62003CJ0385_SK
Účastníci konania
Odôvodnenie
Výrok
Účastníci konania
Vo veci C‑385/03,
ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Bundesfinanzhof (Nemecko) z 30. júla 2003 a doručený Súdnemu dvoru 12. septembra 2003, ktorý súvisí s konaním:
Hauptzollamt Hamburg-Jonas
proti
Käserei Champignon Hofmeister GmbH & Co. KG,
SÚDNY DVOR (prvá komora),
v zložení: predseda prvej komory P. Jann, sudcovia N. Colneric, J. N. Cunha Rodrigues, E. Juhász (spravodajca) a E. Levits,
generálna advokátka: C. Stix-Hackl,
tajomník: K. Sztranc, referentka,
so zreteľom na písomnú časť konania a po pojednávaní z 25. novembra 2004,
so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
– Hauptzollamt Hamburg-Jonas, v zastúpení: M. Blaesing, splnomocnený zástupca,
– Käserei Champignon Hofmeister GmbH & Co. KG, v zastúpení: U. Schrömbges a O. Wenzlaff, Rechtsanwälte,
– Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: G. Braun, splnomocnený zástupca,
po vypočutí návrhov generálnej advokátky na pojednávaní 20. januára 2005,
vyhlásil tento
Rozsudok
Odôvodnenie
1. Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 11 ods. 1 prvého a druhého pododseku nariadenia Komisie (EHS) č. 3665/87 z 27. novembra 1987, ktorým sa ustanovujú spoločné podrobné pravidlá pre uplatňovanie systému vývozných náhrad na poľnohospodárske výrobky (Ú. v. ES L 351, s. 1), zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 2945/94 z 2. decembra 1994 (Ú. v. ES L 310, s. 57, ďalej len „nariadenie č. 3665/87“).
2. Táto prejudiciálna otázka vyplynula zo sporu medzi Käserei Champignon Hofmeister GmbH & Co. KG (ďalej len „Käserei“) a Hauptzollamt Hamburg-Jonas (ďalej len „Hauptzollamt“) týkajúceho sa uloženia pokuty uvedenej v článku 11 ods. 1 prvom pododseku písm. a) nariadenia č. 3665/87 spoločnosti Käserei.
Právny rámec
3. Prvé a tretie odôvodnenie nariadenia č. 2945/94, ktoré zmenilo článok 11 nariadenia č. 3665/87, znie takto:
„Keďže pravidlá Spoločenstva ustanovujú poskytovanie vývozných náhrad výlučne na základe objektívnych kritérií, najmä čo sa týka množstva, povahy a vlastností vyvážaného výrobku a geografického miesta určenia; keďže na základe skúseností by bolo potrebné zintenzívniť opatrenia na boj proti nepresnostiam a najmä podvodom škodiacim rozpočtu Spoločenstva; keďže na tento účel by bolo potrebné prijať ustanovenia na opätovné získanie súm vyplatených navyše a sankcie, ktoré by viedli vývozcov k tomu, aby dodržiavali pravidlá Spoločenstva;
…
keďže v prípade, ak vývozca predloží chybné informácie, môže na ich základe dôjsť k neoprávnenej platbe náhrad, pokiaľ sa chyba nezistí; ak sa chyba zistí, je primerané, aby sa vývozcovi uložila pokuta vo výške zodpovedajúcej pomernej časti náhrady, ktorú by dostal neoprávnene, keby sa chyba nezistila…“ [ neoficiálny preklad ].
4. Článok 3 nariadenia č. 3665/87 stanovuje:
„1. Pojem ‚deň vývozu‘ znamená deň, kedy colné orgány prijmú vývozné colné vyhlásenie, v ktorom je uvedené, že sa má uplatniť náhrada.
2. Dátum prijatia vývozného colného vyhlásenia je rozhodujúci na určenie:
a) uplatniteľnej sadzby náhrady v prípadoch, ak sadzba nie je stanovená vopred,
b) úprav sadzby náhrady, ktoré sa majú vykonať, ak je sadzba náhrady stanovená vopred.
3. Každý iný akt majúci rovnaký právny účinok ako prijatie vývozného colného vyhlásenia sa považuje za rovnocenný takémuto prijatiu.
4. Deň vývozu je rozhodujúci pre stanovenie množstva, povahy a vlastností vyvážaného výrobku.
5. Dokument použitý pri vývoze na preukázanie toho, že sú splnené podmienky pre získanie náhrady musí obsahovať všetky informácie potrebné pre výpočet náhrady, najmä:
a) opis výrobkov v súlade s nomenklatúrou používanou pre vývozné náhrady;
b) čistú hmotnosť týchto výrobkov, alebo, kde to prichádza do úvahy, množstvo vyjadrené v jednotkách miery, ktoré sa má použiť pri výpočte náhrady;
c) v prípade potreby pre výpočet náhrady zloženie príslušných výrobkov alebo odkaz na zloženie výrobkov.
Ak je dokumentom uvedeným v tomto článku vývozné colné vyhlásenie, toto musí obsahovať tieto údaje, ako aj odkaz na ‚nomenklatúru pre vývoz‘.
6. V čase takéhoto prijatia alebo uskutočnenia tohto aktu sa výrobky umiestnia pod colnú kontrolu až dovtedy, kým neopustia colné územie Spoločenstva.“ [ neoficiálny preklad ]
5. Článok 11 ods. 1 nariadenia č. 3665/87 znie takto:
„1. Ak sa zistí, že vývozca s cieľom získať vývoznú náhradu požiadal o náhradu prevyšujúcu skutočne uplatniteľnú náhradu, náhrada splatná pre príslušný vývoz sa rovná náhrade uplatniteľnej na výrobky skutočne vyvezené, znížené:
a) o polovicu rozdielu medzi požadovanou náhradou a náhradou uplatniteľnou na skutočný vývoz;
b) o dvojnásobok rozdielu medzi požadovanou náhradou a uplatniteľnou náhradou, ak vývozca úmyselne poskytne nepravdivé informácie.
Za požadovanú náhradu sa považuje suma vypočítaná na základe informácií poskytnutých podľa článkov 3 alebo 25 ods. 2. Ak sa náhrada mení podľa miesta určenia, diferencovaná časť požadovanej náhrady sa vypočíta na základe údajov poskytnutých podľa článku 47.
Pokuta ustanovená v bode a) sa neuplatní:
– v prípadoch vyššej moci,
– vo výnimočných prípadoch, v prípade okolností nezávislých od vôle vývozcu, ktoré sa zistia potom, ako príslušné orgány prijali vývozné colné vyhlásenie alebo vyhlásenie o zaplatení, a pod podmienkou, že vývozca okamžite potom, ako sa dozvie o týchto okolnostiach, a v lehote stanovenej v článku 47 ods. 2 oznámi túto skutočnosť príslušnému orgánu, ak tento ešte sám nezistil, že požadovaná náhrada bola nesprávna“,
... [ neoficiálny preklad ]
6. Článok 25 ods. 1 nariadenia č. 3665/87 stanovuje:
„Ak vývozca deklaruje svoj úmysel vyviezť výrobky alebo tovary po spracovaní alebo uskladnení a požiadať o náhradu v súlade s článkami 4 a 5 nariadenia (EHS) č. 565/80, nárok podľa týchto ustanovení je podmienený predložením vyhlásenia colným orgánom, ďalej uvádzané len ako ‚platobné vyhlásenie‘.
Členské štáty môžu označiť platobné vyhlásenie iným názvom.“ [ neoficiálny preklad ]
7. Údaje, ktoré musí obsahovať toto platobné vyhlásenie, sú uvedené v článku 25 ods. 2 tohto nariadenia.
8. Článok 47 ods. 1 a 2 nariadenia č. 3665/87 stanovuje:
„1. Náhrady budú vyplatené len na výslovnú žiadosť vývozcu a len tým členským štátom, ktorý platobné vyhlásenie prijal.
Žiadosť o náhradu sa predkladá:
a) písomne; na tento účel môžu členské štáty ustanoviť konkrétny formulár;
b) počítačovým prenosom…
2. S výnimkou prípadov vyššej moci musia byť doklady týkajúce sa vyplatenia náhrady alebo vrátenia colnej zábezpeky predložené do 12 mesiacov odo dňa prijatia vývozného colného vyhlásenia.“ [ neoficiálny preklad ]
Spor vo veci samej a prejudiciálna otázka
9. Spoločnosť Käserei 29. júla 1996 predložila v súlade s článkom 3 nariadenia č. 3665/87 vývozné colné vyhlásenie týkajúce sa dodávky syrov zloženej najmä z tavených syrov, na ktoré sa vzťahujú rôzne položky nomenklatúry používanej pre náhrady zo spoločnej organizácie trhu.
10. Käserei 12. augusta 1996 podala žiadosť na Hauptzollamt, aby jej bol vyplatený preddavok náhrady za túto dodávku. Táto spoločnosť však výslovne vylúčila tavený syr z predmetu svojej žiadosti. Časti 4 a 5 formuláru týkajúce sa taveného syra už boli vyčiarknuté a bola pri nich rukou napísaná poznámka. V liste pripojenom k žiadosti o platbu Käserei informovala Hauptzollamt, že nežiada o náhradu pre tento výrobok.
11. Hauptzollamt vyplatil sumy vývozných náhrad vo vzťahu k nevyčiarknutým častiam, ale rozhodnutím z 26. marca 1997 uložil pokutu Käserei z dôvodu, že na tavený syr uvedený v predmetnom vývoznom colnom vyhlásení nemôže byť poskytnutá náhrada, pretože obsahuje pridané rastlinné tuky. V dôsledku toho usúdil, že uvedená spoločnosť požiadala o náhradu prevyšujúcu skutočne uplatniteľnú náhradu.
12. Käserei podala námietku proti tomuto rozhodnutiu, ktorej však nebolo vyhovené. Následne podanej žalobe spoločnosti Käserei však vyhovel Finanzgericht Hamburg, ktorý rozhodol, že táto spoločnosť nepodala žiadosť o náhradu vo vzťahu k častiam 4 a 5 formulára, keďže podanie vývozného colného vyhlásenia nemôže byť považované za takúto žiadosť a že v dôsledku toho režim pokút sa nemal uplatniť.
13. Hauptzollamt podal odvolanie na Bundesfinanzhof. Tento uvádza, že rozhodnutie, ktoré má byť prijaté v konaní vo veci samej závisí od otázky, či sa má žiadosť o náhradu v zmysle článku 11 ods. 1 nariadenia č. 3665/87 považovať za podanie vývozného colného vyhlásenia podľa článku 3 toho istého nariadenia, alebo naopak, za podanie žiadosti o náhradu upravenú v článku 47 ods. 1 uvedeného nariadenia.
14. Keďže Bundesfinanzhof usúdil, že odpoveď na túto otázku nemôže byť jasne odvodená zo znenia článku 11 ods. 1 nariadenia č. 3665/87, rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru túto prejudiciálnu otázku:
„Má sa článok 11 ods. 1 prvý a druhý pododsek nariadenia č. 3665/87... vykladať – aj vzhľadom na zásadu proporcionality – tak, že nepravdivé informácie týkajúce sa určitých článkov vo vývoznom colnom vyhlásení, ktoré môžu viesť k tomu, že náhrada prevýši skutočne uplatniteľnú náhradu, spôsobujú samy osebe zníženie vývoznej náhrady o sumu zodpovedajúcu pokute stanovenej v uvedenom článku, hoci bolo výslovne vyhlásené v rámci osobitnej žiadosti o platbu, ktorá sa má predložiť na základe vnútroštátneho práva, že platba vývoznej náhrady sa nežiada vo vzťahu k predmetným článkom vyhlásenia?“
O prejudiciálnej otázke
Pripomienky predložené Súdnemu dvoru
15. Podľa Käserei nie vývozné colné vyhlásenie, ale žiadosť o platbu uvedená v článku 47 ods. 1 nariadenia č. 3665/87 predstavuje žiadosť o náhradu v zmysle článku 11 ods. 1 uvedeného nariadenia. Podľa nej z toho vyplýva, že režim pokút stanovený v tomto článku 11 ods. 1 sa uplatní iba vtedy, ak samotné vývozné colné vyhlásenie obsahuje nepravdivé údaje týkajúce sa vývozných náhrad.
16. Käserei uvádza, že podľa článku 11 ods. 1 prvého pododseku nariadenia č. 3665/87 sa uloží pokuta iba v prípade, ak vývozca požiada o vývoznú náhradu prevyšujúcu skutočne uplatniteľnú náhradu. Toto ustanovenie však neurčuje, čo predstavuje takúto žiadosť. Podľa Käserei, ak neexistuje takéto upresnenie, je určujúca iba samotná žiadosť o náhradu, ktorá je upravená v článku 47 uvedeného nariadenia.
17. Käserei uvádza, že podľa tohto článku 47 ods. 1 je vyplatenie vývoznej náhrady podmienené podaním písomnej žiadosti vývozcu a členské štáty môžu na tento účel ustanoviť konkrétny formulár. V nemeckej právnej úprave je takýto formulár stanovený v článku 15 nariadenia o vývozných náhradách (Ausfuhrerstattungsverordnung) z 24. mája 1996 (BGBl. I 1996, s. 766). Vo vzore formuláru stanoveného týmto nariadením je žiadateľ výslovne upozornený, že žiada o vyplatenie vývozných náhrad vo vzťahu k všetkým výrobkom uvedeným v tejto žiadosti. Vývozné colné vyhlásenie je jasne odlíšené od žiadosti o platbu náhrady a až podanie tejto žiadosti je okamihom, keď podľa nemeckého práva vývozca výslovne žiada o vývoznú náhradu. Na pojednávaní Käserei uviedla, že vývozné colné vyhlásenie je iba vyhlásením úmyslu v nemeckom právnom poriadku a na základe neho sa nezačína postup vo vzťahu k náhradám na príslušnom nemeckom colnom úrade.
18. Podľa Komisie žiadosť o náhradu uvedená v článku 11 ods. 1 prvom pododseku nariadenia č. 3665/87 sa považuje za podanú vtedy, keď sa podá vývozné colné vyhlásenie podľa článku 3 tohto nariadenia. Zdôrazňuje v tomto smere, že v zmysle uvedeného článku 11 ods. 1 „za požadovanú náhradu sa považuje suma vypočítaná na základe informácií poskytnutých podľa článkov 3 alebo 25 ods. 2“ [ neoficiálny preklad ] tohto nariadenia.
19. Komisia uvádza takisto účel nariadenia č. 3665/87. Uvádza, že odradzujúci účinok tohto nariadenia by sa stal vo veľkej miere kompromisom, ak by mal platiť výklad Finanzgericht Hamburg. Podľa nej prijatie vývozného vyhlásenia znamená, že výrobky prechádzajú pod kontrolu colných orgánov a sú predmetom preverenia. Toto preverenie by malo iba malý význam a nemalo by žiadny odradzujúci účinok, keby pokuta nevychádzala z informácií uvedených vo vývoznom colnom vyhlásení, ale v žiadosti o platbu, ktorá môže byť podaná omnoho neskôr. Výklad Finanzgericht Hamburg by podľa Komisie mohol viesť k situáciám, keď by vývozca najprv podal vývozné colné vyhlásenie obsahujúce nepravdivé informácie a konkrétnu žiadosť o náhradu by podal až potom, keď si bude istý, že chyby už nemôžu byť zistené.
Odpoveď Súdneho dvora
20. Vnútroštátny súd sa v podstate pýta, či dokument, na základe ktorého sa uplatní pokuta stanovená v článku 11 ods. 1 nariadenia č. 3665/87, je vývozné colné vyhlásenie uvedené v článku 3 tohto nariadenia alebo konkrétna žiadosť o platbu uvedená v článku 47 ods. 1 tohto nariadenia.
21. Je potrebné pripomenúť, že článok 11 ods. 1 prvý pododsek nariadenia č. 3665/87 stanovuje, že pokuta sa uloží hospodárskemu subjektu, ktorý požiada o vývoznú náhradu prevyšujúcu náhradu, na ktorú má skutočne právo. Článok 11 ods. 1 druhý pododsek toho istého nariadenia stanovuje, že za požadovanú náhradu sa považuje suma vypočítaná na základe informácií poskytnutých podľa článkov 3 alebo 25 ods. 2 tohto nariadenia. Druhá veta tohto druhého pododseku stanovuje okrem toho, že informácie poskytnuté podľa článku 47 tohto nariadenia sa vezmú do úvahy pri výpočte požadovanej náhrady „ak sa [sadzba] náhrad[y] mení podľa miesta určenia“ [ neoficiálny preklad ].
22. Z toho vyplýva, že keď sa sadzba náhrady nemení, stačí vychádzať výlučne z článku 3 alebo prípadne z článku 25 ods. 2 nariadenia č. 3665/87 pre výpočet sumy požadovanej náhrady v zmysle článku 11 ods. 1 tohto nariadenia. Z toho takisto vyplýva, že dokument alebo dokumenty obsahujúce údaje stanovené v uvedených článkoch 3 alebo 25 ods. 2, na základe ktorých sa vypočíta suma náhrady, predstavujú žiadosť, ktorá spôsobuje v prípade nepravdivých informácií, že sa uplatní pokuta stanovená v uvedenom článku 11 ods. 1.
23. Pokiaľ ide o výklad článku 3 tohto nariadenia, je potrebné zdôrazniť, ako to urobila generálna advokátka v bode 38 svojich návrhov, že z tohto článku vyslovene nevyplýva, že suma požadovanej náhrady sa vypočíta na základe informácií poskytnutých iba vo vývoznom colnom vyhlásení. Konkrétnejšie, odsek 5 tohto článku 3 nestanovuje názov dokumentu, ktorý musí byť predložený s cieľom získať vývoznú náhradu. Odkazuje iba na „dokument použitý pri vývoze“ [ neoficiálny preklad ]. Okrem toho druhý pododsek uvedeného článku 3 ods. 5 stanovuje možnosť, keď „je dokumentom uvedeným v tomto článku vývozné colné vyhlásenie“ [ neoficiálny preklad ]. Z toho vyplýva, že dokumentom, ktorý musí byť predložený na získanie náhrady, nie je nevyhnutne iba vývozné colné vyhlásenie.
24. V skutočnosti každý členský štát má upraviť vo svojom vnútroštátnom právnom poriadku formuláre potrebné na splnenie ustanovení článku 3 nariadenia č. 3665/87. Dokument používaný pri vývoze na získanie náhrady môže byť začlenený v jednom vývoznom colnom vyhlásení, alebo môžu existovať odlišné formuláre.
25. Bez ohľadu na to, aký je názov dokumentu používaného podľa vnútroštátneho práva na získanie náhrady, článok 3 ods. 5 nariadenia č. 3665/87 vyžaduje, aby tento dokument bol podaný „pri vývoze“, a nie neskôr. Z toho vyplýva, že uvedeným dokumentom nemôže byť žiadosť o platbu uvedená v článku 47 ods. 1 tohto nariadenia, keďže táto žiadosť môže byť podaná do dvanástich mesiacov po dátume prijatia colného vyhlásenia, teda pomerne dlho po vykonaní vývozu.
26. Vyššie uvedená analýza je v súlade so znením, ako aj systémom a účelom nariadenia č. 3665/87. Pokiaľ ide o znenie tohto nariadenia, je potrebné uviesť, že toto nariadenie obsahuje základné pravidlá a postupy týkajúce sa získania vývozných náhrad. Ako uviedla generálna advokátka v bodoch 48 a 50 svojich návrhov, články 3 a 11 uvedeného nariadenia stanovujú základné pravidlá a nachádzajú sa v hlave 2 kapitole 1 nazvanej „Právo na náhradu“. Oproti tomu článok 47 ods. 1 tohto nariadenia, ktorý sa nachádza v hlave 4 nazvanej „Postup pri vyplatení náhrady“, stanovuje výlučne administratívne náležitosti, ktoré musí vývozca splniť, aby mu bola vyplatená náhrada. Rozsah náhrady závisí od informácií obsiahnutých v dokumente, ktorý zakladá právo na náhradu, a nie v dokumente technického charakteru, ktorý predstavuje, iste, podmienku vyplatenia náhrady, ale nie právny základ pre právo na takéto vyplatenie náhrady. Z toho vyplýva, že v súlade so znením nariadenia č. 3665/87 a systémom, ktorý toto nariadenie zaviedlo, je žiadosťou o náhradu v zmysle článku 11 ods. 1 uvedeného nariadenia žiadosť podaná podľa článku 3 alebo prípadne podľa článku 25 ods. 2 toho istého nariadenia, ale nie žiadosť o platbu uvedená v článku 47 ods. 1.
27. Pokiaľ ide o účel nariadenia č. 3665/87, z prvého odôvodnenia nariadenia č. 2945/94 vyplýva, že cieľom je boj proti nepresnostiam a podvodom, ku ktorým dochádza v oblasti vývozných náhrad (pozri rozsudok z 11. júla 2002, Käserei Champignon Hofmeister, C‑210/00, s. I‑6453, bod 60). Výklad, podľa ktorého je možné podať platne žiadosť o náhradu týkajúcu sa výrobkov už vyvezených, by však bránil tomuto cieľu, pretože príslušné orgány neboli schopné vykonať fyzickú kontrolu uvedených výrobkov, ktorá je potrebná na to, aby nariadenie č. 3665/87 mohlo splniť svoj cieľ. Nemôže sa teda pripustiť, aby žiadosť o náhradu, uvedená v článku 47 ods. 1 tohto nariadenia, ktorá môže byť podaná do dvanástich mesiacov po podaní vývozného colného vyhlásenia, mohla predstavovať žiadosť o náhradu v zmysle článku 11 ods. 1 tohto nariadenia.
28. Fyzická kontrola výrobkov, pre ktoré sa žiadajú vývozné náhrady, predstavuje dôležitý nástroj v boji proti nepresnostiam a podvodom v oblasti vývozných náhrad. V tomto smere je potrebné uviesť, že na uistenie sa, že cieľ preverovania je v plnej miere zabezpečený, je nevyhnutné, aby sa kontroly konali potom, ako vývozca podá záväznú žiadosť o náhradu. Ako uviedla Komisia vo svojich písomných pripomienkach, odrádzajúci účinok pokút uvedených v článku 11 ods. 1 nariadenia č. 3665/87 by bol takmer úplne zrušený, ak by bolo možné podať žiadosť o náhradu potom, ako boli vykonané kontroly výrobkov. Vývozca by potom mal možnosť prispôsobiť svoju žiadosť o náhradu podľa výsledkov prípadnej kontroly.
29. Ďalej postup preverovania žiadostí o náhradu sa musí považovať za integrálnu súčasť režimu vývozných náhrad stanoveného v nariadení č. 3665/87. Na účely určenia dokumentu, ktorý predstavuje žiadosť o náhradu, je teda potrebné vziať do úvahy nielen dokument, ktorého cieľom je samotné vyplatenie náhrady, ale aj ten, na základe ktorého sa začne systém preverovania žiadosti o náhradu.
30. Vnútroštátny súd, ktorý odkazuje na zásadu proporcionality, sa pýta, či nemôže byť považované za neproporcionálne, keď dôjde k uloženiu pokuty uvedenej v článku 11 ods. 1 nariadenia č. 3665/87, hoci o vyplatenie žiadosti vývozca ani nepožiadal, ani mu to neodsúhlasili príslušné orgány.
31. V tomto ohľade je potrebné najprv pripomenúť, že v bodoch 59 až 68 už citovaného rozsudku Käserei Champignon Hofmeister Súdny dvor už uznal proporcionálnu povahu pokuty. V uvedenom bode 68 Súdny dvor usúdil, že pokuta stanovená v článku 11 ods. 1 prvom pododseku písm. a) nariadenia č. 3665/87 neporušuje zásadu proporcionality, keďže nemôže byť považovaná ani za nevhodnú na účely realizácie cieľa sledovaného právnou úpravou Spoločenstva, teda boja proti nepresnostiam a podvodom, ani za presahujúcu hranice toho, čo je potrebné na dosiahnutie tohto cieľa.
32. Ďalej je potrebné uviesť, že nariadenie č. 3665/87 stanovuje riadne definované podmienky, za ktorých sa vývozca, ktorý žiada o náhradu prevyšujúcu skutočne uplatniteľnú náhradu, môže prinajmenšom vyhnúť tomu, aby mu bola uložená pokuta stanovená v článku 11 ods. 1 tohto nariadenia. Podľa tretieho pododseku druhej zarážky tohto ustanovenia sa predmetná pokuta neuplatní „vo výnimočných prípadoch, v prípade okolností, ktoré vývozca nemôže ovládať a ktoré sa zistia potom, ako príslušné orgány prijali vývozné colné vyhlásenie alebo vyhlásenie o zaplatení a pod podmienkou, že vývozca okamžite potom, ako sa dozvie o týchto okolnostiach a v lehote stanovenej v článku 47 ods. 2 oznámi túto skutočnosť príslušnému orgánu, ak tento ešte sám nezistil, že požadovaná náhrada bola nesprávna“ [ neoficiálny preklad ].
33. Je však potrebné upresniť, že zmena žiadosti o náhradu predstavuje zmenu podstaty a nie procesnú zmenu. Takáto zmena musí byť oznámená príslušným orgánom tak, že sa predloží špecifický odôvodnený dokument, a nie jednoduchý formulár podobný žiadosti o zaplatenie podľa článku 47 ods. 1 nariadenia č. 3665/87.
34. Napokon je potrebné zdôrazniť, že zo znenia, ako aj z účelu nariadenia č. 3665/87 vyplýva, že zákonodarca Spoločenstva chcel, aby sa pokuta stanovená v článku 11 ods. 1 tohto nariadenia uplatnila nie až potom, ako rozpočet Spoločenstva utrpí finančnú stratu vyplývajúcu z neoprávneného vyplatenia vývoznej náhrady, ale v počiatočnom štádiu, keď vývozca podal nepravdivé informácie, iba ak by to nebolo úmyselne, vo svojej žiadosti o náhradu.
35. Tretie odôvodnenie nariadenia č. 2945/94 stanovuje, že „keďže v prípade, ak vývozca predloží chybné informácie, môže na ich základe dôjsť k neoprávnenej platbe náhrad, ak sa chyba nezistí; ak sa chyba zistí, je primerané, aby sa vývozcovi uložila pokuta…“ [ neoficiálny preklad ]. V dôsledku toho nemá žiadny význam v tomto ohľade skutočnosť, že vývozca, potom ako zistil nepravdivé informácie uvedené vo vývoznom colnom vyhlásení, ani nepožiadal o, ani nezískal platbu príslušnej náhrady. V systéme, ktorý zaviedlo nariadenie č. 3665/87, postačuje už samotná skutočnosť, že nepravdivé informácie môžu viesť k neoprávnenej platbe náhrad, na uplatnenie pokuty uvedenej v článku 11 ods. 1 tohto nariadenia.
36. Vzhľadom na vyššie uvedené je potrebné odpovedať na položenú otázku tak, že článok 11 ods. 1 prvý a druhý pododsek nariadenia č. 3665/87 má byť vykladaný v tom zmysle, že v prípade nepravdivých informácií obsiahnutých v dokumente uvedenom v článku 3 ods. 5 tohto nariadenia, teda vo vývoznom colnom vyhlásení alebo v inom dokumente používanom pri vývoze, ktorý môže viesť k náhrade prevyšujúcej skutočne uplatniteľnú náhradu, sa uplatní pokuta stanovená uvedeným článkom. Toto pravidlo sa uplatňuje aj vtedy, ak v rámci žiadosti o platbu uvedenej v článku 47 tohto nariadenia je výslovne vyhlásené, že o platbu vývoznej náhrady sa žiada iba vo vzťahu k určitým výrobkom uvedeným v tomto dokumente.
O trovách
37. Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôže byť nahradené.
Výrok
Z týchto dôvodov Súdny dvor (prvá komora) rozhodol takto:
Článok 11 ods. 1 prvý a druhý pododsek nariadenia Komisie (EHS) č. 3665/87 z 27. novembra 1987, ktorým sa ustanovujú spoločné podrobné pravidlá pre uplatňovanie systému vývozných náhrad na poľnohospodárske výrobky, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 2945/94 z 2. decembra 1994, sa má vykladať v tom zmysle, že v prípade nepravdivých informácií obsiahnutých v dokumente uvedenom v článku 3 ods. 5 tohto nariadenia, teda vo vývoznom colnom vyhlásení alebo v inom dokumente používanom pri vývoze, ktorý môže viesť k náhrade prevyšujúcej skutočne uplatniteľnú náhradu, sa uplatní pokuta stanovená uvedeným článkom. Toto pravidlo sa uplatňuje aj vtedy, ak v rámci žiadosti o platbu uvedenej v článku 47 tohto nariadenia je výslovne vyhlásené, že o platbu vývoznej náhrady sa žiada iba vo vzťahu k určitým výrobkom uvedeným v tomto dokumente.