 19‑2009 stanovoval:
„Toto rozhodnutie zrušuje a nahrádza rozhodnutie č. 33‑2004. Nadobúda účinnosť v ten istý deň ako nová medziinštitucionálna rámcová zmluva, ktorá upravuje prenajaté autá.“
27
K rozhodnutiu č. 19‑2009 bol pripojený dokument nazvaný „Pripomienky k rozhodnutiu č. 19‑2009 o správe a používaní automobilového parku Dvora audítorov“ (ďalej len „pripomienky k rozhodnutiu č. 19‑2009“).
28
Znenie pripomienok k rozhodnutiu č. 19‑2009 týkajúcich sa článku 4 tohto rozhodnutia bolo prevzaté zo znenia pripomienok k článku 4 rozhodnutia č. 33‑2004 uvedeného v pripomienkach k poslednému uvedenému rozhodnutiu.
5.
Kódex správania členov Dvora audítorov z roku 2012
29
Článok 2 ods. 1, 2 a 4 kódexu správania uplatniteľný na členov Dvora audítorov, ktorý táto inštitúcia prijala 8. februára 2012 (ďalej len „kódex správania z roku 2012“), znel takto:
„1.   Členovia sa vyhýbajú situáciám, ktoré by mohli vyvolať konflikt záujmov. Nezaoberajú sa otázkami, na ktorých by mohli mať osobný záujem, najmä rodinný alebo finančný záujem, ktorý by mohol narušiť ich nestrannosť…
2.   Členovia Dvora [audítorov] deklarujú finančné záujmy a majetok, ktoré by mohli vyvolať konflikt záujmov v súvislosti s plnením úloh, či už vo forme podielov na základnom imaní spoločnosti, najmä akcií, alebo ďalších druhov podielov, akými sú prevoditeľné dlhopisy alebo investičné certifikáty… Vlastníctvo nehnuteľnosti buď priamo, alebo prostredníctvom realitnej kancelárie je potrebné deklarovať, s výnimkou domovov určených výhradne vlastníkovi alebo jeho rodine.
…
4.   Pri nástupe do funkcie predkladajú členovia predsedovi Dvora [audítorov] vyhlásenie uvedené v predchádzajúcich odsekoch na základe tlačiva, ktoré sa nachádza v prílohe.… V prípade významných zmien je potrebné opraviť a predložiť nové vyhlásenie…“
30
Článok 4 kódexu správania z roku 2012 stanovoval:
„1.   Členovia Dvora [audítorov] sa bezvýhradne venujú plneniu svojho mandátu. Nesmú byť politicky angažovaní.
2.   Členovia nesmú vykonávať inú pracovnú činnosť alebo inú vonkajšiu činnosť, ktorá by im bránila v riadnom plnení pracovných povinností.
…
6.   Členovia zahrnú svoje vonkajšie činnosti s výnimkou činností vymedzených v odseku 4 do vyhlásenia o záujmoch uvedeného v článku 2.“
II. Skutkový stav
31
Žalobca bol členom Dvora audítorov od 1. marca 2006 do 30. apríla 2018 počas dvoch funkčných období. Pred vymenovaním za člena Dvora audítorov zastával od 80. rokov v Belgickom kráľovstve rôzne politické funkcie. Do roku 2002 bol členom jednej politickej strany, potom od roku 2002 patril k inej politickej strane (ďalej len „predmetná politická strana“).
32
Počas svojich funkčných období bol pridelený do komory Dvora audítorov zodpovednej za audit výdavkov Európskej únie na vonkajšie vzťahy, rozšírenie a humanitárnu pomoc. Približne sedem rokov zastával žalobca funkciu predsedu tejto komory.
33
Po kladnom stanovisku výboru povereného hodnotením vonkajších činností členov Dvora audítorov bolo žalobcovi rozhodnutím z 30. apríla 2015 povolené predsedať environmentálnej nadácii v jeho domovskom regióne.
34
Ako členovi Dvora audítorov boli žalobcovi preplácané výdavky na reprezentáciu a pohostenie a rôzne výdavky, ktoré mu vznikli v rámci služobných ciest schválených na jeho žiadosť predsedom Dvora audítorov, a boli mu vyplácané aj diéty súvisiace s týmito služobnými cestami.
35
Žalobca mal k dispozícii služobné vozidlo. V období od roku 2006 do marca 2014 mu Dvor audítorov poskytoval vodiča. Od apríla 2014 mohol žalobca požiadať o poskytnutie vodiča zaradeného do „skupiny vodičov“, ktorá podliehala finančnému riaditeľovi Dvora audítorov.
A. Predbežné opatrenia prijaté Dvorom audítorov
36
V roku 2016 Dvor audítorov dostal informácie týkajúce sa viacerých závažných nezrovnalostí pripisovaných žalobcovi. Dňa 18. júla 2016 generálny tajomník Dvora audítorov ústne informoval žalobcu o oznámení, ktoré voči nemu bolo podané.
37
V lete 2016 útvary Dvora audítorov vykonali analýzu služobných ciest žalobcu a vodičov Dvora audítorov, pre ktorých vystavil príkazy na služobné cesty, s cieľom odhaliť prípadné nezrovnalosti. Následne si tieto útvary a žalobca vymenili niekoľko listov, ktoré sa týkali údajných nezrovnalostí niektorých služobných ciest žalobcu alebo týchto vodičov, ako aj žiadosti Dvora audítorov o vrátenie požadovaných súm. Žalobca považoval údajné nezrovnalosti za nedôvodné a odmietol vrátiť sumy požadované Dvorom audítorov.
38
Okrem toho bol Dvor audítorov 26. júla 2016 informovaný o obvineniach týkajúcich sa spáchania poistného podvodu žalobcom v roku 2011 v nadväznosti na nehodu jeho služobného a súkromného vozidla. Dňa 1. septembra 2016 generálny tajomník Dvora audítorov ústne informoval žalobcu o týchto tvrdeniach. V správe z toho istého dňa žalobca tvrdil, že predmetná nehoda bola dôsledkom zrážky medzi jeho služobným vozidlom, ktoré riadil vodič pridelený jeho kancelárii, a jeho súkromným vozidlom, ktoré riadil jeho syn.
B. Vyšetrovanie OLAF‑u
39
Generálny tajomník Dvora audítorov 14. októbra 2016 na pokyn predsedu Dvora audítorov postúpil Európskemu úradu pre boj proti podvodom (OLAF) spis týkajúci sa činností žalobcu, ktoré viedli k možným neoprávneným výdavkom zaťažujúcim rozpočet Únie. OLAF prijal rozhodnutie o začatí vyšetrovania v tejto súvislosti 15. novembra 2016.
40
Generálny riaditeľ OLAF‑u 31. marca 2017 formálne oznámil predsedovi Dvora audítorov začatie vyšetrovania vo veci možných nezrovnalostí poškodzujúcich finančné záujmy Únie, na ktorých sa podieľal žalobca, pri využívaní majetku Dvora audítorov a pri služobných cestách uskutočnených alebo schválených v rozpore s platnými pravidlami.
41
Dňa 22. septembra 2017 OLAF informoval žalobcu o začatí tohto vyšetrovania a o jeho postavení „dotknutej osoby“ na účely tohto vyšetrovania.
42
Dňa 20. novembra 2017 OLAF vykonal prehliadku priestorov kancelárie žalobcu a pri tejto príležitosti získal rôzne dokumenty. Po prvotnom posúdení týchto dokumentov OLAF 15. decembra 2017 informoval žalobcu, že predmet vyšetrovania bol rozšírený o možné konflikty záujmov a iné porušenia článkov 285 a 286 ZFEÚ, ako aj ustanovení kódexu správania z roku 2012.
43
Vyšetrovatelia OLAF‑u žalobcu ústne vypočuli 22. decembra 2017. Žalobca 15. mája 2018 po tom, čo mu OLAF zaslal zhrnutie skutkového stavu zisteného počas vyšetrovania, predložil OLAF‑u písomné pripomienky.
44
Dňa 2. júla 2018 bola Dvoru audítorov doručená záverečná správa OLAF‑u o skončení vyšetrovania (ďalej len „správa OLAF‑u“). V tejto správe bolo vo vzťahu k žalobcovi konštatované, že zneužil zdroje Dvora audítorov v rámci činností mimo svojej funkcie, zneužil palivové karty a zmluvu o poistení svojho služobného vozidla, bol bezdôvodné neprítomný, neoznámil vonkajšie činnosti, oznámil dôverné informácie a bol v konflikte záujmov.
45
OLAF vzhľadom na konštatovania v uvedenej správe odporučil Dvoru audítorov, aby proti žalobcovi začal disciplinárne konanie, prijal vhodné opatrenia na vrátenie 472869,09 eura zodpovedajúcich výdavkom, ktoré neoprávnene uhradil Dvor audítorov, a zvážil vrátenie 97954,52 eura zodpovedajúcich mzde vyplatenej za obdobia neodôvodnenej neprítomnosti žalobcu.
46
Keďže OLAF okrem toho usúdil, že určité skutočnosti zistené počas vyšetrovania môžu byť trestným činom, postúpil informácie a svoje odporúčania súdnym orgánom Luxemburského veľkovojvodstva.
C. Trestné konanie začaté orgánmi Luxemburského veľkovojvodstva
47
Štátny prokurátor pri Tribunal d’arrondissement de Luxembourg (Okresný súd Luxemburg, Luxembursko) vzhľadom na informácie zaslané OLAF‑om požiadal listom z 1. októbra 2018 Dvor audítorov, aby žalobcu zbavil súdnej imunity. Táto inštitúcia vyhovela tejto žiadosti 15. novembra 2018.
D. Začatie konania na Dvore audítorov
48
Predseda Dvora audítorov 3. júla 2018 postúpil členom tejto inštitúcie kópiu správy OLAF‑u a odporúčania, ktoré vydal tento úrad.
49
Dňa 5. októbra 2018 predseda Dvora audítorov zaslal členom tejto inštitúcie predbežnú správu. Táto správa odporučila uvedenej inštitúcii, aby navrhla Súdnemu dvoru, „aby preskúmal skutkový stav, ktorý bol zistený, a určil, či si žalobca nesplnil povinnosti vyplývajúce zo svojej funkcie“. Uvedená správa a správa OLAF‑u boli v ten istý deň oznámené žalobcovi. Prílohy správy OLAF‑u mu okrem toho boli zaslané 17. októbra 2018.
50
Žalobca 19. novembra 2018 zaslal Dvoru audítorov písomné pripomienky. Dňa 26. novembra 2018 bol vypočutý členmi Dvora audítorov v rámci neverejného zasadnutia.
51
Dvor audítorov 29. novembra 2018 na neverejnom zasadnutí rozhodol, že prípad žalobcu postúpi Súdnemu dvoru Európskej únie na základe článku 286 ods. 6 ZFEÚ.
E. Konanie na Súdnom dvore Európskej únie
52
Žalobou podanou 15. februára 2019 Dvor audítorov navrhol, aby Súdny dvor Európskej únie určil, že žalobca si prestal plniť povinnosti vyplývajúce z jeho funkcie, a aby mu v dôsledku toho uložil sankciu stanovenú v článku 286 ods. 6 ZFEÚ.
53
Rozsudkom z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), Súdny dvor konštatoval, že žalobca porušil povinnosti vyplývajúce z jeho funkcie na Dvore audítorov, a nariadil odňatie dvoch tretín nároku žalobcu na dôchodok odo dňa vyhlásenia uvedeného rozsudku.
F. Vymáhanie výdavkov považovaných za neoprávnené Dvorom audítorov
54
Listom zo 14. decembra 2018 a opravným listom z 23. januára 2019 generálny tajomník Dvora audítorov informoval žalobcu o svojom zámere vymáhať sumu 160839,89 eura v prospech Únie. Tieto listy obsahovali v prílohe tabuľku výdavkov, ktoré sa považovali za neoprávnené (ďalej len „tabuľka vymáhania“). Žalobca na tieto listy odpovedal predložením pripomienok 4. februára 2019.
55
Generálny tajomník Dvora audítorov prijal 11. apríla 2019 napadnuté rozhodnutie. Rozhodol, že:
–
žalobcovi bola neoprávnene vyplatená suma 33172,91 eura z titulu výdavkov na služobné cesty a diét,
–
žalobcovi bola neoprávnene vyplatená suma 49138,25 eura ako náhrada výdavkov na reprezentáciu,
–
žalobca neoprávnene zaťažil rozpočet Únie celkovou sumou 71096,42 eura (mzdy v sume 30501,27 eura plus výdavky na služobné cesty a diéty vo výške 40595,15 eura) z dôvodu zneužitia služieb vodičov Dvora audítorov,
–
v spolupráci s účtovníčkou Dvora audítorov bude k 31. máju 2019 vrátená celková suma 153407,58 eura.
56
Účtovníčka Dvora audítorov po tom, čo konštatovala, že celková suma 153407,58 eura nebola do 31. mája 2019 uhradená, listom zo 4. júna 2019 požiadala o zaplatenie neoprávnene získanej sumy zvýšenej o úroky z omeškania vo výške 3,5 %, t. j. sumy 153584,10 eura.
57
Listom zo 7. júna 2019 účtovníčka Dvora audítorov zaznamenala platbu bankovým prevodom vo výške 153584,10 eura. Vzhľadom na dátum tejto platby znížila výšku splatných úrokov a vrátila sumu 88,26 eura, keďže k tomuto dátumu predstavovala pohľadávka voči žalobcovi 153495,84 eura.
III. Návrhy účastníkov konania
58
Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:
–
zrušil napadnuté rozhodnutie,
–
v prípade potreby zrušil obe rozhodnutia účtovníčky Dvora audítorov zo 4. a 7. júna 2019,
–
zaviazal Dvor audítorov na vrátenie sumy 153495,84 eura (153407,58 eura plus 88,26 eura ako úroky z omeškania, ktoré mu boli účtované) zvýšenej o úroky z omeškania vo výške 3,5 % až do úplného splatenia,
–
uložil Dvoru audítorov povinnosť nahradiť utrpenú nemajetkovú ujmu,
–
uložil Dvoru audítorov povinnosť nahradiť trovy konania.
59
Dvor audítorov navrhuje, aby Všeobecný súd:
–
zamietol žalobu ako čiastočne neprípustnú a čiastočne nedôvodnú,
–
zamietnuť návrh na náhradu škody ako neprípustný,
–
uložil žalobcovi povinnosť nahradiť všetky trovy konania.
IV. Právne posúdenie
A. O návrhu na zrušenie napadnutého rozhodnutia
60
Na podporu svojho návrhu na zrušenie žalobca uvádza šesť žalobných dôvodov, z ktorých prvý je založený na nezrovnalosti vyšetrovania OLAF‑u a jeho správy, druhý na tom, že Dvor audítorov neuplatnil svoju právomoc voľnej úvahy najmä pri povoľovaní výdavkov, porušil svoju povinnosť preukázať obvinenie a porušil svoju povinnosť odôvodnenia, tretí na porušení primeranej lehoty, štvrtý na porušení zásad právnej istoty a ochrany legitímnej dôvery, ako aj na existencii „zjavne nesprávnych posúdení“, piaty na porušení pravidla, podľa ktorého prebiehajúce trestné konanie bráni pokračovaniu správneho konania, a šiesty na porušení povinnosti odôvodnenia využívania služieb vodičov a na porušení článku 75 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 z 25. októbra 2012, o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, a zrušení nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Ú. v. EÚ L 298, 2012, s. 1) alebo článku 94 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) 2018/1046 z 18. júla 2018 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, o zmene nariadení (EÚ) č. 1296/2013, (EÚ) č. 1301/2013, (EÚ) č. 1303/2013, (EÚ) č. 1304/2013, (EÚ) č. 1309/2013, (EÚ) č. 1316/2013, (EÚ) č. 223/2014, (EÚ) č. 283/2014 a rozhodnutia č. 541/2014/EÚ a o zrušení nariadenia (EÚ, Euratom) č. 966/2012 (Ú. v. EÚ L 193, 2018, s. 1).
1.
O prvom žalobnom dôvode založenom na nezrovnalostiach vo vyšetrovaní OLAF‑u a v jeho správe
61
Žalobca tvrdí, že vyšetrovanie OLAF‑u a jeho správa sú protiprávne z troch dôvodov, a to z toho dôvodu, že OLAF protiprávne rozšíril rozsah svojho vyšetrovania, že porušil jeho právo na súkromný život a že porušil jeho právo na obhajobu.
62
Dvor audítorov spochybňuje tvrdenia žalobcu.
63
Je potrebné konštatovať, že argumentácia žalobcu týkajúca sa nezrovnalosti vyšetrovania OLAF‑u a jeho správy na účely prejednávanej veci sa v podstate prekrýva s argumentáciou uvedenou v rámci konania podľa článku 286 ods. 6 ZFEÚ [body 126 až 134 rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782)], ktorú Súdny dvor zamietol v bodoch 140 až 175 rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782).
64
Súdny dvor totiž v prvom rade uznal, že OLAF sa rozhodol rozšíriť predmet vyšetrovania, ktoré sa pôvodne začalo vo veci možných nezrovnalostí, na ktorých sa podieľal žalobca a ktoré poškodzujú finančné záujmy Únie, pri používaní majetku Dvora audítorov a pri služobných cestách uskutočnených alebo schválených v rozpore s platnými predpismi, na možné konflikty záujmov a ďalšie porušenia článkov 285 a 286 ZFEÚ, ako aj ustanovení kódexu správania z roku 2012. V bode 157 rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), však Súdny dvor dospel k záveru, že okolnosť, že takéto rozšírenie bolo založené na skutočnostiach odhalených počas prehliadky vykonanej 20. novembra 2017, nemôže mať za následok nezákonnosť tohto rozhodnutia.
65
Ďalej v bode 166 rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), Súdny dvor rozhodol, že tvrdenia, ktoré uviedol žalobca, nemôžu na účely konania podľa článku 286 ods. 6 ZFEÚ preukázať, že OLAF nezákonným spôsobom zasiahol do jeho práva na rešpektovanie súkromného života.
66
Nakoniec v bode 174 rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), Súdny dvor dospel k záveru, že tvrdenia uvádzané žalobcom nie sú na účely konania podľa článku 286 ods. 6 ZFEÚ spôsobilé preukázať, že jeho právo na obhajobu bolo porušené.
67
Zdá sa, že v nadväznosti na vyhlásenie rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), žalobca spochybňuje len relevantnosť záveru Súdneho dvora uvedeného v bode 174 tohto rozsudku pre prejednávanú vec.
68
Ako pripomína žalobca, Súdny dvor rozhodol, že hoci sú OLAF aj Dvor audítorov povinní dodržiavať svoje povinnosti, rešpektovanie práva dotknutého člena alebo bývalého člena Dvora audítorov byť vypočutý treba na účely konania podľa článku 286 ods. 6 ZFEÚ posudzovať z celkového hľadiska (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 170).
69
Na podporu tohto posúdenia Súdny dvor tiež vychádzal zo zásady, podľa ktorej nemožno vylúčiť, že tomuto členovi alebo tomuto bývalému členovi ponúkol Dvor audítorov dostatočnú možnosť byť vypočutý o skutočnostiach, ku ktorým sa nemohol riadne vyjadriť pred prijatím správy OLAF‑u (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 170). V tejto súvislosti Súdny dvor po prvé konštatoval, že je nesporné, že OLAF 22. decembra 2017 žalobcu ústne vypočul, že OLAF a poradca žalobcu si vymenili niekoľko písomností a že žalobca mohol v nadväznosti na oznámenie zhrnutia skutkového stavu zisteného na základe vyšetrovania zaslať OLAF‑u písomný dokument s cieľom vyvrátiť tvrdenia uvedené v tomto zhrnutí (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 171). Po druhé Súdny dvor uviedol, že predseda Dvora audítorov oznámil 5. októbra 2018 žalobcovi správu OLAF‑u a predbežnú správu zaslanú členom tejto inštitúcie a že žalobca sa mohol k týmto správam vyjadriť v zaslaných písomných pripomienkach aj počas výsluchu na Dvore audítorov (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 172). Po tretie Súdny dvor konštatoval, že žalobca neuviedol nijaké tvrdenie, ktoré by preukázalo, že sa pred Dvorom audítorov nemohol dostatočným spôsobom vyjadriť k určitým skutočnostiam, ktoré mu boli vytýkané pred prijatím správy OLAF‑u (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 172).
70
Záver uvedený v bode 174 rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), možno uplatniť na prejednávanú vec, keďže rovnako ako v konaní podľa článku 286 ods. 6 ZFEÚ nemožno vylúčiť, že v prejednávanej veci Dvor audítorov žalobcovi ponúkol dostatočnú možnosť byť vypočutý o skutočnostiach, ku ktorým sa nemohol vyjadriť pred prijatím správy OLAF‑u.
71
V tomto konaní žalobca nepredložil nijaký nový a konkrétny dôkaz, ktorý by preukazoval, že nemohol byť Dvorom audítorov dostatočne vypočutý o skutočnostiach, ku ktorým sa nemohol účinne vyjadriť pred prijatím správy OLAF‑u. Žalobca však mohol predložiť takéto dôkazy počas písomnej časti tohto konania, najmä vo svojich pripomienkach k záverom pre prejednávanú vec, ktoré treba vyvodiť z rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782).
72
V dôsledku toho treba prvý žalobný dôvod zamietnuť ako nedôvodný.
2.
O druhom žalobnom dôvode založenom na tom, že Dvor audítorov nevykonal svoju právomoc voľnej úvahy najmä pri povoľovaní výdavkov, na porušení povinnosti preukázať obvinenie a na porušení povinnosti odôvodnenia
73
V rámci tohto žalobného dôvodu žalobca v podstate tvrdí, že Dvor audítorov len odkázal na správu OLAF‑u, pričom ju však neanalyzoval a najmä presne neuviedol, v čom je každý z vytýkaných výdavkov protiprávny. Odvoláva sa na články 98, 100 a 101 nariadenia 2018/1046, z ktorých vyplýva, že povoľujúci úradník je povinný posúdiť existenciu pohľadávky a následne rozhodnúť o jej vymáhaní. Dvoru audítorov teda prináleží, aby presne uviedol, prečo je každá z vytýkaných položiek výdavkov protiprávna, čo je tiež nevyhnutné na splnenie povinnosti odôvodnenia.
74
Dvor audítorov spochybňuje tvrdenia žalobcu.
75
Na úvod treba uviesť, že v prejednávanej veci v nadväznosti na rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), žalobca už netrvá na výhrade založenej na tom, že Dvor audítorov nevykonal svoju voľnú úvahu. V dôsledku toho už nie je o tejto výhrade potrebné rozhodnúť.
76
Pokiaľ ide o výhrady založené na porušení povinnosti Dvora audítorov preukázať obvinenie a na porušení povinnosti odôvodnenia, od ktorých žalobca v tomto konaní neupustil, treba ich preskúmať spoločne, keďže sa prekrývajú. Okrem toho zo spisu vyplýva, že žalobca v skutočnosti namieta len nedostatok odôvodnenia neprimeranej povahy rôznych súm uvedených Dvorom audítorov najmä vzhľadom na tabuľku vymáhania.
77
Právo na riadnu správu vecí verejných zakotvené v článku 41 Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta“) stanovuje povinnosť inštitúcií, orgánov, úradov a agentúr Únie odôvodniť svoje rozhodnutia. Táto povinnosť má rovnaký rozsah ako povinnosť vyplývajúca z článku 296 druhého odseku ZFEÚ, ktorý stanovuje, že právne akty musia byť odôvodnené. Cieľom povinnosti odôvodnenia je umožniť na jednej strane dotknutým osobám oboznámiť sa s dôvodmi prijatého opatrenia, aby mohli hájiť svoje práva, a na druhej strane súdu Únie vykonať preskúmanie zákonnosti rozhodnutia (pozri rozsudok zo 14. júla 2021, BG/Parlament, T‑253/19, neuverejnený, EU:T:2021:459, bod 44 a citovanú judikatúru). Treba pripomenúť, že povinnosť odôvodnenia je podstatnou formálnou náležitosťou, ktorú treba odlišovať od otázky dôvodnosti odôvodnenia týkajúcej sa zákonnosti sporného aktu z vecnej stránky (pozri rozsudok z 22. mája 2012, Internationaler Hilfsfonds/Komisia, T‑300/10, EU:T:2012:247, bod 180 a citovanú judikatúru). Odôvodnenie rozhodnutia totiž spočíva vo formálnom vyjadrení dôvodov, na ktorých je toto rozhodnutie založené. Toto odôvodnenie môže byť dostatočné, aj keď uvádza nesprávne dôvody (pozri uznesenie z 12. júla 2012, Dover/Parlament, C‑278/11 P, neuverejnené, EU:C:2012:457, bod 36 a citovanú judikatúru).
78
Okrem toho nie je potrebné, aby odôvodnenie špecifikovalo všetky relevantné skutkové a právne okolnosti, keďže dostatočná povaha odôvodnenia aktu sa musí posudzovať nielen s ohľadom na jeho znenie, ale aj s ohľadom na jeho kontext, ako aj na všetky právne predpisy upravujúce dotknutú oblasť (rozsudok zo 14. júla 2021, BG/Parlament, T‑253/19, neuverejnený, EU:T:2021:459, bod 45).
79
V prejednávanej veci sa napadnuté rozhodnutie skladá z troch častí: sprievodného listu oznamujúceho napadnuté rozhodnutie, jeho prílohy (príloha 1), ktorá obsahuje toto rozhodnutie, a súhrnného oznámenia o dlhu (príloha 2).
80
Po tom, čo Dvor audítorov v napadnutom rozhodnutí pripomenul ustanovenia týkajúce sa výdavkov na služobné cesty a diét, výdavkov na reprezentáciu, ako aj používania automobilového parku Dvora audítorov a výdavkov na služobné cesty vodičov využívaných členmi, ktoré žalobca porušil, určil neoprávnene vyplatené sumy, ktorých vrátenie požadoval od žalobcu.
81
V tejto súvislosti Dvor audítorov uviedol, že na základe analýzy správy OLAF‑u a jej príloh, ako aj dokumentov, ktoré majú k dispozícii jeho administratívne útvary, je možné konštatovať, že žalobca neoprávnene získal náhradu výdavkov na súkromné činnosti alebo činnosti, ktoré nesúvisia s jeho funkciou alebo s ňou nie sú zlučiteľné, hoci vedel alebo mal vedieť, že tieto výdavky nemôžu byť vynaložené zo zdrojov Dvora audítorov. Rozhodnutie o stanovení a vymáhaní pohľadávky konkrétne obsahuje tabuľku vymáhania, v ktorej sa pre každú z činností neoprávnene zaťažujúcich rozpočet Únie uvádza najmä dôvod, na ktorý sa žalobca odvoláva vo svojich príkazoch na služobnú cestu alebo v príkazoch na služobnú cestu vodiča, prípadne vo svojich žiadostiach o náhradu výdavkov na reprezentáciu; skutočná povaha činnosti; odkaz na dôkazy umožňujúce preukázať túto skutočnú povahu, dátum a miesto činnosti, ktorá viedla k výdavkom, ako aj náklady, ktoré znáša Dvor audítorov.
82
Z toho vyplýva, že napadnuté rozhodnutie obsahuje odôvodnenie, ktoré je v súlade s požiadavkami článku 41 Charty, keďže toto odôvodnenie umožňuje žalobcovi pochopiť dôvody, na ktorých je založené napadnuté rozhodnutie, a Všeobecnému súdu umožňuje vykonať preskúmanie v tejto súvislosti, pričom nie je dotknuté preskúmanie jeho dôvodnosti, ktoré sa uskutoční v rámci štvrtého žalobného dôvodu.
83
Pokiaľ ide o tvrdenie žalobcu, podľa ktorého Dvor audítorov vo vyjadrení k žalobe v súvislosti so štvrtým žalobným dôvodom uvádza nové odôvodnenie alebo nové dôvody, toto tvrdenie bude preskúmané v každom jednotlivom prípade v rámci uvedeného žalobného dôvodu.
84
V dôsledku toho treba druhý žalobný dôvod zamietnuť ako nedôvodný.
3.
O treťom žalobnom dôvode založenom na porušení primeranej lehoty
85
Žalobca tvrdí, že Dvor audítorov porušil zásadu dodržania primeranej lehoty zakotvenú v článku 41 ods. 1 Charty tým, že spochybnil zákonnosť žiadostí o náhradu, ktoré predkladal od roku 2006, hoci Dvor audítorov mal od okamihu ich uplatnenia všetky potrebné informácie na to, aby posúdil legitímnosť týchto žiadostí alebo aby sa rozhodol požiadať o vysvetlenie. Podľa neho by mal Dvor audítorov overovať žiadosti so spätnou účinnosťou obmedzenou na tri roky alebo aspoň na päť rokov od 5. októbra 2018, t. j. od dátumu jeho predbežnej správy. Žalobca sa preto domnieva, že položky v tabuľke vymáhania spred 4. októbra 2013, teda riadky 1 až 261 vrátane, sú premlčané, čo vedie k sume 85924,75 eura, takže celková suma, ktorú možno považovať za pohľadávku Dvora audítorov voči nemu, je 67482,83 eura.
86
V tejto súvislosti sa žalobca odvoláva na nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 248, 2002, s. 1; Mim. vyd. 01/004, s. 74), zmenené a doplnené nariadením Rady (ES, Euratom) č. 1995/2006 z 13. decembra 2006 (Ú. v. EÚ L 390, 2006, s. 1), ktoré v článku 73a zavádza zásadu premlčania pohľadávok Únie voči tretím osobám v lehote piatich rokov. Pokiaľ ide o lehotu, v ktorej musí byť dlžníkovi zaslané oznámenie o dlhu, žalobca poukazuje na to, že nariadenie o rozpočtových pravidlách ani jeho vykonávacie predpisy nestanovujú takúto lehotu. Pripomína však, že z judikatúry Súdneho dvora vyplýva, že oznámenie o dlhu musí byť zaslané v primeranej lehote a že Súdny dvor sa domnieva, že takéto zaslanie je neprimerané, ak sa uskutoční po uplynutí obdobia piatich rokov od okamihu, keď dotknutá inštitúcia bola za bežných okolností schopná uplatniť svoj nárok. Žalobca sa v replike odvoláva aj na článok 98 ods. 2 nariadenia 2018/1046.
87
Žalobca vo svojich pripomienkach k záverom, ktoré treba vyvodiť z rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), v prejednávanej veci, tvrdí, že Súdny dvor nezaujal stanovisko k tomuto žalobnému dôvodu, keďže zamietol inú výhradu založenú na porušení primeranej lehoty v súvislosti s disciplinárnym konaním Dvora audítorov.
88
Dvor audítorov spochybňuje tvrdenia žalobcu, pričom sa v podstate domnieva, že až ku dňu správy OLAF‑u možno jeho pohľadávku považovať za oprávnenú, so stanovenou výškou a splatnú, ako požaduje článok 78 ods. 2 nariadenia č. 966/2012 a článok 81 písm. b) delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) č. 1268/2012 z 29. októbra 2012 o pravidlách uplatňovania nariadenia č. 966/2012 (Ú. v. EÚ L 362, 2012, s. 1). V dôsledku toho ku dňu prijatia napadnutého rozhodnutia päťročná lehota ešte neuplynula. V tejto súvislosti Dvor audítorov odkazuje na znenie článku 85 druhého odseku Služobného poriadku úradníkov Európskej únie (ďalej len „služobný poriadok“), podľa ktorého sa žiadosť o vrátenie bezdôvodne vyplatených súm musí podať najneskôr pri uplynutí lehoty piatich rokov, ktorá začína plynúť odo dňa vyplatenia tejto sumy. Zároveň poukazuje na to, že na túto lehotu sa nemožno odvolávať, ak sa dá preukázať, že dotknutá osoba úmyselne uviedla administratívu do omylu s cieľom dosiahnuť zaplatenie predmetnej sumy, čo je všeobecná zásada práva Únie.
a)
O premlčacej lehote
89
Svojím žalobným dôvodom založeným na porušení primeranej lehoty sa žalobca odvoláva na zásadu premlčania pohľadávok Únie voči tretím osobám v päťročnej premlčacej lehote. V tejto súvislosti na jednej strane cituje najmä článok 73a nariadenia č. 1605/2002 v znení zmien a doplnení, účinný do 31. decembra 2013, ako aj články 78 a 85b nariadenia Komisie (ES, Euratom) č. 2342/2002 z 23. decembra 2002, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na vykonávanie nariadenia č. 1605/2002 (Ú. v. ES L 357, 2002, s. 1; Mim. vyd. 01/004, s. 145), zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES, Euratom) č. 478/2007 z 23. apríla 2007 (Ú. v. EÚ L 111, 2007, s. 13), účinné do 31. decembra 2012. Na druhej strane žalobca v replike uvádza aj článok 98 ods. 2 nariadenia 2018/1046. Na pojednávaní žalobca v odpovedi na žiadosť Všeobecného súdu o spresnenie právneho základu uplatnenia zásady premlčania nárokov Únie voči tretím osobám v prejednávanej veci potvrdil, že ako to urobil v replike, je potrebné vychádzať z článku 98 ods. 2 nariadenia 2018/1046, pričom Dvor audítorov toto jeho tvrdenie nespochybnil. Treba teda odkázať na toto ustanovenie, ktoré sa uplatňovalo ku dňu prijatia napadnutého rozhodnutia.
90
Žalobca v podstate uvádza, že Dvor audítorov mu nemohol zaslať oznámenie o dlhu, aby si uplatnil svoju údajnú pohľadávku, v súvislosti so žiadosťami o platbu považovanými za protiprávne spred viac ako piatich rokov. Takýmto tvrdením žalobca v podstate tvrdí, že premlčacia lehota stanovená v článku 98 ods. 2 druhom pododseku nariadenia 2018/1046 sa uplatňuje bez výnimky.
91
Článok 98 ods. 1 a 2 nariadenia 2018/1046 znie takto:
„1.   S cieľom stanoviť pohľadávku zodpovedný povoľujúci úradník:
a)
overí, či dlh existuje;
b)
zistí alebo overí skutočný stav a výšku dlhu; a
c)
overí podmienky splatnosti dlhu.
Stanovenie pohľadávky predstavuje uznanie práva Únie voči dlžníkovi a stanovuje nárok požadovať od dlžníka zaplatenie dlhu.
2.   Každá pohľadávka identifikovaná ako istá, ktorá má pevne stanovenú výšku a je splatná, sa stanoví príkazom na vymáhanie, ktorým dá zodpovedný povoľujúci úradník pokyn účtovníkovi na vymáhanie príslušnej sumy. Po ňom nasleduje odoslanie oznámenia o dlhu dlžníkovi, a to okrem prípadov, keď okamžite dôjde k vzdaniu sa vymáhania pohľadávky v súlade s odsekom 4 druhým pododsekom. Príkaz na vymáhanie aj oznámenie o dlhu vypracuje zodpovedný povoľujúci úradník.
Povoľujúci úradník pošle oznámenie o dlhu ihneď po stanovení výšky pohľadávky a najneskôr do piatich rokov od času, keď bola inštitúcia Únie za bežných okolností schopná nárokovať si svoj dlh. Takáto lehota sa neuplatní, ak zodpovedný povoľujúci úradník zistí, že napriek úsiliu, ktoré inštitúcia Únie vyvinula, bolo oneskorenie spôsobené správaním dlžníka.“
92
V tejto súvislosti treba na úvod poukázať na to, že pravidlá stanovujúce premlčacie lehoty musia byť koncipované tak, aby bola vytvorená rovnováha medzi cieľmi zabezpečenia právnej istoty a zaručenia prejednania vecí v primeranej lehote ako všeobecnými zásadami práva Únie na jednej strane a skutočným a účinným uplatňovaním zásady riadneho finančného hospodárenia na druhej strane (pozri analogicky rozsudok z 21. januára 2021, Whiteland Import Export, C‑308/19, EU:C:2021:47, bod 49). Práve v tomto konkrétnom kontexte, a nie jednoduchým uplatnením článku 41 Charty, ako tvrdí žalobca, vstupuje do hry zásada primeranej lehoty.
93
Konkrétnejšie článok 98 ods. 2 druhý pododsek nariadenia 2018/1046 stanovuje pravidlá upravujúce premlčanie zaslania oznámenia o dlhu v záujme právnej istoty, ktorá chráni tak dotknutého dlžníka, ako aj inštitúciu Únie, ktorá oznámenie o dlhu zasiela. V prípade dlžníka totiž zásada právnej istoty bráni inštitúcii Únie konať bez akéhokoľvek časového obmedzenia, čo by okrem iného mohlo ohroziť stabilitu ustálených právnych situácií. Pokiaľ ide o inštitúciu Únie, v rámci svojej úlohy vymáhať pohľadávky Únie od tretích osôb s cieľom dodržať zásadu riadneho finančného hospodárenia musí táto inštitúcia dodržať primeranú lehotu, ktorá je súčasťou zásady riadnej správy vecí verejných a vyplýva zo základnej požiadavky právnej istoty (pozri v tomto zmysle rozsudky z 13. novembra 2014, Nencini/Parlament, C‑447/13 P, EU:C:2014:2372, bod 45; zo 14. júna 2016, Marchiani/Parlament, C‑566/14 P, EU:C:2016:437, bod 101, a z 5. októbra 2004, Sanders a i./Komisia, T‑45/01, EU:T:2004:289, body 59 a 60 a citovanú judikatúru).
94
Stanovenie premlčacích lehôt v oblasti určovania pohľadávok musí byť tiež v súlade so zásadou efektivity a nesmie prakticky znemožňovať alebo nadmerne sťažovať uplatňovanie práva Únie (pozri analogicky rozsudky zo 17. novembra 2016, Stadt Wiener Neustadt, C‑348/15, EU:C:2016:882, bod 41, a z 21. januára 2021, Whiteland Import Export, C‑308/19, EU:C:2021:47, body 48 a 65).
95
Je pravda, že s ohľadom na článok 98 ods. 1 a 2 nariadenia 2018/1046 môže inštitúcia Únie za normálnych okolností svoju pohľadávku uplatniť od okamihu, keď má táto inštitúcia k dispozícii podklady, ktoré umožňujú identifikovať danú pohľadávku ako oprávnenú, so stanovenou výškou a splatnú, alebo keď mohla mať takéto podklady k dispozícii, ak by konala s požadovanou starostlivosťou (pozri v tomto zmysle a analogicky rozsudok zo 14. júna 2016, Marchiani/Parlament, C‑566/14 P, EU:C:2016:437, bod 103).
96
Takéto stanovenie pohľadávky však môže byť prakticky nemožné v prípadoch, keď inštitúcia Únie napriek vynaloženej starostlivosti nebola schopná identifikovať pohľadávku v dôsledku správania dlžníka, najmä jeho zdržiavacej taktiky alebo nekonania v dobrej viere.
97
Takýto výklad vyplýva zo zásady, podľa ktorej prísny režim premlčania, ktorý z dôvodov, ktoré sú mu vlastné, systematicky bráni ochrane finančných záujmov Únie, môže viesť k praktickému znemožneniu alebo nadmernému sťaženiu uplatňovania pravidiel práva Únie (pozri analogicky rozsudok z 21. januára 2021, Whiteland Import Export, C‑308/19, EU:C:2021:47, bod 53 a citovanú judikatúru).
98
Výklad článku 98 nariadenia 2018/1046 v tom zmysle, že stanovuje výnimky zo začiatku plynutia lehoty na stanovenie pohľadávok, je analogicky podporený prerušením premlčacej lehoty upravenej v článku 105 tohto nariadenia na vymáhanie pohľadávok.
99
Je pravda, že pokiaľ ide o nároky Únie voči tretím osobám, nariadenie 2018/1046 nestanovuje zastavenie ani prerušenie plynutia premlčacej lehoty aktom okrem iného OLAF‑u týkajúcim sa vyšetrovania, čo je v rozpore s článkom 139 ods. 2 druhým pododsekom tohto nariadenia, ktorý sa uplatňuje na rozhodnutie o vylúčení osôb alebo subjektov uvedených v článku 135 ods. 2 tohto nariadenia z účasti na postupoch zadávania zákaziek, ktoré sa riadia uvedeným nariadením, alebo z výberu na implementáciu finančných prostriedkov Únie. Takýto nedostatok právnej úpravy sa však nesmie vykladať príliš reštriktívne a musí zohľadňovať osobitnú úlohu a právomoci, ktoré OLAF‑u priznávajú ustanovenia práva Únie. Opačný záver by prakticky znemožnil alebo nadmerne sťažil uplatnenie pravidiel práva Únie a spochybnil by zásadu efektivity práva Únie.
100
Z toho vyplýva, že začiatok plynutia lehoty na stanovenie pohľadávok podľa článku 98 ods. 2 druhého pododseku nariadenia 2018/1046, teda okamih, keď je dotknutá inštitúcia za normálnych okolností schopná uplatniť svoj nárok, nemusí nevyhnutne zodpovedať okamihu, keď osoba, akou je žalobca, požiada inštitúciu o zaplatenie peňažnej sumy. Za určitých okolností môže zodpovedať okamihu, keď OLAF predloží správu tejto inštitúcii (pozri v tomto zmysle a analogicky rozsudok zo 14. júna 2016, Marchiani/Parlament, C‑566/14 P, EU:C:2016:437, bod 107).
101
Vzhľadom na predchádzajúce úvahy tvrdenie žalobcu, podľa ktorého sa premlčacia lehota stanovená v článku 98 ods. 2 druhom pododseku nariadenia 2018/1046 uplatňuje bez výnimky, nemá právny základ.
102
Preto je potrebné v každom jednotlivom prípade preskúmať, kedy bol Dvor audítorov za normálnych okolností schopný uplatniť svoju pohľadávku v zmysle článku 98 ods. 2 druhého pododseku nariadenia 2018/1046.
b)
O žiadostiach žalobcu o náhradu zodpovedajúcich riadkom č. 1 až 261 tabuľky vymáhania
103
Žalobca tvrdí, že Dvor audítorov nemohol z dôvodu premlčania stanoviť a vymáhať pohľadávku v súvislosti s jeho žiadosťami o náhradu podanými v období od roku 2006 do 4. októbra 2013, ktoré zodpovedajú riadkom 1 až 261 tabuľky vymáhania.
104
V prejednávanej veci je nesporné, že Dvor audítorov zaslal žalobcovi oznámenie o dlhu až 11. apríla 2019 po tom, čo bola Dvoru audítorov 2. júla 2018 doručená správa OLAF‑u, na základe ktorej Dvor audítorov 5. októbra 2018 vypracoval svoju predbežnú správu. Z jeho správy vyplýva, že OLAF vykonal prehliadku priestorov kancelárie žalobcu a pri tejto príležitosti získal rôzne dokumenty na ich digitálnu analýzu a že vypočul tak samotného žalobcu, ako aj ďalšie dotknuté osoby (pozri tiež body 39 až 46 vyššie). Na konci svojho vyšetrovania OLAF konštatoval, že informácie, ktoré žalobca poskytol Dvoru audítorov vo svojich príkazoch na služobné cesty a vo svojich vyhláseniach o výdavkoch na reprezentáciu, neboli postačujúce na to, aby predseda Dvora audítorov mohol s plnou znalosťou veci overiť, či predmetná činnosť bola v záujme Dvora audítorov.
105
V tejto súvislosti na jednej strane z článku 11 ods. 1 a 2 nariadenia č. 883/2013 v spojení s odôvodneniami 28 a 29 tohto nariadenia vyplýva, že vyšetrovanie OLAF‑u sa končí vypracovaním záverečnej správy z vyšetrovania, ktorá je dôkazom prípustným v správnom alebo súdnom konaní a v ktorej sú okrem iného uvedené závery vyšetrovania a odporúčania generálneho riaditeľa OLAF‑u týkajúce sa následných opatrení, ktoré sa majú v nadväznosti na správu prijať. Podľa článku 11 ods. 4 tohto nariadenia OLAF postúpi túto správu dotknutej inštitúcii, orgánu, úradu alebo agentúre, ktorá je zodpovedná za prijatie následných opatrení, najmä disciplinárnej a súdnej povahy, ku ktorým ju oprávňujú výsledky interného vyšetrovania, a do lehoty stanovenej v odporúčaniach správy a na žiadosť OLAF‑u ho o nich informuje. V prejednávanej veci práve v tomto kontexte Dvor audítorov vypracoval 5. októbra 2018 predbežnú správu o správe OLAF‑u.
106
Na druhej strane treba pripomenúť, že v súlade s článkom 1 ods. 4 nariadenia č. 883/2013 OLAF vykonáva v rámci inštitúcií, orgánov, úradov a agentúr zriadených Zmluvami alebo na ich základe administratívne vyšetrovania s cieľom bojovať proti podvodom, korupcii a akémukoľvek inému protiprávnemu konaniu poškodzujúcemu finančné záujmy Únie, ktoré sa označujú ako „interné vyšetrovania“. Z tohto nariadenia vyplýva, že v rámci takýchto vyšetrovaní má OLAF právo na okamžitý a neoznámený prístup k akýmkoľvek relevantným informáciám, a to aj k informáciám v databázach, ktorými disponujú inštitúcie, orgány, úrady a agentúry, a do ich priestorov. OLAF môže vyhotoviť kópie a urobiť si výpisy z každého dokumentu alebo z obsahu každého nosiča údajov, ktorými disponujú inštitúcie, orgány, úrady a agentúry. OLAF môže tiež požadovať ústne aj písomné informácie od ostatných zamestnancov, a to aj prostredníctvom vypočutia. Môže vykonávať kontroly a inšpekcie na mieste v priestoroch hospodárskych subjektov, aby získal prístup k relevantným informáciám o skutočnostiach, ktoré sú predmetom interného vyšetrovania.
107
Naopak, inštitúcia Únie, akou je Dvor audítorov, nemá takúto vyšetrovaciu právomoc najmä s cieľom identifikovať a stanoviť pohľadávku voči jednému zo svojich členov.
108
Vzhľadom na úvodné pripomienky uvedené v bodoch 89 až 107 vyššie je potrebné preskúmať, či pokiaľ ide o žiadosti žalobcu o náhradu zodpovedajúce riadkom 1 až 261 tabuľky vymáhania, Dvor audítorov bol schopný identifikovať a uplatniť svoju pohľadávku týkajúcu sa uvedených riadkov odo dňa predloženia týchto žiadostí, ako tvrdí žalobca, alebo odo dňa správy OLAF‑u, ako tvrdí Dvor audítorov. Na účely tohto preskúmania je potrebné rozdeliť tieto žiadosti do troch skupín.
1) O prvej skupine žiadostí žalobcu o náhradu
109
Je potrebné poukázať na to, že viaceré zo žiadostí žalobcu o náhradu zodpovedajúcich riadkom 1 až 261 tabuľky vymáhania obsahovali a priori vierohodné odôvodnenia, ktoré si nevyžadovali dodatočné overenie Dvorom audítorov v čase, keď ich žalobca podal. Pokiaľ ide o tieto žiadosti, Dvor audítorov nemal pred ukončením vyšetrovania OLAF‑u k dispozícii informácie, ktoré by mu umožňovali namietať voči nim.
110
Po prvé sa medzi týmito žiadosťami o náhradu nachádzajú tie, ktoré sú uvedené v riadkoch č. 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 12, 14, 15, 16, 17, 19, 20, 23, 24, 29 (čiastočne), 31, 41, 43, 54, 57 (čiastočne), 59, 60, 61, 63 (čiastočne), 65, 66, 68, 69, 70, 81, 84, 85, 88, 89, 92, 94, 95, 96, 97, 111, 116, 118 (čiastočne), 120, 133, 150, 168, 169, 171, 175, 183, 184, 190, 194, 203, 204, 207, 208, 211, 215, 218, 221, 229 (čiastočne), 236, 238, 248, 258 a 260 tabuľky vymáhania a ktoré sa týkajú stretnutí žalobcu s politickými predstaviteľmi alebo v určitých obmedzených prípadoch s členmi ich kancelárií, prípadne účasti žalobcu na činnostiach predmetnej politickej strany.
111
Treba poukázať na to, že na jednej strane až počas vyšetrovania OLAF‑u bolo preukázané, že žalobca sa počas svojho funkčného obdobia stretol najmenej 188‑krát s belgickými politickými predstaviteľmi, ktorí boli prevažne členmi predmetnej politickej strany, do ktorej tiež patril. Podľa správy OLAF‑u tento údaj zodpovedal 24 % všetkých stretnutí alebo obedov žalobcu, ktoré boli predmetom jeho žiadostí o náhradu. Je potrebné konštatovať, že sa to týka činností uvedených v riadkoch č. 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 12, 14, 15, 16, 19, 20, 23, 24, 29 (čiastočne), 31, 41, 43, 54, 57 (čiastočne), 59, 63 (čiastočne), 65, 66, 70, 84, 88, 89, 92, 96, 97, 111, 116, 118 (čiastočne), 133, 150, 168, 169, 171, 183, 184, 190, 194, 203, 204, 208, 211, 215, 218, 236, 238 a 248 tabuľky vymáhania.
112
Na druhej strane práve OLAF konštatoval aj súvislosť medzi stretnutiami s belgickými politickými predstaviteľmi a týždennými zasadnutiami správnej rady predmetnej politickej strany. V tejto súvislosti zo správy OLAF‑u vyplýva, že v priebehu svojho vyšetrovania získal zápisnice zo 44 zasadnutí, v ktorých sa uvádza prítomnosť členov správnej rady predmetnej politickej strany v období od 17. novembra 2008 do 29. apríla 2010. OLAF preukázal prítomnosť žalobcu na 28 stretnutiach. Treba konštatovať, že v tejto súvislosti ide o činnosti žalobcu uvedené v riadkoch č. 54, 60, 61, 68, 70, 81, 84, 85, 88 a 94 tabuľky vymáhania.
113
Pokiaľ ide o účasť žalobcu na ďalších zasadnutiach správnej rady predmetnej politickej strany, OLAF poukázal na to, že je zjavné, že mandát žalobcu ako člena s hlasovacím právom si vyžadoval jeho pravidelnú účasť na týždenných zasadnutiach tejto rady až do novembra 2008. Podľa správy OLAF‑u preskúmanie príkazov na služobné cesty odhalilo, že v období od marca 2006 do novembra 2008 žalobca uskutočnil 27 služobných ciest v pondelok na stretnutia s členmi predmetnej politickej strany a že tieto služobné cesty žalobcovi umožňovali zúčastňovať sa na týždenných zasadnutiach správnej rady tejto politickej strany. Všeobecný súd konštatuje, že v tejto súvislosti ide o riadky č. 1, 5, 7, 12, 17, 19, 23 a 24 tabuľky vymáhania. Konkrétne sa spomedzi týchto činností v správe OLAF‑u spomína stretnutie zo 7. apríla 2008, ktoré sa týka riadku č. 19 tabuľky vymáhania.
114
Pokiaľ ide o prítomnosť žalobcu na týchto stretnutiach po apríli 2010, OLAF uviedol, že ju nebolo možné určiť počas jeho vyšetrovania, ale že jeho postavenie člena bez hlasovacieho práva si vyžadovalo, aby sa zúčastňoval aspoň na mesačných stretnutiach, ktoré sa konali každý prvý pondelok v mesiaci. V tejto súvislosti zo správy OLAF‑u vyplýva, že analýza služobných ciest žalobcu uskutočnených v období od apríla 2010 do decembra 2017 odhalila existenciu 17 služobných ciest do Bruselu (Belgicko) v prvý pondelok v mesiaci s cieľom stretnúť sa s predstaviteľmi predmetnej politickej strany, ktorí sa zjavne podieľali na riadení tejto strany. Všeobecný súd konštatuje, že tejto situácii zodpovedajú činnosti žalobcu uvedené v riadkoch č. 171, 203 a 238 tabuľky vymáhania.
115
Okrem toho z poznámok v diári žalobcu vyplýva, že cieľom služobných ciest uvedených v riadkoch č. 120, 175 a 221 bola účasť na parlamentných dňoch predmetnej politickej strany, cieľom služobnej cesty uvedenej v riadku č. 207 a sčasti služobnej cesty uvedenej v riadku č. 229 účasť na novoročných recepciách tejto strany, cieľom služobnej cesty uvedenej v riadku č. 258 účasť na návšteve mesta určenej pre členov uvedenej strany alebo ďalej cieľom služobných ciest uvedených v riadkoch č. 69 a 260 účasť na kongrese a na študijnom dni tej istej strany (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 451).
116
Po druhé, pokiaľ ide o vzťahy žalobcu so záujmovými organizáciami a združeniami uvedené v riadkoch č. 32, 48, 83, 93, 118 (čiastočne), 131, 132, 134 a 135, 137, 143, 154, 155, 170, 174 (čiastočne), 192, 209, 217, 219, 224, 227, 228, 242, 256 a 261 tabuľky vymáhania, OLAF preukázal, že väčšina týchto vzťahov sa týkala miestnych organizácií, akou je obchodná a priemyselná komora regiónu pôvodu žalobcu, priemyselná skupina v mieste pôvodu žalobcu a združenie miestnych zamestnávateľov, ktorých pôsobnosť bola obmedzená na región pôvodu žalobcu. Za také činnosti treba považovať aj činnosti uvedené v riadkoch 39, 138 a 196 tabuľky vymáhania, ktoré sa týkajú formálnych pozvaní od klubu, ktorého cieľom je posilniť prítomnosť flámskych podnikov v Bruseli. V tabuľke vymáhania sa totiž s odkazom na správu OLAF‑u, najmä na jej strany 5, 18, 29 a 37, uvádza, že tento klub, ktorého cieľom je posilniť prítomnosť flámskych podnikov v Bruseli, organizuje stretnutia s cieľom umožniť flámskym podnikateľom stretnúť sa s belgickými diplomatmi vyslanými do zahraničia a že tieto činnosti nesúvisia s funkciou žalobcu ako člena Dvora audítorov. Prítomnosť žalobcu vyplýva aj zo zápisníc zo zasadnutí predsedníctva predmetnej politickej strany v deň zodpovedajúci dátumu služobnej cesty uvedenej v riadku č. 39.
117
Po tretie, pokiaľ ide o žiadosti žalobcu o náhradu uvedené v riadkoch č. 18, 29 (čiastočne), 100 (čiastočne), 114 a 239, ktoré sa týkali stretnutí s osobou, ktorá bola v príkazoch na služobné cesty označovaná najmä ako „CEO“ (generálny riaditeľ), „CEO [hospodárskeho subjektu]“ alebo „CEO, prezident“, OLAF konštatoval, že v rokoch 2008 až 2015 sa žalobca s touto osobou stretol osemkrát a že v tom čase bola táto osoba predsedom správnej rady „holdingovej spoločnosti“, ktorej bol žalobca akcionárom v súlade s jeho vyhlásením o záujmoch z roku 2017. Okrem toho žalobca počas svojho vypočutia v rámci vyšetrovania OLAF‑u vysvetlil, že dotknutá osoba, s ktorou sa stretol, je jeho dlhoročným priateľom a „veľkým zdrojom inšpirácie“.
118
Po štvrté, pokiaľ ide o žiadosti žalobcu o náhradu uvedené v riadkoch č. 75 a 86, ktoré sa týkali jeho stretnutí s osobou označenou ako „CEO [hospodárskeho subjektu]“21. decembra 2009 a 15. marca 2010, OLAF vo svojej správe výslovne odkázal na tieto dve stretnutia, pričom uviedol, že sa prekrývajú s vyšetrovaním Únie týkajúcim sa štátnej pomoci poskytnutej belgickou vládou tomuto hospodárskemu subjektu. OLAF tiež preukázal, že žalobca bol v kontakte s osobou, s ktorou sa stretol, v súvislosti s týmto vyšetrovaním a že sprostredkoval priame kontakty s kanceláriou člena Európskej komisie a s osobou, ktorá bola v tom čase predsedom predmetnej politickej strany. Okrem toho zo zápisníc zo zasadnutí predsedníctva predmetnej politickej strany vyplýva, že žalobca sa zúčastnil na takomto stretnutí v deň, ktorý zodpovedá dátumu služobnej cesty uvedenej v riadku č. 86.
119
Po piate, pokiaľ ide o žiadosti žalobcu o náhradu uvedené v riadkoch č. 45, 130, 199, 202, 230, 232, 253 a 257 (čiastočne), týkali sa činností, ktorých súkromnú povahu OLAF preukázal. OLAF totiž zistil, že tieto žiadosti sa týkali obeda s predsedom belgickej zdravotnej poisťovne, stretnutia s kolegom poľovníkom, stretnutia s predstaviteľom audítorskej spoločnosti týkajúceho sa pracovnej ponuky pre syna žalobcu, účasti žalobcu na sobáši dieťaťa jedného z jeho priateľov, dvoch stretnutí s riaditeľom hospodárskeho subjektu, zamestnávateľom jedného z detí žalobcu, stretnutia s belgickým politickým predstaviteľom v súkromnej veci a účasti žalobcu na grilovaní organizovanom bývalým členom predmetnej politickej strany. Zo zápisníc zo zasadnutí predsedníctva predmetnej politickej strany tiež vyplýva, že žalobca bol prítomný na takomto stretnutí v deň zodpovedajúci dátumu služobnej cesty uvedenej v riadku č. 45.
120
Za činnosti uvedené v bode 119 vyššie treba považovať žiadosti o náhradu uvedené v riadkoch č. 82, 115 a 121. Činnosť uvedená v riadku č. 115 sa totiž týkala obeda s riaditeľom hospodárskeho subjektu 10. septembra 2010. Pokiaľ ide o činnosti uvedené v riadkoch č. 82 a 121, ktorých predmetom bol „pán…, CEO“ a „formálne pozvanie od…“, OLAF konštatoval, že išlo o stretnutie s developerom na súkromné účely.
121
Po šieste správa OLAF‑u odkazuje aj na činnosti žalobcu týkajúce sa stretnutí s diplomatom Ruskej federácie, s dvoma členmi Komisie a s generálnym riaditeľom zoskupenia európskych nátlakových skupín, ako aj s belgickým kráľom. Tieto činnosti sa týkajú riadkov č. 56, 57 (čiastočne), 108, 122 a 223 tabuľky vymáhania.
122
V prvom rade, pokiaľ ide o stretnutie s diplomatom Ruskej federácie uvedené v riadku č. 56 tabuľky vymáhania, OLAF preukázal, že žalobca sa s ním stretol v súvislosti so záležitosťou týkajúcou sa osvojenia ruského dieťaťa belgickou rodinou. Podľa správy OLAF‑u poznámka v digitálnom diári žalobcu odkazovala na ťažkosti, ktoré sa vyskytli v spise o osvojení, a dotknutý diplomat bol ochotný pomôcť s formalitami s cieľom vyriešiť problém. Okrem toho OLAF uviedol, že žalobca sa stretol s tým istým diplomatom 22. júna a znova 6. júla 2009 a že príkazy na služobné cesty obsahovali výraz „stretnutie s [diplomatom]“ bez uvedenia skutočného účelu týchto stretnutí. Domnieval sa, že toto stretnutie malo súkromnú povahu. Odkaz na túto činnosť žalobcu sa totiž nachádza v časti správy nazvanej „Zdvorilostné návštevy podnikateľov a známych zo súkromných dôvodov“.
123
Ďalej, pokiaľ ide o stretnutia žalobcu s členmi Komisie uvedenými v riadkoch č. 57 (čiastočne) a 108, zo správy OLAF‑u vyplýva, že na jednej strane žalobca intervenoval priamo v kancelárii člena Komisie v súvislosti so žiadosťou o dotáciu podanou určitou organizáciou v rámci financovania podpory európskych kultúrnych festivalov. Na druhej strane OLAF konštatoval, že žalobca zorganizoval stretnutie s členom Komisie a ďalšou osobou a zúčastnil sa na ňom s cieľom prediskutovať stanovisko zoskupenia nátlakových skupín k stratégii Únie v oblasti výskumu a inovácií. Podľa správy OLAF‑u sa táto ďalšia osoba stretla so žalobcom 18. októbra 2010 na následnom stretnutí, čo je činnosť uvedená v riadku č. 122 tabuľky vymáhania.
124
Nakoniec, pokiaľ ide o stretnutie medzi žalobcom a belgickým kráľom uvedené v riadku č. 223 tabuľky vymáhania, OLAF prostredníctvom diára žalobcu preukázal, že bol pozvaný belgickou kráľovskou rodinou, aby sa zúčastnil na „kráľovskej poľovačke“ v jednom meste v Belgicku.
125
Po siedme, pokiaľ ide o služobnú cestu uvedenú v riadku č. 63 tabuľky vymáhania (čiastočne), ktorá sa týka „slávnostného otvorenia akademického roka inštitúcie európskych štúdií“, tabuľka vymáhania odkazuje na diár žalobcu, pričom uvádza, že sa na tomto slávnostnom otvorení nezúčastnil, keďže nebol uvedený v zozname európskych osobností, ktoré sa na ňom zúčastnili.
126
Po ôsme, pokiaľ ide o služobnú cestu uvedenú v riadku č. 74 tabuľky vymáhania, ktorá sa týka pozvania od riaditeľa súkromného hospodárskeho subjektu, z diára žalobcu vyplýva, že cieľom tohto stretnutia bola účasť na koncerte.
127
Po deviate, pokiaľ ide o služobnú cestu uvedenú v riadku č. 128 tabuľky vymáhania, ktorá sa týka účasti žalobcu na konferencii organizovanej organizáciou združujúcou európskych majiteľov a správcov pozemkov v Európskom parlamente, zo správy OLAF‑u vyplýva, že jeho účasť na podujatiach tejto organizácie súvisela s jeho vonkajšou činnosťou zodpovedajúcou funkcii predsedu environmentálnej nadácie v regióne jeho pôvodu, schválenou Dvorom audítorov rozhodnutím z 30. apríla 2015 (pozri tiež bod 33 vyššie). OLAF tiež zistil, že tieto dve organizácie úzko spolupracovali a mali spoločné administratívne útvary a zamestnancov.
128
Po desiate, pokiaľ ide o žiadosť o náhradu uvedenú v riadku č. 100 týkajúcu sa stretnutia so štátnym ministrom, v tabuľke vymáhania sa s odkazom na diár žalobcu uvádza, že žalobca sa stretol s flámskym politikom, ktorý nebol ministrom od roku 2003.
129
Po jedenáste, pokiaľ ide o žiadosť o náhradu uvedenú v riadku č. 173 týkajúcu sa pracovného obeda žalobcu s nemeckým poslancom Európskeho parlamentu, v tabuľke vymáhania sa s odkazom na diár žalobcu a na strany 5, 18, 29 a 37 správy OLAF‑u uvádza, že služby šoféra boli využité na súkromné účely, keďže žalobca požiadal o jeho služby na tri dni v súvislosti s jediným obedom.
130
Po dvanáste, pokiaľ ide o žiadosť o náhradu uvedenú v riadku č. 187, ktorá súvisela s „formálnym pozvaním [od princeznej]“, v tabuľke vymáhania sa s odkazom na diár žalobcu uvádza, že služobné vozidlo bolo použité na súkromné účely, v dôsledku čoho sa vodič musel vrátiť do Luxemburgu vlakom.
131
Po trináste, pokiaľ ide o žiadosť o náhradu uvedenú v riadku č. 191 so zmienkou „Committee of Foreign Affairs – SR No 1/2011 Devolution“, v tabuľke vymáhania sa s odkazom na diár žalobcu uvádza, že žalobca využil služby vodiča na súkromné účely po služobnej ceste.
132
Po štrnáste, pokiaľ ide o žiadosť o náhradu nákladov na vodiča uvedenú v riadku č. 147 tabuľky vymáhania, ktorá sa týka zasadnutia výboru Parlamentu pre kontrolu rozpočtu a konferencie združenia vo forme obeda, v tabuľke sa s odkazom na diár žalobcu uvádza, že ide o služobnú cestu „bez náhrad“ týkajúcu sa lekárskeho vyšetrenia žalobcu, v rámci ktorej musel vodič cestovať vlakom z Luxemburgu do Bruselu a odviezť žalobcu služobným vozidlom do Luxemburgu.
133
Po pätnáste, pokiaľ ide o žiadosť o náhradu uvedenú v riadku č. 157, súvisiacu so stretnutím s predsedom vlády a s predstaviteľom audítorskej spoločnosti, v tabuľke vymáhania sa s odkazom na diár žalobcu uvádza, že stretnutie od 15 h 30 do 18 h so zamestnancami tejto spoločnosti v klube, ktorého cieľom je posilniť prítomnosť flámskych podnikov v Bruseli, ktoré malo za následok zdvojnásobenie náhrad za služobnú cestu žalobcu a vodiča a zdvojnásobenie pracovného času vodiča, bolo problematické, lebo nesúviselo s činnosťou Dvora audítorov. Okrem toho z tejto tabuľky vyplýva, že vodič musel do Bruselu cestovať vlakom, keďže žalobca si ponechal služobné vozidlo.
134
Po šestnáste, pokiaľ ide o žiadosť o náhradu uvedenú v riadku č. 229 (čiastočne), ktorá sa týka nákladov na služobnú cestu v súvislosti s formálnym pozvaním na hrad vo Francúzsku na „deň európskych inštitúcií“, v tabuľke vymáhania sa s odkazom na diár žalobcu uvádza, že ide o zábavnú činnosť, konkrétne účasť na poľovačke vo Francúzsku s dvoma prenocovaniami v hoteli na mieste.
135
Nakoniec po sedemnáste, pokiaľ ide o žiadosti o náhradu uvedené v riadkoch č. 13, 33, 47, 73, 76, 80, 103, 104, 161, 163, 164, 177, 210, 225, 237, 251 a 259 tabuľky vymáhania, ktoré sa týkajú stretnutí s predstaviteľmi súkromných hospodárskych subjektov vrátane predstaviteľov medzinárodných audítorských spoločností, v tabuľke vymáhania sa s odkazom na správu OLAF‑u, najmä na jej strany 5, 18, 29 a 37, alebo v určitých prípadoch na diár žalobcu uvádza: v prípade žiadosti uvedenej v riadku č. 13 „pozvanie predstaviteľa hospodárskeho subjektu na obed (‚služobná cesta bez náhrad‘, neskôr uznaná [žalobcom] ako súkromná)“; v prípade žiadosti uvedenej v riadku č. 33 „recepcia na počesť [generálneho riaditeľa] hospodárskeho subjektu… ktorý je tiež členom správnej rady [iného hospodárskeho subjektu] (ktorého členom bol samotný žalobca do 30. júna 2006)“; v prípade žiadostí uvedených v riadkoch č. 47, 103, 161 a 210 podľa opisu pozvánky, že „podujatie organizované [audítorskou spoločnosťou] a v jej prospech je nezlučiteľné s funkciou člena Dvora audítorov“; v prípade žiadostí uvedených v riadkoch č. 73 a 76 „stretnutie s vedúcim predstaviteľom spoločnosti odborníkov na účtovníctvo z regiónu, z ktorého pochádza [žalobca]“; v prípade žiadosti uvedenej v riadku č. 80 „súkromný koncert – zábava“; v prípade žiadosti uvedenej v riadku č. 104 „stretnutie s [generálnym riaditeľom] hospodárskeho subjektu…“; v prípade žiadosti uvedenej v riadku č. 163 „stretnutie s generálnym riaditeľom [hospodárskeho subjektu]“; v prípade žiadosti uvedenej v riadku č. 164 „stretnutie s poľovníckym partnerom…, vedúcim predstaviteľom [belgickej spoločnosti]“; v prípade žiadosti uvedenej v riadku č. 177 „stretnutie s členom správnej rady flámskej investičnej spoločnosti“; v prípade žiadosti uvedenej v riadku č. 225 „súkromná kultúrna aktivita (opera La Traviata v La Monnaie, Brusel), na ktorú je [žalobca] pozvaný hospodárskym subjektom“; v prípade žiadosti uvedenej v riadku č. 237 „stretnutie v hoteli v Bruseli s partnerom audítorskej a poradenskej spoločnosti“; v prípade žiadosti uvedenej v riadku č. 251 „pozvanie na obed [generálneho riaditeľa] spoločnosti odborníkov na účtovníctvo v Hasselte (Flámsko) [(Belgicko)], s ktorým sa [žalobca] opäť stretol nasledujúci deň, tentoraz na základe príkazu na služobnú cestu“, a v prípade žiadosti uvedenej v riadku č. 259 „zábavná činnosť: účasť na hudobnom festivale Odegand v Gente [(Belgicko)] v sobotu“.
136
V dôsledku toho, pokiaľ ide o žiadosti žalobcu o náhradu uvedené v riadkoch č. 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 23, 24, 29, 31, 32, 33, 39, 41, 43, 45, 47, 48, 54, 56, 57, 59, 60, 61, 63, 65, 66, 68, 69, 70, 73, 74, 75, 76, 80, 81, 82, 83, 84, 85, 86, 88, 89, 92, 93, 94, 95, 96, 97, 100, 103, 104, 108, 111, 114, 115, 116, 118 (čiastočne), 120, 121, 122, 128, 130, 131, 132, 133, 134 a 135, 137, 138, 143, 147, 150, 154, 155, 157, 161, 163, 164, 168, 169, 170, 171, 173, 174 (čiastočne), 175, 177, 183, 184, 187, 190, 191, 192, 194, 196, 199, 202, 203, 204, 207, 208, 209, 210, 211, 215, 217, 218, 219, 221, 223, 224, 225, 227, 228, 229, 230, 232, 236, 237, 238, 239, 242, 248, 251, 253, 256, 257 (čiastočne), 258, 259, 260 a 261 tabuľky vymáhania, Dvor audítorov bol až po vyšetrovaní OLAF‑u za normálnych okolností schopný uplatniť svoju pohľadávku súvisiacu s týmito riadkami v zmysle článku 98 ods. 2 druhého pododseku nariadenia 2018/1046.
137
Keďže Dvor audítorov dostal správu OLAF‑u až 2. júla 2018, pričom 5. októbra 2018 vypracoval predbežnú správu o žiadostiach o náhradu uvedených v riadkoch tabuľky vymáhania spomenutých v bode 136 vyššie, vzhľadom na skutočnosti uvedené v bode 54 vyššie treba vychádzať z toho, že mohol identifikovať a stanoviť svoju pohľadávku ako oprávnenú až od 2. júla 2018, a teda že informoval žalobcu o svojej pohľadávke v určenej päťročnej lehote od stanovenia pohľadávky v súlade s článkom 98 ods. 2 druhým pododsekom nariadenia 2018/1046. Za týchto okolností žiadosti o náhradu uvedené v riadkoch tabuľky vymáhania spomenutých v bode 136 vyššie nie sú premlčané.
2) O druhej skupine žiadostí žalobcu o náhradu
138
Treba konštatovať, že niektoré zo žiadostí žalobcu o náhradu zodpovedajúcich riadkom 1 až 261 tabuľky vymáhania obsahovali neúplné alebo podozrivé informácie a odôvodňovali overenie zo strany OLAF‑u, takže Dvor audítorov bol schopný stanoviť svoju pohľadávku až po skončení vyšetrovania OLAF‑u.
139
Na jednej strane ide o žiadosti žalobcu o náhradu, ktoré obsahovali a priori neprimerané sumy.
140
Po prvé žiadosti o náhradu výdavkov na reprezentáciu uvedené v riadkoch č. 27, 90, 98, 152 a 257 (čiastočne) tabuľky vymáhania, ktoré súviseli so stretnutiami žalobcu s politickými predstaviteľmi alebo v niekoľkých obmedzených prípadoch s členmi ich kancelárií, sa totiž týkali sumy 753 eur v prípade večere s troma osobami (riadok č. 27), 1159 eur v prípade večere s piatimi osobami (riadok č. 90), 799 eur v prípade večere s dvoma osobami (riadok č. 98), 884 eur v prípade večere so štyrmi osobami (riadok č. 152) a 802 eur v prípade večere s troma osobami (riadok č. 257).
141
Po druhé žiadosti o náhradu výdavkov na reprezentáciu uvedené v riadkoch č. 22, 55, 110, 160, 216, 243 a 245 tabuľky vymáhania, ktoré súviseli s pohostením doma u žalobcu, sa týkali sumy 2520,68 eura v prípade 18 osôb (riadok č. 22), 1976 eur v prípade 12 osôb (riadok č. 55), 2271,36 eura v prípade 11 osôb (riadok č. 110), 3018,90 eura v prípade 16 osôb (riadok č. 160), 2340 eur v prípade 10 osôb (riadok č. 216), 1897,28 eura v prípade 9 osôb (riadok č. 243) a 2069,76 eura v prípade 10 osôb (riadok č. 245).
142
Po tretie žiadosť o náhradu výdavkov na reprezentáciu uvedená v riadku č. 123 tabuľky vymáhania sa týkala večere s 11 osobami vrátane dvoch „CEO“ hospodárskych subjektov a predsedu predmetnej politickej strany v sume 2352 eur.
143
Nakoniec po štvrté žiadosť o náhradu výdavkov na služobnú cestu a diéty uvedená v riadku č. 252 tabuľky vymáhania, súvisiaca s účasťou žalobcu na letnom fóre vo Švajčiarsku, sa týkala sumy 3931,20 eura.
144
Na druhej strane Dvor audítorov vyhovel niektorým žiadostiam žalobcu o náhradu, ktoré neobsahovali podstatné informácie o činnostiach, ktorých sa týkali.
145
Po prvé žiadosti žalobcu o náhradu uvedené v riadkoch č. 42, 44, 49, 50, 51, 139, 178, 188, 205, 234 a 235, a 254 a 255 tabuľky vymáhania sa týkali stretnutia s osobou, ktorej meno bolo uvedené, nie však jej funkcia.
146
Po druhé žiadosti žalobcu o náhradu uvedené v riadkoch č. 21, 28, 40 a 162 tabuľky vymáhania sa týkajú stretnutí s osobou označenou len ako „riaditeľ štúdia“, „generálny riaditeľ“, „riaditeľ“ a „gróf“.
147
Po tretie žiadosti žalobcu o náhradu uvedené v riadkoch č. 46, 53, 67, 79, 99, 101, 113, 159 a 181 tabuľky vymáhania žalobca odôvodnil odkazom na „formálne pozvanie od [kampusu]“ (riadky 46 a 159), „[univerzitu]“ (riadok č. 53), „formálne pozvanie“ (riadky č. 67 a 79), „formálne pozvanie [od univerzity]“ (riadok č. 99), „formálne pozvanie [na záhradnú slávnosť orchestra]“ (riadok č. 101), „[realitného makléra]“ (riadok č. 113) a „predstavenie ročnej správy za rok 2010“ (riadok č. 181).
148
Po štvrté žiadosti žalobcu o vrátenie uvedené v riadkoch č. 38, 62, 64, 77, 78, 107, 109, 112, 124, 126, 127, 129, 136, 140, 141, 142, 144, 145, 146, 148, 149, 156, 158, 165, 166, 172, 176, 179, 180, 182, 189, 193, 195, 197, 198, 200, 206, 212, 213, 220, 222, 226, 231, 233, 240, 241, 244, 246, 247, 249 a 250 tabuľky vymáhania sa týkajú výdavkov na vodiča, ktorých odôvodnením je „vyzdvihnutie [žalobcu] vo Verbier“, „odvoz [žalobcu]“, „odvoz vozidla CD… do Verbier (Švajčiarsko)“, „vyzdvihnutie CD…“, „odvoz oficiálneho vozidla“, „odvoz vozidla CD…“, „odvoz CD…“, „vyzdvihnutie [žalobcu]“, „privezenie dokumentov“ a „privezenie dôležitých dokumentov“, prípadne neobsahujú nijaké odôvodnenie.
149
Je pravda, že ak by Dvor audítorov konal s náležitou starostlivosťou, mohol žalobcu požiadať o dodatočné odôvodnenie a priori neprimeraných súm uvedených v bodoch 140 až 143 vyššie a o chýbajúce údaje v jeho žiadostiach o náhradu uvedených v bodoch 145 až 148 vyššie. Tento prístup by mu umožnil reagovať v čase podania žiadostí žalobcu a v prípade potreby identifikovať a stanoviť pohľadávku.
150
Zo spisu však vyplýva, že vyšetrovanie OLAF‑u poskytlo dodatočné spresnenia o činnostiach žalobcu, na ktoré sa vzťahovali všetky jeho žiadosti o náhradu v riadkoch uvedených v bodoch 140 až 143 a 145 až 148 vyššie, a poskytlo ďalšie podrobnosti na analýzu týchto činností. Tieto podrobnosti neboli Dvoru audítorov známe v čase podania žiadostí žalobcu, v dôsledku čoho ich spochybnil až po skončení vyšetrovania OLAF‑u.
151
Pokiaľ ide o žiadosti žalobcu o náhradu uvedené v riadkoch spomenutých v bodoch 140 a 142 vyššie, treba odkázať na body 110, 111, 117 a 118 vyššie, v ktorých sú uvedené informácie, ktoré OLAF objasnil počas svojho vyšetrovania, pokiaľ ide o činnosti žalobcu zodpovedajúce týmto žiadostiam.
152
Pokiaľ ide o žiadosti žalobcu o náhradu uvedené v riadkoch spomenutých v bode 141 vyššie, konkrétne riadky č. 22, 55, 110, 160, 216, 243 a 245 tabuľky vymáhania, týkajú sa pohostenia doma u žalobcu. OLAF vo svojej správe spresnil účel a povahu, ako aj vzťah žalobcu k hosťom na takomto pohostení. OLAF konštatoval, že v rokoch 2006 až 2016 žalobca zorganizoval trinásť neformálnych súkromných večerí pre hostí z miesta, odkiaľ pochádza. Podľa OLAF‑u bol medzi hosťami vždy jeden alebo dvaja belgickí politickí predstavitelia a niekoľko vysoko postavených priateľov zo súkromného sektora a podľa slov, ktoré žalobca použil v pozývacom liste, boli tieto podujatia organizované s cieľom stráviť „príjemný, uvoľnený a užitočný večer vo vybranej flámskej spoločnosti“. OLAF sa domnieval, že všetci hostia boli blízki priatelia, viazaní absolútnou diskrétnosťou a dôvernosťou rozhovorov. V správe OLAF‑u bolo tiež uvedené, že na súkromných večeriach sa zúčastnilo 46 osôb a že okrem toho, že boli priateľmi žalobcu, ich väzby na žalobcu možno vo všeobecnosti považovať za vzťahy týkajúce sa činností v oblasti belgickej politiky, poľovníctva, pozícií „CEO“ a inštitúcií Únie.
153
Pokiaľ ide o žiadosť žalobcu o náhradu uvedenú v bode 143 vyššie, konkrétne žiadosť uvedenú v riadku č. 252, ktorá sa týka služobnej cesty žalobcu na „letné fórum“ vo Švajčiarsku, v prvom rade OLAF počas svojho vyšetrovania spresnil, že toto letné podujatie nemalo oficiálny program a že z jeho prezentácie vyplýva, že hostia sa zúčastňovali na výletoch v rámci voľnočasových aktivít. OLAF ďalej citoval správu žalobcu zaslanú predsedovi Dvora audítorov so žiadosťou o náhradu zodpovedajúcich výdavkov, v ktorom žalobca prezentoval toto letné fórum ako stretnutie významných predstaviteľov vlád, diplomatov, medzinárodných organizácií, politických strán a parlamentov s cieľom diskutovať o aktuálnych otázkach medzinárodnej politiky. OLAF nakoniec dospel k záveru, že hoci žalobca vedel o skutočnej povahe tohto podujatia, skreslil informácie, ktoré sa ho týkali, a prezentoval ho predsedovi Dvora audítorov ako fórum politických diskusií na vysokej úrovni s cieľom získať náhradu svojich výdavkov.
154
Pokiaľ ide o žiadosti žalobcu o náhradu uvedené v bodoch 145 až 148 vyššie, na jednej strane ide o žiadosti, ku ktorým OLAF vo svojej správe poskytol podrobnosti, konkrétne tieto:
–
v prípade žiadosti o náhradu uvedenej v riadku č. 44, nazvanej „Večera – pozvanie od…“, OLAF konštatoval, že išlo o večeru s členom správnej rady hospodárskeho subjektu a že žalobca bol v skutočnosti členom správnej rady tohto subjektu do 30. júna 2006,
–
v prípade žiadosti o náhradu uvedenej v riadku č. 49, nazvanej „Pracovný obed s…“, OLAF v skutočnosti spojil túto činnosť s hudobným festivalom,
–
v prípade žiadostí o náhradu uvedených v riadkoch č. 51 a 113, nazvaných „Stretnutie s…“ a „[realitný maklér]“, OLAF konštatoval, že tieto činnosti boli v skutočnosti spojené so súkromným majetkom žalobcu v Bruseli,
–
v prípade žiadosti o náhradu uvedenej v riadku č. 101, nazvanej „Formálne pozvanie na [záhradnú slávnosť orchestra]“, OLAF v skutočnosti konštatoval, že táto činnosť mala súkromnú povahu,
–
v prípade žiadosti o náhradu uvedenej v riadku č. 205, nazvanej „Pán…“, OLAF konštatoval, že táto osoba bola v skutočnosti architektom, ktorý žalobcovi poskytoval poradenstvo pri kúpe bytu v Bruseli.
155
Na druhej strane medzi žiadosťami žalobcu o náhradu uvedenými v bodoch 145 až 148 vyššie sa nachádzajú žiadosti, pre ktoré tabuľka vymáhania odkazuje na konkrétne strany správy OLAF‑u alebo diára žalobcu, ktorý je súčasťou tejto správy, pričom tieto žiadosti v správe nie sú výslovne uvedené, konkrétne tieto:
–
v prípade žiadostí o náhradu uvedených v riadkoch č. 21 a 40, ktorých predmetom sú dva obedy žalobcu s „riaditeľom štúdia“, sa v tabuľke vymáhania uvádza, že ide o stretnutia s členom predmetnej politickej strany, pričom ako dôkaz sú uvedené zistenia OLAF‑u na stranách 10, 11 a 12 jeho správy, a pokiaľ ide o činnosť uvedenú v riadku č. 40, diár žalobcu,
–
v prípade žiadosti o náhradu uvedenej v riadku č. 28, nazvanej „Pán…, generálny riaditeľ“, tabuľka vymáhania odkazuje na strany 15 a 16 a na prílohu 16 správy OLAF‑u a zo strany 16 tejto správy vyplýva, že osoba, s ktorou sa žalobca stretol, bola generálnym riaditeľom zoskupenia zastupujúceho záujmy zamestnávateľov súkromných podnikov v Únii,
–
v prípade žiadosti o náhradu uvedenej v riadku č. 38, nazvanej „Vyzdvihnutie [žalobcu] vo Verbier (Švajčiarsko)“, sa v tabuľke vymáhania s odkazom na vypočutia vodičov počas vyšetrovania uvádza, že v skutočnosti súvisela s lyžiarskou dovolenkou, ktorá si vyžadovala využitie služieb vodiča, ktorý vyzdvihol žalobcu z dovolenkovej destinácie a odviezol ho do miesta jeho pôvodu,
–
v prípade žiadostí o náhradu uvedených v riadkoch č. 42, 46, 50, 52 a 53, nazvaných „Obed s pánom…“, „Formálne pozvanie [od kampusu]“, „Stretnutie s pánom…“, „Pozvanie [predstaviteľa hudobnej vysokej školy]“ a „[Univerzita]“, sa v tabuľke vymáhania s odkazom na diáre žalobcu uvádza, že išlo o služobné cesty „bez náhrad“, pokiaľ ide o výdavky na reprezentáciu, ktoré v skutočnosti súviseli so stretnutím s prokurátorom z obvodu, ktorý je súčasťou obce, z ktorej žalobca pochádza (riadok č. 42), a výdavky na vodiča v prípade cesty na strednú školu v domovskom meste žalobcu na večerné podujatie (riadok č. 46), odvozu žalobcu na súkromné stretnutie (riadok č. 50), cesty vodiča, ktorý musel odviezť žalobcu do miesta jeho pôvodu po večierku, prespať v hoteli a na druhý deň sa vrátiť vlakom do Luxemburgu (riadok č. 52), a promócie dcéry žalobcu (riadok č. 53),
–
v prípade žiadosti o náhradu uvedenej v riadku č. 62, nazvanej „Odvoz [žalobcu]“, sa v tabuľke vymáhania s odkazom na diár žalobcu uvádza, že v utorok 4. novembra 2009 mal byť na služobnej ceste v belgickom meste od 10 h 30 do 13 h (slávnostné otvorenie akademického roka inštitúcie európskych štúdií), no napriek tomu požiadal vodiča, aby ho deň predtým vyzdvihol v mieste jeho pôvodu, a nie v Luxemburgu, a aby tam strávil noc v hoteli. V tej istej tabuľke sa tiež uvádza, že žalobca požiadal vodiča, aby ho v utorok 4. novembra odviezol späť do miesta pôvodu a strávil tam noc v tom istom hoteli a následne ho v stredu 5. novembra odviezol späť do Luxemburgu,
–
v prípade žiadostí o náhradu uvedených v riadkoch č. 64 a 78, nazvaných „Odvoz [žalobcu]“, sa v tabuľke vymáhania s odkazom na správu OLAF‑u uvádza, že tieto činnosti v skutočnosti súviseli s účasťou žalobcu na zasadnutí predsedníctva predmetnej politickej strany,
–
v prípade žiadosti o náhradu uvedenej v riadku č. 67, nazvanej „Formálne pozvanie“, sa v tabuľke vymáhania s odkazom na diár žalobcu a na stranu 8 správy OLAF‑u uvádza, že táto činnosť súvisela s poľovačkou, keďže žalobca požiadal druhého vodiča, aby za ním prišiel do mesta v Belgicku, kde bol na poľovačke, hoci tam už bol s vodičom a služobným vozidlom,
–
v prípade žiadostí o náhradu uvedených v riadkoch č. 77, 107, 112, 195, 198, 212, 213 a 233, nazvaných „Odvoz CD…“, „Odvoz [žalobcu]“ alebo „Vyzdvihnutie [žalobcu]“, sa v tabuľke vymáhania s odkazom na diáre žalobcu alebo na strany 5, 18, 29 a 37 správy OLAF‑u uvádza, že výdavky na vodiča súvisiace s cestou do domovského mesta žalobcu alebo do Bruselu boli vynaložené bez toho, aby bol žalobca na služobnej ceste,
–
v prípade žiadosti o náhradu uvedenej v riadku č. 79, nazvanej „Formálne pozvanie“, sa v tabuľke vymáhania s odkazom na diár žalobcu a na strany 5, 18, 29 a 37 správy OLAF‑u uvádza, že táto činnosť bola spojená s novoročnou recepciou klubu, ktorého účelom je posilniť prítomnosť flámskych podnikov v Bruseli, usporiadanou v hoteli,
–
v prípade žiadosti o náhradu uvedenej v riadku č. 99 sa v tabuľke vymáhania s odkazom na diár žalobcu uvádza, že predmetom služobnej cesty bolo formálne pozvanie od univerzity na udeľovanie čestných doktorátov umelcom na univerzite v domovskom regióne žalobcu a že po tomto podujatí nasledoval koncert,
–
v prípade žiadostí o náhradu uvedených v riadkoch č. 106, 151, 153, 167 a 214, nazvaných „MUDr.… – služobná cesta bez náhrad“, „Prof. MUDr.…, [univerzitná nemocnica]“, „Prof. Dr.…“, „Prof. Dr.…, [univerzitná nemocnica]“ a „… Prof. Dr.…“, sa v tabuľke vymáhania s odkazom na diár žalobcu uvádza, že služby vodiča boli v skutočnosti použité na súkromné účely na návštevy lekára,
–
v prípade žiadostí o náhradu uvedených v riadkoch č. 109, 126, 145, 146, 148, 156, 158, 165, 179, 180, 188, 200, 206, 220, 226, 231, 240, 241, 244 a 246, nazvaných „Odvoz [žalobcu]“ alebo „Odvoz CD…“, sa v tabuľke vymáhania s odkazom na diár žalobcu uvádza, že služby vodiča boli použité na súkromné účely s cieľom odviezť žalobcu do miesta jeho pôvodu alebo mu poskytnúť služobné vozidlo, pričom vodič musel prenocovať v hoteli v mieste pôvodu žalobcu a nasledujúci deň cestovať späť vlakom. K týmto žiadostiam treba ďalej pripočítať žiadosť uvedenú v riadku č. 247, nazvanú „Odvoz oficiálneho vozidla“, v prípade ktorej z tabuľky vymáhania, ktorá odkazuje na diár žalobcu, vyplýva, že vodič musel odviezť služobné vozidlo, aby ho dal žalobcovi k dispozícii v Bornem (Belgicko),
–
v prípade žiadostí o náhradu uvedených v riadkoch č. 124, 176 a 181, z ktorých prvé dve sú nazvané „Vyzdvihnutie [žalobcu]“ a tretia „Predstavenie ročnej správy za rok 2010“, sa v tabuľke vymáhania s odkazom na diár žalobcu uvádza, že služby vodiča boli použité na súkromné účely, konkrétne na konci služobnej cesty sa žalobca vrátil do svojho miesta pôvodu, a nie do Luxemburgu,
–
v prípade žiadostí o náhradu uvedených v riadkoch č. 127, 140, 149, 166, 182, 189, 193, 234 a 235, nazvaných „Odvoz oficiálneho vozidla“ alebo „Odvoz [žalobcu]“, sa v tabuľke vymáhania s odkazom na diár žalobcu uvádza, že služby vodiča boli použité na súkromné účely, keďže žalobca požiadal vodiča, aby ho vyzdvihol v mieste jeho pôvodu alebo v Bruseli a priviezol do Luxemburgu,
–
v prípade žiadosti o náhradu uvedenej v riadku č. 129, nazvanej „Odvoz oficiálneho vozidla“, sa v tabuľke vymáhania s odkazom na diár žalobcu uvádza, že služby vodiča boli použité na súkromné účely, keďže vodič vyzdvihol manželku žalobcu v mieste pôvodu žalobcu a odviezol ju na večeru, na ktorej sa zúčastnili členovia Dvora audítorov v Luxemburgu,
–
v prípade žiadosti o náhradu uvedenej v riadku č. 136, nazvanej „Odvoz [žalobcu]“, sa v tabuľke vymáhania s odkazom na diár žalobcu uvádza, že služby vodiča boli použité na súkromné účely, keďže vodič odviezol žalobcu do jeho miesta pôvodu v piatok neskoro popoludní, nechal mu služobné vozidlo a vrátil sa vlakom do Luxemburgu,
–
v prípade žiadosti o náhradu uvedenej v riadku č. 139, nazvanej „Stretnutie s pánom… a pánom…“, tabuľka vymáhania odkazuje na diár žalobcu a na zistenia OLAF‑u na stranách 10, 11 a 12 jeho správy,
–
v prípade žiadosti o náhradu uvedenej v riadku č. 141, nazvanej „Privezenie dokumentov“, sa v tabuľke vymáhania s odkazom na diár žalobcu uvádza, že služby vodiča boli použité na súkromné účely, s týmto vysvetlením:
„[Žalobca] bol v stredu 10. februára od 9 h do 12 h na služobnej ceste COCOBU [Výbor Parlamentu pre kontrolu rozpočtu] a podľa príkazu na služobnú cestu sa vrátil do Luxemburgu o 14 h služobným vozidlom. Ak by to bola pravda, [žalobca] by nemusel žiadať vodiča, aby 10. februára o 15 h priviezol ‚dokumenty Dvora [audítorov]‘ z Luxemburgu do [svojho miesta pôvodu]. V skutočnosti sa [žalobca] do Luxemburgu nevrátil. Poškodil služobné vozidlo pri nehode 2. februára a požiadal [svojho vodiča], aby mu 10. februára priviezol náhradné vozidlo do [miesta pôvodu], strávil tam noc a v piatok odcestoval vlakom, pričom mu nechal náhradné vozidlo. Nešlo teda o ‚privezenie dokumentov Dvora [audítorov]‘ do miesta pôvodu žalobcu, ale o privezenie náhradného vozidla, aby týmto vozidlom mohol odcestovať za zimnými športmi.“,
–
v prípade žiadosti o náhradu uvedenej v riadku č. 142, nazvanej „Odvoz vozidla CD… do Verbier (Švajčiarsko)“, sa v tabuľke vymáhania s odkazom na diár žalobcu a na vypočutie vodiča počas vyšetrovania OLAF‑u uvádza, že služby vodiča boli použité na súkromné účely,
–
v prípade žiadosti o náhradu uvedenej v riadku č. 144, nazvanej „Odvoz [žalobcu]“, sa v tabuľke vymáhania s odkazom na diár žalobcu a na strany 5, 18, 29 a 37 správy OLAF‑u uvádza, že táto činnosť súvisela so stretnutím s vedúcim predstaviteľom flámskej fotogrametrickej spoločnosti,
–
v prípade žiadosti o náhradu uvedenej v riadku č. 159 sa v tabuľke vymáhania s odkazom na diár žalobcu uvádza, že služobná cesta, ktorej predmetom bolo formálne pozvanie od kampusu, sa týkala strednej školy v rodnom meste žalobcu a že išlo o služobnú cestu „bez náhrad“,
–
v prípade žiadosti o náhradu uvedenej v riadku č. 162, nazvanej „Formálne pozvanie od grófa“, sa v tabuľke vymáhania uvádza, že v rámci tejto činnosti sa žalobca zúčastnil speváckej súťaže v kaplnke, pričom odkazuje na strany 5, 18, 29 a 37 správy OLAF‑u a na jeho diár,
–
v prípade žiadostí o náhradu uvedených v riadkoch č. 172, 222 a 249, nazvaných „Privezenie dôležitých dokumentov“, sa v tabuľke vymáhania s odkazom na diár žalobcu uvádza, že služby vodiča boli použité na súkromné účely s cieľom priviezť dokumenty do miesta pôvodu žalobcu, pričom vodič musel použiť iné služobné vozidlo alebo prenocovať a vrátiť sa do Luxemburgu,
–
v prípade žiadosti o náhradu uvedenej v riadku č. 178, nazvanej „Pán…“, sa v tabuľke vymáhania uvádza, že ide o stretnutie s vedúcim predstaviteľom spoločnosti predávajúcej športové oblečenie, pričom odkazuje na zistenia OLAF‑u uvedené v prílohe 10 jeho správy (konkrétne na zistenia týkajúce sa poľovačiek na zámku vo Francúzsku), pričom sa konkrétne nespomína činnosť uvedená v tomto riadku,
–
v prípade žiadosti o náhradu uvedenej v riadku č. 197, nazvanej „Vyzdvihnutie CD…“, sa v tabuľke vymáhania s odkazom najmä na vypočutie žalobcu a vodiča uvádza, že služby vodiča boli použité na súkromné účely, keďže vodič vyzdvihol súkromné vozidlo žalobcu z autoservisu v Bruseli, aby ho priviezol späť do Luxemburgu,
–
v prípade žiadosti o náhradu uvedenej v riadku č. 250, nazvanej „Vyzdvihnutie CD…“, sa v tabuľke vymáhania s odkazom na vypočutie žalobcu a vodiča a na diár žalobcu uvádza, že služby vodiča boli použité na súkromné účely, keďže išlo o dodávku šampanského na svadbu dcéry žalobcu,
–
v prípade žiadosti o náhradu uvedenej v riadkoch č. 254 a 255, nazvanej „Vyzdvihnutie CD…“, sa v tabuľke vymáhania s odkazom na diár žalobcu uvádza, že služby vodiča boli použité na súkromné účely s cieľom odviezť žalobcu na súkromnú večeru v reštaurácii ocenenej michelinskou hviezdou.
156
Vzhľadom na vyššie uvedené, pokiaľ ide o žiadosti žalobcu o náhradu uvedené v riadkoch č. 21, 22, 27, 28, 38, 40, 42, 44, 46, 49, 50, 51, 52, 53, 55, 62, 64, 67, 77, 78, 79, 90, 98, 99, 101, 106, 107, 109, 110, 112, 113, 123, 124, 126, 127, 129, 136, 139, 140, 141, 142, 144, 145, 146, 148, 149, 151, 152, 153, 156, 158, 159, 160, 162, 165, 166, 167, 172, 176, 178, 179, 180, 181, 182, 188, 189, 193, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 213, 214, 216, 220, 222, 226, 231, 233, 234 a 235, 240, 241, 243, 244, 245, 246, 247, 249, 250, 252, 254 a 255 a 257 (čiastočne) tabuľky vymáhania, Dvor audítorov bol až po vyšetrovaní OLAF‑u za normálnych okolností schopný uplatniť svoju pohľadávku súvisiacu s týmito riadkami, stanoviť ju a zaslať žalobcovi oznámenie o dlhu v zmysle článku 98 ods. 2 druhého pododseku nariadenia 2018/1046.
157
Keďže Dvor audítorov dostal správu OLAF‑u až 2. júla 2018, pričom 5. októbra 2018 vypracoval predbežnú správu o žiadostiach o náhradu uvedených v riadkoch tabuľky vymáhania spomenutých v bode 156 vyššie, vzhľadom na skutočnosti uvedené v bode 54 vyššie treba vychádzať z toho, že informoval žalobcu o svojej pohľadávke v určenej päťročnej lehote od stanovenia pohľadávky v súlade s článkom 98 ods. 2 druhým pododsekom nariadenia 2018/1046. Za týchto okolností žiadosti o náhradu uvedené v riadkoch tabuľky vymáhania spomenutých v bode 156 vyššie nie sú premlčané.
3) O tretej skupine žiadostí žalobcu o náhradu
158
Treba konštatovať, že niektoré zo žiadostí žalobcu o náhradu uvedených v riadkoch č. 1 až 261 tabuľky vymáhania umožňovali Dvoru audítorov vykonať predbežnú kontrolu a namietať, ak by to považoval za vhodné, proti použitiu jeho zdrojov zamýšľanému žalobcom, alebo by mu to umožňovali, ak by konal s náležitou starostlivosťou, keďže výsledky vyšetrovania OLAF‑u v tomto smere nepriniesli nič nové.
159
V tejto súvislosti ide na jednej strane o žiadosti žalobcu o náhradu, ktoré neobsahovali dostatočné podrobnosti o činnostiach, ktorých sa tieto žiadosti týkajú, a ktoré neboli predmetom vyšetrovania OLAF‑u:
–
po prvé žiadosť o náhradu uvedená v riadku č. 37 tabuľky vymáhania, ktorá sa týkala stretnutia s osobou, v súvislosti s ktorou bolo uvedené len jej meno, ale nijaké podrobnosti o jej funkcii,
–
po druhé žiadosti o náhradu uvedené v riadkoch č. 25 a 26 tabuľky vymáhania, ktoré žalobca odôvodnil len názvom „Formálna večera“.
160
Na druhej strane treba konštatovať, že vyšetrovanie OLAF‑u sa netýkalo nasledujúcich žiadostí žalobcu o náhradu, ktoré Dvoru audítorov umožňovali vykonať ich kontrolu a v prípade potreby proti nim namietať pred týmto vyšetrovaním:
–
po prvé žiadosti o náhradu uvedené v riadkoch č. 30, 35, 117 a 201 tabuľky vymáhania, ktoré sa týkali stretnutí žalobcu s veľvyslancom, rektorom, troma belgickými politickými predstaviteľmi zastupujúcimi politické skupiny a štátnym ministrom,
–
po druhé žiadosť o náhradu uvedená v riadku č. 36 tabuľky vymáhania, ktorá sa týkala stretnutia so súkromným hospodárskym subjektom,
–
po tretie žiadosť o náhradu uvedená v riadku č. 102 tabuľky vymáhania, ktorá sa týkala účasti žalobcu na konferencii organizovanej Komisiou a mimovládnym inštitútom.
161
V dôsledku toho, pokiaľ ide o žiadosti žalobcu o náhradu uvedené v riadkoch č. 25, 26, 30, 35, 36, 37, 102, 117 a 201 tabuľky vymáhania, Dvor audítorov bol za normálnych okolností schopný uplatniť svoju pohľadávku v súvislosti s týmito riadkami, stanoviť ju a zaslať žalobcovi oznámenie o dlhu v zmysle článku 98 ods. 2 druhého pododseku nariadenia 2018/1046 už v čase ich podania, ak by konal s náležitou starostlivosťou. Pokiaľ ide o činnosti žalobcu týkajúce sa týchto riadkov, Dvor audítorov netvrdí a už vôbec nepreukazuje, že oneskorené konanie bolo spôsobené správaním žalobcu.
162
Keďže žiadosti o náhradu uvedené v riadkoch tabuľky vymáhania spomenutých v bode 161 vyššie boli podané v období od 3. decembra 2007 do 15. septembra 2013, pričom Dvor audítorov vypracoval svoju predbežnú správu 5. októbra 2018, Dvor audítorov nedodržal päťročnú lehotu stanovenú v článku 98 ods. 2 druhom pododseku nariadenia 2018/1046, takže nárok na vymáhanie týchto pohľadávok je premlčaný. Celková suma týchto žiadostí o náhradu je 3170,19 eura.
c)
Záver o treťom žalobnom dôvode
163
Vzhľadom na predchádzajúce úvahy treba žiadosti žalobcu o náhradu uvedené v riadkoch spomenutých v bode 161 vyššie považovať za premlčané a v zostávajúcej časti zamietnuť tretí žalobný dôvod.
4.
O štvrtom žalobnom dôvode založenom na porušení zásad právnej istoty a ochrany legitímnej dôvery, ako aj na existencii „zjavne nesprávneho posúdenia“
164
V rámci štvrtého žalobného dôvodu žalobca v podstate spochybňuje skutočnosť, že Dvor audítorov v napadnutom rozhodnutí určil sumy, ktoré je dlžný za veľký počet činností, na ktoré boli podľa Dvora audítorov prostriedky Dvora audítorov vynaložené neoprávnene na jeho žiadosť a ktoré zodpovedajú výdavkom na služobné cesty a diéty, výdavkom na reprezentáciu a pohostenie, ako aj výdavkom vynaloženým v súvislosti s používaním služobného vozidla a služieb vodiča.
165
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že v rámci tretieho žalobného dôvodu, ktorý je v podstate založený na nedodržaní premlčacej lehoty, treba nárok na vymáhanie pohľadávok súvisiacich s niektorými žiadosťami žalobcu o náhradu považovať za premlčaný, a to v prípade žiadostí uvedených v riadkoch č. 25, 26, 30, 35, 36, 37, 102, 117 a 201 tabuľky vymáhania (pozri bod 161 vyššie). Tieto žiadosti teda už nebudú preskúmané v rámci štvrtého žalobného dôvodu, keďže už nie je potrebné posudzovať dôvodnosť argumentácie, ktorá sa ich týka, uvedenej v rámci tohto žalobného dôvodu.
166
Okrem toho je potrebné konštatovať, že nezrovnalosti, ktoré Dvor audítorov vytýkal žalobcovi v napadnutom rozhodnutí, boli predmetom žaloby, ktorú Dvor audítorov podal na Súdny dvor v súlade s článkom 286 ods. 6 ZFEÚ a v ktorej navrhol, aby Súdny dvor určil, že žalobca si nesplnil povinnosti vyplývajúce z jeho funkcie člena Dvora audítorov podľa článkov 285 a 286 ZFEÚ. Tak v tejto žalobe, ako aj v prejednávanej žalobe sú nezrovnalosti označené pomocou tej istej tabuľky uvedenej v prílohe, ktorá je vypracovaná na základe správy OLAF‑u (pozri bod 44 vyššie). Prvý žalobný dôvod uvedený na podporu žaloby vo veci, v ktorej bol vydaný rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), sa týkal zneužitia zdrojov Dvora audítorov žalobcom na financovanie činností, ktoré nesúvisia s jeho funkciou člena Dvora audítorov alebo sú s ňou nezlučiteľné (ďalej len „prvý žalobný dôvod Dvora audítorov“). Súdny dvor rozhodol o tomto žalobnom dôvode v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782, body 359 až 799), pričom konštatoval, že žalobca porušil svoje povinnosti vyplývajúce z funkcie člena Dvora audítorov (pozri bod 53 vyššie).
167
Štvrtý žalobný dôvod treba preskúmať s ohľadom na tento kontext. V prvom rade je potrebné preskúmať prípustnosť výhrady založenej na existencii „zjavne nesprávneho posúdenia“.
a)
O prípustnosti výhrady založenej na existencii „zjavne nesprávneho posúdenia“
168
Na pojednávaní Dvor audítorov tvrdil, že žalobca neoznačil nesprávne posúdenia, ktorými je postihnutá zákonnosť napadnutého rozhodnutia. Uviedol, že žalobca v žalobe len odkázal na prílohu, v ktorej pred prijatím napadnutého rozhodnutia namietol 69 nesprávnych posúdení, ktoré označil za „zjavné“ a ktoré sú podľa Dvora audítorov v tomto konaní neprípustné, keďže Všeobecnému súdu neprináleží skúmať zjavne nesprávne posúdenia, ktorými je postihnuté napadnuté rozhodnutie. Žalobca v tejto súvislosti nepredložil nijaké pripomienky.
169
Treba poukázať na to, že v poslednom bode štvrtého žalobného dôvodu žalobca dospel k záveru, že Dvor audítorov sa dopustil „pôsobivého počtu nesprávnych posúdení nielen v právnej kvalifikácii, ale aj zo skutkového hľadiska“. Je pravda, že v rámci tohto žalobného dôvodu žalobca uvádza výraz „nesprávne posúdenie“ len v jednom predchádzajúcom bode, ktorý odkazuje na spornú prílohu, a treba konštatovať, že odkaz na túto prílohu je uvedený len subsidiárne, konkrétne „v zostávajúcej časti“.
170
Z kontextu tvrdení, ktoré žalobca uviedol v rámci štvrtého žalobného dôvodu tak v žalobe, ako aj v replike však vyplýva, že žalobca v podstate spochybňuje ako nesprávne dôvody uvedené v tabuľke vymáhania pre každú z položiek, pri ktorých sa Dvor audítorov domnieva, že prostriedky Dvora audítorov boli zneužité v súvislosti s výdavkami na služobné cesty a diétami, výdavkami na reprezentáciu a pohostenie, ako aj výdavkami vynaloženými v súvislosti s používaním služobného vozidla a využívaním služieb vodiča. Toto konštatovanie treba vykladať aj vo svetle spresnení obsiahnutých v žalobe, v ktorých žalobca zdôrazňuje, že skutočnosť, že nepredložil pripomienky ku všetkým položkám tabuľky vymáhania nad rámec toho, čo je uvedené v žalobe a v jej prílohách, v nijakom prípade neznamená, že by uznával dôvodnosť nárokov Dvora audítorov.
171
V dôsledku toho je výhrada založená na existencii „zjavne nesprávneho posúdenia“ dostatočne podložená na to, aby bola prípustná. Teraz je teda potrebné preskúmať dôvodnosť výhrad založených na porušení zásad právnej istoty a ochrany legitímnej dôvery, ako aj na existencii „zjavne nesprávneho posúdenia“.
b)
O veci samej
172
Vo svojich pripomienkach k dôsledkom, ktoré treba pre prejednávanú vec vyvodiť z rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), žalobca uvádza, že pokiaľ ide o výhrady založené na porušení zásady právnej istoty a ochrany legitímnej dôvery, bude potrebné zohľadniť to, čo Súdny dvor uviedol v bodoch 364 až 381 tohto rozsudku.
173
V bode 364 rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), však Súdny dvor poukázal na to, že aj keď sa žalobca formálne dovoláva zásady právnej istoty, ako aj zásady ochrany legitímnej dôvery, jeho argumentácia sa v skutočnosti týka výlučne druhej z týchto zásad.
174
V tomto konaní treba konštatovať, že v replike predloženej po vyhlásení rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), argumentácia žalobcu týkajúca sa štvrtého žalobného dôvodu už neodkazuje na zásadu právnej istoty. Štvrtý žalobný dôvod je preto potrebné preskúmať len s ohľadom na zásadu ochrany legitímnej dôvery a prípadné „zjavne nesprávne posúdenie“.
175
Po prvé, pokiaľ ide o údajné porušenie zásady ochrany legitímnej dôvery, žalobca tvrdí, že Dvor audítorov túto zásadu porušil v tom zmysle, že žalobca prostredníctvom udelených povolení a praxe Dvora audítorov počas viac ako desiatich rokov získaval presné, bezpodmienečné a zhodné uistenia zo spoľahlivých zdrojov, čím sa uňho vytvorilo legitímne očakávanie, že uskutočnené platby sú oprávnené.
176
Po druhé, pokiaľ ide o prípadné „zjavne nesprávne posúdenie“, ako je uvedené v bode 170 vyššie, žalobca sa v podstate domnieva, že dôvody, na základe ktorých Dvor audítorov označil sumy za neoprávnene vyplatené, sú nesprávne.
1) Úvodné pripomienky
i) O rozsahu preskúmania výhrady založenej na porušení zásady ochrany legitímnej dôvery
177
Pokiaľ ide o výhrady založené na porušení zásady ochrany legitímnej dôvery, žalobca uvádza, že na nich netrvá, čo sa týka prostriedkov, ktoré Dvor audítorov vynaložil na výdavky na reprezentáciu a pohostenie, ako aj na používanie služobného vozidla a služby vodiča. Trvá však na nich, pokiaľ ide o príkazy na služobné cesty.
178
V rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782, body 365 až 374), Súdny dvor zdôraznil:
„365 V súlade s ustálenou judikatúrou Súdneho dvora právo dovolávať sa zásady ochrany legitímnej dôvery predpokladá, že dotknutému subjektu boli zo strany príslušných orgánov Únie poskytnuté presné, bezpodmienečné a zhodné uistenia pochádzajúce z oprávnených a spoľahlivých zdrojov (rozsudok z 8. septembra 2020, Komisia a Rada/Carreras Sequeros a i., C‑119/19 P a C‑126/19 P, EÚ:C:2020:676, bod 144, ako aj citovaná judikatúra).
366 Uplatniteľnosť tejto zásady treba bez ďalšieho vylúčiť, pokiaľ ide o zdroje, ktoré Dvor audítorov vynaložil z dôvodu výdavkov na reprezentáciu a pohostenie, ako aj na použitie služobného vozidla a služby vodiča.
367 Po prvé platby, akými sú platby uskutočnené z dôvodu výdavkov na reprezentáciu a pohostenie, nemôžu v súlade s judikatúrou Súdneho dvora založiť vo vzťahu k ich príjemcovi legitímnu dôveru v skutočnosť, že uvedené platby už nemožno spochybniť, pokiaľ neexistuje akákoľvek iná relevantná skutočnosť, a to aj v prípade, keď medzi týmito platbami a spochybnením ich zákonnosti uplynulo dlhé obdobie (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 14. júna 2016, Marchiani/Parlament, C‑566/14 P, EU:C:2016:437, bod 79).
368 Prax Dvora audítorov, ktorá spočívala v náhrade výdavkov na reprezentáciu a pohostenie na základe informácií poskytnutých [žalobcom], bez vyžiadania ďalších informácií a bez spochybnenia dôvodnosti jeho žiadostí o náhradu, však nemôže postačovať na preukázanie, že táto inštitúcia mu poskytla presné, bezpodmienečné a zhodné uistenia o zákonnosti týchto žiadostí.
369 Po druhé, používanie služobného vozidla alebo služieb vodiča [žalobcom] nebolo predmetom nijakého výslovného rozhodnutia Dvora audítorov a pred Súdnym dvorom nebolo poukázané na žiadnu inú formu konkrétneho stanoviska, ktoré by Dvor audítorov zaujal k postupu, ktorý mal v tomto ohľade dodržiavať [žalobca].
370 Teda za predpokladu, ako tvrdí [žalobca], že by Dvor audítorov v danej oblasti pripustil pretrvávanie praxe, o ktorej existencii nemohol nevedieť, nemôže táto skutočnosť v každom prípade postačovať na preukázanie, že táto inštitúcia mu v tomto smere poskytla presné, bezpodmienečné a zhodné uistenia.
371 Naproti tomu príkazy na služobné cesty, ktoré na žiadosť [žalobcu] výslovne vystavil predseda Dvora audítorov, predstavujú dostatočné uistenia…, aby mohli u tohto pána v zásade založiť legitímnu dôveru v zákonnosť dotknutých služobných ciest.
372 Je pritom dôležité poukázať po prvé na to, že z judikatúry Súdneho dvora vyplýva, že osoba podliehajúca súdnej právomoci sa nemôže dovolávať legitímnej dôvery v zachovanie situácie, ktorá sa vyznačuje podvodom (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 14. júna 2017, Santogal M‑Comércio e Reparação de Automóveis, C‑26/16, EU:C:2017:453, bod 76 a citovanú judikatúru).
373 … vzhľadom na povinnosť členov Dvora audítorov dôsledne dodržiavať oznamovacie povinnosti stanovené normami, ktoré prijal Dvor audítorov s cieľom zabezpečiť informovanie tejto inštitúcie o všetkých žiadostiach týkajúcich sa používania zdrojov uvedenej inštitúcie, nemôže príkaz na služobnú cestu vystavený na základe žiadosti, v ktorej sú vynechané podstatné informácie, na základe ktorých by mohol predseda tej istej inštitúcie posúdiť zákonnosť predmetnej služobnej cesty, založiť legitímnu dôveru dotknutého člena v túto zákonnosť, a to aj v prípade, ak nejde o podvod.
374 Napokon sa zásady ochrany legitímnej dôvery nemôže dovolávať osoba, ktorá sa dopustila zjavného porušenia účinnej právnej úpravy (rozsudky zo 16. mája 1991, Komisia/Holandsko, C‑96/89, EU:C:1991:213, bod 30 ako aj zo 14. júla 2005, ThyssenKrupp/Komisia, C‑65/02 P a C‑73/02 P, EU:C:2005:454, bod 41 a citovaná judikatúra).“
179
V dôsledku toho v prejednávanej veci nie je potrebné skúmať údajné porušenie zásady ochrany legitímnej dôvery, pokiaľ ide o prostriedky vynaložené Dvorom audítorov na výdavky na reprezentáciu a pohostenie, ako aj na používanie služobného vozidla a služby vodiča.
180
Naopak, je potrebné posúdiť, či príkazy na služobné cesty vystavené predsedom Dvora audítorov na žiadosť žalobcu mohli u neho vyvolať legitímnu dôveru v zákonnosť výdavkov spojených s dotknutými služobnými cestami.
ii) O rozsahu preskúmania výhrad založených na legitímnej dôvere žalobcu v zákonnosť jeho služobných ciest a na existencii „zjavne nesprávneho posúdenia“
181
V nadväznosti na vyhlásenie rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), žalobca uviedol, že trvá na svojej výhrade založenej na existencii „zjavne nesprávneho posúdenia“ len vo vzťahu k činnostiam, ktoré Súdny dvor v tomto rozsudku neoznačil za protiprávne v rámci preskúmania prvého žalobného dôvodu Dvora audítorov.
182
V tejto súvislosti zo spisu vyplýva, že v rámci tohto žalobného dôvodu Súdny dvor považoval za protiprávne alebo zjavne protiprávne viaceré činnosti, ktoré sú súčasťou tabuľky vymáhania. Je teda potrebné dospieť k záveru, že už nie je potrebné rozhodnúť ani o žiadostiach žalobcu o náhradu v súvislosti s týmito činnosťami, ani o otázke, či príkazy na služobné cesty vydané prípadne v súvislosti s týmito žiadosťami mohli u žalobcu vyvolať legitímnu dôveru, pokiaľ ide o ich zákonnosť. Ide o činnosti súvisiace so žiadosťami o náhradu uvedenými v riadkoch č. 13, 15, 16, 18, 20, 21, 25, 26, 29, 32, 33, 36, 37, 39, 40, 42, 44, 45, 46, 48, 49, 50, 51, 52, 53, 54, 60, 61, 62, 64, 67, 68, 69, 70, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 84, 85, 86, 88, 93, 94, 95, 99, 100, 101, 104, 107, 108, 109, 112, 113, 114, 115, 118 (čiastočne), 120, 121, 122, 123, 124, 126, 127, 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 136, 139, 140, 141, 144, 145, 146, 148, 149, 152, 154, 155 (čiastočne), 156, 158, 159, 162, 163, 164, 165, 166, 170, 172, 173, 174, 175, 177, 178, 179, 180, 181, 182, 188, 189, 191, 192, 193, 195, 197, 198, 200, 201, 202, 205, 206, 207, 209, 212, 213, 217, 219, 220, 221, 222, 223, 224, 225, 226, 227, 228, 229, 230, 231, 232, 233, 234, 235, 239, 240, 241, 242, 244, 246, 249, 250, 251, 252, 253, 254, 255, 256, 258, 259, 260, 261, 262, 263, 264, 265, 266, 267, 268, 269, 270, 271, 272, 273, 274, 275, 278, 280, 283, 285, 286, 287, 288, 289, 291, 292, 295, 296 (čiastočne), 297, 298, 299, 300, 302, 304, 305, 306, 307, 308, 309, 310 (čiastočne), 311, 312, 315, 316, 318, 321, 322, 324, 325, 326 (čiastočne), 327, 328, 329, 333, 337, 340, 341, 342, 343, 344, 345, 348, 349, 351, 353, 356, 359, 360, 361, 362, 363, 364, 365, 366, 368, 369, 371, 372, 375, 376, 377, 378, 380, 383, 384, 385, 386, 387, 388, 389, 390, 392, 393, 394, 396, 397, 398, 399, 400, 401, 404, 405, 406, 409, 410, 413, 414 a 416 tabuľky vymáhania.
183
K rovnakému záveru treba dospieť, pokiaľ ide o žiadosť o náhradu uvedenú v riadku č. 34, keďže v rámci opatrenia na zabezpečenie priebehu konania žalobca uviedol, že vzhľadom na bod 636 rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), už netrvá na svojej výhrade týkajúcej sa tejto žiadosti v rámci štvrtého žalobného dôvodu.
184
Vzhľadom na nárok na vymáhanie pohľadávok súvisiacich so žiadosťami o náhradu, ktorý Všeobecný súd považuje za premlčaný (pozri bod 165 vyššie), teda treba preskúmať len žiadosti uvedené v riadkoch č. 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 12, 14, 17, 19, 22, 23, 24, 27, 28, 31, 38, 41, 43, 47, 55, 56, 57, 59, 63, 65, 66, 89, 90, 92, 96, 97, 98, 103, 106, 110, 111, 116, 118 (čiastočne), 128, 137, 138, 142, 143, 147, 150, 151, 153, 155 (čiastočne), 157, 160, 161, 167, 168, 169, 171, 176, 183, 184, 187, 190, 194, 196, 199, 203, 204, 208, 210, 211, 214, 215, 216, 218, 236, 237, 238, 243, 245, 247, 248, 257, 276, 277, 279, 281, 284, 290, 293 a 294, 296 (čiastočne), 301, 303, 310 (čiastočne), 313, 314, 317, 319 a 320, 323, 326 (čiastočne), 330, 331, 334, 335, 336, 338, 339, 346, 347, 350, 352, 354, 355, 357, 358, 367, 370, 373 a 374, 379, 381, 382, 391, 395, 402, 403, 408, 411 a 412 tabuľky vymáhania.
iii) O rozsahu preskúmania Všeobecným súdom
185
V rámci konania o žalobe podanej Dvorom audítorov, v ktorom bol vydaný rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), Súdny dvor v súvislosti s prvým žalobným dôvodom Dvora audítorov uviedol toto.
186
Na jednej strane Súdny dvor poukázal na to, že v rámci konania upraveného v článku 286 ods. 6 ZFEÚ musí o tomto žalobnom dôvode rozhodnúť na základe dôkazov, ktoré má k dispozícii, a s ohľadom na kritériá stanovené v článku 286 ods. 6 ZFEÚ s cieľom zistiť, či údajné nezrovnalosti možno kvalifikovať ako porušenie povinností vyplývajúcich z funkcie člena Dvora audítorov v zmysle tohto ustanovenia (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 361).
187
Na druhej strane Súdny dvor uviedol, že aj keď Dvor audítorov zaslal žalobcovi napadnuté rozhodnutie týkajúce sa údajných nezrovnalostí, ktorých sa týka prvý žalobný dôvod uvedený Dvorom audítorov v žalobe, o ktorej bol vydaný rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), stanovisko Súdneho dvora v rámci tohto konania k tomuto žalobnému dôvodu sa netýka stanovenia súm, ktoré by žalobca prípadne dlžil, a preto nemá vplyv na posúdenie, ktoré bude potrebné vykonať ohľadom tohto rozhodnutia v rámci žaloby o jeho neplatnosť, ktorú podal žalobca na Všeobecný súd v súlade s článkom 263 štvrtým odsekom ZFEÚ (pozri v tomto zmysle rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 362).
188
Konanie upravené v článku 263 štvrtom odseku ZFEÚ predstavuje procesný prostriedok na preskúmanie zákonnosti aktov orgánov, úradov alebo agentúr Únie, ktoré môže v súlade s článkom 263 druhým odsekom ZFEÚ viesť k zrušeniu dotknutého aktu z dôvodu nedostatku právomoci, porušenia podstatných formálnych náležitostí, porušenia Zmlúv alebo akéhokoľvek právneho predpisu týkajúceho sa ich uplatňovania, prípadne zneužitia právomoci. Z toho vyplýva, že v rámci tohto konania musí Všeobecný súd v prejednávanej veci posúdiť, či jeden z týchto dôvodov odôvodňuje zrušenie napadnutého rozhodnutia v rámci preskúmania zákonnosti.
189
V rámci tohto skúmania zákonnosti súd Únie v zásade vykonáva úplné preskúmanie vecnej zákonnosti aktu, t. j. preskúmanie, ktoré sa týka tak právnych a skutkových dôvodov aktu, ako aj jeho obsahu. V takom prípade súd Únie okrem iného overí dôvodnosť skutkových zistení autora aktu (rozsudok zo 14. júla 2021, Arnautu/Parlament, T‑740/20, neuverejnený, EU:T:2021:444, bod 87).
190
V tejto súvislosti musí preveriť vecnú presnosť predložených dôkazov, ich spoľahlivosť a súladnosť (pozri v tomto zmysle rozsudky z 15. februára 2005, Komisia/Tetra Laval, C‑12/03 P, EU:C:2005:87, bod 39; zo 7. apríla 2016, ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a i./Hubei Xinyegang Steel, C‑186/14 P a C‑193/14 P, EU:C:2016:209, bod 36, a z 23. októbra 2018, McCoy/Výbor regiónov, T‑567/16, EU:T:2018:708, bod 98). Z tohto pohľadu podlieha úplnému preskúmaniu aj posúdenie dôkaznej hodnoty dokumentu (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 16. septembra 2004, Valmont/Komisia, T‑274/01, EU:T:2004:266, bod 43). Preto aj zložité alebo citlivé posúdenia administratívy musia byť podložené spoľahlivými dôkazmi (pozri v tomto zmysle rozsudky z 15. februára 2005, Komisia/Tetra Laval, C‑12/03 P, EU:C:2005:87, bod 41, a zo 7. apríla 2016, Akhras/Rada, C‑193/15 P, EU:C:2016:219, bod 56). Súdu teda prináleží, aby aj v tomto kontexte dôkladne preskúmal dôkazy (pozri v tomto zmysle rozsudok z 10. júla 2008, Bertelsmann a Sony Corporation of America/Impala, C‑413/06 P, EU:C:2008:392, bod 146).
191
Článok 264 ZFEÚ stanovuje, že ak je žaloba dôvodná, napadnutý akt sa vyhlási za neplatný. Súd Únie preto v nijakom prípade nemôže nahradiť odôvodnenie autora napadnutého aktu svojím vlastným odôvodnením (rozsudky z 27. januára 2000, DIR International Film a i./Komisia, C‑164/98 P, EU:C:2000:48, bod 38; z 22. decembra 2008, British Aggregates/Komisia, C‑487/06 P, EU:C:2008:757, bod 141, a z 28. februára 2013, Portugalsko/Komisia, C‑246/11 P, neuverejnený, EU:C:2013:118, bod 85). Autor napadnutého aktu však môže doplniť svoje odôvodnenie, ak je súčasťou celkového odôvodnenia tohto aktu a kontextu, ktorý je adresátovi tohto aktu známy v čase jeho prijatia.
192
Okrem toho podľa judikatúry sa na akty inštitúcií v zásade vzťahuje domnienka zákonnosti, a teda vyvolávajú právne účinky, pokiaľ nie sú zrušené alebo späťvzaté (rozsudok z 27. septembra 2006, Roquette Frères/Komisia, T‑322/01, EU:T:2006:267, bod 333).
193
Okrem toho v prejednávanej veci vzhľadom na domnienku zákonnosti napadnutého rozhodnutia pripomenutú v bode 192 vyššie v prípade pochybností o zákonnosti súm nahradených žalobcovi prináleží žalobcovi preukázať v súvislosti s každou žiadosťou o náhradu, že mu sporné výdavky vznikli v súlade s platnými pravidlami. V tejto súvislosti z judikatúry vyplýva, že žalobcovi prináleží predložiť dôkazy na spochybnenie rozhodnutia o vymáhaní neoprávnene vyplatených súm (pozri v tomto zmysle a analogicky rozsudky zo 7. marca 2018, Le Pen/Parlament, T‑140/16, neuverejnený, EU:T:2018:122, body 61 až 66, a z 19. júna 2018, Le Pen/Parlament, T‑86/17, neuverejnený, EU:T:2018:357, bod 121 a nasl.). Vo všeobecnosti musí byť schopný predložiť najmä doklady preukazujúce, že tieto sumy boli použité v súlade s platnými pravidlami (pozri v tomto zmysle a analogicky rozsudok z 22. decembra 2005, Gorostiaga Atxalandabaso/Parlement, T‑146/04, EU:T:2005:584, bod 157).
iv) O dôsledkoch, ktoré treba v rámci tohto konania vyvodiť z rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19), v súvislosti s nezrovnalosťami, ktoré Dvor audítorov konštatoval voči žalobcovi
194
Ako je pripomenuté v bode 166 vyššie, nezrovnalosti, ktoré Dvor audítorov vytýkal žalobcovi v napadnutom rozhodnutí, boli predmetom žaloby podanej Dvorom audítorov, ktorá viedla k vydaniu rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782). Konkrétne prvý zo žalobných dôvodov, ktoré Dvor audítorov uviedol na podporu tejto žaloby na Súdnom dvore, bol založený na tom, že žalobca zneužil zdroje Dvora audítorov na financovanie činností, ktoré nesúvisia s jeho funkciou člena Dvora audítorov alebo sú s ňou nezlučiteľné. Súdny dvor o tomto žalobnom dôvode rozhodol v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782, body 359 až 799), pričom konštatoval, že žalobca porušil svoje povinnosti vyplývajúce z funkcie člena Dvora audítorov (pozri bod 53 vyššie).
195
V prejednávanej veci, pokiaľ ide o štvrtý žalobný dôvod, žalobca tvrdí, že Súdny dvor preskúmal obsah tohto žalobného dôvodu v bodoch 359 až 363 a 387 až 799 rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782). Okrem toho Súdny dvor v bodoch 392, 615 až 618 a 700 tohto rozsudku vymedzil, kedy sa služobná cesta alebo vyplatenie diét a výdavkov na reprezentáciu a na služobné cesty vodiča, ktoré žalobca podpísal ako povoľujúci úradník, majú považovať za zákonné. Domnieva sa, že hoci je potrebné zohľadniť závery Súdneho dvora, ktoré sú užitočné pre toto konanie, takže ich užitočnosť sa musí zakaždým posúdiť, toto konanie nemôže byť príležitosťou na spochybnenie konštatovaní Súdneho dvora v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), vzhľadom na spis, ktorý mu bol predložený, a na to, čo preukázal zo skutkového a právneho hľadiska.
196
Pokiaľ ide o Dvor audítorov, tvrdí, že žaloba, ktorá viedla k vydaniu rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), a táto žaloba sú samostatné a každá z nich má vlastnú funkciu, pričom cieľom prvej z nich je zabezpečiť riadne fungovanie inštitúcií Únie, ako uviedol Súdny dvor v bode 86 tohto rozsudku, zatiaľ čo druhá je žalobou o neplatnosť podľa článku 263 štvrtého odseku ZFEÚ podanou proti rozhodnutiu Dvora audítorov o vymáhaní. Podľa Dvora audítorov prináleží Všeobecnému súdu, aby v rámci tejto žaloby posúdil skutkové okolnosti, ktoré predložil Dvor audítorov. Zdôrazňuje tiež, že Súdny dvor v uvedenom rozsudku neuznal nijakú činnosť za zákonnú a obmedzil sa na konštatovanie, že určité činnosti nie sú zjavne protiprávne na účely konania stanoveného v článku 286 ods. 6 ZFEÚ.
197
Vzhľadom na tieto tvrdenia účastníkov konania je potrebné preskúmať, či a v akom rozsahu posúdenie Súdneho dvora v konaní, v ktorom bol vydaný rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), možno prijať v prejednávanej veci.
198
V tejto súvislosti treba v prvom rade pripomenúť, že predmet žaloby podanej na základe článku 286 ods. 6 ZFEÚ, v konaní o ktorej Súdny dvor zaujal stanovisko v súvislosti so žalobcom, je odlišný od predmetu prejednávanej žaloby. Prvá sa totiž týka konštatovania porušenia povinností vyplývajúcich z funkcie člena Dvora audítorov v zmysle tohto ustanovenia a prípadného uloženia sankcie. Podľa judikatúry Súdneho dvora konanie podľa článku 286 ods. 6 ZFEÚ má vlastnú úlohu v rozsahu, v akom má zabezpečiť riadne fungovanie inštitúcií Únie (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 86). Okrem toho v uvedenom konaní Súdnemu dvoru prináleží v plnom rozsahu jeho voľnej úvahy zistiť, či skutky vytýkané dotknutému členovi Dvora audítorov predstavujú neplnenie povinností vyplývajúcich z jeho funkcie (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 87).
199
Naopak, predmet tejto žaloby podanej v súlade s článkom 263 štvrtým odsekom ZFEÚ sa týka otázky vymáhania neoprávnene vyplatených súm a zrušenia napadnutého rozhodnutia. Ako je uvedené v bode 188 vyššie, konanie upravené v tomto ustanovení predstavuje procesný prostriedok na preskúmanie zákonnosti aktov orgánov, úradov alebo agentúr Únie, ktoré môže v súlade s jeho druhým odsekom viesť k zrušeniu dotknutého aktu z dôvodu nedostatku právomoci, porušenia podstatných formálnych náležitostí, porušenia Zmlúv alebo akéhokoľvek právneho predpisu týkajúceho sa ich uplatňovania, prípadne zneužitia právomoci. Z toho vyplýva, že v rámci tohto konania musí Všeobecný súd v prejednávanej veci posúdiť, či jeden z týchto dôvodov odôvodňuje zrušenie napadnutého rozhodnutia v rámci preskúmania jeho zákonnosti, ako je uvedené v bodoch 189 až 193 vyššie.
200
Ďalej dôkazné bremeno v tomto konaní je odlišné od bremena uplatniteľného v konaní, v ktorom bol vydaný rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782). V rámci uvedenej žaloby Dvora audítorov spočívalo dôkazné bremeno v súvislosti s tým, že žalobca porušil povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 286 ods. 6 ZFEÚ, na Dvore audítorov, ktorý podal túto žalobu. Dvor audítorov tak musel preukázať, že zistené nezrovnalosti sú dostatočne závažné a zjavné na to, aby predstavovali nesplnenie povinností žalobcu vyplývajúcich z jeho funkcie člena Dvora audítorov v zmysle článku 286 ods. 6 ZFEÚ.
201
Naopak, v rámci prejednávanej žaloby, ktorú podal žalobca na základe článku 263 ZFEÚ, dôkazné bremeno znáša žalobca (pozri bod 193 vyššie).
202
Okrem toho je potrebné poukázať na to, že v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), Súdny dvor konštatoval, že prvý žalobný dôvod Dvora audítorov je sčasti dôvodný, pričom z právneho hľadiska posúdil každú z činností žalobcu, ktoré Dvor audítorov považoval za protiprávne. V tejto súvislosti Súdny dvor dospel k záveru, že sú sčasti zákonné alebo nie sú zjavne protiprávne a sčasti protiprávne alebo zjavne protiprávne (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, body 359 až 798).
203
Okrem toho treba poukázať na to, že v rámci prejednávanej žaloby sú nezrovnalosti, ktoré Dvor audítorov vytýkal žalobcovi v napadnutom rozhodnutí a ktoré sa týkajú úhrady nákladov neoprávnene zaťažujúcich rozpočet Únie, totožné s tými, ktoré uviedol na podporu svojej žaloby, ktorá viedla k vydaniu rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782). V týchto dvoch žalobách sú totiž tieto nezrovnalosti uvedené prostredníctvom tej istej tabuľky pripojenej k obom návrhom.
204
Vzhľadom na odlišný predmet prejednávanej žaloby v porovnaní so žalobou, ktorá viedla k vydaniu rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) (pozri body 198 a 199 vyššie), na odlišnú povahu dôkazného bremena (pozri bod 199 vyššie), ako aj na to, že v prejednávanej veci vyjadrenie k žalobe, replika a duplika boli podané až po vyhlásení uvedeného rozsudku, však účastníci konania mohli v tomto konaní predložiť nové vysvetlenia, tvrdenia a dôkazy na podporu preukázania existencie týchto nezrovnalostí, pokiaľ ide o Dvor audítorov, alebo na účely ich vyvrátenia, pokiaľ ide o žalobcu.
205
V dôsledku toho len v prípade tých istých skutočností a dôkazov, ktoré boli uvedené v žalobe, ktorá viedla k vydaniu rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), a zároveň v prejednávanej žalobe, bez nových vysvetlení a v prípade neexistencie pochybností bude musieť Všeobecný súd v prejednávanej veci prijať rovnaké posúdenie, aké prijal Súdny dvor v uvedenom rozsudku.
206
Vzhľadom na vyššie uvedené bude v prejednávanej veci potrebné posúdiť každú činnosť žalobcu v súvislosti so žiadosťami o náhradu uvedenými v riadkoch tabuľky vymáhania spomenutými v bode 184 vyššie z hľadiska tvrdení a vysvetlení poskytnutých účastníkmi konania na Všeobecnom súde s cieľom určiť, či je alebo nie je potrebné prijať rovnaké posúdenie, aké prijal Súdny dvor vo veci, v ktorej bol vydaný rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782).
207
V prejednávanej veci vzhľadom na to, že ako je pripomenuté v bode 191 vyššie, súd Únie nemôže nahradiť odôvodnenie autora aktu svojím vlastným odôvodnením pri posudzovaní otázky, či je žalobca schopný preukázať zákonnosť vynaložených výdavkov, je potrebné zohľadniť dôvody, ktoré Dvor audítorov uviedol v napadnutom rozhodnutí a pre ktoré sa domnieval, že výdavky vynaložené žalobcom neoprávnene zaťažujú rozpočet Únie. Len s prihliadnutím na tieto dôvody treba preskúmať, či sa žalobcovi podarilo vyvrátiť ich a preukázať zákonnosť výdavkov.
208
Vzhľadom na pripomienky uvedené v bodoch 177 až 207 vyššie treba preskúmať výhrady založené na porušení zásady ochrany legitímnej dôvery a na existencii „zjavne nesprávneho posúdenia“ v súvislosti s činnosťami žalobcu, ktoré sa týkajú žiadostí o náhradu uvedených v riadkoch tabuľky vymáhania spomenutých v bode 184 vyššie.
209
Keďže Dvor audítorov v napadnutom rozhodnutí pri kvalifikácii súm ako pohľadávok rozlišuje medzi troma druhmi výdavkov, a to po prvé výdavky na služobné cesty a diéty, po druhé výdavky na reprezentáciu a po tretie výdavky súvisiace s používaním služobného vozidla a služieb vodiča, rovnaký prístup by sa mal uplatniť, pokiaľ ide o preskúmanie nezrovnalostí, ktoré vytýka žalobcovi, s obmedzením na činnosti žalobcu, na ktoré sa vzťahujú žiadosti o náhradu uvedené v riadkoch tabuľky vymáhania spomenutých v bode 184 vyššie.
2) O výdavkoch na služobné cesty a diétach
210
Na úvod treba pripomenúť, že v konaní, v ktorom bol vydaný rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), v súvislosti s ochranou legitímnej dôvery Súdny dvor uviedol, že Dvor audítorov nemôže žalobcovi platne vytýkať, že mal prospech z úhrady výdavkov na služobnú cestu alebo diét na základe služobnej cesty, ktorú schválil predseda Dvora audítorov na základe žiadosti, ktorá nemala podvodný charakter a v ktorej neboli vynechané podstatné informácie, a ktorej nezákonnosť nie je zjavná (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 380). Súdny dvor dospel k záveru, že otázka, či príkazy na služobné cesty, ktoré na žiadosť žalobcu vystavil predseda Dvora audítorov, mohli založiť legitímnu dôveru dotknutej osoby v zákonnosť dotknutých služobných ciest, musí byť posudzovaná od prípadu k prípadu najmä na základe porovnania dôvodu uvedeného v žiadosti o schválenie so skutočným účelom služobnej cesty, aký vyplýva z dôkazov predložených Súdnemu dvoru.
211
Súdny dvor ďalej uviedol, že žiadosť o náhradu výdavkov na služobnú cestu alebo vyplatenie diét treba považovať za nezákonnú, ak sa preukáže, že činnosť, ktorá bola na základe predmetného príkazu na služobnú cestu skutočne vykonaná, nemôže byť spojená s výkonom funkcie žalobcu. Spresnil, že túto nezákonnosť možno zohľadniť na účely konania stanoveného v článku 286 ods. 6 ZFEÚ buď vtedy, keď bol príkaz na služobnú cestu získaný podvodom alebo na základe žiadosti, v ktorej bola vynechaná podstatná informácia, alebo keď táto činnosť zjavne nesúvisí s touto funkciou (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 392).
212
Úvahy Súdneho dvora pripomenuté v bodoch 210 a 211 vyššie treba analogicky uplatniť v tomto konaní. Ich uplatnenie v prejednávanej veci v porovnaní s konaním, v ktorom bol vydaný rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), však musí zohľadňovať nové tvrdenia a dôkazy predložené účastníkmi konania, najmä vzhľadom na rozdielne dôkazné bremeno účastníkov konania a odlišný predmet tohto konania, ktoré sa týka otázky vymáhania neoprávnene vyplatených súm v súlade s nariadením 2018/1046 a smeruje k zrušeniu napadnutého rozhodnutia v súlade s článkom 263 štvrtým odsekom ZFEÚ.
213
Treba tiež pripomenúť, že v prejednávanej veci príkazy na služobnú cestu vystavil na žiadosť žalobcu predseda Dvora audítorov s prihliadnutím na informácie, ktoré poskytol, zatiaľ čo napadnuté rozhodnutie bolo prijaté na základe správy OLAF‑u, v ktorej sa preukázalo, že informácie, ktoré žalobca poskytol Dvoru audítorov vo svojich príkazoch na služobné cesty, neboli dostatočné na to, aby mohol predseda Dvora audítorov rozhodnúť, či činnosť je alebo nie je v záujme Dvora audítorov (pozri bod 104 vyššie). Preto vzhľadom na to, že Dvor audítorov na rozdiel od OLAF‑u nemá vyšetrovacie právomoci, ako je uvedené v bode 107 vyššie, treba v tomto konaní zohľadniť závery správy OLAF‑u pri posudzovaní, či príkaz na služobnú cestu vystavený na žiadosť žalobcu predsedom Dvora audítorov mohol vyvolať jeho legitímnu dôveru v zákonnosť dotknutej služobnej cesty.
214
Na účely tohto posúdenia bude potrebné preskúmať z hľadiska dôkazného bremena pripomenutého v bode 193 vyššie, či sa žalobcovi podarilo preukázať, prípadne na základe nových dôkazov, ktoré môžu spochybniť zistenia uvedené v správe OLAF‑u, že príkaz na služobnú cestu nebol získaný podvodne alebo na základe žiadosti, v ktorej boli vynechané podstatné informácie, alebo že činnosť skutočne vykonaná na základe predmetného príkazu na služobnú cestu mohla súvisieť s výkonom jeho funkcie.
i) O služobných cestách, ktorých predmetom boli stretnutia s politickými predstaviteľmi a členmi ich kancelárií
215
Veľký počet žiadostí žalobcu o náhradu uvedených v riadkoch tabuľky vymáhania spomenutých v bode 184 vyššie, ktoré schválil Dvor audítorov a viedli k náhrade výdavkov na služobnú cestu alebo vyplateniu diét, súvisel so stretnutiami s politickými predstaviteľmi. Ide o žiadosti o náhradu uvedené v riadkoch č. 1, 7, 19, 41, 43, 59, 92, 97, 118 (čiastočne), 169, 171, 203, 204, 208, 211, 215, 238, 248, 296 (čiastočne), 301, 303, 313, 314, 319 a 320, 326 (čiastočne), 330 (čiastočne), 331 (čiastočne), 334 (čiastočne), 336, 339 (čiastočne), 346, 352, 355, 373 a 374 (čiastočne), 381, 382 (čiastočne), 395 a 402 tabuľky vymáhania.
216
Z napadnutého rozhodnutia vyplýva, že Dvor audítorov spochybňuje výdavky na služobné cesty alebo diéty, ktoré žalobcovi vznikli v súvislosti s jeho činnosťami uvedenými v týchto riadkoch, pričom sa domnieva, že v podstate nesúvisia s funkciou žalobcu ako člena Dvora audítorov ani s prácou Dvora audítorov.
217
Žalobca sa domnieva, že jeho stretnutia s politickými predstaviteľmi mohli súvisieť s výkonom jeho funkcie člena Dvora audítorov, takže ich treba považovať za zákonné a spôsobilé vyvolať u neho legitímnu dôveru v ich zákonnosť. V podstate odkazuje na posúdenie Súdneho dvora v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), pričom najmä uvádza, že Súdny dvor sa domnieval, že výkon funkcie člena Dvora audítorov by mohol zahŕňať protokolárne činnosti zamerané najmä na predstavenie a propagáciu práce Dvora audítorov a na udržiavanie vzťahov s poprednými predstaviteľmi v záujme inštitúcie. Žalobca ďalej poukazuje na to, že Súdny dvor spresnil, že také protokolárne činnosti sa môžu častejšie týkať predstaviteľov pochádzajúcich z toho istého členského štátu ako dotknutý člen Dvora audítorov. Okrem toho sa domnieva, že toto konanie Dvoru audítorov neumožňuje spochybniť to, čo Súdny dvor konštatoval v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), vzhľadom na spis, ktorý mu bol predložený, a na to, čo preukázal zo skutkového a právneho hľadiska.
218
V konaní, v ktorom bol vydaný rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), Súdny dvor rozhodol, že služobné cesty schválené transparentným spôsobom, ktorých cieľom je stretnutie s politickými predstaviteľmi, nemožno vo všeobecnosti považovať z dôvodu ich účelu za zjavne nezákonné (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 438). Konkrétne, pokiaľ ide o stretnutia žalobcu s členmi predmetnej politickej strany, Súdny dvor v uvedenom konaní rozhodol, že konštatovane úzkych väzieb medzi žalobcom a predmetnou politickou stranou v rámci tohto konania nemôže stačiť na vytvorenie domnienky, ktorá by umožňovala pravidelne vyvodiť zjavne nezákonnú povahu služobnej cesty, ktorej cieľom je stretnutie s politickým predstaviteľom, iba z dôvodu, že tento predstaviteľ je členom tejto politickej strany (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 464). Podľa Súdneho dvora totiž najmä vzhľadom na významnú úlohu, ktorú uvedená strana zohráva v belgickom politickom živote, a na vzťahy, ktoré v nej mohol oprávnene mať žalobca z dôvodu jeho činností pred jeho nástupom do funkcie, nemožno zorganizovanie určitého počtu protokolárnych služobných ciest zameraných na politických predstaviteľov patriacich k tej istej strane považovať za neprijateľné (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 465).
219
Dvor audítorov v podstate tvrdí, že vyšetrovanie OLAF‑u odhalilo rôzne opomenutia, ktoré umožnili zakryť skutočný súkromný účel činností žalobcu. Vytýka žalobcovi, že udržiaval pravidelné a intenzívne vzťahy s obmedzeným okruhom vysoko postavených politických predstaviteľov, ktorí boli členmi predmetnej politickej strany, do ktorej žalobca patril pred vymenovaním za člena Dvora audítorov, a s ktorými sa žalobca poznal už dlho. Podľa názoru Dvora audítorov tieto vzťahy súviseli s neoznámenou politickou činnosťou alebo v nijakom prípade nesúviseli s výkonom funkcie člena Dvora audítorov.
220
Keďže tvrdenia žalobcu v tomto konaní v podstate len odkazujú na posúdenie Súdneho dvora v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), a so zreteľom na pripomienky Všeobecného súdu uvedené v bodoch 202 až 205 vyššie, s cieľom určiť, či príkazy na služobné cesty súvisiace so žiadosťami uvedenými v riadkoch spomenutých v bode 215 vyššie mohli u žalobcu vyvolať legitímnu dôveru v zákonnosť dotknutých služobných ciest, je v prvom rade potrebné preskúmať, či samotný Dvor audítorov uvádza nové tvrdenia alebo vysvetlenia v porovnaní s tými, ktoré uviedol na Súdnom dvore v súvislosti s týmito žiadosťami, a ak áno, posúdiť, či vzhľadom na tieto nové skutočnosti môže byť zákonnosť predmetných žiadostí posúdená inak, než ju posúdil Súdny dvor, alebo či je vhodné, aby Všeobecný súd prijal v tomto konaní rovnaké posúdenie, aké vykonal Súdny dvor v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) (pozri bod 205 vyššie).
221
V tejto súvislosti Dvor audítorov vo svojich tvrdeniach predložených na Všeobecnom súde nevychádza len zo skutočnosti, že politickí predstavitelia uvedení v sporných príkazoch na služobné cesty boli členmi predmetnej politickej strany a že boli známymi žalobcu. Poskytuje totiž dodatočné konkrétne vysvetlenia s cieľom preukázať, že stretnutia žalobcu s dotknutými politickými predstaviteľmi, ktorí sú členmi tejto politickej strany, boli oddeliteľné od jeho funkcie člena Dvora audítorov vzhľadom na ich frekvenciu, ako aj obmedzený a rovnaký okruh osôb, s ktorými sa stretával, ako vyplýva z vyšetrovania OLAF‑u.
222
Po prvé totiž treba uviesť, pričom žalobca to nespochybňuje, že počas svojich dvoch funkčných období na Dvore audítorov udržiaval časté styky s politickými predstaviteľmi, členmi predmetnej politickej strany.
223
V prvom rade je potrebné pripomenúť, ako je uvedené v bodoch 111 a 112 vyššie, že frekvencia stretnutí žalobcu s politickými predstaviteľmi, členmi predmetnej politickej strany, bola odhalená počas vyšetrovania OLAF‑u. Na jednej strane OLAF preukázal, že žalobca sa počas svojho funkčného obdobia stretol najmenej 188‑krát s belgickými politickými predstaviteľmi, ktorí boli prevažne členmi predmetnej politickej strany. Podľa správy OLAF‑u tento údaj zodpovedal 24 % všetkých stretnutí alebo obedov žalobcu, ktoré boli predmetom jeho žiadostí o náhradu. Treba konštatovať, že sa to týka všetkých riadkov spomenutých v bode 215 vyššie s výnimkou riadkov č. 314, 319 a 320 tabuľky vymáhania. Na druhej strane rovnako OLAF zistil súvislosť medzi stretnutiami s belgickými politickými predstaviteľmi a týždennými zasadnutiami správnej rady predmetnej politickej strany. V tejto súvislosti zo správy OLAF‑u vyplýva, že počas vyšetrovania OLAF‑u boli získané zápisnice zo 44 stretnutí, v ktorých sa uvádza prítomnosť členov správnej rady tejto politickej strany v období od 17. novembra 2008 do 29. apríla 2010. OLAF preukázal prítomnosť žalobcu na 28 stretnutiach.
224
Ďalej v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), Súdny dvor konštatoval, že 42 služobných ciest, ktoré žalobca prezentoval v tom zmysle, že ich cieľom je stretnutie s belgickými politickými predstaviteľmi, možno priamo prepojiť s politickou činnosťou žalobcu, ktorá je nezlučiteľná s jeho funkciou, keďže ich cieľom bolo v skutočnosti umožniť mu zúčastniť sa na zasadnutí predsedníctva predmetnej politickej strany alebo na činnostiach alebo recepciách organizovaných touto politickou stranou (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, body 442 až 457). K tomu treba pripočítať desať žiadostí o náhradu výdavkov na reprezentáciu, ktoré Súdny dvor považuje za protiprávne, keďže priamo súvisia s politickou činnosťou žalobcu (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, body 633 až 637).
225
Nakoniec okrem stretnutí spomenutých v bode 224 vyššie a spomedzi stretnutí uvedených v bode 184 vyššie treba poukázať na to, že žalobca sa zúčastnil na ďalších 64 stretnutiach s politickými predstaviteľmi, ktorí boli znova členmi predmetnej politickej strany, v rámci služobnej cesty alebo žiadosti o náhradu výdavkov na reprezentáciu (riadky č. 19, 23, 24, 27, 41, 43, 57, 59, 65, 66, 89, 92, 96, 97, 111, 116, 118, 168, 169, 171, 183, 184, 190, 203, 204, 204, 208, 211, 215, 218, 236, 238, 248, 257, 276, 281, 293 a 294, 296, 303, 313, 314, 323, 326, 330, 331, 334, 336, 338, 339, 346, 350, 352, 354, 355, 357, 358, 367, 370, 381, 382, 395, 402 a 408 tabuľky vymáhania). K týmto stretnutiam treba pripočítať stretnutia s členom kancelárie politického predstaviteľa, konkrétne tri stretnutia uvedené v riadkoch č. 1, 7 a 301 tabuľky vymáhania.
226
Po druhé z dôkazov v spise vyplýva, že žalobca sa stretával s obmedzeným počtom politických predstaviteľov, z ktorých všetci boli členmi predmetnej politickej strany, a to na vnútroštátnej úrovni aj na úrovni Únie, pričom prevažná väčšina z týchto stretnutí sa uskutočnila v domovskom regióne žalobcu.
227
Je potrebné vychádzať z toho, že frekvencia stretnutí žalobcu s obmedzeným počtom belgických politických predstaviteľov, ktorí boli členmi predmetnej politickej strany, počas jeho dvoch funkčných období na Dvore audítorov svedčí o osobitnom kontexte týchto stretnutí, ktorý teda predstavuje podstatnú informáciu, ktorú Dvor audítorov nemal k dispozícii v čase schválenia jednotlivých žiadostí o náhradu výdavkov na služobné cesty a diéty, ktoré žalobca podával samostatne po takýchto stretnutiach. Tento osobitný kontext bolo možné pochopiť až po dôkladnom preskúmaní situácie, ktoré OLAF vykonal na základe dodatočných informácií získaných po schválení týchto služobných ciest predsedom Dvora audítorov. Vzhľadom na vynechanie tejto podstatnej informácie sa preto žalobca nemôže odvolávať na legitímnu dôveru, pokiaľ ide o príkazy na služobné cesty týkajúce sa stretnutí s belgickými politickými predstaviteľmi alebo členmi ich kancelárií, ktorí boli všetci členmi predmetnej politickej strany, uvedené v riadkoch č. 1, 7, 19, 41, 43, 59, 92, 97, 118 (čiastočne), 169, 171, 203, 204, 208, 211, 215, 238, 248, 296 (čiastočne), 301, 303, 313, 326 (čiastočne), 330 (čiastočne), 331 (čiastočne), 334 (čiastočne), 336, 339 (čiastočne), 346, 352, 355, 373 a 374 (čiastočne), 381, 382 (čiastočne), 395 a 402 tabuľky vymáhania.
228
Tento záver nemôže byť spochybnený tvrdeniami žalobcu.
229
Na jednej strane sa žalobca domnieva, že dlhoročná známosť s osobou, s ktorou sa stretol, zjavne nepostačuje na to, aby bolo toto stretnutie diskreditované ako nesúvisiace s výkonom jeho funkcie. Podľa žalobcu nič nebráni tomu, aby sa člen Dvora audítorov stretával s osobami, ktoré pozná. Na druhej strane v podstate poukazuje na to, že sedem stretnutí za dvanásť rokov s členom kancelárie predsedu politickej skupiny v Parlamente v rámci služobných ciest uvedených v riadkoch č. 1, 7 a 301 tabuľky vymáhania zjavne nemôže preukázať, že každé stretnutie s touto osobou slúžilo výlučne politickým účelom, a teda nepatrilo do výkonu jeho funkcie člena Dvora audítorov.
230
Je pravda, že samotná skutočnosť, že sa uskutočnilo stretnutie s osobou, ktorú žalobca pozná, nevyhnutne nepreukazuje, že takéto stretnutie nesúviselo s výkonom funkcie žalobcu. Rovnako je pravda, že počet stretnutí žalobcu s určitou osobou počas jeho funkčného obdobia na Dvore audítorov sám osebe nepostačuje na preukázanie, že každé stretnutie sa týkalo neoznámenej politickej činnosti žalobcu alebo nesúviselo s jeho funkciou člena Dvora audítorov.
231
Žiadosti žalobcu o náhradu uvedené v riadkoch spomenutých v bode 227 vyššie však treba posudzovať vzhľadom na ich osobitný kontext.
232
V bodoch 222 až 226 vyššie je totiž uvedené, že počas funkčných období žalobcu na Dvore audítorov boli tieto stretnutia veľmi časté a zúčastňoval sa na nich obmedzený počet osôb. Túto frekvenciu stretnutí s obmedzeným počtom osôb treba vykladať vo svetle konštatovania Súdneho dvora, podľa ktorého žalobca počas podstatnej časti svojich dvoch funkčných období na Dvore audítorov vykonával aktívnu politickú činnosť, čo sa prejavovalo najmä priamou a pravidelnou účasťou v riadiacom orgáne vnútroštátnej politickej strany, pričom Súdny dvor dospel k záveru, že takáto činnosť je jednoznačne nezlučiteľná s funkciou člena Dvora audítorov (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, body 267 a 270).
233
Za týchto okolností nemožno vychádzať z toho, že tieto opakované stretnutia žalobcu s veľmi obmedzeným počtom politických predstaviteľov na vnútroštátnej úrovni, ktorí boli všetci členmi tej istej politickej strany, do ktorej žalobca patril pred nástupom do funkcie na Dvore audítorov, boli v záujme Dvora audítorov s cieľom zabezpečiť propagáciu jeho práce alebo výmeny názorov súvisiace s jeho funkciou. Takýto spôsob výkonu funkcie člena Dvora audítorov totiž narúša dodržiavanie pravidiel správania, ktoré sú pre neho záväzné ako pre osobu zastávajúcu vysokú funkciu v inštitúcii Únie. Ako vysvetlil generálny advokát Hogan vo svojich návrhoch prednesených vo veci Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2020:1052), členovia Dvora audítorov musia dodržiavať povinnosti nezávislosti, čestnosti a zdržanlivosti stanovené v článkoch 285 a 286 ZFEÚ, ale aj najvyšší štandard nestrannosti a nezaujatosti. Pre členov Dvora audítorov, ktorý je „finančným svedomím“ Únie, to nevyhnutne znamená úplnú zodpovednosť za spôsob, akým používajú verejné prostriedky, a teda určitý stupeň transparentnosti, pokiaľ ide o spôsob ich použitia (návrhy, ktoré predniesol generálny advokát Hogan vo veci Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2020:1052, bod 76).
234
Práve vzhľadom na tento kontext je preto potrebné konštatovať, že služobné cesty týkajúce sa stretnutí s politickými predstaviteľmi, členmi predmetnej politickej strany, uvedené v riadkoch spomenutých v bode 227 vyššie, nesúvisia s funkciou žalobcu ako člena Dvora audítorov, pričom žalobca neuviedol vysvetlenia alebo dôkazy o opaku.
235
Niektoré výhrady Dvora audítorov alebo dôkazy jasne vyplývajúce zo spisu potvrdzujú neexistenciu takejto súvislosti.
236
Po prvé treba konštatovať, že pokiaľ ide o služobné cesty žalobcu uvedené v bode 227 vyššie, služobné cesty spomenuté v riadkoch č. 19, 41, 118, 171, 203, 211, 215, 238, 303, 326, 331, 334, 346, 352 a 402 tabuľky vymáhania, ktoré sa uskutočnili v pondelok, priamo súvisia s neoznámenou politickou činnosťou žalobcu a sú nezlučiteľné s jeho funkciou. OLAF totiž pri svojom vyšetrovaní zistil, že týždenné zasadnutia správnej rady predmetnej politickej strany sa konali v pondelok. OLAF tiež uviedol, že je zrejmé, že mandát žalobcu ako člena predmetnej politickej strany s hlasovacím právom si vyžadoval jeho pravidelnú prítomnosť na týchto týždenných stretnutiach až do novembra 2008. Okrem toho zo správy OLAF‑u vyplýva, že postavenie žalobcu ako člena predmetnej politickej strany bez hlasovacieho práva, ktoré mal od apríla 2010, si vyžadovalo, aby bol prítomný aspoň na mesačných stretnutiach, ktoré sa konali každý prvý pondelok v mesiaci. Žalobca nepredložil nijaký dôkaz o svojej neprítomnosti na pondelkových stretnutiach predmetnej politickej strany v rámci sporných služobných ciest.
237
Po druhé, pokiaľ ide o služobné cesty uvedené v riadkoch č. 19 a 296 (čiastočne) tabuľky vymáhania, ktoré sa týkali stretnutí žalobcu s dvoma poslancami Parlamentu, Dvor audítorov uvádza, že boli členmi parlamentného výboru pre rozvoj alebo pre dopravu a cestovný ruch. Domnieva sa, že funkcie týchto poslancov nijako nesúviseli s funkciou žalobcu, ktorý bol počas svojich funkčných období na Dvore audítorov poverený kontrolou výdavkov Únie na vonkajšie vzťahy, rozšírenie a humanitárnu pomoc. Okrem toho, pokiaľ ide o jedného z týchto poslancov, Dvor audítorov uvádza, že predtým patril k tej istej politickej strane, rovnako ako žalobca až do roku 2002, a že spolu so žalobcom bol v roku 2002 počas krátkeho obdobia zakladajúcim členom inej politickej strany.
238
Po tretie zo spisu vyplýva, že žalobca podal žiadosť o náhradu výdavkov na služobné cesty alebo diéty v súvislosti so služobnými cestami, ktorých predmetom bolo stretnutie s tou istou osobou viackrát v pomerne krátkom čase. V roku 2015 sa totiž zintenzívnili stretnutia žalobcu najmä s dvoma politickými predstaviteľmi, členmi predmetnej politickej strany, ktoré sú uvedené v riadkoch č. 330 (čiastočne), 331 (čiastočne), 334 (čiastočne), 336, 346 a 355 tabuľky vymáhania. Žalobca, ktorý bol na pojednávaní požiadaný, aby vysvetlil frekvenciu svojich stretnutí s týmito dvoma osobami, v tejto súvislosti neuviedol nijaké dôvody. Vzhľadom na to, že neposkytol nijaké vysvetlenie, pokiaľ ide o potrebu viacerých protokolárnych služobných ciest s tou istou osobou v priebehu toho istého roka, preto treba zodpovedajúce výdavky považovať za zjavne protiprávne, a teda nesúvisiace s výkonom funkcie žalobcu.
239
Na záver treba vzhľadom na predchádzajúce úvahy a na kontext opísaný v bode 232 vyššie vychádzať z toho, že služobné cesty týkajúce sa stretnutí s politickými predstaviteľmi, členmi predmetnej politickej strany, uvedené v riadkoch spomenutých v bode 227 vyššie, nesúvisia s výkonom funkcie žalobcu ako člena Dvora audítorov. Z toho vyplýva, že príkazy na služobné cesty týkajúce sa týchto stretnutí, ktoré na žiadosť žalobcu vystavil predseda Dvora audítorov, nemohli uňho vyvolať legitímnu dôveru v zákonnosť predmetných služobných ciest. Štvrtý žalobný dôvod preto treba zamietnuť, pokiaľ ide o tieto služobné cesty.
240
Naopak, pokiaľ ide o služobné cesty žalobcu uvedené v riadkoch č. 314, 319 a 320 tabuľky vymáhania, treba uviesť toto.
241
Po prvé, pokiaľ ide o služobnú cestu uvedenú v riadku č. 314 tabuľky vymáhania, z tabuľky vymáhania, ktorá je súčasťou napadnutého rozhodnutia, vyplýva, že žalobca dostal formálne pozvanie od európskej politickej strany a že neexistuje dôkaz o súvislosti s činnosťou Dvora audítorov.
242
Žalobca sa domnieva, že toto konanie Dvoru audítorov neumožňuje spochybniť to, čo Súdny dvor konštatoval v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), vzhľadom na spis, ktorý mu bol predložený, a na to, čo preukázal zo skutkového a právneho hľadiska (pozri bod 217 vyššie). V tejto súvislosti treba konštatovať, že v podstate odkazuje na posúdenie Súdneho dvora uvedené v tomto rozsudku v súvislosti s výdavkami na reprezentáciu pri príležitosti večere spomenutej v riadku č. 314 tabuľky vymáhania.
243
Treba poukázať na to, že v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), Súdny dvor rozhodol len o zákonnosti výdavkov na reprezentáciu spojených so služobnou cestou uvedenou v riadku č. 314 tabuľky vymáhania, t. j. s večerou s poslancom Parlamentu zastupujúcim európsku politickú stranu. Konštatoval totiž, že keďže Dvor audítorov nepredložil dodatočné dôvody alebo dôkazy protiprávnosti, je potrebné pokladať za oprávnené žiadosti o náhradu výdavkov na reprezentáciu vynaložených v súvislosti s pozvaniami zaslanými poslancom Parlamentu (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 624).
244
V tomto konaní Dvor audítorov považuje za protiprávne výdavky vynaložené v súvislosti so stretnutím uvedeným v riadku č. 314 tabuľky vymáhania. V tejto súvislosti pripomína, že žalobca odpovedal na pozvanie politickej strany a že druhá časť predmetnej služobnej cesty pozostávala z rekreačnej poľovníckej činnosti v Belgicku, ktorú Súdny dvor považoval za protiprávnu v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782). Dvor audítorov preto na Všeobecnom súde uvádza nové tvrdenia vo vzťahu k tvrdeniam, ktoré podporujú posúdenie Súdneho dvora v tomto rozsudku, pripomenuté v bode 243 vyššie.
245
Všeobecný súd konštatuje, že zo spisu vyplýva, že osoba, s ktorou sa stretol, bola poslancom Parlamentu a členom výboru pre kontrolu rozpočtu. Na jednej strane v tomto konaní Dvor audítorov netvrdí, že táto osoba bola členom predmetnej politickej strany ani že žalobca odpovedal na pozvanie tejto politickej strany. Na druhej strane, pokiaľ ide o tvrdenie Dvora audítorov, podľa ktorého Súdny dvor rozhodol, že rekreačná poľovnícka činnosť je protiprávna, treba poukázať na to, že v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), Súdny dvor uznal protiprávnosť služobných ciest žalobcu týkajúcich sa pozvaní na účasť na poľovačkách v Belgicku, uvedených v riadkoch č. 315 a 371 tabuľky vymáhania. Tieto služobné cesty však nijako nesúvisia s večerou žalobcu s poslancom Parlamentu uvedenou v riadku č. 314 tabuľky vymáhania. Na jednej strane zo spisu vyplýva, že táto večera sa konala v Bruseli v ten istý deň ako služobná cesta uvedená v riadku č. 315, ktorá sa týkala poľovníckej činnosti v Belgicku, a to 15. októbra 2014. Podľa spisu sa však služobná cesta uvedená v riadku č. 315 začala až o 23 h 00 s odchodom z Bruselu, a teda sa s najväčšou pravdepodobnosťou mohla začať až po spornej večeri uvedenej v riadku č. 314. Dvor audítorov tak nepreukázal existenciu rekreačnej poľovníckej činnosti v deň stretnutia uvedeného v riadku č. 314. Na druhej strane sa služobná cesta uvedená v riadku č. 371 uskutočnila 16. novembra 2015, t. j. viac ako rok po večeri uvedenej v riadku č. 314.
246
Za týchto okolností spresnenia Dvora audítorov uvedené v bode 244 vyššie nepostačujú na to, aby sa služobná cesta spomenutá v riadku č. 314 tabuľky vymáhania v tomto konaní posudzovala inak, než ju posúdil Súdny dvor v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), čo je pripomenuté v bode 243 vyššie. Všeobecný súdny sa preto stotožňuje s týmto posúdením, pokiaľ ide o výdavky na služobnú cestu a diéty uvedené v riadku č. 314 tabuľky vymáhania, a to bez ohľadu na skutočnosť, že sa týka len výdavkov na reprezentáciu súvisiacich so služobnou cestou uvedenou v tomto riadku.
247
V dôsledku toho vzhľadom na to, že Súdny dvor sa v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), v podstate domnieval, že žiadosť o náhradu výdavkov na reprezentáciu súvisiacich so služobnou cestou uvedenou v riadku č. 314 tabuľky vymáhania treba považovať za oprávnenú (pozri bod 243 vyššie), je potrebné dospieť k záveru, že príkaz na služobnú cestu vystavený na žiadosť žalobcu predsedom Dvora audítorov v súvislosti s touto služobnou cestou mohol založiť jeho legitímnu dôveru v jej zákonnosť. V dôsledku toho treba zrušiť napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom sa týka služobnej cesty uvedenej v riadku č. 314 tabuľky vymáhania v sume 96,60 eura.
248
Po druhé, pokiaľ ide o stretnutie s členom kancelárie belgického ministra uvedené v riadkoch č. 319 a 320 tabuľky vymáhania, s cieľom spochybniť protiprávnosť výdavkov spojených s touto služobnou cestou žalobca v podstate odkazuje na posúdenie Súdneho dvora v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) (pozri bod 217 vyššie).
249
Na podporu protiprávnej povahy stretnutia Dvor audítorov uvádza, že išlo o stretnutie s federálnym ministrom mobility, ktoré nesúviselo s funkciou žalobcu ako člena Dvora audítorov povereného kontrolou výdavkov Únie na vonkajšie vzťahy, rozšírenie a humanitárnu pomoc.
250
V rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), Súdny dvor konštatoval, že Dvor audítorov neopisuje osobu, s ktorou sa žalobca stretol, ako člena predmetnej politickej strany, a že táto inštitúcia sa domnieva, že túto služobnú cestu treba spojiť s politickou alebo súkromnou činnosťou, lebo súvisí s oblasťou dopravy. Súdny dvor sa domnieval, že táto skutočnosť nepostačuje na preukázanie zjavnej nezákonnosti uvedenej služobnej cesty (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 470).
251
Vzhľadom na konštatovanie uvedené v bode 205 vyššie a na to, že konanie, v ktorom bol vydaný rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), a prejednávaná vec sa vyznačujú rovnakými skutkovými okolnosťami a dôkazmi, je potrebné prebrať posúdenie Súdneho dvora, pokiaľ ide o služobnú cestu uvedenú v riadkoch č. 319 a 320 tabuľky vymáhania. Preto vzhľadom na to, že zjavne protiprávna povaha tejto služobnej cesty nebola na Súdnom dvore preukázaná (pozri bod 250 vyššie) a že Dvor audítorov netvrdí, že mala podvodnú povahu alebo v nej boli vynechané podstatné informácie, treba konštatovať, že príkaz na služobnú cestu vystavený v tejto súvislosti na žiadosť žalobcu predsedom Dvora audítorov mohol u žalobcu vyvolať legitímnu dôveru v zákonnosť dotknutej služobnej cesty. V dôsledku toho treba zrušiť napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom sa týka služobnej cesty uvedenej v riadkoch č. 319 a 320 tabuľky vymáhania v sume 96,60 eura.
ii) O ďalších služobných cestách
252
Medzi žiadosťami o náhradu uvedenými v riadkoch tabuľky vymáhania spomenutých v bode 184 vyššie sa ďalšie žiadosti, ktoré viedli k náhrade výdavkov na služobné cesty alebo k vyplateniu diét, ktoré Dvor audítorov považoval za nesúvisiace s výkonom jeho funkcie člena Dvora audítorov, týkali činností žalobcu uvedených v riadkoch č. 47, 56, 57, 63, 103, 128, 137, 138, 143, 155 (čiastočne), 157, 161, 196, 199, 210, 237, 277, 284, 290, 293 a 294, 310 (čiastočne), 330 (čiastočne), 331 (čiastočne), 334 (čiastočne), 335, 339 (čiastočne), 347, 373 a 374 (čiastočne), 382, 391, 411 a 412 tabuľky vymáhania.
253
Ako v prípade služobných ciest zameraných na stretnutia s politickými predstaviteľmi a členmi ich kancelárií (pozri bod 216 vyššie), z napadnutého rozhodnutia vyplýva, že Dvor audítorov spochybňuje výdavky na služobné cesty alebo diéty, ktoré žalobca vynaložil v súvislosti so svojimi žiadosťami o náhradu uvedenými v riadkoch spomenutých v bode 252 vyššie, pričom v podstate sa domnieva, že nesúvisia s funkciou žalobcu ako člena Dvora audítorov.
254
Žalobca sa domnieva, že jeho služobné cesty uvedené v riadkoch spomenutých v bode 252 vyššie súvisia s jeho povinnosťami člena Dvora audítorov. V tomto smere v podstate odkazuje na posúdenie Súdneho dvora v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), pričom uvádza, že ho treba zohľadniť v tomto konaní. Pripomína, že prejednávaná vec Dvoru audítorov neumožňuje spochybniť to, čo Súdny dvor konštatoval v uvedenom rozsudku vzhľadom na spis, ktorý mu bol predložený, a na to, čo preukázal zo skutkového a právneho hľadiska.
255
Po prvé, pokiaľ ide sčasti o služobné cesty uvedené v riadkoch č. 330, 331 a 334 tabuľky vymáhania, treba konštatovať, že Súdny dvor v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), nerozhodol o oprávnenosti účasti žalobcu na novoročnej recepcii flámskeho združenia s politickým poslaním (riadok č. 330, čiastočne) a na predstavení dokumentu výboru Parlamentu pre kontrolu rozpočtu (COCOBU) (riadok č. 331, čiastočne) ani o oprávnenosti jeho stretnutia s belgickým veľvyslancom na Kube (riadok č. 334, čiastočne).
256
Pokiaľ ide o činnosti uvedené v riadkoch č. 330 a 331, Dvor audítorov uvádza, že po účasti žalobcu na novoročnej recepcii flámskeho združenia s politickým poslaním a po predstavení dokumentu COCOBU nasledovalo stretnutie s členom predmetnej politickej strany. Pokiaľ ide o činnosť uvedenú v riadku č. 334, Dvor audítorov poukazuje na to, že v diári žalobcu sa v dotknutý deň nespomína stretnutie s belgickým veľvyslancom na Kube a že toto prípadné stretnutie v každom prípade nemohlo súvisieť s jeho funkciou člena Dvora audítorov, keďže Dvor audítorov nemal naplánovanú audítorskú misiu na Kube.
257
Žalobca k týmto tvrdeniam Dvora audítorov nepredložil nijaké pripomienky, hoci mu v tomto konaní prináleží preukázať (pozri bod 193 vyššie), že zaťaženie rozpočtu Únie predmetnými výdavkami na služobné cesty bolo odôvodnené a že napadnuté rozhodnutie je protiprávne, keďže tieto výdavky považuje za neoprávnene zaplatené.
258
Za týchto podmienok sa služobné cesty uvedené v riadkoch č. 330, 331 a 334 tabuľky vymáhania musia považovať za služobné cesty, ktoré nesúvisia s výkonom funkcie žalobcu ako člena Dvora audítorov. Z toho vyplýva, že príkazy na služobné cesty týkajúce sa týchto služobných ciest, ktoré na žiadosť žalobcu vystavil predseda Dvora audítorov, nemohli uňho vyvolať legitímnu dôveru v zákonnosť predmetných služobných ciest. Štvrtý žalobný dôvod preto treba zamietnuť, pokiaľ ide o tieto služobné cesty.
259
Po druhé, pokiaľ ide o služobnú cestu uvedenú v riadkoch č. 293 a 294 tabuľky vymáhania, v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), Súdny dvor rozhodol, že výhrady Dvora audítorov týkajúce sa tejto služobnej cesty musia byť zamietnuté, keďže nezrovnalosť, ktorú Dvor audítorov pripísal žalobcovi, možno považovať za jeho ospravedlniteľné pochybenie. Podľa Súdneho dvora je síce pravda, že tvrdenie Dvora audítorov, podľa ktorého sa táto služobná cesta uskutočnila napriek zrušeniu stretnutia, ktoré bolo jej dôvodom, sa zdá byť podložené vzhľadom na zmienku uvedenú v diári žalobcu, existencia podvodu v tomto smere však nie je preukázaná, keďže v čase, keď sa pôvodne mala uskutočniť táto služobná cesta, sa konal obed nahlásený Dvoru audítorov (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 579).
260
V prejednávanej veci Dvor audítorov pripomína, že stretnutie súvisiace so služobnou cestou uvedenou v riadkoch č. 293 a 294 tabuľky vymáhania bolo zrušené a žalobca namiesto toho pozval na obed troch členov predmetnej politickej strany.
261
Vzhľadom na vzťahy žalobcu s politickými predstaviteľmi, členmi predmetnej politickej strany, ktoré Všeobecný súd považuje za nesúvisiace s funkciou žalobcu ako člena Dvora audítorov (pozri body 232 až 234 a 239 vyššie), pokiaľ ide o služobnú cestu uvedenú v riadkoch č. 293 a 294 tabuľky vymáhania, mal by sa uplatniť rovnaký záver ako v bode 227 vyššie.
262
Preto treba konštatovať, že kontext vzťahov žalobcu s členmi predmetnej politickej strany predstavuje podstatnú informáciu, ktorú predseda Dvora audítorov nemohol poznať v čase schválenia žiadosti o náhradu predmetných výdavkov na služobné cesty a diéty. Vzhľadom na vynechanie takej podstatnej informácie sa žalobca nemôže odvolávať na legitímnu dôveru, pokiaľ ide o príkaz na služobnú cestu, ktorej cieľom bolo stretnutie, ktoré bolo zrušené a nahradené obedom s troma členmi predmetnej politickej strany. V dôsledku toho treba štvrtý žalobný dôvod zamietnuť, pokiaľ ide o služobnú cestu uvedenú v riadkoch č. 293 a 294 tabuľky vymáhania.
263
Po tretie v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), Súdny dvor v podstate dospel k záveru, že prevažná väčšina žiadostí o náhradu uvedených v riadkoch spomenutých v bode 252 vyššie, konkrétne v riadkoch č. 56, 57, 63, 128, 137, 138, 143, 155 (čiastočne), 196, 199, 277, 284, 290, 310 (čiastočne), 335, 339 (čiastočne), 347, 373 a 374 (čiastočne), 382, 391, 411 a 412 tabuľky vymáhania, by sa nemala považovať za zjavne protiprávnu vo vzťahu k funkcii žalobcu ako člena Dvora audítorov (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, body 498 až 501, 515, 534 až 536, 558, 559, 561 až 563, 567 až 576 a 579).
264
V prejednávanej veci žalobca v podstate odkazuje na posúdenie Súdneho dvora v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), pokiaľ ide o otázku, či príkazy na služobné cesty súvisiace so žiadosťami o náhradu uvedenými v riadkoch spomenutých v bode 263 vyššie mohli založiť jeho legitímnu dôveru v zákonnosť dotknutých služobných ciest. Treba teda uplatniť rovnaké uvažovanie ako v bode 220 vyššie. Preto je potrebné preskúmať, či Dvor audítorov uvádza nové podrobnosti a tvrdenia v porovnaní s tými, ktoré uviedol na Súdnom dvore v súvislosti s týmito žiadosťami, a ak áno, posúdiť, či sa vzhľadom na tieto skutočnosti uvedené žiadosti v prejednávanej veci musia alebo nemusia posudzovať odlišne od posúdení Súdneho dvora uvedených v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) (pozri bod 205 vyššie).
– O služobných cestách uvedených v riadkoch č. 56, 138, 196, 284 a 382 tabuľky vymáhania
265
Pokiaľ ide o príkazy na služobné cesty týkajúce sa stretnutí žalobcu s diplomatmi a podnikateľmi uvedené v riadkoch č. 56, 138, 196, 284 a 382 tabuľky vymáhania, v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), Súdny dvor dospel k záveru, že Dvor audítorov, ktorý znášal dôkazné bremeno, z právneho hľadiska dostatočne nepreukázal, že služobné cesty, počas ktorých boli tieto náklady vynaložené, mali súkromnú povahu. Podľa Súdneho dvora tieto služobné cesty spojené so stretnutiami s diplomatmi a podnikateľmi v zásade mohli súvisieť s funkciou člena Dvora audítorov zasadajúceho v komore zodpovednej za vonkajšie vzťahy Únie (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, body 569 až 575).
266
Pokiaľ ide o služobné cesty uvedené v riadkoch č. 138, 196 a 382 tabuľky vymáhania, ktoré mali umožniť flámskym podnikateľom stretnúť sa s belgickými diplomatmi vyslanými do zahraničia, v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), Súdny dvor dospel k záveru, že takéto stretnutia môžu byť príležitosťou na výmenu názorov na témy, ktoré sú pre Dvor audítorov zaujímavé, ako aj na predstavenie a propagáciu práce Dvora audítorov vo vzťahu k vysokým predstaviteľom jednotlivých krajín. Podľa Súdneho dvora skutočnosť, že uvedené stretnutia organizuje organizácia, ktorej cieľom je presadzovať flámske záujmy v Bruseli, sama osebe nepostačuje na preukázanie protizákonnosti predmetných služobných ciest (pozri v tomto zmysle rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 573).
267
Ako je konštatované v bode 116 vyššie, v tabuľke vymáhania, ktorá je súčasťou napadnutého rozhodnutia, sa s odkazom na správu OLAF‑u, najmä na jej strany 5, 18, 29 a 37, uvádza, že žiadosti o náhradu uvedené v riadkoch č. 138 a 196 tabuľky vymáhania odkazujú na formálne pozvania klubu, ktorého cieľom bolo posilniť prítomnosť flámskych podnikov v Bruseli a organizoval stretnutia s cieľom umožniť flámskym podnikateľom stretnúť sa s belgickými diplomatmi vyslanými do zahraničia, a že nesúviseli s funkciou žalobcu ako člena Dvora audítorov. To isté sa uvádza v súvislosti so žiadosťou o náhradu uvedenou v riadku č. 382 tabuľky vymáhania.
268
V tomto konaní Dvor audítorov pripomína účel činností uvedených v riadkoch č. 138, 196 a 382 tabuľky vymáhania, ako je pripomenuté v bode 267 vyššie. Okrem toho tvrdí, že záver Súdneho dvora uvedený v bode 266 vyššie, konkrétne že takéto stretnutia môžu byť príležitosťou na výmenu názorov na témy, ktoré sú pre Dvor audítorov zaujímavé, ako aj na predstavenie a propagáciu práce Dvora audítorov vo vzťahu k vysokým predstaviteľom jednotlivých krajín, sa vzťahuje na každé stretnutie medzi členom Dvora audítorov a osobou mimo Dvora audítorov.
269
V tejto súvislosti takéto tvrdenie nemôže ako také postačovať na vyvrátenie toho, čo konštatoval Súdny dvor v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), a to na jednej strane, že je nesporné, že na „diplomatickej večeri“, ktorá sa každoročne koná v Bruseli, sa zúčastňuje veľký počet belgických diplomatov, a na druhej strane, že stretnutia s diplomatmi sa v zásade môžu týkať funkcie člena Dvora audítorov zasadajúceho v komore poverenej vonkajšími vzťahmi Únie (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, body 569 a 573).
270
V dôsledku toho, pokiaľ ide o služobné cesty uvedené v riadkoch 138, 196 a 382 tabuľky vymáhania, treba v prejednávanej veci prevziať posúdenie, ktoré v tejto súvislosti vykonal Súdny dvor v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), pripomenuté v bodoch 265, 266 a 269 vyššie, a považovať ich za služobné cesty, ktoré v zásade nie sú protiprávne.
271
Naopak, neplatí to pre služobné cesty uvedené v riadkoch č. 56 a 284 tabuľky vymáhania.
272
Pokiaľ ide o služobnú cestu uvedenú v riadku č. 56 tabuľky vymáhania, ktorá sa týkala pracovného obeda zo 6. júla 2009 s diplomatom Ruskej federácie, ktorý podľa vysvetlení Dvora audítorov v tabuľke vymáhania, ktorá je súčasťou napadnutého rozhodnutia, súvisel s intervenciou v prospech tretích osôb, ktoré si v tejto krajine chceli osvojiť dieťa, Súdny dvor konštatoval, že dôkazy predložené v tomto smere Dvorom audítorov, ktoré majú o niekoľko mesiacov neskorší dátum ako táto služobná cesta a neodkazujú ani na tento obed, ani na nijakú skutočnosť, ktorá by nastala skôr, neumožňujú s istotou preukázať, že cieľ služobnej cesty nesúvisel s funkciou žalobcu (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, body 570 a 571).
273
V tomto konaní Dvor audítorov odkazuje na spis, ktorý obsahuje výňatok zo správy OLAF‑u týkajúci sa tohto stretnutia s diplomatom Ruskej federácie. Ako je konštatované v bode 122 vyššie, OLAF počas svojho vyšetrovania považoval toto stretnutie za súkromné. Preukázal, že žalobca sa stretol s týmto diplomatom v súvislosti s osvojením ruského dieťaťa belgickou rodinou. Podľa správy OLAF‑u poznámka v digitálnom diári žalobcu odkazovala na ťažkosti, ktoré sa vyskytli v spise o osvojení, a dotknutý konzul bol ochotný pomôcť pri plnení potrebných formalít a riešení problému, ktorý sa vyskytol. OLAF okrem toho uviedol, že žalobca sa stretol s tým istým diplomatom 22. júna a opäť 6. júla 2009 a že príkazy na služobnú cestu boli označené ako „stretnutie s [diplomatom]“ bez uvedenia skutočného účelu týchto stretnutí.
274
Dvor audítorov tiež tvrdí, že cieľom tohto stretnutia bolo uľahčiť postup osvojenia dieťaťa s ruskou štátnou príslušnosťou pre pár belgických štátnych príslušníkov, čo preukazuje jeho súkromnú povahu. Odkazuje na kontext tejto služobnej cesty a uvádza, že jej predchádzala ďalšia služobná cesta „bez náhrad“, ktorá sa uskutočnila dva týždne predtým, 22. júna 2009, a že 30. novembra 2009 nasledoval ďalší kontakt. Podľa Dvora audítorov skutočnosť, že v súvislosti s týmito dvoma kontaktmi žalobca nepožiadal o vystavenie príkazu na služobnú cestu s náhradami, svedčí o tom, že sa týkali súkromného a rodinného života dotknutého páru.
275
Je potrebné konštatovať, že existujú pochybnosti o zákonnosti tejto služobnej cesty vzhľadom na spresnenia poskytnuté Dvorom audítorov. Dvor audítorov vychádzal najmä z frekvencie stretnutí medzi žalobcom a tým istým diplomatom Ruskej federácie počas veľmi krátkeho obdobia, pričom v predchádzajúcich a v nasledujúcich rokoch sa medzi nimi neuskutočnili nijaké ďalšie stretnutia, v spojení s výmenou e‑mailov počas toho istého obdobia v súvislosti s konkrétnym postupom osvojenia dieťaťa v prospech spriateleného páru, na základe čoho konštatoval, že existujú pochybnosti o zákonnosti predmetnej služobnej cesty.
276
V dôsledku toho vzhľadom na pochybnosti o oprávnenosti súm nahradených žalobcovi znáša žalobca dôkazné bremeno, pokiaľ ide o preukázanie, že predmetné výdavky vynaložil v súlade s uplatniteľnou právnou úpravou (pozri bod 193 vyššie). Žalobca však v prejednávanej veci nepredložil nijaký nový dôkaz, ktorý by mohol vyvrátiť túto pochybnosť.
277
Pokiaľ ide o služobnú cestu uvedenú v riadku č. 284 tabuľky vymáhania, ktorá sa týka obedu s veľvyslancom Belgického kráľovstva vo Francúzsku, vzhľadom na spresnenia poskytnuté Dvorom audítorov existujú tiež pochybnosti o oprávnenosti tejto služobnej cesty. Pokiaľ ide o túto služobnú cestu, v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), Súdny dvor rozhodol, že súkromná povaha tohto obeda v tom zmysle, že Dvor audítorov poukazuje na priateľský vzťah medzi týmto veľvyslancom a žalobcom a na totožnosť ďalších účastníkov obeda, nie je preukázaná, keďže nebol predložený nijaký dôkaz, ktorý by Súdnemu dvoru poskytol informáciu o predmete tohto obeda, a samotná existencia priateľského vzťahu v každom prípade nepostačuje na vylúčenie toho, že by predmetný obed mohol mať pracovný rozmer (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 575).
278
V tomto konaní žalobca nepredložil nijaké nové dôkazy. Pokiaľ ide o Dvor audítorov, inými slovami opätovne vysvetľuje, že služobná cesta uvedená v riadku č. 284 tabuľky vymáhania mala súkromnú povahu. Uvádza, že išlo o pozvanie veľvyslanca Belgického kráľovstva vo Francúzsku zaslané piatim osobám vrátane žalobcu a jeho manželky na víkend v jeho rezidencii v Paríži pri príležitosti ochutnávky vína. Uvádza, že v rámci tejto služobnej cesty žalobca zaplatil obed a zabezpečil doručenie kytice kvetov v mene všetkých hostí. Zdôrazňuje, že existujú dôkazy o tom, že požiadal Dvor audítorov o kravatu a šatku ako oficiálne dary pre veľvyslanca a jeho manželku a aj ich dostal.
279
Dvor audítorov ďalej odôvodňuje súkromnú povahu služobnej cesty uvedenej v riadku č. 284 tabuľky vymáhania tým, že sa odvoláva na činnosť, ktorú predtým vykonával žalobca s tými istými piatimi osobami a ktorú Súdny dvor v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), označil za neoprávnenú. Okrem toho Dvor audítorov odkazuje na dokumenty v spise, ktoré obsahujú najmä výňatok zo správy OLAF‑u, ktorý spája túto činnosť žalobcu so „zdvorilostnými návštevami podnikateľov a známych zo súkromných dôvodov“.
280
Objasnenia poskytnuté Dvorom audítorov sa ukazujú byť prijateľné. Išlo totiž o stretnutie, ktoré sa vo veľmi krátkom čase konalo na rovnaké pozvanie s tými istými osobami, v súvislosti s ktorými Súdny dvor označil ďalšie stretnutie, ktoré je uvedené v riadku č. 268 tabuľky vymáhania, v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), za protizákonné, keďže súviselo s večerou usporiadanou v reštaurácii, ktorá susedí s vinohradníckou oblasťou, a z viacerých e‑mailov vyplýva, že cieľom cesty žalobcu a jeho hosťa do regiónu bola návšteva tejto vinohradníckej oblasti (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 659). Tieto skutočnosti umožňujú dospieť k záveru, že existujú pochybnosti o zákonnosti služobnej cesty uvedenej v riadku č. 284 tabuľky vymáhania.
281
Keďže žalobca v prejednávanej veci nie je schopný preukázať, že služobné cesty uvedené v riadkoch č. 56 a 284 tabuľky vymáhania mali pracovný účel, pričom stále existujú pochybnosti o zákonnosti týchto služobných ciest, stretnutia uvedené v týchto riadkoch sa musia považovať za nesúvisiace s výkonom funkcie žalobcu ako člena Dvora audítorov, a teda za protiprávne. Z toho vyplýva, že príkazy na služobné cesty týkajúce sa týchto stretnutí, ktoré na žiadosť žalobcu vystavil predseda Dvora audítorov, nemohli založiť jeho legitímnu dôveru v zákonnosť predmetných služobných ciest. V dôsledku toho treba štvrtý žalobný dôvod zamietnuť, pokiaľ ide o výdavky na služobné cesty uvedené v riadkoch č. 56 a 284.
– O služobných cestách uvedených v riadkoch č. 57 a 391 tabuľky vymáhania
282
Pokiaľ ide o príkazy na služobné cesty týkajúce sa stretnutí žalobcu s členom Komisie, uvedené v riadkoch č. 57 a 391 tabuľky vymáhania, v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), Súdny dvor dospel k záveru, že dôkazy predložené Dvorom audítorov nepostačujú na preukázanie nezrovnalosti, ktorú Dvor audítorov namieta v súvislosti s týmito dvoma služobnými cestami. Súdny dvor konštatoval, že je nesporné, že také stretnutie v zásade mohlo mať súvislosť s výkonom funkcie člena Dvora audítorov (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 561).
283
Pokiaľ ide o služobnú cestu uvedenú v riadku č. 57 tabuľky vymáhania, Súdny dvor poukázal na to, že nie je preukázaná dôvodnosť tvrdenia Dvora audítorov, podľa ktorého táto služobná cesta v skutočnosti súvisela s organizáciou hudobného festivalu, ktorý žalobcu zaujímal zo súkromných dôvodov. Súdny dvor vysvetlil, že táto služobná cesta sa uskutočnila 13. júla 2009, zatiaľ čo e‑maily týkajúce sa tohto festivalu, ktoré predložil Dvor audítorov, súvisia s dotáciou na rok 2011 a pochádzajú zo septembra a októbra 2011. Navyše súvislosť medzi uvedenou služobnou cestou a touto dotáciou sa podľa Súdneho dvora javí byť o to menej pravdepodobná, že dotknutý člen Komisie bol zodpovedný za kultúru až od 10. februára 2010 (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, body 562 a 563).
284
V tomto konaní Dvor audítorov odkazuje na dokumenty v spise, ktorý obsahuje okrem iného výňatok zo správy OLAF‑u, z ktorého vyplýva, že stretnutie s členom Komisie uvedené v riadku č. 57 tabuľky vymáhania súviselo s európskym hudobným festivalom pre mládež. Domnieva sa, že tento vzťah žalobcovi umožnil o dva roky neskôr osobne zasiahnuť s cieľom získať dotáciu pre združenie pôsobiace v obci, ktorá sa v roku 2019 zlúčila s domovskou obcou žalobcu, ktorej bol starostom, pričom táto obec organizovala európsky hudobný festival pre mládež. Tieto skutočnosti už Súdny dvor preskúmal v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), o čom svedčí bod 283 vyššie.
285
Okrem toho Dvor audítorov tvrdí, že služobná cesta uvedená v riadku č. 57 tabuľky vymáhania je protiprávna, keďže neexistuje nijaká súvislosť medzi audítorskými úlohami vykonávanými žalobcom na jednej strane a úlohami dotknutého člena Komisie, ktorý bol v čase skutkových okolností zodpovedný za oblasť zdravotníctva, na druhej strane.
286
Aj keby sa však dalo domnievať, že záležitosti týkajúce sa vonkajších vzťahov, rozširovania a humanitárnej pomoci, za ktoré bol žalobca priamo zodpovedný počas svojich funkčných období (pozri bod 32 vyššie), nemôžu súvisieť s oblasťou zdravotníctva, nič to nemení na tom, že táto okolnosť sama osebe vzhľadom na časový rozdiel medzi predmetnými skutkovými okolnosťami a neexistenciu konkrétnych dôkazov nepostačuje na to, aby bolo posúdenie služobnej cesty uvedenej v riadku č. 57 tabuľky vymáhania v tomto konaní odlišné od posúdenia Súdneho dvora v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), pripomenutého v bodoch 282 a 283 vyššie, takže treba konštatovať, že služobná cesta uvedená v riadku č. 57 tabuľky vymáhania nie je protiprávna.
287
Pokiaľ ide o služobnú cestu uvedenú v riadku č. 391 tabuľky vymáhania, Súdny dvor v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), konštatoval, že Dvor audítorov nepredložil nijaký konkrétny dôkaz na podporu tvrdenia, podľa ktorého sa táto služobná cesta týkala „súkromného obeda“. Podľa Súdneho dvora skutočnosť, ktorá mimochodom nie je preukázaná, že príslušný člen Komisie je partnerom žalobcu počas poľovačiek, sama osebe nepreukazuje súkromnú povahu dotknutého obeda. Ani skutočnosť, že na obede sa zúčastnil aj zástupca organizácie združujúcej európskych majiteľov a správcov pozemkov, podľa Súdneho dvora nepreukazuje dôvodnosť stanoviska Dvora audítorov, a to tým viac, že je nesporné, že žalobca nepredložil zoznam účastníkov obeda, ktorý sa konal v sídle (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, body 564 a 565).
288
V prejednávanej veci sa Dvor audítorov opiera o súbor nepriamych dôkazov, ktoré môžu preukázať súkromnú povahu stretnutia uvedeného v riadku č. 391 tabuľky vymáhania vzhľadom na prítomnosť dvoch manželov, ktorá môže byť v rozpore s dôvernosťou vyhradenou pre diskusie pracovnej povahy, na existenciou ďalších stretnutí s tými istými piatimi osobami, ktoré Súdny dvor v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), označil za súkromné, a na preukázaný spoločný záujem o poľovačky žalobcu a člena Komisie, s ktorým sa stretol.
289
V prvom rade, pokiaľ ide o súkromnú povahu predmetného stretnutia, ktorú OLAF konštatoval vo svojej správe, a skutočnosť, že dotknutý člen Komisie a žalobca mali spoločný záujem o poľovačky, tieto tvrdenia už Súdny dvor preskúmal v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), o čom svedčí bod 287 vyššie.
290
Ďalej, pokiaľ ide o prítomnosť dvoch manželov, Súdny dvor v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), pripomenul, že oznámenie z 22. apríla 2004 výslovne stanovovalo, že manželia a partneri členov Dvora audítorov a ich hostí sa môžu zúčastňovať na podujatiach, pri ktorých sa uplatňujú výdavky na reprezentáciu a pohostenie (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 611).
291
Nakoniec, pokiaľ ide o ďalšie stretnutia s tými istými piatimi osobami, ktoré Súdny dvor v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), označil za súkromné, Dvor audítorov sa odvoláva na činnosť uvedenú v riadku č. 376 tabuľky vymáhania. Uvádza tak nové tvrdenie vo vzťahu k tvrdeniam, ktoré Súdny dvor skúmal v tomto rozsudku a ktoré sú uvedené v bode 287 vyššie.
292
V tejto súvislosti však stačí poukázať na to, že činnosť uvedená v riadku č. 376 tabuľky vymáhania zahŕňala osoby, ktoré neboli všetky prítomné na predmetnom obede v rámci činnosti uvedenej v riadku č. 391 tabuľky vymáhania.
293
Nové vysvetlenia, ktoré poskytol Dvor audítorov a ktoré sú spomenuté v bode 291 vyššie, preto nepostačujú na to, aby sa služobná cesta uvedená v riadku č. 391 tabuľky vymáhania posudzovala odlišne, než ju posúdil Súdny dvor v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), pričom toto posúdenie je pripomenuté v bodoch 282, 287, 290 a 292 vyššie, takže v rámci tohto konania treba túto služobnú cestu považovať za zákonnú.
– O služobných cestách uvedených v riadkoch č. 137, 143, 155 (čiastočne) a 290 tabuľky vymáhania
294
Pokiaľ ide o služobné cesty uvedené v riadkoch č. 137, 143, 155 (čiastočne) a 290 tabuľky vymáhania, ktoré sa týkajú stretnutí žalobcu s prezidentom zväzu belgických podnikov a jeho účasti na fórach organizovaných týmto zväzom, v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), Súdny dvor konštatoval, že dôležitá úloha priznaná zväzom podnikov s celoštátnou pôsobnosťou znamená, že tieto služobné cesty netreba považovať za zjavne protizákonné (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 515).
295
V tomto konaní Dvor audítorov odkazuje na dokumenty v spise, ktorý obsahuje najmä výňatok zo správy OLAF‑u, z ktorého vyplýva, že väčšina týchto vzťahov sa týkala miestnych subjektov, akými sú obchodná a priemyselná komora regiónu, z ktorého žalobca pochádza, priemyselné zoskupenie v mieste pôvodu žalobcu a združenie miestnych zamestnávateľov, ktorého pôsobnosť bola obmedzená na región, z ktorého žalobca pochádza (pozri tiež bod 116 vyššie). V tejto súvislosti treba uviesť, že tento výňatok zo správy OLAF‑u bol Súdnym dvorom analyzovaný v rámci konania, v ktorom bol vydaný rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), a že služobné cesty uvedené v riadkoch č. 137, 143, 155 (čiastočne) a 290 tabuľky vymáhania sa netýkali stretnutí s miestnymi subjektmi v regióne, z ktorého žalobca pochádza, ale so zväzom belgických podnikov s celoštátnou pôsobnosťou.
296
Pokiaľ ide o stretnutia žalobcu s prezidentom zväzu belgických podnikov uvedené v riadkoch č. 137 a 143 tabuľky vymáhania, Dvor audítorov v prejednávanej veci uvádza, že zjavne nesúvisia s činnosťou Dvora audítorov z dvoch dôvodov. Na jednej strane sa konali s odstupom len štyroch týždňov, jedno 24. januára 2011 a druhé 21. februára 2011. Na druhej strane ide o obdobie, počas ktorého osoba, s ktorou sa žalobca stretol, odchádzala z predsedníctva tohto zväzu. Uvádza, že koncom januára 2011 bolo v tlači oznámené, že túto osobu nahradí iná osoba.
297
Vzhľadom na konštatovanie Súdneho dvora uvedené v bode 294 vyššie však tieto dva dôvody nepostačujú na to, aby vyvolali pochybnosti súvisiace so súkromnou povahou predmetných stretnutí, a na to, aby služobné cesty uvedené v riadkoch č. 137 a 143 tabuľky vymáhania mohli byť v tomto konaní posúdené odlišne od posúdenia Súdneho dvora v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782).
298
Pokiaľ ide o služobné cesty uvedené v riadkoch č. 155 (čiastočne) a 290 tabuľky vymáhania, Dvor audítorov sa domnieva, že iba činnosť vykonávaná v záujme služby môže odôvodniť príkaz na služobnú cestu a náhradu súvisiacich výdavkov. Podľa jeho názoru rozlišovanie na základe regionálnej alebo celoštátnej pôsobnosti organizácií vykonané Súdnym dvorom v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), nezodpovedá tejto požiadavke. Konkrétnejšie, pokiaľ ide o činnosť, na ktorú sa vzťahuje služobná cesta uvedená v riadku č. 155, Dvor audítorov uvádza, že ide o lobistickú činnosť, ktorá nemôže slúžiť záujmom a činnostiam Dvora audítorov, ktorý je externým audítorom Únie. Ďalej uvádza, že žalobca na nej nevystúpil s príspevkom.
299
Treba konštatovať, že v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), Súdny dvor nielen uznal dôležitú úlohu podnikateľských zväzov s celoštátnou pôsobnosťou. Poukázal tiež na to, že organizácie zastupujúce občiansku spoločnosť môžu vyjadrovať stanoviská k fungovaniu inštitúcií, ktoré môže Dvor audítorov vziať do úvahy pri príprave správ o tomto fungovaní (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 504). Z toho vyplýva, že nie je vylúčené, že účasť na fórach organizovaných zväzom belgických podnikov môže slúžiť záujmom a činnostiam Dvora audítorov. Tento záver nemôže byť spochybnený skutočnosťou, že žalobca na fóre nevystúpil s príspevkom. Zohľadnenie stanovísk vyjadrených organizáciami zastupujúcimi občiansku spoločnosť totiž môže mať viacero podôb, aktívnych alebo pasívnych.
300
Tvrdenia spomenuté v bode 298 vyššie teda nepostačujú na to, aby sa služobné cesty uvedené v riadkoch č. 155 (čiastočne) a 290 tabuľky vymáhania v tomto konaní posudzovali odlišne od posúdenia Súdnym dvorom v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), ktoré je pripomenuté v bodoch 294 a 299 vyššie. Za týchto podmienok treba vychádzať z toho, že služobné cesty uvedené v týchto riadkoch nie sú protizákonné.
– O služobných cestách uvedených v riadkoch č. 47, 103, 157, 161, 199, 210, 237, 277, 339 (čiastočne) a 373 a 374 (čiastočne) tabuľky vymáhania
301
Pokiaľ ide o služobné cesty uvedené v riadkoch č. 47, 103, 157, 161, 199, 210, 237, 277, 339 (čiastočne) a 373 a 374 (čiastočne) tabuľky vymáhania, ktoré sa týkajú stretnutí so zástupcom medzinárodnej audítorskej spoločnosti, v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), Súdny dvor poukázal na to, že nie je možné považovať za zjavne protizákonné služobné cesty, ktorých cieľom bola výmena názorov so zástupcami medzinárodných audítorských spoločností (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 494). V odpovedi na tvrdenie Dvora audítorov založené na tom, že rámcom týchto kontaktov musí byť verejné obstarávanie alebo sa musia uskutočňovať v podobe vzdelávacích aktivít, Súdny dvor konštatoval, že také zásady nie sú stanovené v interných predpisoch, na ktoré Dvor audítorov poukazuje, a nezodpovedajú jeho praxi, ktorá vyplýva z príkazov na služobné cesty žalobcu (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 497).
302
Konkrétne, čo sa týka služobnej cesty uvedenej v riadku č. 199 tabuľky vymáhania, o ktorej Dvor audítorov tvrdí, že jej skutočným predmetom boli diskusie o pracovnej ponuke, ktorá by mohla zaujímať dieťa žalobcu, Súdny dvor konštatoval, že dôkazy predložené touto inštitúciou z právneho hľadiska dostatočne nepreukazujú, že toto stretnutie bolo zorganizované na uvedený účel alebo že sa týkalo predovšetkým rodinných záujmov žalobcu, a teda nepreukazujú ani zjavnú protizákonnosť uvedenej služobnej cesty. Súdny dvor uznal, že je pravda, že z e‑mailov poskytnutých Dvorom audítorov vyplýva, že osoba, s ktorou sa žalobca počas tejto služobnej cesty stretol, po rozhovore s ním dostala životopis jedného z jeho detí a informovala o možných perspektívach zamestnania tohto dieťaťa. Odôvodnenie poskytnuté žalobcom, podľa ktorého sú počas pracovného obeda možné aj menej formálne diskusie, ktoré sa týkajú predovšetkým rodinnej situácie účastníkov obeda a môžu vysvetliť tieto e‑maily, sa však nezdá byť neprípustné (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, body 500 a 501).
303
V tomto konaní Dvor audítorov pripomína, že kontakty so súkromnými medzinárodnými audítorskými spoločnosťami musia byť upravené rovnakým spôsobom ako akýkoľvek kontakt so súkromnými subjektmi prostredníctvom verejného obstarávania. Pokiaľ ide konkrétne o stretnutie uvedené v riadku č. 199 tabuľky vymáhania, spresňuje, že OLAF vo svojej správe považoval toto stretnutie za súkromné, keďže po ňom nasledovala výmena e‑mailov medzi žalobcom a osobou, s ktorou sa stretol, v priebehu ktorej táto osoba dostala životopis jedného z detí žalobcu a informovala o možných perspektívach zamestnania tohto dieťaťa. Týmito tvrdeniami Dvor audítorov v tomto konaní nepridáva nič nové k tvrdeniam, ktoré uviedol na Súdnom dvore vo veci, v ktorej bol vydaný rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), a ktoré sú spomenuté v bodoch 301 a 302 vyššie.
304
Ako je však uvedené v bodoch 301 a 302 vyššie, v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), Súdny dvor konštatoval, že dôkazy predložené Dvorom audítorov neumožňujú z právneho hľadiska dostatočne preukázať, že stretnutie uvedené v riadku č. 199 bolo zorganizované na súkromné účely a týkalo sa najmä rodinných záujmov žalobcu, keďže nemožno vychádzať z toho, že služobné cesty zamerané na výmenu názorov so zástupcami medzinárodných audítorských spoločností sú zjavne protiprávne.
305
V dôsledku toho tvrdenia spomenuté v bode 303 vyššie nepostačujú na to, aby sa služobné cesty uvedené v riadkoch č. 47, 103, 157, 161, 199, 210, 237, 277, 339 (čiastočne) a 373 a 374 (čiastočne) tabuľky vymáhania v tomto konaní posudzovali odlišne od posúdenia Súdnym dvorom v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), ktoré je pripomenuté v bodoch 301 a 302 vyššie, takže tieto služobné cesty treba pokladať za oprávnené.
– O služobných cestách uvedených v riadkoch č. 128, 411 a 412 tabuľky vymáhania
306
Pokiaľ ide o služobné cesty uvedené v riadkoch č. 128, 411 a 412 tabuľky vymáhania, ktoré súviseli s podujatiami organizovanými organizáciou združujúcou európskych majiteľov a správcov pozemkov, ďalším združením majiteľov pozemkov a nadáciou pre zachovanie biotopov, v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), Súdny dvor dospel k záveru, že ich nemožno považovať za zjavne protiprávne. Čo sa týka služobnej cesty uvedenej v riadku č. 128 tabuľky vymáhania, Súdny dvor poukázal na to, že žalobcovi nemožno vytýkať, že sa na základe transparentného príkazu na služobnú cestu zúčastnil na konferencii usporiadanej v Parlamente, ktorá súvisela so záujmovou organizáciou európskych rozmerov. Pokiaľ ide o služobné cesty uvedené v riadkoch č. 411 a 412 tabuľky vymáhania, Súdny dvor uviedol, že výhrady Dvora audítorov sú založené na údajných väzbách medzi týmito organizáciami a environmentálnou nadáciou z regiónu, z ktorého žalobca pochádza, ktoré nie sú podložené dôkazmi poskytnutými Súdnemu dvoru (pozri v tomto zmysle rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, body 534 až 536).
307
V tomto konaní Dvor audítorov pripomína svoje úvahy, podľa ktorých predmetné podujatia nesúviseli s výkonom funkcie žalobcu ani so záujmami Dvora audítorov, ale nepredkladá nijaké nové dôkazy na podporu tohto tvrdenia. Toto tvrdenie tak samo osebe nepostačuje na to, aby sa tieto služobné cesty v tomto konaní posudzovali odlišne od posúdenia Súdnym dvorom v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), pripomenutého v bode 306 vyššie. Treba teda konštatovať, že tieto služobné cesty nie sú zjavne protiprávne.
– O služobnej ceste uvedenej v riadku č. 347 tabuľky vymáhania
308
Pokiaľ ide o služobnú cestu uvedenú v riadku č. 347 tabuľky vymáhania, ktorá sa týkala stretnutia s predstaviteľom Národnej banky Belgicka, ako aj s poslancom belgického parlamentu a s advokátom, ktorý vykonával určitú funkciu aj v rámci tejto banky, v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), Súdny dvor poukázal na to, že ju nemožno označiť za zjavne protizákonnú iba na základe tvrdenia Dvora audítorov, podľa ktorého táto služobná cesta „nesúvisela s funkciou [žalobcu]“, pričom uvedený poslanec bol členom predmetnej politickej strany (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 559).
309
V tomto konaní Dvor audítorov nepredložil nijaký dôkaz týkajúci sa predmetnej služobnej cesty, takže je potrebné v súlade s posúdením Súdneho dvora v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), pripomenutým v bode 308 vyššie, konštatovať, že túto služobnú cestu nemožno označiť za zjavne protiprávnu.
– O služobnej ceste uvedenej v riadku č. 310 tabuľky vymáhania
310
Pokiaľ ide o služobnú cestu uvedenú v riadku č. 310 tabuľky vymáhania, ktorá sa čiastočne týka návštevy na univerzite, v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), Súdny dvor konštatoval, že keďže Dvor audítorov nijako nespresnil dôvod údajnej protiprávnosti, túto služobnú cestu nemožno pokladať za zjavne protizákonnú, lebo čiastočne súvisela s návštevou na univerzite (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 558).
311
V tomto konaní sa Dvor audítorov domnieva, že služobnú cestu uvedenú v riadku č. 310 tabuľky vymáhania treba považovať za nesúvisiacu so záujmom služby, a teda za protiprávnu, nepredložil však nové dôkazy na podporu tohto tvrdenia. Rovnako ako Súdny dvor v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) (pozri bod 310 vyššie), však treba konštatovať, že toto tvrdenie ako také nepostačuje na to, aby sa táto služobná cesta považovala za zjavne protiprávnu, keďže Dvor audítorov neposkytol nijaké vysvetlenie.
– O služobnej ceste uvedenej v riadku č. 335 tabuľky vymáhania
312
Pokiaľ ide o služobnú cestu uvedenú v riadku č. 335 tabuľky vymáhania, ktorej predmetom je účasť na pohrebe otca asistentky žalobcu, v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), Súdny dvor poukázal na to, že účasť na pohrebe otca asistentky žalobcu je možné spojiť s výkonom funkcie člena Dvora audítorov, od ktorého sa dá dôvodne očakávať, že pri takej príležitosti poskytne osobnú podporu svojmu blízkemu spolupracovníkovi v rámci uvedenej inštitúcie (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 576).
313
V tomto konaní Dvor audítorov opakuje svoju argumentáciu, podľa ktorej služobná cesta uvedená v riadku č. 335 tabuľky vymáhania, spojená s pohrebom rodiča asistentky žalobcu, nemôže viesť k vynaloženiu finančných prostriedkov Únie, keďže úmrtie rodiča patrí do súkromnej sféry. V tomto smere v súlade s posúdením Súdneho dvora v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), pripomenutým v bode 312 vyššie, treba vychádzať z toho, že táto argumentácia ako taká nepostačuje na to, aby sa táto služobná cesta považovala za zjavne protiprávnu.
– O služobnej ceste uvedenej v riadku č. 63 tabuľky vymáhania
314
Pokiaľ ide o služobnú cestu uvedenú v riadku č. 63 tabuľky vymáhania, súvisiacu so „slávnostným otvorením akademického roka [inštitúcie európskych štúdií]“, čo sa týka argumentácie Dvora audítorov, pokiaľ ide o to, že meno žalobcu nie je uvedené v zozname európskych osobností, ktoré sa na tomto slávnostnom otvorení zúčastnili, a pokiaľ ide o výňatok z internetovej stránky predložený Dvorom audítorov, Súdny dvor v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), konštatoval, že tento výňatok nie je postačujúci na preukázanie neúčasti žalobcu na uvedenom otvorení, a to jednak vzhľadom na povahu tohto dokumentu, ktorý nemožno považovať za zápisnicu obsahujúcu prezenčnú listinu, a jednak vzhľadom na formuláciu uvedeného dokumentu, z ktorej vyplýva, že je v ňom uvedená len časť osobností, ktoré sa na slávnostnom otvorení zúčastnili (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 567). Okrem toho Súdny dvor konštatoval, že je síce preukázané, že žalobca v deň konania služobnej cesty obedoval v Bruseli, dôkazy predložené Dvorom audítorov však neumožňujú určiť čas tohto obeda (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 568).
315
V tomto konaní Dvor audítorov tvrdí, že služobnú cestu uvedenú v riadku č. 63 treba považovať za protiprávnu, keďže podľa jeho názoru sa na nej žalobca nezúčastnil. Poukazuje na to, že žalobca mal v tom istom čase „pracovný obed“ v Bruseli s členom belgického ministerského kabinetu. Na jednej strane Dvor audítorov uvádza, že vzhľadom na to, že predmetné otvorenie sa konalo medzi 10 h 30 a 13 h 00, vzdialenosť medzi miestom tohto otvorenia a pracovným obedom v Bruseli mu neumožňovala prísť včas na obed. Vysvetľuje, že vzdialenosť medzi miestom otvorenia a reštauráciou v Bruseli je 99,6 km a že dĺžku cesty bez zohľadnenia premávky možno odhadnúť na hodinu a trinásť minút. Na druhej strane Dvor audítorov tvrdí, že internetová stránka predmetnej inštitúcie európskych štúdií, ktorú predkladá, umožňuje na základe dedukcie a na základe znalosti protokolárnych pravidiel uplatniteľných na takéto udalosti preukázať, že žalobca sa na tomto slávnostnom otvorení nezúčastnil. Odkazuje tiež na videozáznam dostupný na tej istej internetovej stránke, z ktorého vyplýva, že rektor tejto inštitúcie vo svojom prejave v protokolárnom poradí pozdravil osobnosti prítomné na slávnostnom otvorení, pričom vôbec nespomenul prítomnosť žalobcu ako člena Dvora audítorov.
316
Zdá sa, že tvrdenia Dvora audítorov, spomenuté v bode 315 vyššie, sú nové vo vzťahu k tým, ktoré podporujú posúdenie Súdneho dvora v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782). Nepostačujú však na to, aby sa služobná cesta uvedená v riadku č. 63 tabuľky vymáhania v tomto konaní posudzovala odlišne od posúdenia Súdnym dvorom v uvedenom rozsudku. Informácie o vzdialenosti medzi miestom konania slávnostného otvorenia a pracovným obedom žalobcu v Bruseli totiž nepreukazujú, že by žalobca nebol prítomný na tomto otvorení, keďže nie je k dispozícii informácia o čase obeda v reštaurácii, ako konštatoval Súdny dvor v tomto rozsudku (pozri bod 314 vyššie). Pokiaľ ide o videozáznam, z ktorého vyplýva, že rektor predmetnej inštitúcie vo svojom prejave v protokolárnom poradí privítal osobnosti prítomné na slávnostnom otvorení, pričom o žalobcovi sa nezmienil, tento prejav je dostupný na tej istej internetovej stránke ako výňatok uvedený v bode 314 vyššie. V tejto súvislosti stačí pripomenúť, že v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), Súdny dvor konštatoval, že predmetný výňatok cituje len niektoré osobnosti prítomné na uvedenom otvorení, takže nemožno vylúčiť, že rektor vo svojom príhovore postupoval rovnako. Nakoniec nemožno vylúčiť, že žalobca sa rozhodol opustiť otvorenie pred jeho ukončením, aby mohol včas pricestovať na obed v Bruseli.
317
V dôsledku toho vzhľadom na posúdenie Súdneho dvora v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), pripomenuté v bode 314 vyššie, treba vychádzať z toho, že služobná cesta uvedená v riadku č. 63 tabuľky vymáhania sa nejaví byť zjavne protiprávna.
318
Vzhľadom na vyššie uvedené musí Všeobecný súd v rámci tohto konania súhlasiť s posúdením Súdneho dvora v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), pokiaľ ide o činnosti súvisiace so služobnými cestami uvedenými v riadkoch č. 47, 57, 63, 103, 128, 137, 138, 143, 155 (čiastočne), 157, 161, 196, 199, 210, 237, 277, 290, 310 (čiastočne), 335, 339 (čiastočne), 347, 373 a 374 (čiastočne), 382, 391, 411 a 412 tabuľky vymáhania. Rovnako ako Súdny dvor, ktorý sa domnieval, že tieto činnosti nemožno považovať za zjavne protiprávne vo vzťahu k funkcii žalobcu ako člena Dvora audítorov (pozri bod 263 vyššie), je potrebné dospieť k záveru, že príkazy na služobné cesty vystavené na žiadosť žalobcu predsedom Dvora audítorov v súvislosti s týmito činnosťami mohli u žalobcu vyvolať legitímnu dôveru v zákonnosť dotknutých služobných ciest. Napadnuté rozhodnutie preto treba zrušiť, pokiaľ ide o výdavky na služobné cesty alebo diéty uvedené v týchto riadkoch, ktoré predstavujú celkovú sumu 2018,71 eura. V tejto súvislosti, čo sa týka výdavkov na služobné cesty a diéty uvedených v riadkoch č. 155, 310, 339 a 373 a 374 tabuľky vymáhania, je potrebné započítať polovicu týchto výdavkov, pokiaľ ide o služobnú cestu uvedenú v riadku č. 155 (48,30 eura), tretinu týchto výdavkov, pokiaľ ide o služobnú cestu uvedenú v riadku č. 310 (48,30 eura), a štvrtinu príslušných výdavkov, pokiaľ ide o služobné cesty uvedené v riadkoch č. 339 a 373 a 374 (99,57 eura, resp. 12,075 eura).
319
Štvrtý žalobný dôvod treba zamietnuť, pokiaľ ide o služobné cesty uvedené v riadkoch č. 56, 284, 293 a 294, 330 (čiastočne), 331 (čiastočne) a 334 (čiastočne) tabuľky vymáhania.
iii) Záver týkajúci sa výdavkov na služobné cesty a diéty
320
Vzhľadom na vyššie uvedené treba konštatovať, že v tomto konaní boli príkazy na služobné cesty vystavené na žiadosť žalobcu predsedom Dvora audítorov v súvislosti s činnosťami uvedenými v riadkoch č. 47, 57, 63, 103, 128, 137, 138, 143, 155 (čiastočne), 157, 161, 196, 199, 210, 237, 277, 290, 310 (čiastočne), 314, 319 a 320, 335, 339 (čiastočne), 347, 373 a 374 (čiastočne), 382, 391, 411 a 412 tabuľky vymáhania spôsobilé vyvolať u žalobcu legitímnu dôveru v zákonnosť dotknutých služobných ciest. Napadnuté rozhodnutie preto treba zrušiť, pokiaľ ide o výdavky na služobné cesty a diéty priznané v súvislosti s týmito služobnými cestami v celkovej výške 2211,91 eura, a v zostávajúcej časti treba štvrtý žalobný dôvod zamietnuť, pokiaľ ide tieto výdavky.
3) O výdavkoch na reprezentáciu a pohostenie
321
Spomedzi žiadostí žalobcu o náhradu uvedených v riadkoch tabuľky vymáhania spomenutých v bode 184 vyššie sa žiadosti o náhradu výdavkov na reprezentáciu a pohostenie, ktoré Dvor audítorov považuje za neoprávnene zaplatené žalobcom, týkajú riadkov č. 1, 2, 4, 5, 6, 7, 12, 14, 17, 19, 22, 23, 24, 27, 55, 56, 57, 63, 65, 89, 90, 96, 98, 110, 111, 116, 138, 150, 160, 168, 171, 183, 184, 190, 194, 196, 204, 216, 218, 236, 243, 245, 257, 276, 279, 281, 284, 290, 293 a 294, 314, 319 a 320, 323, 336, 338, 339, 350, 354, 357, 358, 367, 370, 373 a 374, 381, 382 a 408 tabuľky vymáhania.
322
Žalobca sa v podstate domnieva, že žiadosti o náhradu výdavkov na reprezentáciu uvedené v riadkoch spomenutých v bode 321 vyššie súvisia s jeho funkciou člena Dvora audítorov. V tejto súvislosti v podstate odkazuje na posúdenie Súdneho dvora v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), pričom uvádza, že v tomto konaní je potrebné prijať toto posúdenie Súdneho dvora. Domnieva sa, že toto konanie Dvoru audítorov neumožňuje spochybniť to, čo Súdny dvor konštatoval v uvedenom rozsudku vzhľadom na spis, ktorý mu bol predložený, a na to, čo preukázal zo skutkového a právneho hľadiska.
323
Na úvod treba pripomenúť, že v tomto konaní, ako je uvedené v bode 179 vyššie, nie je potrebné skúmať údajné porušenie zásady ochrany legitímnej dôvery, pokiaľ ide o zdroje, ktoré Dvor audítorov vynaložil v súvislosti s výdavkami na reprezentáciu a pohostenie. Pokiaľ teda ide o tieto výdavky, je potrebné preskúmať len otázku, či sa Dvor audítorov dopustil „zjavne nesprávneho posúdenia“, keď sa domnieval, že boli vynaložené v súvislosti s protiprávnymi služobnými cestami.
i) O výdavkoch na reprezentáciu spojených so stretnutiami s politickými predstaviteľmi a členmi ich kancelárií, ktorí sú členmi predmetnej politickej strany
324
Viaceré z riadkov spomenutých v bode 321 vyššie sa týkajú vzťahov žalobcu s politickými predstaviteľmi alebo členmi ich kancelárií, z ktorých všetci sú členmi predmetnej politickej strany. Ide o riadky č. 1, 2, 4, 5, 6, 7, 12, 14, 19, 23, 24, 27, 57, 63, 65, 89, 90, 96, 111, 116, 150, 168, 171, 183, 184, 190, 194, 204, 218, 236, 257, 276, 293 a 294, 323, 336, 338, 350, 354, 357, 358, 367, 370, 373 a 374, 381, 382 (čiastočne) a 408 tabuľky vymáhania.
325
V tejto súvislosti treba konštatovať, že päť z týchto žiadostí o náhradu výdavkov na reprezentáciu, ktoré vznikli v súvislosti s pozvaniami zaslanými týmto politickým predstaviteľom alebo členom ich kancelárií, a to žiadosti uvedené v riadkoch č. 1, 7, 19, 171 a 336 tabuľky vymáhania, súvisí so žiadosťami žalobcu o náhradu výdavkov na služobné cesty alebo o diéty. Keďže posledné uvedené výdavky Všeobecný súd v bode 239 vyššie označil za nesúvisiace s výkonom funkcie žalobcu ako člena Dvora audítorov, tento záver treba uplatniť aj na výdavky na reprezentáciu vynaložené v rámci dotknutých služobných ciest.
326
Pokiaľ ide o ďalšie riadky spomenuté v bode 324 vyššie, ktoré tiež súvisia so vzťahmi s politickými predstaviteľmi alebo s členmi ich kancelárií, z ktorých všetci sú členmi predmetnej politickej strany, analýza uvedená v bodoch 230 až 235 a 237 až 239 vyššie sa vzťahuje aj na náhradu výdavkov na reprezentáciu súvisiacich s týmito riadkami.
327
Je pravda, že ako uvádza žalobca, v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), pokiaľ ide o výdavky na reprezentáciu a pohostenie spojené s jeho pracovnými vzťahmi s osobou, pri ktorej sa zdá, že tieto vzťahy by vzhľadom na jej funkciu mohli mať význam pre Dvor audítorov, Súdny dvor rozhodol, že zaslanie pozvania takej osobe sa musí považovať za zákonné (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 618).
328
Vzhľadom na dôkazné bremeno, ktoré v prejednávanej veci znáša žalobca, a vzhľadom na neexistenciu vysvetlení alebo dôkazov o opaku, však kontext jeho vzťahov s politickými predstaviteľmi alebo členmi ich kancelárií, ktorí sú všetci členmi predmetnej politickej strany, pripomenutý v bode 232 vyššie, spochybňuje súvislosť týchto vzťahov s jeho funkciou člena Dvora audítorov (pozri bod 239 vyššie).
329
V dôsledku toho treba zamietnuť štvrtý žalobný dôvod, pokiaľ ide o výdavky na reprezentáciu týkajúce sa riadkov č. 1, 2, 4, 5, 6, 7, 12, 14, 19, 23, 24, 27, 57, 63, 65, 89, 90, 96, 111, 116, 150, 168, 171, 183, 184, 190, 194, 204, 218, 236, 257, 276, 293 a 294, 323, 336, 338, 350, 354, 357, 358, 367, 370, 373 a 374, 381, 382 (čiastočne) a 408 tabuľky vymáhania, keďže je preukázané, že nesúvisia s funkciou žalobcu ako člena Dvora audítorov.
330
Za týchto podmienok už nie je potrebné skúmať sumy výdavkov na reprezentáciu, ktoré Dvor audítorov považuje za neprimerané a ktoré sú uvedené v riadkoch spomenutých v bode 329 vyššie, konkrétne výdavky súvisiace s riadkami č. 6, 24, 27, 89, 90, 116, 168, 190, 194, 218, 236, 257, 293 a 294, 338, 350, 354, 357, 358, 367, 370, 373 a 374 a 408 tabuľky vymáhania, pokiaľ ide o obedy alebo večere, na ktoré žalobca pozval politických predstaviteľov, tiež členov predmetnej politickej strany.
331
V každom prípade z riadkov spomenutých v bode 330 vyššie vyplýva, že výdavky na jedlo pre dve osoby dosiahli sumu 124 eur (riadok č. 350), 293,50 eura (riadok č. 6), 482 eur (riadok č. 24), 292 eur (riadok č. 89), 341 eur (riadok č. 116), 225 eur (riadok č. 194), 227 eur (riadok č. 236), 296 eur (riadok č. 338), 226 eur (riadok č. 354), 315 eur (riadok č. 357), 196 eur (riadok č. 358), 338,20 eura (riadok č. 367), 414 eur (riadky č. 373 a 374) a 347 eur (riadok č. 408), výdavky na jedlo pre tri osoby dosiahli sumu 753 eur (riadok č. 27), výdavky na jedlo pre štyri osoby sumu 513 eur (riadok č. 190), 802 eur (riadok č. 257) a 670 eur (riadky č. 293 a 294), výdavky na jedno pre päť osôb sumu 564 eur (riadok č. 168) a pre šesť osôb sumu 1159 eur (riadok č. 90), 630 eur (riadok č. 218) a 1330 eur (riadok č. 370).
332
Treba poukázať na to, že tieto sumy sú ako výdavky na stravu zvlášť vysoké, a preto ich Dvor audítorov oprávnene považoval za a priori zjavne neprimerané. Keďže žalobca neposkytol nijaké konkrétne vysvetlenie na preukázanie primeranosti a nevyhnutnosti týchto súm, hoci mu prináleží preukázať, že vynaloženie výdavkov na reprezentáciu z rozpočtu Únie bolo odôvodnené (pozri bod 193 vyššie), napadnuté rozhodnutie nemožno zrušiť z dôvodu, že konštatovalo, že Dvor audítorov tieto výdavky znášal neoprávnene.
333
V dôsledku toho vzhľadom na zistenia OLAF‑u v rámci jeho vyšetrovania týkajúce sa frekvencie stretnutí žalobcu s politickými predstaviteľmi, ktorí sú členmi predmetnej politickej strany (pozri bod 223 vyššie), posúdené vzhľadom na kontext uvedený v bode 232 vyššie, treba zamietnuť argumentáciu žalobcu v rámci štvrtého žalobného dôvodu smerujúcu k spochybneniu neprimeranej povahy výdavkov na reprezentáciu uvedených v riadkoch spomenutých v bode 330 vyššie.
ii) O výdavkoch na reprezentáciu spojených so stretnutiami s inými osobami, než sú politickí predstavitelia, ktorí sú členmi predmetnej politickej strany
334
Pokiaľ ide o zostávajúce žiadosti o náhradu výdavkov na reprezentáciu, ktoré súvisia so stretnutiami žalobcu s inými osobami, než sú politickí predstavitelia, ktorí sú členmi predmetnej politickej strany, v prvom rade treba pripomenúť, že ako vysvetlil generálny advokát Hogan vo svojich návrhoch prednesených vo veci Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2020:1052), „finančné svedomie“ Únie nevyhnutne znamená úplnú zodpovednosť za spôsob, akým členovia Dvora audítorov používajú verejné prostriedky, a teda určitý stupeň transparentnosti, pokiaľ ide o spôsob ich použitia (návrhy, ktoré predniesol generálny advokát Hogan vo veci Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2020:1052, bod 76).
335
Ďalej z prílohy 1 oznámenia z 22. apríla 2004 vyplýva, že medzi príklady výdavkov prípustných ako výdavky na reprezentáciu patria „dary, ktorých cena nesmie presiahnuť 50 eur za pozvanie“. Toto pravidlo uvádza sumu, ktorú možno považovať za primeranú v súvislosti s darmi, ktoré môže žalobca dať osobám pozvaným na obed alebo večeru.
336
Nakoniec, ako už bolo uvedené v bodoch 193 a 332 vyššie, žalobcovi prináleží preukázať, že zaťaženie rozpočtu Únie výdavkami na reprezentáciu bolo odôvodnené a že napadnuté rozhodnutie je protiprávne, keďže konštatovalo, že tieto výdavky vynaložil Dvor audítorov neoprávnene.
337
Práve vzhľadom na úvahy pripomenuté v bodoch 334 až 336 vyššie, ako aj na rozsah preskúmania Všeobecným súdom spresnený v bodoch 185 až 193 vyššie treba preskúmať, či, ako tvrdí žalobca, sa Dvor audítorov dopustil nesprávneho posúdenia, pokiaľ ide o žiadosti o náhradu výdavkov na reprezentáciu v súvislosti s jeho stretnutiami s inými osobami, než sú politickí predstavitelia, ktorí sú členmi predmetnej politickej strany, uvedenými v riadkoch č. 17, 28, 56, 98, 138, 196, 281, 284, 290, 314, 319 a 320, 339 a 382 tabuľky vymáhania.
338
Vzhľadom na obsah tvrdení žalobcu v prejednávanej veci, pripomenutých v bode 322 vyššie, a na pripomienky Všeobecného súdu v bodoch 202 až 205 vyššie treba v rámci skúmania žiadostí o náhradu výdavkov na reprezentáciu spomenutých v bode 337 vyššie postupovať podľa úvah uvedených v bodoch 220 a 264 vyššie. Preto je potrebné najprv preskúmať, či Dvor audítorov uvádza nové tvrdenia a spresnenia v porovnaní s tými, ktoré uviedol na Súdnom dvore v súvislosti s týmito žiadosťami, a potom v prípade kladnej odpovede posúdiť, či je vzhľadom na tieto skutočnosti potrebné v rámci tohto konania prijať rovnaké posúdenie, aké v súvislosti s nimi prijal Súdny dvor v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) (pozri bod 205 vyššie).
– O výdavkoch na reprezentáciu uvedených v riadkoch č. 56, 138, 196, 284 a 382 tabuľky vymáhania
339
Výdavky na reprezentáciu uvedené v riadkoch č. 138, 196 a 382 tabuľky vymáhania sa týkajú večerí, ktorých cieľom bolo umožniť flámskym podnikateľom stretnúť sa s belgickými diplomatmi vyslanými do zahraničia, výdavky na reprezentáciu uvedené v riadku č. 56 sa týkajú obeda s diplomatom Ruskej federácie a výdavky na reprezentáciu uvedené v riadku č. 284 sa týkajú pozvania veľvyslanca Belgického kráľovstva vo Francúzsku zaslaného piatim osobám vrátane žalobcu a jeho manželky.
340
Žalobca sa v podstate odvoláva na posúdenie Súdneho dvora v konaní, v ktorom bol vydaný rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782). V uvedenom konaní Súdny dvor rozhodol, že stretnutia s diplomatmi uvedené v riadkoch č. 56, 138, 284 a 382 tabuľky vymáhania treba pokladať za oprávnené, keďže bolo konštatované, že Dvor audítorov nepreukázal protizákonnosť služobných ciest, počas ktorých boli tieto výdavky vynaložené (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 643). To isté platí pre stretnutie uvedené v riadku č. 196 vzhľadom na záver Súdneho dvora, podľa ktorého Dvor audítorov z právneho hľadiska dostatočne nepreukázal jeho súkromnú povahu (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, body 569 a 572 až 574).
341
V tomto konaní sa Dvor audítorov domnieva, že večere uvedené v riadkoch č. 138, 196 a 382 tabuľky vymáhania a obedy uvedené v riadkoch č. 56 a 284 mali súkromnú povahu. Podľa jeho názoru večere uvedené v riadkoch č. 138, 196 a 382 mali umožniť flámskym podnikateľom stretnúť sa s belgickými diplomatmi vyslanými do zahraničia, obed uvedený v riadku č. 56 s diplomatom Ruskej federácie bol spojený s diskusiami s cieľom uľahčiť postup osvojenia dieťaťa ruskej štátnej príslušnosti pre pár priateľov žalobcu s belgickým občianstvom a obed uvedený v riadku č. 284 sa týkal pozvania veľvyslanca Belgického kráľovstva vo Francúzsku zaslaného piatim osobám vrátane žalobcu a jeho manželky na víkend v jeho rezidencii v Paríži pri príležitosti ochutnávky vína, v rámci ktorého žalobca zaplatil obed a zabezpečil doručenie kytice kvetov v mene všetkých hostí. Okrem toho zo spisu vyplýva, že Dvor audítorov považuje za neprimeranú sumu za obed uvedený v riadku č. 284.
342
V tejto súvislosti, pokiaľ ide o súkromnú povahu stretnutí uvedených v riadkoch č. 138, 196 a 382 tabuľky vymáhania, stačí odkázať na body 266 až 270 vyššie, v ktorých je konštatované, že v tomto konaní treba prebrať posúdenie, ktoré v tomto smere uviedol Súdny dvor v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), a ktoré je pripomenuté v bodoch 266 a 269 vyššie. Keďže teda tieto stretnutia nemožno považovať za zjavne protiprávne, pokiaľ ide o funkciu žalobcu ako člena Dvora audítorov (pozri bod 263 vyššie), je potrebné dospieť k záveru, že Dvor audítorov sa tým, že považoval tieto stretnutia za stretnutia súkromnej povahy a požadoval vrátenie výdavkov na reprezentáciu, ktoré s nimi súviseli, dopustil nesprávneho posúdenia.
343
Naopak, pokiaľ ide o stretnutia uvedené v riadkoch č. 56 a 284 tabuľky vymáhania, výdavky na služobné cesty spojené s týmito stretnutiami Všeobecný súd označil za neoprávnené v bode 281 vyššie. V dôsledku toho sú výdavky na reprezentáciu súvisiace s týmito služobnými cestami tiež neoprávnené, a preto by ich nemal znášať Dvor audítorov.
344
Vzhľadom na vyššie uvedené je potrebné na jednej strane zrušiť napadnuté rozhodnutie, pokiaľ ide o žiadosti o náhradu výdavkov na reprezentáciu súvisiace s riadkami č. 138, 196 a 382 tabuľky vymáhania vo výške 382 eur, a na druhej strane zamietnuť štvrtý žalobný dôvod, pokiaľ ide o výdavky na reprezentáciu súvisiace s riadkami č. 56 a 284 tabuľky vymáhania.
– O výdavkoch na reprezentáciu uvedených v riadkoch č. 17, 28 a 290 tabuľky vymáhania
345
Výdavky na reprezentáciu uvedené v riadkoch č. 17, 28 a 290 tabuľky vymáhania sa týkajú obedov s vysokým administratívnym predstaviteľom, s predsedom zoskupenia zastupujúceho záujmy zamestnávateľov súkromných podnikov v Únii a so zástupcom medzinárodnej audítorskej spoločnosti.
346
Žalobca v podstate odkazuje na posúdenie Súdneho dvora v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782). V tejto súvislosti Súdny dvor konštatoval, že Dvor audítorov nedokázal preukázať, že žiadosti o náhradu výdavkov na reprezentáciu, ktoré súvisia s riadkami spomenutými v bode 345 vyššie, sa týkajú výdavkov, ktoré žalobca nevynaložil ako člen Dvora audítorov (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 639). Pokiaľ ide o výdavky uvedené v riadku č. 17, Súdny dvor poukázal na to, že keďže neboli predložené dôkazy súkromnej povahy pozvania zaslaného vysokému administratívnemu predstaviteľovi, ktorý predsedá výboru vo vedení federálneho ministerstva financií (Belgicko), toto pozvanie treba pokladať za patriace do uvedenej kategórie (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 640). Podľa Súdneho dvora to isté platí, pokiaľ ide o výdavky uvedené v riadkoch č. 28 a 290, keďže pozvania zaslané riaditeľovi záujmového zoskupenia európskych rozmerov a zástupcovi medzinárodnej audítorskej spoločnosti mohli súvisieť s funkciou člena Dvora audítorov (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 642).
347
V tomto konaní sa Dvor audítorov domnieva, že výdavky na reprezentáciu uvedené v riadkoch č. 17, 28 a 290 tabuľky vymáhania sa majú považovať za vynaložené v rámci stretnutí, ktoré nesúvisia so záujmom služby, a teda sú neoprávnené.
348
V prvom rade, čo sa týka výdavkov na reprezentáciu zodpovedajúcich riadku č. 290 tabuľky vymáhania, stačí odkázať na body 297 a 300 vyššie, v ktorých sa dospelo k záveru, že súvisiace služobné cesty neboli zjavne protiprávne, takže príslušné výdavky na reprezentáciu môžu byť predmetom rovnakého posúdenia.
349
Ďalej, pokiaľ ide o výdavky na reprezentáciu, ktoré vznikli v súvislosti so stretnutím uvedeným v riadku č. 17 tabuľky vymáhania, Dvor audítorov sa na podporu skutočnosti, že táto činnosť nesúvisela s funkciou žalobcu, odvoláva na to, že stretnutie sa uskutočnilo v rámci „služobnej cesty bez náhrad“, čo podľa neho naznačuje, že podľa názoru žalobcu zo svojej podstaty sledovalo súkromné dôvody.
350
Pokiaľ však ide o príkaz na služobnú cestu „bez náhrad“, treba pripomenúť, že v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), Súdny dvor skúmal tvrdenie Dvora audítorov, podľa ktorého žalobca počas svojho výsluchu úradom OLAF uznal, že všetky služobné cesty, ktoré boli v príkazoch na služobné cesty výslovne uvedené ako „služobné cesty bez náhrad“, vôbec nesúviseli s jeho funkciou. Súdny dvor v tomto smere konštatoval, že zo zápisnice z tohto výsluchu vyplýva, že žalobca iba vyhlásil, že takú úpravu týchto žiadostí použil v záujme transparentnosti vtedy, keď služobná cesta „mala cieľ spojený s [jeho] funkciou, ale aj súkromný aspekt“, alebo keď mal „pochybnosť o vhodnosti“ služobnej cesty na základe účelu a významu predmetnej činnosti. Súdny dvor dospel k záveru, že služobné cesty, ktoré žalobca výslovne uviedol ako „služobné cesty bez náhrad“, je potrebné preskúmať rovnako ako ďalšie služobné cesty, ktorých sa týkal prvý žalobný dôvod Dvora audítorov (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, body 393 až 395). Vzhľadom na toto posúdenie Súdneho dvora len tvrdenie Dvora audítorov, podľa ktorého výdavky na reprezentáciu súviseli so „služobnou cestou bez náhrad“, nepostačuje na to, aby stretnutie spojené s výdavkami na reprezentáciu uvedenými v riadku č. 17 tabuľky vymáhania bolo v tomto konaní predmetom iného posúdenia, než aké prijal Súdny dvor a ktoré je pripomenuté v bode 346 vyššie, takže toto posúdenie je potrebné prebrať v rámci tohto konania a konštatovať, že tieto výdavky naďalej znáša Dvor audítorov.
351
Nakoniec, pokiaľ ide o výdavky na reprezentáciu spojené so stretnutím žalobcu s riaditeľom záujmového zoskupenia európskych rozmerov, ktoré je uvedené v riadku č. 28 tabuľky vymáhania, Dvor audítorov odkazuje na dokumenty v spise, ktorý obsahuje okrem iného výňatok zo správy OLAF‑u, z ktorého vyplýva, že toto stretnutie malo súkromnú povahu.
352
Je potrebné konštatovať, že tento výňatok zo správy OLAF‑u bol súčasťou spisu, ktorý mal Súdny dvor k dispozícii vo veci, v ktorej bol vydaný rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), keďže ako je konštatované v bode 166 vyššie, v poslednom uvedenom konaní a v tomto konaní sú nezrovnalosti, ktoré Dvor audítorov vytýka žalobcovi, označené prostredníctvom tej istej tabuľky uvedenej v prílohe A.47 oboch žalôb. Dvor audítorov teda nepridáva nič nové k tvrdeniam, ktoré predložil Súdnemu dvoru v uvedenej veci. Za týchto podmienok prináleží Dvoru audítorov, aby znášal výdavky na reprezentáciu spojené so stretnutím uvedeným v riadku č. 28 tabuľky vymáhania, ktoré nie je zjavne protiprávne.
353
Vzhľadom na vyššie uvedené treba dospieť k záveru, že Dvor audítorov sa dopustil nesprávneho posúdenia tým, že považoval stretnutia uvedené v riadkoch č. 17, 28 a 290 tabuľky vymáhania za nesúvisiace so záujmom služby a požadoval vrátenie výdavkov na reprezentáciu spojených s týmito stretnutiami. Preto je potrebné zrušiť napadnuté rozhodnutie, pokiaľ ide o žiadosti o náhradu výdavkov na reprezentáciu uvedené v riadkoch č. 17, 28 a 290 tabuľky vymáhania v sume 608,80 eura.
– O výdavkoch na reprezentáciu uvedených v riadkoch č. 314 a 319 a 320 tabuľky vymáhania
354
Pokiaľ ide o výdavky na reprezentáciu uvedené v riadkoch č. 314 a 319 a 320 tabuľky vymáhania, ktoré sa týkajú vzťahov s politickými predstaviteľmi, ktorí neboli členmi predmetnej politickej strany, je potrebné použiť v súvislosti s nimi posúdenie uvedené v bodoch 241 až 251 vyššie.
355
V prejednávanej veci teda v súlade s posúdením, ktoré prijal Súdny dvor v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) (pozri body 243 a 250 vyššie), ktorý považoval za protizákonné výdavky na reprezentáciu uvedené v riadku č. 314 a nepovažoval za zjavne protiprávne výdavky na reprezentáciu uvedené v riadkoch č. 319 a 320, treba konštatovať, že Dvor audítorov sa dopustil nesprávneho posúdenia, keď považoval stretnutia týkajúce sa týchto výdavkov za neoprávnené a požadoval ich vrátenie. Preto je potrebné zrušiť napadnuté rozhodnutie, pokiaľ ide o žiadosti o náhradu výdavkov na reprezentáciu súvisiace s riadkami č. 314 a 319 a 320 tabuľky vymáhania v sume 209,40 eura.
– O výdavkoch na reprezentáciu uvedených v riadku č. 339 tabuľky vymáhania
356
Výdavky na reprezentáciu uvedené v riadku č. 339 tabuľky vymáhania sa týkajú stretnutia s vedúcim kancelárie belgického kráľa.
357
Žalobca v podstate odkazuje na posúdenie Súdneho dvora v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), v ktorom Súdny dvor rozhodol, že funkcia osoby, s ktorou sa žalobca stretol, odôvodňuje zákonnú povahu náhrad výdavkov na reprezentáciu, ktoré žalobca požadoval (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 625).
358
V tomto konaní sa Dvor audítorov na podporu tvrdenia, že predmetné stretnutie nesúvisí s funkciou žalobcu ako člena Dvora audítorov, odvoláva na postavenie osoby, s ktorou sa stretol. Toto tvrdenie sa nelíši od tvrdenia uvedeného na Súdnom dvore vo veci, v ktorej bol vydaný rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), takže v rámci tohto konania je potrebné prijať posúdenie Súdneho dvora týkajúce sa výdavkov na reprezentáciu uvedených v riadku č. 339 tabuľky vymáhania, pripomenuté v bode 357 vyššie.
359
V dôsledku toho je potrebné dospieť k záveru, že náhrady výdavkov na reprezentáciu, ktorých sa týka riadok č. 339 tabuľky vymáhania, boli zákonné, takže Dvor audítorov sa tým, že požadoval ich vrátenie, dopustil nesprávneho posúdenia.
360
Dvor audítorov však považuje za neprimeranú výšku výdavkov spojených s večerou pre dve osoby v sume 158 eur. V tejto súvislosti treba konštatovať, že žalobca nepredložil nijaké pripomienky k primeranosti tejto sumy, hoci mu prináleží vyvrátiť výhradu Dvora audítorov v tomto smere (pozri bod 336 vyššie).
361
Za týchto okolností a vzhľadom na pripomienky uvedené v bode 335 vyššie treba sumu výdavkov na reprezentáciu uvedenú v riadku č. 339 tabuľky vymáhania považovať za neprimeranú a sumu 50 eur na osobu treba stanoviť ako odôvodnenú v prípade výdavkov na reprezentáciu vynaložených členom Dvora audítorov, čo v prejednávanej veci zodpovedá sume 100 eur.
362
Vzhľadom na vyššie uvedené je potrebné zrušiť napadnuté rozhodnutie, pokiaľ ide o žiadosť o náhradu výdavkov na reprezentáciu, s ktorými súvisí riadok č. 339 tabuľky vymáhania, v rozsahu, v akom sa týka výdavkov na reprezentáciu vo výške 100 eur. Štvrtý žalobný dôvod treba zamietnuť, pokiaľ ide o zostávajúce výdavky na reprezentáciu uvedené v riadku č. 339 tabuľky vymáhania.
– O výdavkoch na reprezentáciu uvedených v riadkoch č. 98 a 281 tabuľky vymáhania
363
Výdavky na reprezentáciu uvedené v riadkoch č. 98 a 281 tabuľky vymáhania sa týkajú večere s vedúcim kancelárie člena Komisie a večere s členom Dvora audítorov, členom belgickej vlády a „riaditeľom kancelárie“.
364
Žalobca v podstate odkazuje na posúdenie Súdneho dvora v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782). V tomto smere Súdny dvor na jednej strane uviedol, pokiaľ ide o výdavky vynaložené na večeru s vedúcim kancelárie člena Komisie, ktorá je uvedená v riadku č. 98 tabuľky vymáhania, že tieto výdavky je v zásade vzhľadom na funkciu hosťa potrebné považovať za vynaložené v postavení člena Dvora audítorov (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 644). Podľa Súdneho dvora dôkazy, ktoré v tomto smere predložil Dvor audítorov, nie sú postačujúce na preukázanie dôvodnosti jeho tvrdenia, podľa ktorého mala táto večera súkromnú povahu (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 645). Poukázal na to, že Dvor audítorov sa síce odvoláva na e‑mailovú komunikáciu z 20. mája 2010, z tejto komunikácie však vyplýva, že špecifické otázky, ktoré sú v nej spomenuté, boli vyriešené pred touto večerou, a nič nenaznačuje, že by boli predmetom večere (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 646). Okrem toho Súdny dvor uviedol, že tvrdenie Dvora audítorov, podľa ktorého náklady na dotknutú večeru naznačujú, že pozvaná osoba porušila povinnosti, ktoré jej plynú z článku 11 služobného poriadku, v každom prípade nepreukazuje súkromnú povahu tejto večere (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 647).
365
V tomto konaní, pokiaľ ide o politickú povahu stretnutia uvedeného v riadku č. 98 tabuľky vymáhania, Dvor audítorov poukazuje na to, že práve politická spriaznenosť medzi žalobcom a vedúcim dotknutej kancelárie je znakom súkromnej povahy služobnej cesty. V tejto súvislosti sa odvoláva na e‑mailovú komunikáciu z 20. mája 2010 uvedenú v spise, ktorá sa týka usporiadania tejto večere, pričom osoba, s ktorou sa žalobca stretol, v e‑mailoch použila výraz „s najmodrejším pozdravom“, čo je podľa Dvora audítorov narážka na farbu, ktorá sa vo Flámsku (Belgicko) spája s predmetnou politickou stranou. Dvor audítorov tiež uvádza, že dokumenty zaistené OLAF‑om umožňujú v každom prípade preukázať, že predmetné stretnutie sa netýkalo záležitostí súvisiacich s funkciou žalobcu.
366
Dvor audítorov ďalej uvádza, že osoba, s ktorou sa žalobca stretol, bola vedúcim kancelárie belgického člena Komisie, člena predmetnej politickej strany. Vzhľadom na to, že táto osoba v e‑mailoch z 20. mája 2010 použila výraz „s najmodrejším pozdravom“, sa zdá, že bola tiež členkou tejto politickej strany.
367
Vzhľadom na kontext vzťahov žalobcu s politickými predstaviteľmi, členmi predmetnej politickej strany, opísaný v bode 232 vyššie, ktorý treba považovať za nesúvisiaci s jeho funkciou člena Dvora audítorov (pozri bod 239 vyššie), tvrdenie Dvora audítorov spomenuté v bode 366 vyššie postačuje na to, aby vyvolalo pochybnosti o oficiálnej povahe predmetného stretnutia. Keďže žalobca v tomto smere neuviedol ďalšie podrobnosti, hoci nesie dôkazné bremeno, musí znášať súvisiace výdavky na reprezentáciu uvedené v riadku č. 98 tabuľky vymáhania.
368
V dôsledku toho treba štvrtý žalobný dôvod zamietnuť, pokiaľ ide o výdavky na reprezentáciu uvedené v riadku č. 98 tabuľky vymáhania.
369
Na druhej strane, pokiaľ ide o večeru s členom Dvora audítorov, členom belgickej vlády a „riaditeľom kancelárie“, uvedenú v riadku č. 281 tabuľky vymáhania, v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), Súdny dvor konštatoval, že keďže článok 2 rozhodnutia č. 7‑2004 stanovuje len to, že je potrebné uviesť hlavného hosťa s cieľom odôvodniť vynaloženie výdavkov na reprezentáciu, prítomnosť ďalšieho hosťa, ktorého funkcia sama osebe nepostačuje na odôvodnenie takých výdavkov, nepostačuje na preukázanie protizákonnosti celej príslušnej žiadosti o náhradu výdavkov na reprezentáciu (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 627).
370
V tomto konaní treba konštatovať, že sa zdá, že Dvor audítorov označil za hlavného hosťa večere člena belgickej vlády. Zo spisu však vyplýva, že táto osoba bola členom predmetnej politickej strany, v prospech ktorej žalobca vykonával neoznámenú politickú činnosť. Keďže v bode 239 vyššie je konštatované, že vzhľadom na kontext opísaný v bode 232 vyššie je potrebné pokladať za nesúvisiace s výkonom funkcie žalobcu ako člena Dvora audítorov služobné cesty, ktorých predmetom sú jeho stretnutia s belgickými politickými predstaviteľmi, ktorí sú členmi tejto politickej strany, toto riešenie by sa malo uplatniť v prípade žiadosti o náhradu výdavkov na reprezentáciu, ktoré vznikli v súvislosti so stretnutím uvedeným v riadku č. 281.
371
V dôsledku toho treba žiadosti o náhradu výdavkov na reprezentáciu vynaložených v súvislosti s večerami uvedenými v riadkoch č. 98 a 281 tabuľky vymáhania považovať za súvisiace s neoznámenou politickou činnosťou žalobcu, ktorá je nezlučiteľná s jeho funkciou člena Dvora audítorov. Štvrtý žalobný dôvod preto treba v tomto smere zamietnuť.
372
Za týchto podmienok už nie je potrebné skúmať argumentáciu Dvora audítorov týkajúcu sa neprimeranej povahy súm výdavkov na reprezentáciu uvedených v riadkoch č. 98 a 281 tabuľky vymáhania.
373
V každom prípade treba uviesť, že sporná je suma 799 eur za večeru s dvoma osobami, uvedenú v riadku č. 98 tabuľky vymáhania, a 685 eur za večeru s troma osobami, uvedenú v riadku č. 281 tabuľky vymáhania. V tejto súvislosti žalobca nepredložil nijaké pripomienky k primeranosti týchto súm, hoci mu prináleží, aby v tejto súvislosti predložil dôkazy (pozri bod 336 vyššie).
374
Za týchto podmienok vzhľadom na zistenia uvedené v správe OLAF‑u, ktoré sa týkajú frekvencie stretnutí žalobcu s politickými predstaviteľmi, členmi predmetnej politickej strany, pripomenuté v bode 223 vyššie, ktoré treba posudzovať s prihliadnutím na kontext uvedený v bode 232 vyššie, je neprimeraná povaha výdavkov na reprezentáciu spomenutých v riadkoch č. 98 a 281 tabuľky vymáhania preukázaná a štvrtý žalobný dôvod treba aj v tomto smere zamietnuť.
– Záver týkajúci sa výdavkov na reprezentáciu, ktoré sa týkajú stretnutí s inými osobami
375
Vzhľadom na vyššie uvedené je potrebné zrušiť napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom sa týka celkovej sumy 1300,20 eura, rozdelenej takto:
–
žiadosti o náhradu výdavkov na reprezentáciu súvisiace so stretnutiami uvedenými v riadkoch č. 17, 28, 138, 196, 290, 314, 319 a 320 a 382 tabuľky vymáhania, ktorých celková výška je 1200,20 eura,
–
žiadosť o náhradu výdavkov na reprezentáciu súvisiaca s riadkom č. 339 tabuľky vymáhania, ktorej suma je 100 eur.
376
Štvrtý žalobný dôvod sa musí zamietnuť, pokiaľ ide o zostávajúce výdavky na reprezentáciu.
iii) O pohostení v mieste, odkiaľ žalobca pochádza
377
Žiadosti o náhradu výdavkov na reprezentáciu, ktoré súvisia s pohostením v mieste, odkiaľ žalobca pochádza, sú uvedené v riadkoch č. 22, 55, 110, 160, 216, 243, 245 a 279 tabuľky vymáhania. Pokiaľ ide o tieto žiadosti, žalobca v podstate odkazuje na posúdenie Súdneho dvora v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), a tvrdí, že výdavky vynaložené v súvislosti s týmto pohostením súviseli s jeho funkciou člena Dvora audítorov a že napadnuté rozhodnutie je nezákonné v rozsahu, v akom tieto výdavky považuje za neoprávnene zaplatené. V tejto súvislosti Súdny dvor konštatoval, že tieto žiadosti sa týkali výdavkov, ktoré vznikli v súvislosti s funkciou žalobcu ako člena Dvora audítorov. Podľa Súdneho dvora sa zdá, že v ôsmich prípadoch uvedených v príslušných riadkoch funkcia väčšiny osôb pozvaných na domáce pohostenie u žalobcu umožňovala preukázať, že bol oprávnený usilovať sa udržiavať s nimi pracovné vzťahy v záujme Dvora audítorov. Súdny dvor tak spresnil, že medzi týmito hosťami sú osoby vykonávajúce popredné funkcie v inštitúciách Únie, konkrétne poslanci Parlamentu, členovia Komisie, Súdneho dvora Európskej únie a Dvora audítorov, a v členských štátoch, akými sú poslanci belgického parlamentu, členovia belgickej vlády a kancelárie belgického kráľa, ako aj veľvyslanci alebo úradníci vo vysokých funkciách (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, body 682 a 683).
378
Na základe úvah uvedených v bodoch 220, 264 a 338 vyššie je v prvom rade potrebné preskúmať, či Dvor audítorov uvádza nové podrobnosti a tvrdenia v porovnaní s tými, ktoré uviedol na Súdnom dvore v súvislosti s predmetnými žiadosťami, a ak áno, následne posúdiť, či je vzhľadom na tieto skutočnosti možné preniesť na prejednávanú vec závery Súdneho dvora týkajúce sa týchto žiadostí, ktoré sú uvedené v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782) (pozri bod 205 vyššie).
379
V tomto konaní sa Dvor audítorov domnieva, že výdavky na reprezentáciu súvisiace s pohostením v mieste pôvodu žalobcu, uvedené v riadkoch č. 22, 55, 110, 160, 216, 243, 245 a 279 tabuľky vymáhania, zjavne nesúvisia s jeho činnosťou. V tejto súvislosti predkladá najmä list žalobcu z 28. apríla 2015 adresovaný predsedovi vlády Belgického kráľovstva, v ktorom ho pozýva na večeru, pričom uvádza, že pravidelne pozýva „určitý počet priateľov k sebe na neformálnu večeru“, na ktorej sa zúčastňuje „jedna alebo dve popredné politické osobnosti, ako aj niekoľko vysoko postavených priateľov z podnikateľského prostredia“, aby „strávili príjemný, uvoľnený a užitočný večer v dobrej spoločnosti“. Podľa Dvora audítorov znenie tohto listu vo všeobecnosti preukazuje, že pohostenia usporiadané v mieste pôvodu žalobcu v skutočnosti slúžili na to, aby sa mohol dôverne stretávať s priateľmi, a teda nemali nijakú súvislosť s jeho funkciou člena Dvora audítorov.
380
Okrem toho Dvor audítorov uvádza, že pohostenia boli usporadúvané v mieste pôvodu žalobcu, a nie v jeho bydlisku, kde sa mal oficiálne usadiť po svojom vymenovaní, ani v jeho sídle, ktoré malo na tento účel vyhradené priestory.
381
Dvor audítorov pripomína, že v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), Súdny dvor nepovažoval tento list za dostatočný na preukázanie toho, že všetky pohostenia usporiadané žalobcom v jeho dome v mieste, odkiaľ pochádza, mali súkromnú povahu (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, body 676 až 681), a následne uvádza, že list z 28. apríla 2015 ilustruje účel i metódu, ktorú žalobca použil pri organizovaní pohostení, ktoré zjavne nesúvisia s jeho činnosťou. V každom prípade podľa Dvora audítorov daňovníkovi Únie neprináleží financovať podujatia súkromnej povahy, ktoré sú v prospech pozvaných hostí a ktoré majú blízko k tajným dohodám a konfliktu záujmov medzi priateľmi na vysokých pozíciách vo verejnom alebo súkromnom sektore.
382
Tvrdenia Dvora audítorov spomenuté v bodoch 379 až 381 vyššie nepridávajú nič k tvrdeniam, na ktorých je založené posúdenie Súdneho dvora v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), pokiaľ ide o list žalobcu z 28. apríla 2015 a postavenie hostí na sporných pohosteniach, pripomenuté v bode 377 vyššie. Tieto tvrdenia teda nepostačujú na to, aby sa žiadosti žalobcu o náhradu uvedené v riadkoch spomenutých v bode 377 vyššie v tomto konaní posudzovali odlišne od posúdenia Súdnym dvorom v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782).
383
Treba tiež pripomenúť, že ako je uvedené v bode 152 vyššie, čo sa týka žiadostí žalobcu o náhradu spomenutých v riadkoch č. 22, 55, 110, 160, 216, 243 a 245 tabuľky vymáhania, OLAF vo svojej správe okrem iného uviedol vzťah žalobcu k hosťom na takýchto pohosteniach. Podľa OLAF‑u bola medzi hosťami vždy jedna alebo dve popredné belgické politické osobnosti, ako aj niekoľko vysoko postavených dobrých priateľov z podnikateľského prostredia, a cieľom podujatia bolo stráviť „príjemný, uvoľnený a užitočný večer vo vybranej flámskej spoločnosti“. OLAF sa domnieval, že všetci hostia boli blízki priatelia, viazaní absolútnou diskrétnosťou a dôvernosťou rozhovorov. V správe OLAF‑u bolo tiež uvedené, že na súkromných večeriach sa zúčastnilo 46 osôb a že okrem toho, že boli priateľmi žalobcu, ich väzby na žalobcu možno vo všeobecnosti považovať za vyplývajúce z príslušnosti k prostrediu belgickej politiky, poľovníctva, súkromného sektora a inštitúcií Únie.
384
Konkrétnejšie, pokiaľ ide o účasť belgických politických predstaviteľov na pohosteniach usporiadaných v mieste pôvodu žalobcu, ktoré zodpovedajú riadkom č. 22, 55, 110, 160, 216, 243, 245 a 279 tabuľky vymáhania, spis, ktorý má Všeobecný súd k dispozícii, potvrdzuje konštatovanie OLAF‑u, že medzi hosťami na týchto pohosteniach bol jeden alebo dvaja belgickí politickí predstavitelia. V tabuľke vymáhania sa totiž uvádza, že na pohosteniach spomenutých v riadkoch č. 22, 55, 216, 245 a 279 sa zúčastnil člen predmetnej politickej strany a na pohostení uvedenom v riadku č. 160 sa zúčastnili dvaja členovia tejto politickej strany. Táto tabuľka neobsahuje nijaké podrobnosti o prítomnosti takýchto členov na pohosteniach uvedených v riadkoch č. 110 a 243.
385
Je pravda, že účasť členov predmetnej politickej strany na takýchto pohosteniach sa javí ako problematická vzhľadom na zistenia OLAF‑u v rámci jeho vyšetrovania týkajúce sa frekvencie stretnutí žalobcu s týmito politickými predstaviteľmi, pripomenutých v bode 223 vyššie, s prihliadnutím na kontext uvedený v bode 232 vyššie. Z tohto dôvodu by sa dalo vychádzať z toho, že takéto pohostenia prinajmenšom čiastočne sledujú vlastné politické ciele žalobcu, čo nie je zlučiteľné s jeho funkciou člena Dvora audítorov.
386
Treba však konštatovať, že ako vyplýva z bodov 383 a 384 vyššie, zoznam osôb pozvaných na sporné pohostenia nebol obmedzený na členov predmetnej politickej strany alebo, ako konštatoval Súdny dvor v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 678), na „flámske osobnosti“ a často zahŕňal jednu alebo viac osôb vykonávajúcich funkciu v rámci inštitúcií Únie.
387
Dvor audítorov nešpecifikuje, ktorí konkrétni hostia na pohosteniach organizovaných v mieste pôvodu žalobcu, uvedených v riadkoch č. 22, 55, 110, 160, 216, 243, 245 a 279 tabuľky vymáhania, nemali so žalobcom pracovné vzťahy. Všeobecný súd preto musí v rámci tohto konania prijať rovnaké posúdenie, aké vykonal Súdny dvor v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), pripomenuté v bode 377 vyššie, t. j. že žiadosti o náhradu výdavkov na reprezentáciu súvisiace s týmto pohostením sa týkali výdavkov, ktoré vznikli v súvislosti s funkciou žalobcu ako člena Dvora audítorov.
388
Naopak, Všeobecný súd poukazuje na to, že pokiaľ ide o všetky žiadosti o náhradu výdavkov na reprezentáciu súvisiacich s pohostením v mieste pôvodu žalobcu, uvedené v bode 377 vyššie, Dvor audítorov zdôrazňuje aj výšku týchto výdavkov a v podstate im vytýka neprimeranosť.
389
V tejto súvislosti treba konštatovať, že výdavky na toto pohostenie dosahujú výšku 2520,68 eura pre 18 osôb (riadok č. 22), 1976 eur pre 12 osôb (riadok č. 55), 2271,36 eura pre 11 osôb (riadok č. 110), 3018,90 eura pre 16 osôb (riadok č. 160), 2340 eur pre 10 osôb (riadok č. 216), 1897,28 eura pre 9 osôb (riadok č. 243), 2069,76 eura pre 10 osôb (riadok č. 245) a 1104 eur pre 6 osôb (riadok č. 279). Keďže tieto výdavky sa pohybujú v rozmedzí od 140 do 234 eur na osobu, treba vychádzať z toho, že zjavne prekračujú to, čo je nevyhnutné na účely pohostenia v súkromnom obydlí žalobcu, vrátane prípadnej kvetinovej výchovy, v súlade s oznámením z 22. apríla 2004 (pozri bod 16 vyššie). Okrem toho je potrebné zohľadniť skutočnosť, že predmetné výdavky vznikli mimo miesta výkonu práce žalobcu.
390
Všeobecný súd konštatuje, že žalobca nepredložil nijaké pripomienky k primeranosti týchto súm, hoci ako je uvedené v bode 336 vyššie, prináleží mu vyvrátiť výhrady Dvora audítorov a preukázať, že zaťaženie rozpočtu Únie výdavkami na reprezentáciu bolo odôvodnené a že napadnuté rozhodnutie je protiprávne v rozsahu, v akom tieto výdavky pokladá za neoprávnene vynaložené.
391
Za týchto okolností vzhľadom na úvahy Všeobecného súdu v bode 335 vyššie, ktoré sa analogicky uplatnia na pohostenie usporiadané v mieste, odkiaľ žalobca pochádza, je potrebné rozhodnúť, že podľa spravodlivého posúdenia skutkového stavu veci sa suma 50 eur na osobu bude považovať za nepresahujúcu to, čo je nevyhnutné na pohostenie zabezpečované v mieste pôvodu žalobcu, uvedené v riadkoch č. 22, 55, 110, 160, 216, 243, 245 a 279 tabuľky vymáhania.
392
Okrem toho z prílohy 1 oznámenia z 22. apríla 2004, ktorá obsahuje návrhy týkajúce sa výdavkov na reprezentáciu a pohostenie členov Dvora audítorov, vyplýva, že tieto výdavky v súkromnom obydlí takéhoto člena môžu okrem iného pokryť kvetinovú výzdobu, ktorá neprekračuje rámec toho, čo je nevyhnutné na zorganizovanie pohostenia (pozri bod 17 vyššie). Všeobecný súd však konštatuje, že faktúry v spise, ktoré sa týkajú jednotlivých pohostení usporiadaných v mieste pôvodu žalobcu, uvedené v riadkoch č. 22, 55, 110, 160, 216, 243, 245 a 279 tabuľky vymáhania, neobsahujú nijaké podrobnosti o kvetinovej výzdobe pri týchto pohosteniach. Faktúry za pohostenie uvedené v riadkoch č. 22, 55, 110, 160, 216, 243 a 245 sa totiž v podstate týkajú len ceny menu podávaného počas pohostenia za osobu. Iba faktúra týkajúca sa pohostenia spomenutého v riadku č. 279 uvádza okrem iných služieb poskytovaných cateringom aj „výzdobu stola“, nie je však uvedené, že ide o kvetinovú výzdobu, a chýba aj odkaz na cenu prípadnej takejto výzdoby. V každom prípade v rozsahu, v akom v súlade s článkom 6 rozhodnutia č. 7‑2004 v prípade domáceho pohostenia Dvor audítorov nahrádza vzniknuté náklady na základe predložených dokladov (pozri bod 15 vyššie), samotná zmienka o službe „výzdoba stola“ nestačí na preplatenie výdavkov spojených s kvetinovou výzdobou.
393
V dôsledku toho je potrebné zrušiť napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom požaduje vrátenie sumy 900 eur zodpovedajúcej riadku č. 22, sumy 600 eur v riadku č. 55, sumy 550 eur v riadku č. 110, sumy 800 eur v riadku č. 160, sumy 500 eur v riadku č. 216, sumy 450 eur v riadku č. 243, sumy 500 eur v riadku č. 245 a sumy 300 eur v riadku č. 279, čo predstavuje celkovú sumu 4600 eur, a zamietnuť štvrtý žalobný dôvod v zostávajúcej časti týkajúcej sa týchto výdavkov.
4) O výdavkoch súvisiacich s používaním služobného vozidla a využívaním služieb vodiča
394
Spomedzi žiadostí žalobcu uvedených v riadkoch tabuľky vymáhania spomenutých v bode 184 vyššie sa žiadosti o náhradu výdavkov spojených s používaním služobného vozidla a využívaním služieb vodiča, ktoré Dvor audítorov považuje za neoprávnene vynaložené žalobcom, týkajú riadkov č. 3, 31, 38, 57, 66, 103, 138, 142, 143, 161, 196, 199, 203, 211, 215, 237, 238, 277, 281, 293 a 294, 296 (čiastočne), 310 (čiastočne), 313, 317, 319 a 320, 330, 335, 336, 339, 347, 352, 354, 355, 373 a 374, 379, 381, 382, 391, 402 a 403 tabuľky vymáhania.
395
Žalobca sa v podstate domnieva, že žiadosti o náhradu výdavkov na vodiča uvedené v riadkoch spomenutých v bode 394 vyššie súvisia s jeho funkciou člena Dvora audítorov. V tejto súvislosti v podstate odkazuje na posúdenie Súdneho dvora v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), pričom uvádza, že Dvor audítorov ho v tomto konaní nemôže spochybniť.
396
Na úvod treba pripomenúť, že v tomto konaní, ako je uvedené v bode 179 vyššie, nie je potrebné skúmať údajné porušenie zásady ochrany legitímnej dôvery, pokiaľ ide o zdroje, ktoré Dvor audítorov vynaložil na výdavky na používanie služobného vozidla a využívanie služieb vodiča. Pokiaľ ide o tieto výdavky, je preto potrebné posúdiť z hľadiska rozsahu preskúmania Všeobecným súdom v tomto konaní, ktorý bol pripomenutý v bodoch 185 až 193 vyššie, iba otázku, či sa Dvor audítorov dopustil nesprávneho posúdenia tým, že vymáha tieto výdavky.
i) O výdavkoch na vodiča súvisiacich so služobnými cestami alebo s výdavkami žalobcu na reprezentáciu, ktoré sú spojené so stretnutiami s členmi predmetnej politickej strany
397
Pokiaľ ide o riadky č. 203, 211, 215, 238, 293 a 294, 296 (čiastočne), 313, 330, 336, 339 (čiastočne), 352, 355, 381, 382 (čiastočne) a 402 tabuľky vymáhania, v bodoch 239 a 261 vyššie bolo konštatované, že služobné cesty žalobcu uvedené v týchto riadkoch nesúvisia s výkonom jeho funkcie člena Dvora audítorov. Preto treba konštatovať, že ani výdavky na vodiča uvedené v týchto riadkoch zodpovedajúcim spôsobom nevykazujú takú súvislosť.
398
To isté platí pre žiadosti o náhradu výdavkov na vodiča uvedené v riadkoch č. 281, 293 a 294 a 354 tabuľky vymáhania, ktoré sa týkajú žiadostí o náhradu výdavkov na reprezentáciu vynaložených v súvislosti s večerami s členmi predmetnej politickej strany, uvedenými v tých istých riadkoch a považovaných za nezlučiteľné s funkciou člena Dvora audítorov (pozri body 329 a 371 vyššie).
399
Rovnaký záver platí aj pre žiadosti o náhradu výdavkov na vodiča uvedené v riadkoch č. 3, 31 a 66 tabuľky vymáhania, keďže predmetom týchto žiadostí boli stretnutia s členmi predmetnej politickej strany.
400
V dôsledku toho treba štvrtý žalobný dôvod zamietnuť v rozsahu, v akom sa týka výdavkov na vodiča uvedených v riadkoch č. 3, 31, 66, 203, 211, 215, 238, 281, 293 a 294, 296 (čiastočne), 313, 330, 336, 339 (čiastočne), 352, 354, 355, 381, 382 (čiastočne) a 402 tabuľky vymáhania.
ii) O ďalších výdavkoch na vodiča
– O výdavkoch na vodiča uvedených v riadkoch č. 57, 103, 143, 157, 161, 199, 237, 277, 310, 335, 347, 354 a 391 tabuľky vymáhania
401
Spomedzi žiadostí o náhradu výdavkov na vodiča spomenutých v bode 394 vyššie sa žiadosti uvedené v riadkoch č. 3, 31, 57, 66, 103, 143, 157, 161, 199, 237, 277, 310 (čiastočne), 335, 347, 354 a 391 tabuľky vymáhania týkajú žiadostí žalobcu o výdavky na služobné cesty alebo diéty, prípadne výdavky na reprezentáciu. Posledné uvedené žiadosti preskúmal Súdny dvor v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), s cieľom zistiť, či súvisia s funkciou žalobcu ako člena Dvora audítorov.
402
V tejto súvislosti treba poukázať na to, že v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), Súdny dvor po posúdení jednotlivých žiadostí o náhradu výdavkov na služobné cesty alebo diéty uvedených v riadkoch č. 31, 57, 66, 103, 143, 157, 161, 199, 237, 277, 310 (čiastočne), 335, 347 a 391 tabuľky vymáhania z hľadiska nezrovnalostí namietaných Dvorom audítorov v tomto konaní v podstate konštatoval, že sa týkali výdavkov, ktoré vznikli v súvislosti s funkciou žalobcu ako člena Dvora audítorov (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, body 494, 497, 500, 501, 504, 505, 515, 558, 559, 561 až 565, 576 a 735).
403
Žalobca sa v tomto konaní odvoláva na toto posúdenie Súdneho dvora s cieľom preukázať, že náhrada výdavkov vynaložených na základe žiadostí o náhradu uvedených v riadkoch spomenutých v bode 401 vyššie súvisela s jeho funkciou a že napadnuté rozhodnutie je protiprávne, keďže tieto výdavky považuje za neoprávnene zaplatené.
404
Vzhľadom na tvrdenia žalobcu a na pripomienky uvedené v bodoch 202 až 205 vyššie je potrebné v rámci preskúmania žiadostí o náhradu výdavkov na vodiča uvedených v bode 401 vyššie uplatniť to isté uvažovanie ako v bodoch 220, 264, 338 a 378 vyššie. Preto je potrebné najprv preskúmať, či Dvor audítorov uvádza tvrdenia a podrobnosti, ktoré sú nové v porovnaní s tými, ktoré uviedol v súvislosti s týmito žiadosťami na Súdnom dvore, a ak áno, následne posúdiť, či je vzhľadom na tieto skutočnosti potrebné v súvislosti s týmito žiadosťami vyvodiť rovnaké závery ako Súdny dvor (pozri bod 205 vyššie).
405
Pokiaľ ide o žiadosti o náhradu výdavkov na služobné cesty alebo diéty uvedené v riadkoch č. 57, 103, 143, 157, 161, 199, 237, 277, 310 (čiastočne), 335, 347 a 391 tabuľky vymáhania, v tomto konaní bolo vzhľadom na preskúmanie v bodoch 282 až 297, 301 až 305 a 308 až 313 vyššie konštatované, že je potrebné prijať posúdenie Súdneho dvora v tomto smere. Vzhľadom na to, že pokiaľ ide o žiadosti o náhradu výdavkov na vodiča, ktorých sa tieto riadky týkajú, Dvor audítorov nepridáva nič nové k tvrdeniam, ktoré uviedol pred Súdnym dvorom, je potrebné rovnako ako Súdny dvor konštatovať, že výdavky na vodiča uvedené v týchto riadkoch sa musia považovať za výdavky, ktoré vznikli v súvislosti s jeho funkciou člena Dvora audítorov.
406
Za týchto podmienok je potrebné dospieť k záveru, že Dvor audítorov sa tým, že výdavky na vodiča uvedené v riadkoch č. 57, 103, 143, 157, 161, 199, 237, 277, 310 (čiastočne), 335, 347 a 391 tabuľky vymáhania pokladal za nesúvisiace s funkciou žalobcu ako člena Dvora audítorov a požadoval ich vrátenie, dopustil nesprávneho posúdenia. V dôsledku toho treba zrušiť napadnuté rozhodnutie, pokiaľ ide o výdavky na vodiča uvedené v týchto riadkoch vo výške 3224,72 eura. V tomto smere, pokiaľ ide o výdavky uvedené v riadku č. 310, treba započítať tretinu týchto výdavkov (153,65 eura).
– O výdavkoch na vodiča uvedených v riadkoch č. 138, 196, 319 a 320, 339 (čiastočne) a 382 (čiastočne) tabuľky vymáhania
407
Pokiaľ ide o žiadosti o náhradu výdavkov na vodiča uvedené v riadkoch č. 138, 196, 319 a 320, 339 (čiastočne) a 382 (čiastočne) tabuľky vymáhania, treba konštatovať, že Súdny dvor sa k nim nevyjadril v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782).
408
Tieto žiadosti súvisia so žiadosťami žalobcu o náhradu výdavkov na reprezentáciu, v súvislosti s ktorými sa dospelo k záveru, že činnosti spojené s týmito výdavkami súvisia s jeho funkciou člena Dvora audítorov (pozri body 342, 355 a 359 vyššie).
409
Na základe rovnakého uvažovania ako v bode 404 vyššie treba konštatovať, že pokiaľ ide o žiadosti o náhradu výdavkov na vodiča spojené s týmito riadkami, Dvor audítorov nepridáva v prejednávanej veci nič nové k tvrdeniam, ktoré predložil Súdnemu dvoru. Preto je potrebné konštatovať, že výdavky na vodiča uvedené v riadkoch č. 138, 196, 319 a 320, 339 (čiastočne) a 382 (čiastočne) tabuľky vymáhania boli vynaložené v súvislosti s funkciou žalobcu ako člena Dvora audítorov.
410
Za týchto podmienok je potrebné dospieť k záveru, že Dvor audítorov sa tým, že výdavky na vodiča uvedené v riadkoch č. 138, 196, 319 a 320, 339 (čiastočne) a 382 (čiastočne) tabuľky vymáhania pokladal za nesúvisiace s funkciou žalobcu a požadoval ich vrátenie, dopustil nesprávneho posúdenia. V dôsledku toho treba zrušiť napadnuté rozhodnutie, pokiaľ ide o výdavky na vodiča uvedené v riadkoch č. 138, 196, 319 a 320, 339 (čiastočne) a 382 (čiastočne) tabuľky vymáhania vo výške 1158,83 eura. V tomto smere, pokiaľ ide o výdavky na vodiča uvedené v riadkoch č. 339 a 382, treba započítať štvrtinu týchto výdavkov v prípade riadku č. 339 (74,13 eura) a tretinu týchto výdavkov v prípade riadku č. 382 (165,70 eura).
– O výdavkoch na vodiča uvedených v riadkoch č. 379 a 403 tabuľky vymáhania
411
Súdny dvor v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), výslovne nepreskúmal dve žiadosti o náhradu výdavkov na vodiča spomenuté v bode 394 vyššie, ktoré sa týkajú riadkov č. 379 a 403 tabuľky vymáhania.
412
V tejto súvislosti vzhľadom na dôkazné bremeno pripomenuté v bode 193 vyššie žalobcovi prináleží preukázať, že zaťaženie rozpočtu Únie spornými výdavkami na vodiča v riadkoch č. 379 a 403 tabuľky vymáhania bolo odôvodnené a že napadnuté rozhodnutie je protiprávne, keďže konštatovalo, že tieto výdavky boli zaplatené neoprávnene.
413
Je potrebné uviesť, že pokiaľ ide o výdavky na vodiča uvedené v riadku č. 379, neboli spojené so služobnou cestou žalobcu. Z príkazu na služobnú cestu vodiča vyplýva, že cieľom tejto služobnej cesty bolo odviezť žalobcu z Luxemburgu do Bruselu a následne do miesta jeho pôvodu, pričom vodič strávil noc v hoteli a vlakom sa vrátil do Luxemburgu.
414
Naopak, pokiaľ ide o výdavky na vodiča uvedené v riadku č. 403, súviseli so služobnou cestou žalobcu bez náhrad. Z príkazu na služobnú cestu vyplýva, že sa týkala „pána advokáta…“ a cesty Luxemburg‑Dijon‑Luxemburg. Podľa Dvora audítorov skutočným cieľom činnosti uvedenej v tomto riadku bola kúpa vinohradu.
415
Žalobca sa obmedzuje na konštatovanie, že vzhľadom na to, že tieto výdavky Súdny dvor neoznačil za neoprávnené, nemožno ich za také považovať v tomto konaní.
416
Treba však konštatovať, že v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), Súdny dvor považoval za protiprávne služobné cesty vodiča, ktorých účelom bolo odviezť žalobcu z neznámeho dôvodu alebo z dôvodu jasne oddeliteľného od jeho funkcie (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, body 711 až 716).
417
Vzhľadom na to, že žalobca nepredložil dôkazy, ktoré by mohli preukázať, že výdavky na vodiča uvedené v riadkoch č. 379 a 403 tabuľky vymáhania súviseli s cestami spojenými s výkonom jeho funkcie, a spochybniť tvrdenia Dvora audítorov týkajúce sa súkromnej povahy týchto výdavkov, treba konštatovať, že Dvor audítorov správne kvalifikoval tieto výdavky ako pohľadávky a požadoval ich vrátenie.
418
V dôsledku toho treba zamietnuť štvrtý žalobný dôvod, pokiaľ ide o spochybnenie zákonnosti vymáhania výdavkov na vodiča uvedených v riadkoch č. 379 a 403 tabuľky vymáhania.
– O výdavkoch na vodiča uvedených v riadku č. 38 tabuľky vymáhania
419
V napadnutom rozhodnutí Dvor audítorov považuje za protiprávnu služobnú cestu vodiča uvedenú v riadku č. 38 tabuľky vymáhania, v rámci ktorej vodič pricestoval z Luxemburska do miesta dovolenky žalobcu v Švajčiarsku, aby ho odviezol späť do miesta pôvodu.
420
Žalobca v podstate vychádza z posúdenia Súdnym dvorom v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), podľa ktorého dôvod služobnej cesty vodiča spomenutej v riadku č. 38 tabuľky vymáhania, ktorý uvádza Dvor audítorov, t. j. vyzdvihnúť žalobcu z miesta jeho dovolenky, by síce preukazoval protizákonnosť tejto služobnej cesty, žalobca však popiera, že by takú služobnú cestu schválil, a Dvor audítorov nepreukázal, že sa táto služobná cesta naozaj uskutočnila, pričom spis, ktorý má k dispozícii Súdny dvor, neobsahuje príkaz na služobnú cestu podpísaný jeho rukou (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 717).
421
Súdny dvor ďalej konštatoval, že v rámci organizácie uplatňovanej na Dvore audítorov do 5. októbra 2016 prináležalo členovi tejto inštitúcie, aby podpisoval príkazy na služobné cesty vodičom, ktorých služby využíval (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 698).
422
V tomto konaní Dvor audítorov uvádza, že nebol vystavený príkaz na služobnú cestu žalobcu, čo samo osebe postačuje na konštatovanie protiprávnosti služobnej cesty vodiča. Tvrdí tiež, že žalobca ako povoľujúci úradník vodiča požiadal o predmetnú služobnú cestu a potvrdil ju v elektronickom systéme MISPROD, ktorý v tom čase Dvor audítorov používal na potvrdzovanie, že služobná cesta sa naozaj uskutočnila.
423
Je pravda, že spis neobsahuje príkaz na služobnú cestu vodiča spojenú s činnosťou uvedenou v riadku č. 38 tabuľky vymáhania, podpísaný rukou žalobcu, ako si vyžadovali v tom čase platné pravidlá. Hoci však tento administratívny úkon nebol vykonaný, nič to nemení na tom, že je nesporné, že výdavky na túto činnosť boli vynaložené v súvislosti s vodičom v období od 7. do 9. marca 2009 vo výške 716,82 eura. Okrem toho Dvor audítorov pripojil k spisu výňatky z elektronického systému MISPROD, z ktorých vyplýva, že žalobca povolil služobnú cestu, aby ho jeho vodič mohol vyzdvihnúť v meste v Švajčiarsku. Tieto výňatky tiež potvrdzujú tvrdenia Dvora audítorov týkajúce sa činností vodiča v rámci žiadosti o náhradu uvedenej v tomto riadku, podľa ktorých vodič strávil noc zo 7. na 8. marca 2009 v hoteli v Švajčiarsku a 8. marca 2009 odviezol žalobcu do miesta jeho pôvodu, kde strávil noc z 8. na 9. marca 2009 v hoteli a následne sa 9. marca 2009 vrátil do Luxemburgu.
424
Žalobca nepredložil pripomienky k týmto tvrdeniam Dvora audítorov, hoci v tomto konaní mu prináleží preukázať (pozri bod 193 vyššie), že zaťaženie rozpočtu Únie týmito výdavkami na vodiča bolo odôvodnené a že napadnuté rozhodnutie je protiprávne, keďže uvedené výdavky považuje za neoprávnene zaplatené.
425
Za týchto okolností treba výdavky na vodiča uvedené v riadku č. 38 tabuľky vymáhania pokladať za neoprávnené a zamietnuť štvrtý žalobný dôvod v súvislosti s týmto riadkom.
– O výdavkoch na vodiča uvedených v riadkoch č. 106, 147, 151, 153, 167 a 214 tabuľky vymáhania
426
Služobné cesty vodiča uvedené v riadkoch č. 106, 147, 151, 153, 167 a 214 tabuľky vymáhania mali za cieľ odviezť žalobcu v rámci služobných ciest, ktoré súviseli s návštevami lekára.
427
Žalobca sa v tejto súvislosti v podstate odvoláva na posúdenie Súdneho dvora v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782).
428
Dvor audítorov tvrdí, že služobné cesty vodiča uvedené v riadkoch spomenutých v bode 426 vyššie boli neoprávnené, keďže zodpovedajúce služobné cesty žalobcu boli „služobné cesty bez náhrad“ alebo „uzavreté bez výdavkov“. Domnieva sa, že keďže tieto služobné cesty podľa jeho interných predpisov nepredstavovali služobnú cestu, nemohli byť dôvodom na využívanie služieb vodiča.
429
Je potrebné pripomenúť, že pokiaľ ide o tieto služobné cesty vodiča, Súdny dvor v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), uviedol:
„777 Dotknuté služobné cesty [žalobcu] nemožno pokladať za spojené s výkonom jeho funkcie člena Dvora audítorov, keďže netvrdí a už vôbec nepreukázal, že by tieto návštevy súviseli s povinnými lekárskymi vyšetreniami v tejto funkcii.
778 Treba však poukázať na to, že [žalobca] v súvislosti s týmito služobnými cestami nepožadoval náhradu výdavkov na služobnú cestu ani vyplatenie diét. Jediné náklady, ktoré z týchto služobných ciest vyplynuli pre Dvor audítorov, teda súviseli s použitím služobného vozidla a využitím služieb vodiča.
779 Na jednej strane sú však poznámky k rozhodnutiu č. 33‑2004 a poznámky k rozhodnutiu č. 19‑2009 veľmi nejednoznačné, pokiaľ ide o možnosť považovať cestu k lekárovi za ‚ostatné cesty spojené s výkonom funkcie‘ v zmysle článku 4 oboch týchto rozhodnutí.
780 Medzi ‚prípadmi vyššej moci‘, ktoré je možné považovať za takú cestu, sú totiž uvedené ‚lekárske kontroly‘.
781 Je pravda, že z ustálenej judikatúry Súdneho dvora sformulovanej v rôznych oblastiach práva Únie vyplýva, že pod pojmom vyššia moc treba rozumieť neobvyklé a nepredvídateľné okolnosti, ktorých dôsledkom nebolo možné zabrániť napriek vynaloženiu všetkej starostlivosti (rozsudok z 25. januára 2017, Vilkas, C‑640/15, EU:C:2017:39, bod 53 a citovaná judikatúra).
782 Použitie výrazu ‚vyššia moc‘ teda za normálnych okolností znamená nepredvídateľnosť, pričom znenie poznámok k rozhodnutiu č. 33‑2004, ako aj poznámok k rozhodnutiu č. 19‑2009 vykazovalo v tomto smere nekonzistentnosť, lebo pojem ‚lekárske kontroly‘ vylučuje naliehavosť alebo nepredvídateľnosť.
783 Na druhej strane využitie služieb vodiča v rámci ‚ostatných ciest spojených s výkonom funkcie‘ si síce zo svojej podstaty nevyžaduje, aby príslušný člen Dvora audítorov bol na služobnej ceste, treba však konštatovať, že [žalobca] tým, že transparentne požiadal Dvor audítorov o povolenie návštevy lekára v rámci služobnej cesty, umožnil tejto inštitúcii vykonať predchádzajúcu kontrolu a v prípade potreby zamietnuť použitie zdrojov Dvora audítorov, ktoré plánoval.
784 Vzhľadom na tieto skutočnosti protizákonnosť služobných ciest [žalobcu] a vodiča prideleného jeho kancelárii [uvedených najmä v riadkoch č. 106, 151, 153, 167 a 214 tabuľky vymáhania] nemá zjavnú povahu, ktorú by bolo možné vytýkať [žalobcovi] v rámci tohto konania.“
430
V prejednávanej veci treba uplatniť tieto úvahy a závery Súdneho dvora v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), pokiaľ ide o rovnaké služobné cesty vodiča, uvedené v riadkoch č. 106, 151, 153, 167 a 214 tabuľky vymáhania.
431
Okrem toho sa toto uvažovanie Súdneho dvora vzťahuje aj na služobnú cestu vodiča uvedenú v riadku č. 147, ktorá zahŕňa náklady na dopravu pre vodiča v súvislosti s dvoma návštevami žalobcu u lekára. V tejto súvislosti vzhľadom na skutočnosť, že tieto návštevy, o povolenie ktorých žalobca požiadal Dvor audítorov, sa konali počas cesty služobným vozidlom na zasadnutie výboru Parlamentu pre kontrolu rozpočtu a na konferenciu združenia vo forme obeda (pozri tiež bod 132 vyššie), jeho žiadosť o využitie služieb vodiča, ktorý ho mal odviezť späť do Luxemburgu, nemožno považovať za neoprávnenú, a to napriek tomu, že dotknutý vodič musel z Luxemburgu do Bruselu cestovať vlakom.
432
Vzhľadom na predchádzajúce úvahy treba konštatovať, že Dvor audítorov sa tým, že výdavky na vodiča uvedené v riadkoch č. 106, 147, 151, 153, 167 a 214 tabuľky vymáhania považoval za pohľadávky a požadoval ich vrátenie, dopustil neprávneho posúdenia. V dôsledku toho je potrebné zrušiť napadnuté rozhodnutie, pokiaľ ide o výdavky na vodiča uvedené v týchto riadkoch vo výške 1689,25 eura.
– O výdavkoch na vodiča uvedených v riadku č. 142 tabuľky vymáhania
433
Služobná cesta vodiča uvedená v riadku č. 142 tabuľky vymáhania sa týka výdavkov vynaložených na prepravu služobného vozidla žalobcu späť do miesta jeho dovolenky v Švajčiarsku. V napadnutom rozhodnutí Dvor audítorov zohľadnil vrátenie súm vynaložených pri príležitosti tejto jazdy vodiča žalobcom. Domnieva sa však, že neoprávnene použitá časť mzdy vodiča nebola vrátená.
434
Žalobca spochybňuje skutočnosť, že mzda vodiča súvisiaca so služobnou cestou uvedenou v riadku č. 142 tabuľky vymáhania predstavuje pohľadávku Dvora audítorov voči nemu. Uvádza, že v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), Súdny dvor dospel k záveru, že nejde o nezrovnalosť.
435
V rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), Súdny dvor konštatoval, že síce nie je spochybnená protizákonnosť služobnej cesty vodiča spomenutej v riadku č. 142 tabuľky vymáhania, túto protizákonnosť však nemožno vytýkať žalobcovi v rámci konania na Súdnom dvore (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 752). V tomto smere konštatoval, že účastníci konania sa síce nezhodnú na presnom cieli tejto služobnej cesty, tvrdenie žalobcu, podľa ktorého bolo cieľom služobnej cesty po dohode s vedúcim vodičov Dvora audítorov vyzdvihnúť služobné vozidlo po nehode, však v podstate zodpovedá vyhláseniam príslušného vodiča počas vypočutia OLAF‑om 16. októbra 2017 (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 754). Súdny dvor ďalej uviedol, že je preukázané, že keď bol žalobca informovaný o možnej protiprávnosti služobnej cesty dotknutého vodiča, obrátil sa v priebehu roka 2011 na administratívu Dvora audítorov s cieľom vrátiť sumy, ktoré táto inštitúcia neoprávnene vynaložila na uvedenú služobnú cestu, a tieto sumy mu boli zrazené zo mzdy (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 755).
436
V prejednávanej veci stačí konštatovať, ako je pripomenuté v bode 35 vyššie, že v roku 2011 Dvor audítorov dal žalobcovi k dispozícii služby vodiča, takže Dvor audítorov musel vodičovi vyplácať mzdu, a preto v tejto súvislosti nebola preukázaná nijaká finančná ujma, ktorú by utrpel.
437
V dôsledku toho sa Dvor audítorov tým, že považoval mzdu vodiča uvedenú v riadku č. 142 tabuľky vymáhania za pohľadávku a požadoval jej vrátenie, dopustil nesprávneho posúdenia. Preto treba zrušiť napadnuté rozhodnutie, pokiaľ ide o výdavky na vodiča uvedené v tomto riadku vo výške 185,43 eura.
– O výdavkoch na vodiča uvedených v riadku č. 187 tabuľky vymáhania
438
Predmetom služobnej cesty vodiča uvedenej v riadku č. 187 tabuľky vymáhania bolo „formálne pozvanie [od princeznej]“. Dvor audítorov sa domnieva, že táto služobná cesta bola protiprávna, keďže zodpovedajúca služobná cesta žalobcu bola „služobnou cestou bez náhrad“. Konkrétnejšie uvádza, že žalobca bol na služobnej ceste v Bruseli v sprievode svojho vodiča a služobného vozidla, ale napriek tomu sa rozhodol ponechať si služobné vozidlo na svoje súkromné aktivity cez víkend, zatiaľ čo vodič bol nútený vrátiť sa vlakom do Luxemburgu.
439
Žalobca v podstate odkazuje na posúdenie Súdneho dvora v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), v ktorom Súdny dvor v podstate rozhodol, že sa nezdá byť užitočné určiť, či je Dvor audítorov oprávnený pripisovať žalobcovi postup, v rámci ktorého skutočnosť, že žalobca si ponechal služobné vozidlo, mala za následok cestu vodiča vlakom (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 798).
440
V tomto konaní a na základe podobných úvah, aké sú uvedené v súvislosti so žiadosťou o náhradu v riadku č. 147 (pozri bod 431 vyššie), stačí konštatovať, že Dvor audítorov nespochybňuje zákonnosť cesty žalobcu v reakcii na pozvanie dotknutej osoby, ani nespresňuje, na aké súkromné aktivity si žalobca ponechal služobné vozidlo na víkend. Za týchto podmienok a vzhľadom na skutočnosť, že Dvor audítorov schválil zodpovedajúcu služobnú cestu žalobcu, jeho žiadosť o využitie služieb vodiča nemožno považovať za protiprávnu.
441
V dôsledku toho sa Dvor audítorov tým, že považoval výdavky na vodiča uvedené v riadku č. 187 tabuľky vymáhania za pohľadávku a požadoval ich vrátenie, dopustil nesprávneho posúdenia. Preto treba zrušiť napadnuté rozhodnutie, pokiaľ ide o výdavky na vodiča vo výške 42,64 eura.
– O výdavkoch na vodiča uvedených v riadku č. 247 tabuľky vymáhania
442
Predmetom služobnej cesty vodiča uvedenej v riadku č. 247 bolo odviezť služobné vozidlo žalobcu, ktorý ho používal, do autoservisu v Belgicku na údržbu.
443
Žalobca sa v podstate domnieva, že treba zohľadniť úvahy Súdneho dvora v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782). V tejto súvislosti Súdny dvor po tom, čo konštatoval, že cieľom služobnej cesty vodiča uvedenej v riadku č. 247 bolo podľa žalobcu odviezť jeho služobné vozidlo do servisu na účely údržby, rozhodol, že tvrdenie Dvora audítorov nemožno prijať vzhľadom na neexistenciu dôkazov na podporu tohto tvrdenia (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, body 748 a 749).
444
V tomto konaní Dvor audítorov poukazuje na to, že autoservis poverený údržbou služobného vozidla žalobcu sa podľa platnej lízingovej zmluvy nachádzal v Luxembursku, takže účelom predmetnej služobnej cesty nemohla byť takáto údržba.
445
V tejto súvislosti na základe rovnakých úvah ako v bode 404 vyššie stačí uviesť, že spis neobsahuje iný dôkaz preukazujúci pravdivosť tvrdenia Dvora audítorov, podľa ktorého údržbu tohto vozidla vykonával autoservis nachádzajúci sa v inej krajine. Všeobecný súd preto musí v rámci tohto konania prijať rovnaké posúdenie, aké vykonal Súdny dvor v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), pripomenuté v bode 443 vyššie.
446
V dôsledku toho sa Dvor audítorov tým, že považoval výdavky na vodiča uvedené v riadku č. 247 tabuľky vymáhania za pohľadávku a požadoval ich vrátenie, dopustil nesprávneho posúdenia. Preto treba zrušiť napadnuté rozhodnutie, pokiaľ ide o tieto výdavky vo výške 239,10 eura.
– O výdavkoch na vodiča uvedených v riadkoch č. 176, 317 a 373 a 374 tabuľky vymáhania
447
Pokiaľ ide o výdavky na vodiča uvedené v riadkoch č. 176, 317 a 373 a 374 tabuľky vymáhania, žalobca sa v podstate domnieva, že treba zohľadniť úvahy Súdneho dvora v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782). V tejto súvislosti Súdny dvor nekonštatoval neoprávnenosť služobných ciest vodiča, pokiaľ ide o riadky č. 176, 317 a 373 a 374 tabuľky vymáhania, lebo spis, ktorý mal k dispozícii, neobsahoval príkazy na služobné cesty žalobcu, na ktoré sa odvolával Dvor audítorov, a teda neumožňoval preukázať, že sporné cesty neboli odôvodnene kryté týmito príkazmi na služobné cesty (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 735).
448
Na základe uvažovania uvedeného v bode 404 vyššie je potrebné konštatovať, že v tomto konaní Dvor audítorov s odkazom na príslušné príkazy na služobné cesty, ktoré sú uvedené v prílohách, tvrdí, že služobné cesty uvedené v riadkoch č. 176, 317 a 373 a 374 tabuľky vymáhania sa mali začať a skončiť v Luxembursku.
449
V tejto súvislosti stačí uviesť, ako to urobil Súdny dvor, že ani spis predložený Všeobecnému súdu v prejednávanej veci neobsahuje príkazy na služobné cesty žalobcu týkajúce sa výdavkov na vodiča uvedených v riadkoch č. 176, 317 a 373 a 374 tabuľky vymáhania, takže neoprávnenosť sporných výdavkov nie je dostatočne preukázaná na to, aby ju bolo možné vytýkať žalobcovi.
450
Za týchto okolností je potrebné dospieť k záveru, že Dvor audítorov sa tým, že považoval výdavky na vodiča uvedené v riadkoch č. 176, 317 a 373 a 374 tabuľky vymáhania za nesúvisiace s funkciou žalobcu ako člena Dvora audítorov a požadoval ich vrátenie, dopustil nesprávneho posúdenia. Preto treba zrušiť napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom požaduje vrátenie týchto výdavkov vo výške 1431,93 eura.
– Záver týkajúci sa ďalších výdavkov na vodiča
451
Vzhľadom na vyššie uvedené je potrebné zrušiť napadnuté rozhodnutie, pokiaľ ide o výdavky na vodiča uvedené v riadkoch č. 57, 103, 106, 138, 142, 143, 147, 151, 153, 157, 161, 167, 176, 187, 196, 199, 214, 237, 247, 277, 310 (čiastočne), 317, 319 a 320, 335, 339 (čiastočne), 347, 354, 373 a 374, 382 (čiastočne) a 391 tabuľky vymáhania v sume 7971,90 eura. V zostávajúcej časti treba štvrtý žalobný dôvod zamietnuť, pokiaľ ide o tieto ďalšie výdavky.
c)
Záver týkajúci sa štvrtého žalobného dôvodu
452
Vzhľadom na vyššie uvedené je potrebné zrušiť napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom nariaďuje vrátenie súm plynúcich zo žiadostí o náhradu výdavkov uvedených v riadkoch spomenutých v bodoch 320, 375, 393 a 451 vyššie vo výške 16084,01 eura. V zostávajúcej časti treba štvrtý žalobný dôvod zamietnuť.
5.
O piatom žalobnom dôvode založenom na pravidle, podľa ktorého prebiehajúce trestné konanie bráni pokračovaniu správneho konania
453
V rámci tohto žalobného dôvodu žalobca tvrdí, že z dôvodu prebiehajúceho trestného konania v Luxemburskom veľkovojvodstve nemohol Dvor audítorov rozhodnúť pred prijatím rozhodnutia luxemburských orgánov činných v trestnom konaní, ktoré sa zaoberali rovnakými skutkami, ako sú tie, na ktorých je založené napadnuté rozhodnutie. Tým, že nepočkal na výsledok trestného konania, porušil pravidlo, podľa ktorého prebiehajúce trestné konanie bráni pokračovaniu správneho konania. Vo svojich pripomienkach k záverom, ktoré treba vyvodiť z rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), pre prejednávanú vec, žalobca uvádza, že Súdny dvor nerozhodol o tomto žalobnom dôvode.
454
Dvor audítorov spochybňuje tvrdenia žalobcu.
455
Rovnako ako Dvor audítorov treba konštatovať, že Súdny dvor v rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), zamietol podobnú argumentáciu žalobcu založenú na existencii prebiehajúceho trestného konania v Luxemburskom veľkovojvodstve. V tomto smere Súdny dvor najprv poukázal na to, že nijaké ustanovenie práva Únie nestanovuje, že by konanie, ktoré sa na Súdnom dvore začalo podľa článku 286 ods. 6 ZFEÚ, muselo byť prerušené, pokiaľ sa začalo trestné konanie, ktoré sa týka celkom alebo sčasti tých istých skutkov (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 83). Ďalej Súdny dvor poukázal na článok 25 prílohy IX služobného poriadku, ktorý stanovuje, že pokiaľ je úradník trestne stíhaný za rovnaké skutky, konečné disciplinárne rozhodnutie môže byť prijaté až po vynesení konečného rozsudku súdom, ktorý prípad prejednáva, a následne uviedol, že konania týkajúce sa porušenia povinností člena Dvora audítorov vyplývajúcich z jeho funkcie sú samostatným právnym prostriedkom upraveným v článku 286 ods. 6 ZFEÚ a tieto konania sa teda nespravujú pravidlami, ktoré sa týkajú disciplinárneho konania uvedeného v služobnom poriadku (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, body 84 a 85). Nakoniec Súdny dvor konštatoval, že prípadné prerušenie konania podľa článku 286 ods. 6 ZFEÚ do skončenia trestného konania, ktoré sa začalo v Luxemburskom veľkovojvodstve, nie je potrebné, keďže výsledok tohto konania v každom prípade nemôže obmedziť rozsah posúdenia, ktoré je Súdny dvor povinný vykonať, aby rozhodol o tejto žalobe (rozsudok z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten, C‑130/19, EU:C:2021:782, bod 88).
456
Toto odôvodnenie treba preniesť na toto konanie začaté podľa článku 263 štvrtého odseku ZFEÚ. Nijaká právna norma Únie totiž nestanovuje, že by konanie, ktoré sa na Všeobecnom súde začalo podľa tohto ustanovenia, muselo byť prerušené, pokiaľ sa začalo trestné konanie, ktoré sa týka celkom alebo sčasti tých istých skutkov. Okrem toho finančné dôsledky vyplývajúce z porušenia povinností plynúcich z funkcie člena Dvora audítorov nie sú upravené pravidlami disciplinárneho konania stanovenými v služobnom poriadku. Tieto finančné dôsledky boli uplatnené v súlade s ustanoveniami článkov 98 a 100 nariadenia 2018/1046. Okrem toho v rámci tohto konania možno tiež dospieť k záveru, že prípadné prerušenie tohto konania do skončenia trestného konania, ktoré sa začalo v Luxemburskom veľkovojvodstve, nie je potrebné, keďže výsledok tohto konania v každom prípade nemôže obmedziť rozsah posúdenia, ktoré je Súdny dvor povinný vykonať, aby rozhodol o tejto žalobe.
457
Vzhľadom na vyššie uvedené treba tento žalobný dôvod zamietnuť ako nedôvodný.
6.
O šiestom žalobnom dôvode založenom na porušení povinnosti odôvodnenia, pokiaľ ide o využívanie služieb vodiča, a na porušení článku 75 nariadenia č. 966/2012 alebo článku 94 nariadenia 2018/1046
458
Žalobca spochybňuje, že by ako povoľujúci úradník niesol zodpovednosť za výdavky na svojich vodičov, ktoré predstavujú 30501,27 eura z titulu ich platov a 40595,15 eura z titulu výdavkov na služobné cesty a diéty. Odvoláva sa na článok 75 nariadenia č. 966/2012 a domnieva sa, že táto zodpovednosť môže byť vyvodená len v prípade „úmyselného pochybenia“ alebo „hrubej nedbanlivosti“ z jeho strany ako úradníka povoľujúceho služobné cesty vodičov. Uvádza tiež, že toto ustanovenie a článok 94 nariadenia 2018/1046 stanovujú postúpenie veci špecializovanému výboru pre finančné nezrovnalosti v prípade vyvodenia zodpovednosti voči účastníkovi finančnej operácie. Okrem toho žalobca pripomína, že nie je povoľujúcim úradníkom pre diéty vodičov, ktorí ho vozili, ani pre ich odmenu.
459
Žalobca sa domnieva, že Dvor audítorov si na jednej strane nesplnil svoju povinnosť odôvodnenia tým, že v napadnutom rozhodnutí neodpovedal na „jedno z tvrdení, ktoré uviedol pri výkone svojho práva byť vypočutý“, a na druhej strane porušil článok 75 nariadenia č. 966/2012 alebo článok 94 nariadenia 2018/1046.
460
Na porovnanie žalobca uvádza, že postavenie povoľujúceho úradníka oboch predsedov Dvora audítorov počas jeho dvoch funkčných období v súvislosti s výdavkami na služobné cesty, reprezentáciu a pohostenie neviedlo k vyvodeniu ich zodpovednosti. Okrem toho tvrdí, že výdavky na služobné cesty vodičov boli v súlade s právnym rámcom platným v čase skutkových okolností, ktoré viedli k sporu, a to najmä s rozhodnutiami č. 33‑2004 a 19‑2009.
461
Vo svojich pripomienkach k záverom, ktoré treba vyvodiť z rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), pre prejednávanú vec, žalobca poukazuje na to, že Súdny dvor nerozhodol o tomto žalobnom dôvode, ktorý nebol vznesený v konaní o žalobe podanej Dvorom audítorov.
462
Dvor audítorov spochybňuje tvrdenia žalobcu.
463
Po prvé, pokiaľ ide o výhradu založenú na porušení povinnosti odôvodnenia, žalobca sa obmedzuje na konštatovanie, že napadnuté rozhodnutie neodpovedá na jedno z jeho tvrdení uvedených pri výkone jeho práva byť vypočutý. Keďže nijako nespresňuje, o aké tvrdenie ide, treba konštatovať, že táto výhrada nespĺňa požiadavky jasnosti a presnosti stanovené v článku 76 písm. d) Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu, a preto ju treba zamietnuť ako neprípustnú.
464
Podľa článku 21 prvého odseku Štatútu Súdneho dvora Európskej únie, uplatniteľného na konanie pred Všeobecným súdom na základe článku 53 prvého odseku tohto štatútu, a článku 76 písm. d) rokovacieho poriadku musí žaloba obsahovať predmet konania, žalobné dôvody a tvrdenia, ako aj zhrnutie žalobných dôvodov. Tieto informácie musia byť dostatočne jasné a presné, aby umožnili žalovanému pripraviť si obranu a Všeobecnému súdu rozhodnúť o žalobe prípadne aj bez ďalších informácií. Na účely zabezpečenia právnej istoty a riadneho výkonu spravodlivosti je na to, aby bola žaloba prípustná, potrebné, aby podstatné skutkové a právne okolnosti, na ktorých sa zakladá, súdržným a zrozumiteľným spôsobom vyplývali zo znenia samotnej žaloby (pozri v tomto zmysle uznesenie z 28. apríla 1993, De Hoe/Komisia, T‑85/92, EU:T:1993:39, bod 20 a citovanú judikatúru). Žaloba preto musí spresniť, v čom spočíva dôvod, na ktorom je založená, pričom jeho samotné abstraktné uvedenie nezodpovedá požiadavkám rokovacieho poriadku. Rovnaké požiadavky musia byť splnené, pokiaľ je uvedená výhrada na podporu žalobného dôvodu (pozri rozsudok z 25. marca 2015, Belgicko/Komisia, T‑538/11, EU:T:2015:188, bod 131 a citovanú judikatúru; uznesenie z 27. novembra 2020, PL/Komisia, T‑728/19, neuverejnené, EU:T:2020:575, bod 64).
465
Po druhé, pokiaľ ide o výhradu založenú na porušení článku 75 nariadenia č. 966/2012 alebo článku 94 nariadenia č. 2108/1046, žalobca na pojednávaní uviedol, že v skutočnosti má na mysli článok 73 nariadenia č. 966/2012 alebo článok 92 nariadenia 2018/1046.
466
Pokiaľ ide o vecné preskúmanie výhrady založenej na porušení týchto ustanovení, stačí uviesť, že z pravidiel uplatniteľných na využívanie služieb vodiča členom Dvora audítorov, ako ich spresnil Súdny dvor v bodoch 695 až 700 rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19, EU:C:2021:782), vyplýva, že žalobcovi ako povoľujúcemu úradníkovi pre služobné cesty vodičov prináležalo, aby pri vystavovaní príkazov na služobné cesty vodičov dodržiaval pravidlá uplatniteľné v tejto súvislosti. Túto požiadavku treba považovať za nezávislú od prípadného uplatnenia konania zavedeného článkom 73 nariadenia č. 966/2012 alebo článku 92 nariadenia 2018/1046, či dokonca od postúpenia veci OLAF‑u. Tieto ustanovenia preto nie sú v prejednávanej veci relevantné.
467
Okrem toho zodpovednosť žalobcu ako povoľujúceho úradníka pre služobné cesty vodičov, či už v dôsledku úmyselného pochybenia alebo hrubej nedbanlivosti, nemožno porovnávať so zodpovednosťou predsedu Dvora audítorov ako povoľujúceho úradníka pre výdavky na služobné cesty, reprezentáciu a pohostenie, ktoré vznikli členom Dvora audítorov. Služobné cesty vodičov totiž súvisia s vlastnými činnosťami žalobcu, zatiaľ čo medzi členom Dvora audítorov a jeho predsedom takáto väzba neexistuje, pokiaľ ide o služobné cesty člena.
468
Vzhľadom na vyššie uvedené treba výhradu založenú na porušení článku 73 nariadenia č. 966/2012 alebo článku 92 nariadenia 2018/1046 zamietnuť ako nedôvodnú.
469
Okrem toho, pokiaľ ide o výhradu, ktorou žalobca spochybňuje svoju zodpovednosť za výdavky svojich vodičov, ktoré predstavujú 30501,27 eura z titulu ich platov a 40595,15 eura z dôvodu výdavkov na služobné cesty a diét, táto výhrada sa v podstate prekrýva s výhradou založenou na existencii „zjavne nesprávneho posúdenia“, už preskúmanou v rámci štvrtého žalobného dôvodu (pozri body 394 až 451 vyššie).
470
Vzhľadom na vyššie uvedené treba šiesty žalobný dôvod zamietnuť v celom rozsahu.
7.
Záver týkajúci sa návrhu na zrušenie napadnutého rozhodnutia
471
Vzhľadom na vyššie uvedené a bez toho, aby bolo potrebné prijať opatrenia na zabezpečenie priebehu konania navrhované žalobcom, treba napadnuté rozhodnutie zrušiť v rozsahu, v akom sa týka na jednej strane žiadostí o náhradu výdavkov, ktoré Všeobecný súd v bode 162 vyššie označil za premlčané, a na druhej strane žiadostí o náhradu spomenutých v bode 452 vyššie. Spolu výdavky spojené so všetkými týmito žiadosťami dosahujú celkovú sumu 19254,20 eura. V zostávajúcej časti je návrh na zrušenie napadnutého rozhodnutia potrebné zamietnuť.
B. O návrhu na zrušenie rozhodnutí účtovníčky Dvora audítorov zo 4. a 7. júna 2019
472
Treba poukázať na to, že v rámci návrhov na zrušenie žalobca bezprostredne po svojom návrhu na zrušenie napadnutého rozhodnutia navrhuje „v prípade potreby“ zrušiť rozhodnutia účtovníčky Dvora audítorov zo 4 a 7. júna 2019. V tejto súvislosti treba konštatovať, že žalobca neuvádza nijakú výhradu osobitne smerujúcu proti týmto dvom rozhodnutiam, ale domáha sa ich zrušenia, pokiaľ ide o sumu v nich uvedenú, zvýšenú o úroky od 31. mája 2019, čo podľa výpočtov účtovníčky Dvora audítorov predstavovalo sumu 153584,10 eura k 4. júnu 2019 a sumu 153495,84 eura k 7. júnu 2019.
473
V prejednávanej veci je potrebné uviesť, že listom zo 7. júna 2019 účtovníčka Dvora audítorov konštatovala, že platba bola vykonaná pri zohľadnení úrokov splatných k tomuto dátumu (pozri bod 57 vyššie). Vzhľadom na záver vyvodený v bode 471 vyššie teda treba vyhovieť návrhu na zrušenie rozhodnutia účtovníčky Dvora audítorov obsiahnutého v jej liste zo 7. júna 2019 v rozsahu, v akom stanovuje úhradu úrokov z omeškania so sadzbou 3,5 % zo sumy uvedenej v bode 471 vyššie.
474
Za týchto okolností nie je potrebné zrušiť rozhodnutie zo 4. júna 2019, ktoré obsahuje sumu zvýšenú o úroky od 31. mája do 4. júna 2019, odlišnú od sumy stanovenej účtovníčkou Dvora audítorov 7. júna 2019 a skutočne zaplatenej žalobcom.
C. O návrhu na vrátenie sumy a na zaplatenie úrokov
475
Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd nariadil Dvoru audítorov vrátiť mu sumu, ktorú kvalifikoval ako neoprávnenú platbu, a zaplatiť mu úroky vo výške 3,5 % od 31. mája 2019, čo je lehota stanovená napadnutým rozhodnutím na zaplatenie celkovej sumy 153407,58 eura, až do úplného splatenia.
476
Je potrebné pripomenúť, že zrušenie aktu súdom Únie má za následok spätné odstránenie tohto aktu z právneho poriadku (pozri rozsudok z 30. júna 2021, Mélin/Parlament, T‑51/20, neuverejnený, EU:T:2021:398, bod 68 a citovanú judikatúru).
477
V súlade s článkom 266 ZFEÚ inštitúcia, orgán, úrad alebo agentúra, ktorých akt bol vyhlásený za neplatný, musí prijať opatrenia potrebné na vykonanie rozsudku, ktorým sa akt zrušuje. Žalovaná inštitúcia je teda podľa tohto ustanovenia povinná prijať opatrenia potrebné na odstránenie účinkov zistených protiprávností (pozri rozsudok z 30. júna 2021, Mélin/Parlament, T‑51/20, neuverejnený, EU:T:2021:398, bod 69 a citovanú judikatúru).
478
Okrem toho, ak už bol zrušený akt vykonaný, zrušenie jeho účinkov si v zásade vyžaduje obnovenie právneho stavu, v ktorom sa žalobca nachádzal pred jeho prijatím (pozri rozsudok z 30. júna 2021, Mélin/Parlament, T‑51/20, neuverejnený, EU:T:2021:398, bod 70 a citovanú judikatúru).
479
Pokiaľ ide o platbu úrokov vo výške 3,5 % od 31. mája 2019, je potrebné uviesť toto.
480
Z judikatúry Súdneho dvora vyplýva, že ak boli sumy vybraté v rozpore s právom Únie, z tohto práva vyplýva povinnosť vrátiť ich spolu s úrokmi. Tak je to najmä v prípade, keď boli sumy vybraté na základe aktu Únie, ktorý bol súdom Únie vyhlásený za neplatný alebo zrušený (rozsudok z 20. januára 2021, Komisia/Printeos, C‑301/19 P, EU:C:2021:39, body 66 a 67).
481
Pokiaľ ide konkrétne o súdom Únie vyslovené zrušenie aktu spojeného so zaplatením sumy Únii, Súdny dvor rozhodol, že zaplatenie úrokov z omeškania predstavuje opatrenie vykonania zrušujúceho rozsudku v zmysle článku 266 prvého odseku ZFEÚ v rozsahu, v akom má za cieľ paušálne odškodniť stratu požitkov vyplývajúcich z pohľadávky a prinútiť dlžníka, aby čo najskôr vykonal zrušujúci rozsudok (rozsudok z 20. januára 2021, Komisia/Printeos, C‑301/19 P, EU:C:2021:39, bod 68).
482
V prejednávanej veci, ako uviedol Dvor audítorov na pojednávaní, sa úroky musia počítať od 7. júna 2019, t. j. odo dňa zaplatenia spornej sumy žalobcom. Priznanie úrokov z omeškania odo dňa zaplatenia spornej sumy žalobcom totiž sleduje cieľ spočívajúci v paušálnej náhrade škody žalobcovi za stratu požitkov z jeho finančných prostriedkov (pozri v tomto zmysle rozsudok z 20. januára 2021, Komisia/Printeos, C‑301/19 P, EU:C:2021:39, bod 85).
483
Pokiaľ ide o úrokovú sadzbu požadovanú žalobcom, a to 3,5 %, podľa judikatúry sa uplatniteľná úroková sadzba podľa článku 99 ods. 2 písm. b) nariadenia 2018/1046 vypočítava na základe sadzby, ktorú uplatňuje Európska centrálna banka (ECB) na svoje hlavné refinančné operácie a ktorá je platná v prvý kalendárny deň mesiaca splatnosti, zvýšenej o tri a pol percentuálneho bodu (pozri analogicky uznesenie z 27. januára 2016, ANKO/Komisia a REA, T‑165/14 DEP, neuverejnené, EU:T:2016:108, bod 50).
484
Keďže žalobca požaduje zaplatenie úrokov len vo výške 3,5 %, a nie vo výške úrokovej sadzby stanovenej ECB pre jej hlavné refinančné operácie, zvýšenej o 3,5 percentuálneho bodu, stačí len rozhodnúť, že v prejednávanej veci zo sumy 19254,20 eura plynú od 7. júna 2019 úroky z omeškania vo výške 3,5 % až do úplného zaplatenia Dvorom audítorov.
D. O návrhu na náhradu škody
485
Žalobca navrhuje, aby bol Dvor audítorov zaviazaný na náhradu nemajetkovej ujmy, ktorú údajne utrpel a ktorú ex aequo et bono odhaduje na 50000 eur. Tvrdí, že Dvor audítorov poškodil jeho kariéru a dobrú povesť tým, že postupne informoval o existencii a záveroch správy OLAF‑u v čase, keď on sám nemal túto správu ani prípadnú predbežnú správu predsedu Dvora audítorov. V tejto súvislosti žalobca poukazuje na to, že správa OLAF‑u bola sprístupnená členom Dvora audítorov a výboru Parlamentu pre kontrolu rozpočtu 3. júla 2018, zatiaľ čo predbežná správa predsedu Dvora audítorov, ktorá obsahovala správu OLAF‑u, mu bola doručená až 5. októbra 2018. Uvádza však, že „na základe úniku informácií“ už 11. júla 2018 tlač informovala o existencii a záveroch správy OLAF‑u. V tejto súvislosti vytýka Dvoru audítorov, že nevykonal vyšetrovanie s cieľom zistiť presný zdroj „úniku informácií“. Žalobca tiež pripomína, že v ten istý deň, 11. júla 2018, Dvor audítorov vydal tlačovú správu a oznámenie pre všetkých svojich zamestnancov.
486
Žalobca sa domnieva, že Dvor audítorov tým, že potvrdil vyšetrovanie OLAF‑u v oznámeniach, ktoré ho obviňovali, a uviedol, že budú prijaté opatrenia na vymáhanie podvodných výdavkov, rozšíril informácie o tom, že sa dopustil sprenevery, a vážne spochybnil prezumpciu neviny, ktorá sa naňho vzťahovala. Podľa žalobcu tak Dvor audítorov zaujal stanovisko bez toho, aby bol riadne informovaný, čím porušil požiadavky zásady riadnej správy vecí verejných stanovenej v článku 41 Charty a právomoci, ktoré mu boli zverené. Ďalej namieta porušenie procesných záruk uvedených v Zmluve o FEÚ a v Rokovacom poriadku Dvora audítorov.
487
V replike žalobca namieta, že Dvor audítorov porušil zásadu prezumpcie neviny, zásadu riadnej správy vecí verejných, najmä zásadu nestrannosti a povinnosti náležitej starostlivosti inštitúcií Únie, ako aj procesné záruky a povinnosť dôvernosti.
488
Dvor audítorov sa domnieva, že návrh žalobcu na náhradu škody je neprípustný, keďže bol predložený v rámci žaloby o neplatnosť podanej na základe článku 263 štvrtého odseku ZFEÚ, a nie v rámci samostatnej žaloby podanej podľa článkov 268 a 340 ZFEÚ. Na pojednávaní uviedol, že nespochybňuje skutočnosť, že v zásade je možné podať návrh na náhradu škody a návrh na zrušenie v rámci tej istej žaloby. Návrh žalobcu na náhradu škody je však podľa Dvora audítorov neprípustný, keďže z právneho hľadiska dostatočne nerozvíja všetky podmienky, ktorým podlieha vyvodenie mimozmluvnej zodpovednosti Únie. Pripomína, že až v replike žalobca štruktúrovanejšie prezentoval svoj návrh na náhradu škody.
489
Na úvod je potrebné pripomenúť, že podľa ustálenej judikatúry vznik mimozmluvnej zodpovednosti Únie v zmysle článku 340 druhého odseku ZFEÚ je podmienený súčasným splnením podmienok, ktorými sú protiprávnosť konania vytýkaného inštitúcii Únie, existencia škody a existencia príčinnej súvislosti medzi uvádzaným konaním inštitúcie a údajnou škodou (pozri rozsudok z 20. septembra 2016, Ledra Advertising a i./Komisia a ECB, C‑8/15 P až C‑10/15 P, EU:C:2016:701, bod 64 a citovanú judikatúru).
490
Ak nie je splnená jedna z troch podmienok vzniku mimozmluvnej zodpovednosti Únie, návrhy na náhradu škody sa musia zamietnuť, pričom nie je potrebné skúmať, či sú splnené ďalšie dve podmienky (pozri uznesenie z 11. novembra 2014, Bergallou/Parlament a Rada, T‑22/14, neuverejnené, EU:T:2014:954, bod 61 a citovanú judikatúru).
491
Na podporu svojho návrhu na náhradu škody žalobca v podstate Dvoru audítorov vytýka dve veci: na jednej strane, že nevykonal vyšetrovanie s cieľom zistiť presný zdroj „úniku informácií“ týkajúceho sa existencie a záverov správy OLAF‑u vo vzťahu k nemu, a na druhej strane, že vydal tlačovú správu a oznámenie všetkým svojim zamestnancom 11. júla 2018, t. j. po tomto „úniku“ informácií, ale predtým, ako bola žalobcovi doručená správa OLAF‑u alebo predbežná správa predsedu Dvora audítorov.
492
V tejto súvislosti treba konštatovať, že Dvor audítorov na pojednávaní uviedol, že nebola vydaná tlačová správa z jeho vlastnej iniciatívy, čo žalobca nespochybnil. Existencia tlačovej správy nevyplýva ani zo spisu. V rámci skúmania tohto návrhu na náhradu škody tak treba výhradu žalobcu založenú na existencii tlačovej správy Dvora audítorov bez ďalšieho zamietnuť ako nedostatočne podloženú.
493
Okrem toho stačí konštatovať, že z pripomienok Dvora audítorov predložených na pojednávaní, ktoré žalobca v tejto súvislosti nespochybňuje, vyplýva, že Dvor audítorov rozoslal oznámenie všetkým svojim zamestnancom až 11. júla 2018 po tom, čo tlač „na základe úniku informácií“ informovala o existencii a záveroch správy OLAF‑u. Na pojednávaní Dvor audítorov uviedol, že odpovedal na niekoľko otázok novinárov v tejto súvislosti, pričom jeho odpovede boli následne rozoslané všetkým zamestnancom. Potvrdzuje to aj na jednej strane samotné znenie oznámenia Dvora audítorov jeho zamestnancom, ktoré odkazuje na „otázky položené tlačou“, a na druhej strane novinový článok citovaný žalobcom v bode 234 žaloby, ktorý odkazuje na „dobre informovaný zdroj, ktorý sa prihlásil pod podmienkou anonymity“ a ktorý poskytol tlači informácie o vyšetrovaní žalobcu OLAF‑om.
494
Z toho vyplýva, že práve tento „únik“ predchádzajúcich informácií do tlače zo strany anonymnej tretej osoby bol dôvodom neskoršieho oznámenia Dvora audítorov všetkým jeho zamestnancom a v skutočnosti predstavuje základ tvrdení žalobcu týkajúcich sa poškodenia jeho kariéry a dobrej povesti. Za týchto podmienok však žalobca nepredložil dôkazy prima facie, ktoré by preukazovali, že tento únik informácií do tlače v súvislosti s existenciou a závermi správy OLAF‑u, ktorá sa ho týkala, možno pripísať Dvoru audítorov.
495
Vzhľadom na to, že žalobca nepreukázal, že údajné poškodenie jeho kariéry a dobrej povesti bolo priamym dôsledkom aktu pripísateľného Dvoru audítorov, treba vychádzať z toho, že nemožno konštatovať nijaké pochybenie Dvora audítorov a že prvá z podmienok vzniku zodpovednosti Únie pripomenutých v bode 489 vyššie nie je splnená. Okrem toho žalobca síce vytýka Dvoru audítorov, že nevykonal vyšetrovanie s cieľom zistiť presný zdroj sporného „úniku“ informácií do tlače, neuvádza však právny základ, na základe ktorého bol Dvor audítorov viazaný takouto povinnosťou, keďže navyše išlo o „únik“ informácií, ktorý mu nemožno pripísať.
496
V dôsledku toho treba návrh žalobcu na náhradu škody zamietnuť, pričom nie je potrebné rozhodnúť o jeho prípustnosti.
V. O trovách
497
Podľa článku 134 ods. 1 rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Okrem toho podľa článku 134 ods. 3 rokovacieho poriadku, ak mali účastníci konania úspech len v časti predmetu konania, každý z nich znáša vlastné trovy konania. Ak sa to však zdá oprávnené vzhľadom na okolnosti prípadu, Všeobecný súd môže rozhodnúť, že účastník konania znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť časť trov konania druhého účastníka.
498
Hoci napadnuté rozhodnutie bolo zrušené vo výške 19254,20 eura, čo predstavuje približne jednu osminu celkovej sumy 153407,58 eura, ktorú Dvor audítorov považuje za neoprávnenú, treba konštatovať, že žalobca nemal úspech, pokiaľ ide o sedem osmín tejto sumy a návrh na náhradu škody. Je preto opodstatnené zaviazať žalobcu na náhradu trov konania Dvora audítorov a štyroch pätín jeho vlastných trov konania, pričom Dvor audítorov znáša zvyšnú pätinu.
Z týchto dôvodov
VŠEOBECNÝ SÚD (štvrtá rozšírená komora)
rozhodol takto:
1.
Rozhodnutie Európskeho dvora audítorov z 11. apríla 2019 o stanovení a vymáhaní pohľadávky voči CQ, ktorým Európsky dvor audítorov rozhodol o sume 153407,58 eura ako o neoprávnenej platbe a nariadil vrátenie tejto sumy, sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka sumy 19254,20 eura, a rozhodnutie obsiahnuté v liste účtovníčky Dvora audítorov zo 7. júna 2019 sa zrušuje v rozsahu, v akom stanovuje zaplatenie úrokov z omeškania vo výške tri a pol percentuálneho bodu z tejto sumy.
2.
Zo sumy 19254,20 eura plynú od 7. júna 2019 úroky z omeškania vo výške tri a pol percentuálneho bodu až do úplného zaplatenia Dvorom audítorov.
3.
V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.
4.
CQ je povinný nahradiť trovy konania Dvora audítorov a znáša štyri pätiny svojich vlastných trov konania a Dvor audítorov je povinný nahradiť zvyšnú pätinu.
da Silva Passos
Gervasoni
Półtorak
Reine
Pynnä
Rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 11. septembra 2024.
Podpisy
Obsah
I. Právny rámec
A. Zmluva FEÚ
B. Nariadenie (EÚ, Euratom) č. 883/2013
C. Interné predpisy prijaté Dvorom audítorov
1. Rozhodnutie č. 1‑2003 o výdavkoch na služobné cesty členov Dvora audítorov
2. Rozhodnutie č. 7‑2004 o výdavkoch na reprezentáciu a pohostenie členov Dvora audítorov
3. Rozhodnutie č. 33‑2004 o správe a používaní automobilového parku Dvora audítorov
4. Rozhodnutie č. 19‑2009 o správe a používaní automobilového parku Dvora audítorov
5. Kódex správania členov Dvora audítorov z roku 2012
II. Skutkový stav
A. Predbežné opatrenia prijaté Dvorom audítorov
B. Vyšetrovanie OLAF‑u
C. Trestné konanie začaté orgánmi Luxemburského veľkovojvodstva
D. Začatie konania na Dvore audítorov
E. Konanie na Súdnom dvore Európskej únie
F. Vymáhanie výdavkov považovaných za neoprávnené Dvorom audítorov
III. Návrhy účastníkov konania
IV. Právne posúdenie
A. O návrhu na zrušenie napadnutého rozhodnutia
1. O prvom žalobnom dôvode založenom na nezrovnalostiach vo vyšetrovaní OLAF‑u a v jeho správe
2. O druhom žalobnom dôvode založenom na tom, že Dvor audítorov nevykonal svoju právomoc voľnej úvahy najmä pri povoľovaní výdavkov, na porušení povinnosti preukázať obvinenie a na porušení povinnosti odôvodnenia
3. O treťom žalobnom dôvode založenom na porušení primeranej lehoty
a) O premlčacej lehote
b) O žiadostiach žalobcu o náhradu zodpovedajúcich riadkom č. 1 až 261 tabuľky vymáhania
1) O prvej skupine žiadostí žalobcu o náhradu
2) O druhej skupine žiadostí žalobcu o náhradu
3) O tretej skupine žiadostí žalobcu o náhradu
c) Záver o treťom žalobnom dôvode
4. O štvrtom žalobnom dôvode založenom na porušení zásad právnej istoty a ochrany legitímnej dôvery, ako aj na existencii „zjavne nesprávneho posúdenia“
a) O prípustnosti výhrady založenej na existencii „zjavne nesprávneho posúdenia“
b) O veci samej
1) Úvodné pripomienky
i) O rozsahu preskúmania výhrady založenej na porušení zásady ochrany legitímnej dôvery
ii) O rozsahu preskúmania výhrad založených na legitímnej dôvere žalobcu v zákonnosť jeho služobných ciest a na existencii „zjavne nesprávneho posúdenia“
iii) O rozsahu preskúmania Všeobecným súdom
iv) O dôsledkoch, ktoré treba v rámci tohto konania vyvodiť z rozsudku z 30. septembra 2021, Dvor audítorov/Pinxten (C‑130/19), v súvislosti s nezrovnalosťami, ktoré Dvor audítorov konštatoval voči žalobcovi
2) O výdavkoch na služobné cesty a diétach
i) O služobných cestách, ktorých predmetom boli stretnutia s politickými predstaviteľmi a členmi ich kancelárií
ii) O ďalších služobných cestách
– O služobných cestách uvedených v riadkoch č. 56, 138, 196, 284 a 382 tabuľky vymáhania
– O služobných cestách uvedených v riadkoch č. 57 a 391 tabuľky vymáhania
– O služobných cestách uvedených v riadkoch č. 137, 143, 155 (čiastočne) a 290 tabuľky vymáhania
– O služobných cestách uvedených v riadkoch č. 47, 103, 157, 161, 199, 210, 237, 277, 339 (čiastočne) a 373 a 374 (čiastočne) tabuľky vymáhania
– O služobných cestách uvedených v riadkoch č. 128, 411 a 412 tabuľky vymáhania
– O služobnej ceste uvedenej v riadku č. 347 tabuľky vymáhania
– O služobnej ceste uvedenej v riadku č. 310 tabuľky vymáhania
– O služobnej ceste uvedenej v riadku č. 335 tabuľky vymáhania
– O služobnej ceste uvedenej v riadku č. 63 tabuľky vymáhania
iii) Záver týkajúci sa výdavkov na služobné cesty a diéty
3) O výdavkoch na reprezentáciu a pohostenie
i) O výdavkoch na reprezentáciu spojených so stretnutiami s politickými predstaviteľmi a členmi ich kancelárií, ktorí sú členmi predmetnej politickej strany
ii) O výdavkoch na reprezentáciu spojených so stretnutiami s inými osobami, než sú politickí predstavitelia, ktorí sú členmi predmetnej politickej strany
– O výdavkoch na reprezentáciu uvedených v riadkoch č. 56, 138, 196, 284 a 382 tabuľky vymáhania
– O výdavkoch na reprezentáciu uvedených v riadkoch č. 17, 28 a 290 tabuľky vymáhania
– O výdavkoch na reprezentáciu uvedených v riadkoch č. 314 a 319 a 320 tabuľky vymáhania
– O výdavkoch na reprezentáciu uvedených v riadku č. 339 tabuľky vymáhania
– O výdavkoch na reprezentáciu uvedených v riadkoch č. 98 a 281 tabuľky vymáhania
– Záver týkajúci sa výdavkov na reprezentáciu, ktoré sa týkajú stretnutí s inými osobami
iii) O pohostení v mieste, odkiaľ žalobca pochádza
4) O výdavkoch súvisiacich s používaním služobného vozidla a využívaním služieb vodiča
i) O výdavkoch na vodiča súvisiacich so služobnými cestami alebo s výdavkami žalobcu na reprezentáciu, ktoré sú spojené so stretnutiami s členmi predmetnej politickej strany
ii) O ďalších výdavkoch na vodiča
– O výdavkoch na vodiča uvedených v riadkoch č. 57, 103, 143, 157, 161, 199, 237, 277, 310, 335, 347, 354 a 391 tabuľky vymáhania
– O výdavkoch na vodiča uvedených v riadkoch č. 138, 196, 319 a 320, 339 (čiastočne) a 382 (čiastočne) tabuľky vymáhania
– O výdavkoch na vodiča uvedených v riadkoch č. 379 a 403 tabuľky vymáhania
– O výdavkoch na vodiča uvedených v riadku č. 38 tabuľky vymáhania
– O výdavkoch na vodiča uvedených v riadkoch č. 106, 147, 151, 153, 167 a 214 tabuľky vymáhania
– O výdavkoch na vodiča uvedených v riadku č. 142 tabuľky vymáhania
– O výdavkoch na vodiča uvedených v riadku č. 187 tabuľky vymáhania
– O výdavkoch na vodiča uvedených v riadku č. 247 tabuľky vymáhania
– O výdavkoch na vodiča uvedených v riadkoch č. 176, 317 a 373 a 374 tabuľky vymáhania
– Záver týkajúci sa ďalších výdavkov na vodiča
c) Záver týkajúci sa štvrtého žalobného dôvodu
5. O piatom žalobnom dôvode založenom na pravidle, podľa ktorého prebiehajúce trestné konanie bráni pokračovaniu správneho konania
6. O šiestom žalobnom dôvode založenom na porušení povinnosti odôvodnenia, pokiaľ ide o využívanie služieb vodiča, a na porušení článku 75 nariadenia č. 966/2012 alebo článku 94 nariadenia 2018/1046
7. Záver týkajúci sa návrhu na zrušenie napadnutého rozhodnutia
B. O návrhu na zrušenie rozhodnutí účtovníčky Dvora audítorov zo 4. a 7. júna 2019
C. O návrhu na vrátenie sumy a na zaplatenie úrokov
D. O návrhu na náhradu škody
V. O trovách
(
*1
)	Jazyk konania: francúzština.