62022CJ0325
ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA (štvrtá komora)
z 19. októbra 2023 (
*1
)
„Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Pomoc poskytovaná členskými štátmi – Článok 107 ods. 1 ZFEÚ – Pojem ‚podnik‘ – Nariadenie (EÚ) 2015/1589 – Vymáhanie protiprávnej pomoci – Rozhodnutie (EÚ) 2015/456 – Výmeny lesných pozemkov – Určovanie ‚trhovej hodnoty‘“
Vo veci C‑325/22,
ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 267 ZFEÚ, podaný rozhodnutím Administrativen săd – Varna (Správny súd Varna, Bulharsko) zo 4. mája 2022 a doručený Súdnemu dvoru 13. mája 2022, ktorý súvisí s konaním:
TS,
HI
proti
Ministar na zemedelieto, chranite i gorite,
SÚDNY DVOR (štvrtá komora),
v zložení: predseda štvrtej komory C. Lycourgos, sudcovia O. Spineanu‑Matei, J.‑C. Bonichot (spravodajca), S. Rodin a L. S. Rossi,
generálny advokát: A. Rantos,
tajomník: A. Calot Escobar,
so zreteľom na písomnú časť konania,
so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
–
bulharská vláda, v zastúpení: T. Mitova a L. Zacharieva, splnomocnené zástupkyne,
–
Európska komisia, v zastúpení: C. Georgieva a B. Stromsky, splnomocnení zástupcovia,
so zreteľom na rozhodnutie prijaté po vypočutí generálneho advokáta, že vec bude prejednaná bez jeho návrhov,
vyhlásil tento
Rozsudok
1
Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 107 ZFEÚ, článku 16 ods. 3 nariadenia Rady (EÚ) 2015/1589 z 13. júla 2015 stanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 108 [ZFEÚ] (Ú. v. EÚ L 248, 2015, s. 9), ako aj rozhodnutia Komisie (EÚ) 2015/456 z 5. septembra 2014 o schéme pomoci SA.26212 (11/C) (ex 11/NN – ex CP 176/A/08) a SA.26217 (11/C) (ex 11/NN – ex CP 176/B/08) poskytnutej Bulharskou republikou v súvislosti s výmenou lesných pozemkov (Ú. v. EÚ L 80, 2015, s. 100, ďalej len „rozhodnutie Komisie z 5. septembra 2014“).
2
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi fyzickou osobou a právnickou osobou na jednej strane a Ministar na zemedelieto, chranite i gorite (minister poľnohospodárstva, potravinárstva a lesného hospodárstva) na druhej strane vo veci žiadosti o vrátenie štátnej pomoci, ktorá im bola poskytnutá v rámci výmeny lesných pozemkov.
Právny rámec
Právo Únie
Nariadenie 2015/1589
3
Článok 16 nariadenia 2015/1589, nazvaný „Vymáhanie pomoci“, v odseku 3 stanovuje:
„Bez toho, aby bolo dotknuté akékoľvek uznesenie Súdneho dvora Európskej únie podľa článku 278 ZFEÚ, vymáhanie sa uskutoční bez meškania a v súlade s postupmi podľa vnútroštátneho práva dotknutého členského štátu za predpokladu, že umožnia okamžité a účinné vykonanie rozhodnutia [Európskej komisie]. Na tento účel a v prípade konania na vnútroštátnych súdoch dotknuté členské štáty podniknú všetky potrebné kroky, ktoré sú k dispozícii v ich príslušných právnych systémoch, vrátane predbežných opatrení, bez toho, aby bolo dotknuté právo Únie.“
Rozhodnutie Komisie z 5. septembra 2014
4
Odôvodnenia 125 až 128, 156 a 171 rozhodnutia Komisie z 5. septembra 2014 znejú:
„(125)
Na úvod je však v tomto prípade potrebné vziať do úvahy, či potenciálni príjemcovia výmenných transakcií sú podniky v zmysle článku 107 ods. 1 [ZFEÚ]. Je to z dôvodu, že podľa znenia tohto ustanovenia sa pravidlá štátnej pomoci uplatňujú len vtedy, ak je príjemca pomoci podnik.
(126)
Súdny dvor… vymedzuje pojem ‚podnik‘ v zmysle článku 107 ods. 1 [ZFEÚ] ako každý subjekt vykonávajúci hospodársku činnosť, bez ohľadu na jeho právne postavenie alebo spôsob, akým je financovaný… Podľa Súdneho dvora… každá činnosť spočívajúca v ponúkaní tovarov a služieb na trhu predstavuje hospodársku činnosť… Klasifikácia subjektu ako podniku je teda vždy vo vzťahu k určitej činnosti. Subjekt, ktorý vykonáva hospodárske aj nehospodárske činnosti, treba považovať za podnik iba vo vzťahu k hospodárskym činnostiam. Podnik nemusí byť právnickou osobou; fyzické osoby možno za predpokladu, že vykonávajú hospodársku činnosť, takisto považovať za podniky v rámci štátnej pomoci.
(127)
V tejto súvislosti je potrebné poznamenať, že niektorí príjemcovia napadnutých výmenných transakcií nevykonávali počas skúmaného obdobia hospodárske činnosti s vymeneným lesným pozemkom a ani v súčasnosti nevykonávajú takéto činnosti. Výsledkom je, že títo príjemcovia nemôžu byť považovaní za podniky v zmysle článku 107 ods. 1 [ZFEÚ], a preto sa nepredpokladá, že do výmenných transakcií, ktoré uzavreli s Bulharskom, bola zahrnutá štátna pomoc.
(128)
Zostávajúca časť tohto rozhodnutia sa následne týka iba tých príjemcov napadnutých výmenných transakcií, ktorí predstavujú podniky v zmysle článku 107 ods. 1 [ZFEÚ].
…
(156)
S ohľadom na už uvedené skutočnosti Komisia dospela k záveru, že výmenné transakcie vykonávané Bulharskou republikou počas skúmaného obdobia predstavujú štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 [ZFEÚ] v tých prípadoch, keď protistrana danej transakcie je podnik v zmysle uvedeného ustanovenia, v administratívnych cenách použitých pri tejto transakcii sa nezohľadňovali trhové ceny a podmienky poskytnutia pomoci de minimis stanovené v nariadení Komisie [(EÚ) č. 1407/2013 z 18. decembra 2013 o uplatňovaní článkov 107 a 108 [ZFEÚ] na pomoc de minimis (Ú. v. EÚ L 352, 2013, s. 1)] neboli splnené.
…
(171)
V tejto veci sú prípadní príjemcovia nezlučiteľnej štátnej pomoci tie fyzické a právnické osoby, ktoré sa počas skúmaného obdobia zúčastnili na 132 výmenných transakciách s bulharskými orgánmi. Z tejto skupiny by bulharské orgány mali odpočítať tie fyzické a právnické osoby, ktoré nie sú považované za ‚podniky‘ v zmysle článku 107 ods. 1 [ZFEÚ]…“
5
Článok 1 tohto rozhodnutia stanovuje:
„Štátna pomoc poskytnutá podnikom v rámci výmenných transakcií lesných pozemkov vo verejnom vlastníctve za lesné pozemky v súkromnom vlastníctve v období od 1. januára 2007 do 27. januára 2009, neoprávnene poskytnutá Bulharskou republikou v rozpore s článkom 108 ods. 3 [ZFEÚ] je nezlučiteľná s vnútorným trhom.“
6
Článok 6 ods. 1 písm. b), c) a d) uvedeného rozhodnutia uvádza:
„1.   Bulharská republika do štyroch mesiacov od oznámenia tohto rozhodnutia predloží Komisii tieto informácie:
…
b)
určenie prípadov, v ktorých sa bude vymáhanie uskutočňovať na základe trhových cien v čase výmenných transakcií uvedených vo vyjadrení 2014/032997 poskytnutom Bulharskou republikou;
c)
určenie prípadov, v ktorých sa vymáhanie vykoná zrušením výmennej transakcie;
d)
vymedzenie prípadov, v ktorých sa vymáhanie bude vykonávať na základe súm určených nezávislým expertom v oblasti oceňovania a dokumentov preukazujúcich, že bol vymenovaný takýto nezávislý expert, ktorý bol vybratý vo verejnom obstarávaní a schválený Komisiou.“
7
Článok 6 ods. 2 písm. a) a b) toho istého rozhodnutia stanovuje:
„Bulharská republika do ôsmich mesiacov od oznámenia tohto rozhodnutia predloží Komisii tieto informácie:
a)
zoznam príjemcov, ktorí dostali pomoc na základe výmenných transakcií uvedených v článku 1, a celkovú výšku pomoci, ktorú každý z nich dostal v dôsledku týchto transakcií;
b)
celkovú sumu (istina a úroky z vymáhanej sumy), ktorú má vrátiť každý príjemca.“
Oznámenie Komisie o prvkoch štátnej pomoci pri predaji pozemkov a budov verejnoprávnymi orgánmi
8
Podľa bodu 2 písm. a) posledného odseku oznámenia Komisie o prvkoch štátnej pomoci pri predaji pozemkov a budov verejnoprávnymi orgánmi (Ú. v. ES C 209, 1997, s. 3; Mim. vyd. 08/001, s. 143):
‚Trhová hodnota‘ je cena, pri ktorej by sa pozemky a budovy mohli predávať na základe súkromnej zmluvy medzi dobrovoľným predávajúcim a kupujúcim, ktorý s ním nie je spojený prostredníctvom osobných vzťahov, v deň ocenenia, pričom sa predpokladá, že majetok sa ponúka otvorene na trhu, že podmienky trhu dovoľujú riadny predaj a že s ohľadom na povahu majetku je k dispozícii bežné obdobie na rokovanie týkajúce sa predaja…“
Bulharské právo
Zákon o štátnej pomoci
9
Ustanovenie § 38 ods. 9, 10 a 11 zakon za dăržavnite pomošti (zákon o štátnej pomoci, DV č. 85 z 24. októbra 2017) v súvislosti s vymáhaním protiprávnej štátnej pomoci vyhlásenej za nezlučiteľnú s vnútorným trhom na základe rozhodnutia Komisie stanovuje:
„9.   Hodnotenie uvedené v odseku 7 bode 2 vykonáva nezávislý autorizovaný hodnotiteľ zaregistrovaný podľa zákona o nezávislých hodnotiteľoch…
10.   Hodnotenie uvedené v odseku 7 bode 2 vyžaduje a schvaľuje správca pomoci za podmienok a v lehote stanovenej v rozhodnutí Európskej komisie.
11.   Ak správca pomoci neschváli hodnotenie uvedené v odseku 7 bode 2, odôvodneným aktom požiada troch hodnotiteľov o druhú expertízu okrem prípadov, keď sa o hodnotenie žiada podľa zakon za obštestvenite porački [(zákon o verejnom obstarávaní)].“
Zákon o štátnom majetku
10
Ustanovenie § 32 ods. 2 zakon za dăržavnata sobstvenost (zákon o štátnom majetku, DV č. 44 z 21. mája 1996) v znení uplatniteľnom na spor vo veci samej (ďalej len „zákon o štátnom majetku“) znie:
„Rovnocenná peňažná kompenzácia uvedená v odseku 1 sa určí v závislosti od účelu pozemkov pred nadobudnutím účinnosti podrobného územného plánu alebo pred schválením podrobného územného plánu, ktorý predpokladá výstavbu národného diela a pre ktorý existuje platné nariadenie umožňujúce predbežné vykonanie, a to na základe trhovej ceny pozemkov s podobnými charakteristikami nachádzajúcimi sa v blízkosti pozemkov, ktoré sú predmetom vyvlastnenia.“
11
Ustanovenie § 1a dopalnitelni razporedbi na zakon za dăržavnata sobstvenost (doplňujúce ustanovenia k zákonu o štátnom majetku) stanovuje:
„Na účely tohto zákona:
…
2.
‚Trhová cena‘ je priemerná cena všetkých transakcií s nehnuteľnosťami týkajúcich sa kúpy/predaja, výmeny, vytvorenia vecných práv alebo prevodu vlastníckeho práva za záväzok týkajúci sa výstavby, zriadenia hypotekárneho záložného práva (ako záruky za kúpu/predaj nehnuteľnosti), dražby verejnými a súkromnými exekútormi, štátnymi inštitúciami a obcami, ako aj iných odplatných transakcií s výnimkou tých, ktorých predmetom sú teoretické podiely na nehnuteľnostiach, v ktorých je aspoň jednou zo strán podnikateľ, a ktoré boli uzavreté do dvanástich mesiacov pred dátumom žiadosti o ocenenie a zaregistrované na registračnom úrade miesta, kde sa nehnuteľnosť nachádza. Ak počas dvanástich mesiacov pred dátumom žiadosti o ocenenie bolo na registračnom úrade miesta, kde sa nachádza nehnuteľnosť, zaregistrovaných viac ako 20 transakcií, trhová cena sa určí s prihliadnutím na 20 posledných zaregistrovaných transakcií. Výpočet priemeru sa vykoná na základe najmenej dvoch relevantných transakcií.
…
4.
‚Nehnuteľnosti nachádzajúce sa v blízkosti vyvlastnených nehnuteľností‘ sú nehnuteľnosti, ktoré sa nachádzajú:
a)
v tom istom okrese v rámci veľkých miest, ktoré sa členia na okresy;
b)
v tej istej mestskej časti v rámci iných miest, obývaných centier alebo lokalít;
c)
na tom istom území v rámci poľnohospodárskych a lesných oblastí.“
Zákon o lesoch
12
Ustanovenie § 3 prechodných a záverečných ustanovení zakon za gorite (zákon o lesoch, DV č. 19 z 8. marca 2011), účinné od roku 2011, stanovuje:
„1. Podľa tohto zákona nie je možné vykonať zmenu užívania a nemožno zastavať pozemky nachádzajúce sa v lesných oblastiach, ktoré fyzické alebo právnické osoby alebo obce nadobudli od štátu v dôsledku výmen uskutočnených do dňa vyhlásenia zákona v Dăržaven vestnik [(Úradný vestník)].
2. Zákaz uvedený v odseku 1 sa uplatňuje aj v prípade zmeny vlastníka nehnuteľnosti s výnimkou prípadov, keď dotknutú lesnú oblasť nadobudol štát.“
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
13
Spor vo veci samej je súčasťou rozsiahleho reštitučného konania, ktorým Bulharská republika vracia lesné pozemky, ktoré boli znárodnené v roku 1947, ich bývalým vlastníkom.
14
Zo spisu, ktorý má Súdny dvor k dispozícii, vyplýva, že novela zákona o lesoch, ktorá nadobudla účinnosť 22. februára 2002, umožnila výmenu sprivatizovaných lesných pozemkov za lesné pozemky tohto členského štátu.
15
Okrem toho bola cena pozemkov, ktorých sa týkala výmena, určená na základe kritérií stanovených bulharskou právnou úpravou.
16
Dňa 26. novembra 2008 Dăržavna agencija po gorite (Národná agentúra pre lesy, Bulharsko) a TS, fyzická osoba, uzavreli zmluvu o výmene lesných pozemkov (ďalej len „sporná výmena“).
17
O dva mesiace neskôr TS previedla pozemky nadobudnuté na základe tejto zmluvy na HI, súkromnú spoločnosť so sídlom v Bulharsku, ktorú spravuje a čiastočne vlastní TS. Z rozhodnutia vnútroštátneho súdu vyplýva, že TS bola spoločníkom spoločnosti HI už v čase spornej výmeny.
18
HI pôsobí v oblasti hotelierstva, stravovania, lesného hospodárstva, spracovania dreva a predaja tovaru. Z rozhodnutia vnútroštátneho súdu vyplýva, že HI chcela postaviť hotelový komplex na niektorých takto nadobudnutých pozemkoch a že na tento účel požiadala v auguste 2009 príslušné orgány o zmenu ich užívania.
19
Táto transakcia s nehnuteľnosťami však nemohla byť ukončená z dôvodu moratória, ktoré prijalo Narodno sabranie na Republika Bălgarija (Národné zhromaždenie Bulharskej republiky) 3. septembra 2009 (DV č. 72 z 8. septembra 2009), a neskoršieho legislatívneho opatrenia, ktorým sa zakazovala zmena užívania pozemkov nadobudnutých od Bulharskej republiky.
20
V rozhodnutí z 5. septembra 2014 Komisia usúdila, že výmenné transakcie týkajúce sa lesných pozemkov uskutočnené týmto členským štátom predstavujú štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ v prípade, že osoby, ktoré sa zúčastnili na tejto výmene, sú podnikmi v zmysle tohto ustanovenia a hodnota lesných pozemkov uvedeného členského štátu neodráža trhovú hodnotu, a to pod podmienkou, že nejde o pomoc de minimis v zmysle nariadenia č. 1407/2013.
21
Komisia preto konštatovala, že určitá pomoc, ktorá bola poskytnutá podnikom v rámci predmetných výmenných transakcií týkajúcich sa lesných pozemkov v období od 1. januára 2007, t. j. odo dňa pristúpenia Bulharskej republiky k Európskej únii, do 27. januára 2009, bola týmto členským štátom vykonaná protiprávne, je nezlučiteľná s vnútorným trhom a uvedený členský štát ju má vymáhať.
22
Podľa rozhodnutia Komisie z 5. septembra 2014 bulharské orgány aktom konštatujúcim verejnú pohľadávku a na základe hodnotiacej správy týkajúcej sa lesných pozemkov 8. júla 2020 usúdili, že TS a HI boli spoločne a nerozdielne povinné vrátiť pomoc vo výške 294627 BGN, ktorá vyplývala zo spornej výmeny, spolu s úrokmi vo výške 145737,79 BGN, čo spolu predstavuje celkovú sumu 440364,79 BGN (približne 224700 eur).
23
TS a HI podali proti tomuto aktu žalobu na Administrativen săd – Varna (Správny súd Varna, Bulharsko), pričom na jednej strane tvrdili, že ich nemožno považovať za „podniky“ v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ, keďže pozemky nadobudnuté v rámci spornej výmeny neboli napokon použité na hospodárske účely, a na druhej strane, že posúdenie, ktoré vykonal vnútroštátny správny orgán v súvislosti s výškou pomoci, ktorá sa má vrátiť, bolo nesprávne. Domnievajú sa, že posúdenie hodnoty vymenených pozemkov by malo byť predmetom ocenenia súdom podľa metódy stanovenej v § 1a bodoch 2 a 4 doplňujúcich ustanovení k zákonu o štátnom majetku, ktorý sa uplatňuje v prípade vyvlastnenia súkromného pozemku vo verejnom záujme.
24
Vnútroštátny súd uvádza, že pokiaľ ide o vykonanie rozhodnutia Komisie z 5. septembra 2014, vnútroštátna judikatúra si protirečí v otázke, či vzhľadom na znenie odôvodnenia 127 tohto rozhodnutia kvalifikácia subjektu ako „podniku“ závisí od využívania lesných pozemkov nadobudnutých v rámci predmetných výmen pozemkov.
25
Tento súd tiež uvádza, že objektívne kritérium „trhovej hodnoty“ pozemku vyplývajúce z judikatúry Súdneho dvora na účely posúdenia, či nadobudnutie verejného pozemku predstavuje štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ, sa líši od metódy určenia trhovej ceny stanovenej v § 1a bodoch 2 a 4 doplňujúcich ustanovení k zákonu o štátnom majetku, na ktoré sa odvolávajú žalobkyne vo veci samej.
26
Za týchto podmienok Administrativen săd – Varna (Správny súd Varna) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
„1.
Je potrebné z pôsobnosti pojmu ‚podnik‘ vylúčiť príjemcu protiprávne poskytnutej štátnej pomoci vyplývajúcej zo zmluvy o výmene a nadobudnutí pozemkov v lesnej oblasti (súkromné vlastníctvo štátu), ktorý podľa ročnej účtovnej závierky vykonáva hospodársku činnosť tým, že na relevantnom trhu ponúka tovary a služby, avšak v súlade s odôvodnením 127 [rozhodnutia Komisie z 5. septembra 2014] nevykonáva žiadnu priamu alebo nepriamu činnosť s pozemkami nadobudnutými výmenou z dôvodu, že vnútroštátne právo stanovuje objektívny zákaz zmeniť určenie pozemkov a zastavať alebo scudziť vymenené pozemky, ktoré boli vylúčené z lesného fondu?
2.
Má sa článok 107 ZFEÚ uplatniť a vykladať v tom zmysle, že investičný zámer, ktorý deklaroval a skutočne opísal príjemca protiprávne prijatej štátnej pomoci, ktorý sa má realizovať na pozemkoch štátu (nachádzajúcich sa v lesnej oblasti) získaných výmenou a ktorý je predpokladom pre následné začatie správneho konania na účely vylúčenia zastavaných pozemkov, možno považovať za skutočnosť, ktorá je relevantná na účely výkonu hospodárskej činnosti vzhľadom na právne postavenie a dodržanie kritérií týkajúcich sa ‚podniku‘ a vzhľadom na získané informácie o skončení prvej fázy správneho konania týkajúceho sa predbežnej dohody, a to bez ohľadu na to, že nastala objektívna nemožnosť realizácie investičného projektu z dôvodu moratória, ktoré bolo uložené rozhodnutím [Národného zhromaždenia Bulharskej republiky], a následného prijatia zákonného ustanovenia, ktoré obsahuje výslovný zákaz meniť stanovené určenie pozemkov a zastavať pozemky získané od štátu?
3.
Majú sa článok 107 ZFEÚ a článok 16 ods. 3 nariadenia [2015/1589] vykladať v tom zmysle, že na účely určenia štátnej pomoci získanej v rámci výmeny pozemkov nachádzajúcich sa v lesnej oblasti (súkromné vlastníctvo štátu) bránia vnútroštátnej právnej úprave, akou je § 1a body 2 a 4 [doplňujúcich ustanovení k zákonu o štátnom majetku], ktorá bráni určeniu trhovej ceny predmetných pozemkov tým, že na účely výpočtu stanovuje trhové ukazovatele a hodnotiace kritériá, ktoré vedú k odchýlke od skutočnej hodnoty pozemku, a porušuje v tomto zmysle zásadu efektivity?“
O prejudiciálnych otázkach
O prvej otázke
27
Svojou prvou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa má rozhodnutie Komisie z 5. septembra 2014 vykladať v tom zmysle, že len osoby, ktoré nadobudli pozemky v rámci výmenných transakcií týkajúcich sa lesných pozemkov, na ktoré sa vzťahuje toto rozhodnutie, a využívajú tieto pozemky na účely hospodárskej činnosti, sa majú považovať za podniky, ktoré sú príjemcami štátnej pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ.
28
Najprv treba poznamenať, že odpoveďou na túto otázku nie je dotknutá otázka, či je TS „podnikom“ v zmysle tohto ustanovenia, ani otázka, či TS a HI možno považovať spoločne za príjemcov štátnej pomoci podľa uvedeného ustanovenia.
29
Ďalej treba pripomenúť, že z ustálenej judikatúry Súdneho dvora vyplýva, že pojem „podnik“ v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ zahŕňa každý subjekt vykonávajúci hospodársku činnosť bez ohľadu na jeho právne postavenie a spôsob financovania a že akákoľvek činnosť založená na ponúkaní tovarov a služieb na danom trhu predstavuje hospodársku činnosť (rozsudok z 27. júna 2017, Congregación de Escuelas Pías Provincia Betania, C‑74/16, EU:C:2017:496, body 41 a 45, ako aj citovaná judikatúra).
30
Naproti tomu z ustálenej judikatúry vôbec nevyplýva, že by kvalifikácia ako „podnik“ v zmysle tohto ustanovenia bola podmienená okolnosťou, že dotknutá hospodárska činnosť súvisí s majetkom, ktorého nadobudnutie predstavuje štátnu pomoc v zmysle uvedeného ustanovenia.
31
Okrem toho treba pripomenúť, že článok 108 ods. 3 ZFEÚ zavádza predbežné preskúmanie zmien existujúcej pomoci a plánov novej pomoci, aby bola vykonaná len pomoc zlučiteľná s vnútorným trhom (pozri v tomto zmysle rozsudok z 19. júla 2016, Kotnik a i., C‑526/14, EU:C:2016:570, bod 36, ako aj citovanú judikatúru).
32
V dôsledku toho takýto systém predchádzajúceho schválenia štátnej pomoci, ktorý je založený na posúdení plánov pomoci ex ante, bráni tomu, aby kvalifikácia ako „podnik“ v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ bola podmienená takými náhodnými okolnosťami, ktoré nastali po poskytnutí dotknutej výhody, ako je okolnosť spočívajúca vo využívaní nadobudnutého majetku na hospodárske účely.
33
Napokon pokiaľ ide o definíciu pojmu „podnik“, ktorú použila Komisia vo svojom rozhodnutí z 5. septembra 2014, článok 1 tohto rozhodnutia sa týka štátnej pomoci poskytnutej „podnikom“, pričom tento pojem nespresňuje.
34
Je pravda, že odôvodnenie 127 tohto rozhodnutia uvádza, že „niektorí príjemcovia napadnutých výmenných transakcií nevykonávali počas skúmaného obdobia hospodárske činnosti s vymeneným lesným pozemkom a ani v súčasnosti nevykonávajú takéto činnosti“, takže „títo príjemcovia nemôžu byť považovaní za podniky v zmysle článku 107 ods. 1 [ZFEÚ], a preto sa nepredpokladá, že do výmenných transakcií, ktoré uzavreli s Bulharskom, bola zahrnutá štátna pomoc“.
35
Z celkovej štruktúry uvedeného rozhodnutia a najmä z jeho odôvodnení 126 a 128 však vyplýva, že Komisia tiež viackrát uvádzala podniky „v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ“ bez toho, aby takúto kvalifikáciu akokoľvek viazala na hospodársku činnosť súvisiacu s týmito lesnými pozemkami.
36
Odôvodnenie 171 rozhodnutia Komisie z 5. septembra 2014, ktoré sa nachádza v časti tohto rozhodnutia týkajúcej sa určenia „príjemcov“ dotknutej pomoci, okrem iného uvádza, že fyzické a právnické osoby, „ktoré nie sú považované za ‚podniky‘ v zmysle článku 107 ods. 1 [ZFEÚ]“, by sa bez ďalšieho spresnenia mali vylúčiť.
37
Napokon z ustálenej judikatúry vyplýva, že v prípade, že určité znenie sekundárneho práva Únie pripúšťa viac ako jeden výklad, je potrebné uprednostniť taký výklad, ktorý umožňuje jeho zlučiteľnosť s primárnym právom, než taký výklad, ktorý by viedol ku konštatovania jeho nezlučiteľnosti s týmto právom (rozsudok zo 4. mája 2016, Philip Morris Brands a i., C‑547/14, EU:C:2016:325, bod 70, ako aj citovaná judikatúra).
38
Treba preto usúdiť, že odôvodnenie 127 rozhodnutia Komisie z 5. septembra 2014 odkazuje len na osobitnú situáciu, v ktorej subjekt nemožno kvalifikovať ako „podnik“ v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ. Toto odôvodnenie preto nemôže odôvodniť výklad tohto rozhodnutia, z ktorého by vyplývalo, že len subjekty vykonávajúce hospodársku činnosť súvisiacu s pozemkami nadobudnutými v rámci výmeny pozemkov, na ktorú sa vzťahuje uvedené rozhodnutie, možno považovať za podniky, ktoré sú príjemcami štátnej pomoci v zmysle tohto ustanovenia.
39
Vzhľadom na vyššie uvedené treba na prvú otázku odpovedať tak, že rozhodnutie Komisie z 5. septembra 2014 sa má vykladať v tom zmysle, že nemožno konštatovať, že len osoby, ktoré nadobudli pozemky v rámci výmenných transakcií týkajúcich sa lesných pozemkov, na ktoré sa vzťahuje toto rozhodnutie, a využívajú tieto pozemky na účely hospodárskej činnosti, sa majú považovať za podniky, ktoré sú príjemcami štátnej pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ.
O druhej otázke
40
Svojou druhou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či okolnosť, že subjekt, ktorý získal lesné pozemky pri spornej výmene, mal v úmysle využívať tieto pozemky v rámci svojej hospodárskej činnosti, ale následné zmeny vnútroštátneho práva mu v tom zabránili, je relevantná na účely posúdenia, či tento subjekt predstavuje „podnik“ v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ.
41
Vzhľadom na odpoveď na prvú otázku, podľa ktorej rozhodnutie Komisie z 5. septembra 2014 neobmedzuje pojem „podnik“ na subjekty, ktoré takto získané lesné pozemky využívali na hospodárske účely, nie je potrebné odpovedať na druhú otázku.
O tretej otázke
42
Svojou treťou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa článok 107 ods. 1 ZFEÚ a článok 16 ods. 3 nariadenia 2015/1589 majú vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby sa určenie výšky štátnej pomoci prijatej pri nadobudnutí pozemkov v rámci výmeny lesných pozemkov zakladalo na takých kritériách, aké sú stanovené v § 1a bodoch 2 a 4 doplňujúcich ustanovení k zákonu o štátnom majetku.
43
Z rozhodnutia vnútroštátneho súdu vyplýva, že tieto kritériá sa vzťahujú na priemerné ceny registrovaných transakcií s nehnuteľnosťami, ktoré sa týkajú pozemkov s podobnými charakteristikami, ako má oceňovaný pozemok, nachádzajú sa v jeho blízkosti, pričom aspoň jednou zo strán transakcie je podnikateľ, a boli uzavreté v období dvanástich mesiacov pred ocenením.
44
Žalobkyne vo veci samej tvrdia, že uvedené kritériá sa mali uplatniť na určenie sumy štátnej pomoci, ktorá sa má vymáhať, pričom vnútroštátny súd sa naopak domnieva, že neumožňujú určiť trhovú hodnotu lesných pozemkov, ktoré boli predmetom spornej výmeny.
45
Treba teda preformulovať tretiu otázku a konštatovať, že tento súd sa touto otázkou v podstate pýta, či článok 107 ods. 1 ZFEÚ a článok 16 ods. 3 nariadenia 2015/1589 bránia tomu, aby sa kritériá umožňujúce určiť výšku štátnej pomoci prijatej v rámci nadobudnutia pozemkov zakladali na priemerných cenách registrovaných transakcií s nehnuteľnosťami, ktoré sa týkajú pozemkov s podobnými charakteristikami, ako má oceňovaný pozemok, nachádzajú sa v jeho blízkosti, pričom aspoň jednou zo strán transakcie je podnikateľ, a boli uzavreté v období dvanástich mesiacov pred ocenením.
46
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že článok 16 ods. 3 nariadenia 2015/1589 stanovuje, že bez toho, aby bolo dotknuté akékoľvek uznesenie Súdneho dvora podľa článku 278 ZFEÚ, vymáhanie sa uskutoční bez meškania a v súlade s postupmi podľa vnútroštátneho práva dotknutého členského štátu za predpokladu, že umožnia okamžité a účinné vykonanie rozhodnutia Komisie. Na tento účel a v prípade konania na vnútroštátnych súdoch dotknuté členské štáty podniknú všetky potrebné kroky, ktoré sú k dispozícii v ich príslušných právnych systémoch, vrátane predbežných opatrení, bez toho, aby bolo dotknuté právo Únie.
47
Okrem toho z judikatúry Súdneho dvora vyplýva, že hlavným cieľom vrátenia protiprávne poskytnutej štátnej pomoci je odstrániť narušenie hospodárskej súťaže spôsobené konkurenčnou výhodou, ktorú táto pomoc poskytuje, a že obnovenie stavu, ktorý existoval pred poskytnutím protiprávnej pomoci alebo pomoci, ktorá ja nezlučiteľná s vnútorným trhom, predstavuje požiadavku, ktorá je nevyhnutná na zachovanie potrebného účinku ustanovení Zmlúv týkajúcich sa štátnej pomoci (pozri v tomto zmysle rozsudok z 30. apríla 2020, Nelson Antunes da Cunha, C‑627/18, EU:C:2020:321, bod 42 a citovanú judikatúru).
48
Napokon treba tiež pripomenúť, že ak dotknutý členský štát musí kvantifikovať pomoc, ktorá sa má vymáhať, musí tak urobiť na základe metódy uvedenej v rozhodnutí o vymáhaní (pozri v tomto zmysle rozsudok z 13. februára 2014, Mediaset, C‑69/13, EU:C:2014:71, body 21 a 23).
49
V prejednávanej veci z vyššie uvedeného vyplýva, že uplatnenie metódy oceňovania, akú uvádza vnútroštátny súd vo svojej tretej otázke, musí byť v prvom rade v súlade s rozhodnutím Komisie z 5. septembra 2014, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.
50
Konkrétne mu prináleží posúdiť, či je takáto metóda v súlade s článkom 6 ods. 1 písm. b), c) a d) tohto rozhodnutia, ktorý stanovuje tri rôzne spôsoby vymáhania pomoci, a to vymáhanie pomoci na základe trhových cien platných v čase výmenných transakcií uvedených vo vyjadrení 2014/032997 poskytnutom Bulharskom, vymáhanie zrušením výmennej transakcie alebo vymáhanie na základe súm určených nezávislým expertom a dokumentov preukazujúcich, že tento nezávislý expert bol vybratý vo verejnom obstarávaní a schválený Komisiou.
51
Následne pokiaľ ide o súlad takej metódy oceňovania, akú uvádza vnútroštátny súd vo svojej tretej otázke, s článkom 107 ods. 1 ZFEÚ a článkom 16 ods. 3 nariadenia 2015/1589, treba pripomenúť, že predaj pozemku orgánom verejnej moci môže obsahovať prvky štátnej pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ, a to najmä vtedy, keď sa tak neurobí v trhovej hodnote, teda keď sa nepredáva za cenu, ktorú by pravdepodobne stanovil súkromný investor pôsobiaci za normálnych podmienok hospodárskej súťaže (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 16. decembra 2010, Seydaland Vereinigte Agrarbetriebe, C‑239/09, EU:C:2010:778, bod 34 a citovanú judikatúru).
52
Okrem toho, ako uviedla Komisia vo svojom rozhodnutí z 5. septembra 2014, ak k takému oceneniu dochádza ex post, ako v prejednávanej veci, členský štát posudzuje trhovú hodnotu dotknutých pozemkov v okamihu spornej výmennej transakcie (pozri analogicky rozsudok zo 16. mája 2002, Francúzsko/Komisia, C‑482/99, EU:C:2002:294, body 71 a 72).
53
Pokiaľ ide o metódu, ktorú možno na tento účel uplatniť, treba pripomenúť, že viaceré metódy môžu poskytnúť ceny zodpovedajúce trhovej hodnote a že ak sa medzi nimi nachádzajú metóda predaja uchádzačovi s najvyššou ponukou a metóda znaleckého posudku, nie je vylúčené, že aj iné metódy môžu umožniť dosiahnutie takéhoto výsledku (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 16. júla 2015, BVVG, C‑39/14, EU:C:2015:470, bod 31 a citovanú judikatúru).
54
Ak vnútroštátna právna úprava stanovuje pravidlá výpočtu trhovej hodnoty pozemkov určených na predaj verejnými orgánmi, ich uplatnenie musí, aby boli v súlade s článkom 107 ZFEÚ, viesť vo všetkých prípadoch k cene, ktorá sa čo najviac blíži trhovej hodnote. Keďže táto trhová hodnota je s výnimkou predajov uchádzačovi s najlepšou ponukou teoretická, musí byť nevyhnutne povolené rozpätie, v rámci ktorého sa dosiahnutá cena odchyľuje od teoretickej ceny (rozsudok zo 16. decembra 2010, Seydaland Vereinigte Agrarbetriebe, C‑239/09, EU:C:2010:778, bod 35).
55
Napokon, aj keby bola metóda oceňovania v súlade s článkom 107 ZFEÚ, nemožno vylúčiť, že v určitých prípadoch táto metóda vedie k výsledku, ktorý sa odchyľuje od trhovej hodnoty. Za týchto okolností by bol vnútroštátny súd povinný neuplatniť ju na základe povinnosti, ktorá prináleží všetkým štátnym orgánom, vrátane vnútroštátnych súdov, a to povinnosti neuplatniť pravidlo vnútroštátneho práva, ktoré je v rozpore s právom Únie (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 16. decembra 2010, Seydaland Vereinigte Agrarbetriebe, C‑239/09, EU:C:2010:778, bod 52).
56
V prejednávanej veci, pokiaľ ide o také kritériá oceňovania, akými sú kritériá stanovené v § 1a bodoch 2 a 4 doplňujúcich ustanovení k zákonu o štátnom majetku, treba konštatovať, že z judikatúry pripomenutej v bodoch 53 až 55 tohto rozsudku vyplýva, že článok 107 ods. 1 ZFEÚ a priori nebráni metóde oceňovania založenej na porovnaní s podobnými transakciami s nehnuteľnosťami, keďže kritériá, ktoré stanovuje, umožňujú vypočítať trhovú hodnotu dotknutých lesných pozemkov, ani nevyžaduje uplatnenie tejto metódy.
57
Pokiaľ ide o posúdenie otázky, či takéto kritériá oceňovania umožňujú stanoviť túto trhovú hodnotu v okamihu spornej výmeny, toto posúdenie prináleží v podstate vnútroštátnemu súdu s prihliadnutím na skutkové a právne okolnosti, o ktorých sa dozvedel.
58
V tomto rámci tomuto súdu najmä prináleží overiť existenciu okolnosti, na ktorú poukázal, a to že ceny transakcií s nehnuteľnosťami sú v praxi podhodnotené s cieľom znížiť výšku dane a notárskych poplatkov, ako aj okolnosti, ktorú uviedla bulharská vláda vo svojich písomných pripomienkach, a to že predaje, ktoré by sa mohli zohľadniť analogicky, nie sú dostatočné na to, aby umožnili spoľahlivé porovnanie.
59
Vnútroštátnemu súdu tiež prináleží overiť, či transakcie s nehnuteľnosťami, ktoré možno v tomto rámci zohľadniť, neboli uskutočnené v čase, ktorý je príliš vzdialený od dátumu spornej výmeny.
60
Vzhľadom na vyššie uvedené treba na tretiu otázku odpovedať tak, že článok 107 ods. 1 ZFEÚ a článok 16 ods. 3 nariadenia 2015/1589 sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia tomu, aby sa kritériá umožňujúce určiť výšku štátnej pomoci prijatej pri nadobudnutí pozemkov v rámci výmeny lesných pozemkov zakladali na priemerných cenách registrovaných transakcií s nehnuteľnosťami, ktoré sa týkajú pozemkov s podobnými charakteristikami, ako má oceňovaný pozemok, nachádzajú sa v jeho blízkosti, pričom aspoň jednou zo strán transakcie je podnikateľ, a boli uzavreté v období dvanástich mesiacov pred ocenením, a to za predpokladu, že uplatnenie takýchto kritérií je zlučiteľné s rozhodnutím Komisie o vymáhaní tejto pomoci a že tieto kritériá umožňujú určiť trhovú hodnotu týchto pozemkov v čase výmennej transakcie.
O trovách
61
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.
Z týchto dôvodov Súdny dvor (štvrtá komora) rozhodol takto:
1.
Rozhodnutie Komisie (EÚ) 2015/456 z 5. septembra 2014 o schéme pomoci SA.26212 (11/C) (ex 11/NN – ex CP 176/A/08) a SA.26217 (11/C) (ex 11/NN – ex CP 176/B/08) poskytnutej Bulharskou republikou v súvislosti s výmenou lesných pozemkov
sa má vykladať v tom zmysle, že:
nemožno konštatovať, že len osoby, ktoré nadobudli pozemky v rámci výmenných transakcií týkajúcich sa lesných pozemkov, na ktoré sa vzťahuje toto rozhodnutie, a využívajú tieto pozemky na účely hospodárskej činnosti, sa majú považovať za podniky, ktoré sú príjemcami štátnej pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ.
2.
Článok 107 ods. 1 ZFEÚ a článok 16 ods. 3 nariadenia Rady (EÚ) 2015/1589 z 13. júla 2015 stanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 108 [ZFEÚ]
sa majú vykladať v tom zmysle, že:
nebránia tomu, aby sa kritériá umožňujúce určiť výšku štátnej pomoci prijatej pri nadobudnutí pozemkov v rámci výmeny lesných pozemkov zakladali na priemerných cenách registrovaných transakcií s nehnuteľnosťami, ktoré sa týkajú pozemkov s podobnými charakteristikami, ako má oceňovaný pozemok, nachádzajú sa v jeho blízkosti, pričom aspoň jednou zo strán transakcie je podnikateľ, a boli uzavreté v období dvanástich mesiacov pred ocenením, a to za predpokladu, že uplatnenie takýchto kritérií je zlučiteľné s rozhodnutím Komisie o vymáhaní tejto pomoci a že tieto kritériá umožňujú určiť trhovú hodnotu týchto pozemkov v čase výmennej transakcie.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: bulharčina.