62011CC0476
NÁVRHY GENERÁLNEJ ADVOKÁTKY
JULIANE KOKOTT
prednesené 7. februára 2013 (
1
)
Vec C‑476/11
HK Danmark, zastupujúci Glennie Kristensenovú,
proti
Experian A/S
[návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Vestre Landsret (Dánsko)]
„Rovnosť zaobchádzania v zamestnaní a povolaní — Smernica 2000/78/ES — Zákaz diskriminácie na základe veku — Zamestnanecké systémy sociálneho zabezpečenia — Príspevky zamestnávateľa do zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia — Systém pevného príspevku — Odstupňovanie výšky príspevku podľa veku — Článok 6 ods. 2 smernice — Dosah výnimky“
I – Úvod
1.
Smie podnik odstupňovať výšku príspevku zamestnávateľa do zamestnaneckého dôchodkového poistenia podľa veku svojich zamestnancov alebo ide v tomto prípade o neprípustnú diskrimináciu z dôvodu veku? O túto otázku ide v návrhu na začatie prejudiciálneho konania predloženom Vestre Landsret, ktorý Súdnemu dvoru umožňuje ďalej spresniť jeho judikatúru týkajúcu sa diskriminácie na základe veku. (
2
)
2.
Konkrétne sa Vestre Landsret pýta, či zamestnanecký dôchodkový systém, ktorý predpokladá odstupňovanie výšky príspevkov podľa veku, spadá pod článok 6 ods. 2 smernice 2000/78/ES o rovnakom zaobchádzaní (
3
). Súdny dvor je prvýkrát vyzvaný vyložiť toto ustanovenie. (
4
)
II – Právny rámec
A – Právo Európskej únie
3.
V prejednávanej veci tvorí právny rámec v oblasti práva Európskej únie smernica 2000/78/ES. V súlade s článkom 1 tejto smernice jej účelom
„je ustanovenie všeobecného rámca pre boj proti diskriminácii v zamestnaní a povolaní na základe náboženstva alebo viery, zdravotného postihnutia, veku alebo sexuálnej orientácie, s cieľom zaviesť v členských štátoch uplatňovanie zásady rovnakého zaobchádzania“.
4.
Článok 2 smernice 2000/78 s nadpisom „Pojem diskriminácie“ stanovuje:
„1.   Na účely tejto smernice sa pod pojmom ‚zásada rovnakého zaobchádzania‘ rozumie, že nemá existovať žiadna priama alebo nepriama diskriminácia založená na ktoromkoľvek z dôvodov uvedených v článku 1.
2.   Na účely odseku 1:
a)
o priamu diskrimináciu ide, ak sa z niektorého z dôvodov uvedených v článku 1 zaobchádza s jednou osobou nepriaznivejšie ako sa v porovnateľnej situácii zaobchádza, zaobchádzalo alebo by sa mohlo zaobchádzať s inou osobou;
…“.
5.
Pôsobnosť smernice 2000/78 stanovuje jej článok 3:
„1.   V rámci právomocí delegovaných na Spoločenstvo sa bude táto smernica vzťahovať na všetky osoby, tak vo verejnom ako i v súkromnom sektore, vrátane verejných orgánov vo vzťahu k:
…
c)
podmienkam zamestnania a pracovným podmienkam vrátane podmienok prepúšťania a odmeňovania;
…
3.   Táto smernica sa nevzťahuje na žiadne dávky poskytované štátnymi alebo podobnými systémami, vrátane štátneho systému sociálneho zabezpečenia alebo sociálnej ochrany.
…“
6.
Článok 6 smernice 2000/78, ktorý upravuje „odôvodnené rozdiely v zaobchádzaní z dôvodu veku“, znie:
„1.   Bez ohľadu na článok 2 ods. 2 členské štáty môžu stanoviť, že rozdiely v zaobchádzaní z dôvodu veku nie sú diskrimináciou, ak v kontexte vnútroštátnych právnych predpisov sú objektívne a primerane odôvodnené oprávneným cieľom, vrátane zákonnej politiky zamestnanosti, trhu práce a cieľov odbornej prípravy, a ak prostriedky na dosiahnutie tohto cieľa sú primerané a nevyhnutné.
Takéto rozdiely v zaobchádzaní môžu okrem iného zahrňovať:
a)
stanovenie osobitných podmienok prístupu k zamestnaniu a odbornej príprave, zamestnaniu a povolaniu vrátane podmienok prepúšťania a odmeňovania pre mladých a starších pracovníkov a osoby s opatrovateľskými povinnosťami, aby sa podporila ich profesionálna integrácia alebo aby sa zabezpečila ich ochrana;
b)
stanovenie podmienok minimálneho veku, odbornej praxe alebo rokov služby pre prístup k zamestnaniu alebo k určitým výhodám, ktoré so zamestnaním súvisia;
…
2.   Bez ohľadu na článok 2 ods. 2, členské štáty môžu určiť, že v zamestnaneckých systémoch sociálneho zabezpečenia stanovenie veku pre možnosť alebo nárok na odchod do starobného alebo invalidného dôchodku [poberanie alebo nárok na dôchodkové dávky alebo dávky v invalidite – neoficiálny preklad] vrátane stanovenia odlišných vekových hraníc v uvedených systémoch pre zamestnancov alebo skupiny alebo kategórie zamestnancov a využitie vekového kritéria v kontexte takýchto systémov v poistných matematických výpočtoch nie je diskrimináciou na základe veku za predpokladu, že dôsledkom tohto nebude diskriminácia na základe pohlavia.“
B – Vnútroštátne právo
7.
Smernica 2000/78 bola v Dánsku prebratá Lov om forbud mod forskelsbehandling på arbejdsmarkedet m.v. (Forskelsbehandlingslov, ďalej len „zákon o rovnosti zaobchádzania“) (
5
).
8.
§ 1 zákona o rovnosti zaobchádzania obsahuje definíciu pojmu diskriminácia, ktorá zodpovedá článku 2 smernice. § 2 ods. 1 upravuje zákaz diskriminácie zamestnancov okrem iného pri prijímaní do zamestnania, výpovedi a odmene. Odsek 3 obsahuje pre prípad diskriminácie pri odmeňovaní nárok na vyplatenie vyrovnávacieho príspevku.
9.
§ 6a zákona o rovnosti zaobchádzania je určený na implementáciu článku 6 ods. 2 smernice 2000/78. Znie takto:
„Bez ohľadu na § 2 až 5 nebráni tento zákon stanoveniu vekových hraníc na prijatie do zamestnaneckých systémov sociálneho zabezpečenia ani používaniu vekových kritérií v poistných matematických výpočtoch v rámci týchto systémov. Použitie vekových kritérií nesmie viesť k diskriminácii na základe pohlavia.“
III – Skutkový stav a prejudiciálne otázky
10.
Pani Kristensenová pracovala od novembra 2007 do októbra 2008 pre spoločnosť Experian A/S (ďalej len „Experian“) ako zamestnankyňa zákazníckeho centra.
11.
Experian má zavedený zamestnanecký dôchodkový systém. Experian nemá zákonnú povinnosť alebo povinnosť na zmluvnom základe ponúknuť zamestnanecké dôchodkové zabezpečenie. Systém sa skôr zakladá na samotnej príslušnej pracovnej zmluve medzi spoločnosťou Experian a jeho zamestnancami. Členstvo v zamestnaneckom dôchodkovom zabezpečení je pre všetkých zamestnancov spoločnosti Experian povinné a začína automaticky po deviatich odpracovaných mesiacoch. Systém stanovuje, že Experian platí dve tretiny príspevku a príslušný zamestnanec zvyšnú tretinu. Výška príspevkov je určená percentuálnou sadzbou základnej odmeny a je odstupňovaná takto:
—
zamestnanec do 35 rokov: podiel zamestnanca 3 % a podiel spoločnosti Experian 6 %,
—
zamestnanec od 35 do 45 rokov: podiel zamestnanca 4 % a podiel spoločnosti Experian 8 %,
—
zamestnanec nad 45 rokov: podiel zamestnanca 5 % a podiel spoločnosti Experian 10 %.
12.
Pani Kristensenová mala v čase začiatku pracovného pomeru 29 rokov. Preto Experian platila, ako to vyplývalo z pracovnej zmluvy, 6 % z jej základnej odmeny do zamestnaneckého dôchodkového poistenia. Mesačné príjmy pani Kristensenovej tak pozostávali z dohodnutej základnej odmeny vo výške 21500,00 DKK, ako aj príspevku do dôchodkového systému vo výške 6 %, ktoré platil zamestnávateľ, takže jej odmena spolu predstavovala 22790,00 DKK mesačne. Ak by pani Kristensenová bola vo veku medzi 35 a 45 rokov, poberala by na základe vyššieho príspevku zamestnávateľa do dôchodkového systému namiesto toho 23220,00 DKK mesačne, keby bola staršia ako 45 rokov, poberala by 23650,00 DKK mesačne.
13.
Žalobca v konaní vo veci samej, Handels‑ og Kontorfunktionærernes Forbund Danmark (ďalej len „HK“) (
6
), ktorý zastupuje pani Kristensenovú, v tom vidí porušenie zákazu diskriminácie z dôvodu veku podľa § 2 zákona o rovnosti zaobchádzania a žaluje o náhradu škody a doplatenie príspevkov do dôchodkového systému.
14.
Podľa názoru vnútroštátneho súdu vzniká otázka, či je výklad navrhnutý spoločnosťou Experian, teda že vekovo odstupňované príspevky do dôchodkového systému podľa § 6a zákona o rovnosti zaobchádzania sú prípustné, zlučiteľný s článkom 6 ods. 2 smernice.
15.
Vestre Landsret preto uznesením zo 14. septembra 2011, doručeným do kancelárie Súdneho dvora 19. septembra 2011, prerušil konanie a predložil Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
1.
Má sa výnimka stanovená v článku 6 ods. 2 smernice 2000/78 vykladať ako oprávnenie členských štátov vo všeobecnosti vyňať zamestnanecké systémy sociálneho zabezpečenia zo zákazu priamej alebo nepriamej diskriminácie z dôvodu veku stanoveného v článku 2 tejto smernice, pokiaľ to nespôsobuje diskrimináciu z dôvodu pohlavia?
2.
Má sa výnimka stanovená v článku 6 ods. 2 smernice 2000/78 vykladať v tom zmysle, že nebráni členskému štátu zachovať právny stav, v rámci ktorého môže zamestnávateľ vyplácať ako súčasť odmeny vekovo odstupňované príspevky do dôchodkového systému, pričom to zahŕňa napríklad situáciu, že zamestnávateľ platí príspevky do dôchodkového poistenia vo výške 6 % za zamestnancov mladších ako 35 rokov, 8 % za zamestnancov vo veku od 35 do 44 rokov a 10 % za zamestnancov starších ako 45 rokov, pokiaľ to nepredstavuje diskrimináciu z dôvodu pohlavia?
IV – Konanie pred Súdnym dvorom
16.
V konaní pred Súdnym dvorom predložili písomné a ústne pripomienky okrem HK a spoločnosti Experian aj dánska vláda a Európska komisia. Na písomnom konaní sa okrem toho zúčastnila belgická, nemecká, holandská a španielska vláda.
V – Právne posúdenie
O prvej prejudiciálnej otázke
17.
Pokiaľ ide o prvú prejudiciálnu otázku položenú Vestre Landsret, mám tak, ako aj Komisia pochybnosti o relevantnosti otázky pre výsledok sporu. Či sa na konkrétny dôchodkový systém smernica vzťahuje, vyplýva totiž už z odpovede Súdneho dvora na druhú prejudiciálnu otázku, takže nad to idúci výklad článku 6 ods. 2 nie je relevantný pre rozhodnutie sporu vo veci samej. Na prvú prejudiciálnu otázku teda neodpoviem.
O druhej prejudiciálnej otázke
18.
Svojou druhou prejudiciálnou otázkou sa Vestre Landsret pýta, či smernica umožňuje členskému štátu zachovať právny stav, podľa ktorého môže zamestnávateľ upraviť v rámci zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia odstupňovanie výšky príspevkov podľa veku.
19.
Smernica 2000/78 v zásade zakazuje diskrimináciu v zamestnaní a povolaní, umožňuje však v článku 6 členským štátom, aby v určitých prípadoch stanovili, že určité opatrenia nepredstavujú diskrimináciu podľa veku. Dánsko v každom prípade toto oprávnenie v súvislosti s článkom 6 ods. 2 využilo a prevzalo ustanovenie prostredníctvom § 6a zákona o rovnosti zaobchádzania do vnútroštátneho práva. Z návrhu na začatie prejudiciálneho konania vyplýva, že dánske ministerstvo práce vykladá § 6a zákona o rovnosti zaobchádzania tak, že taký zamestnanecký dôchodkový systém, aký má Experian, spadá pod toto ustanovenie, a je preto prípustný.
20.
Je preto sporné, či je tento výklad zlučiteľný s článkom 6 ods. 2 smernice. V podstate treba teda preskúmať, či môže byť taký dôchodkový systém, aký uplatňuje Experian, zaradený do článku 6 ods. 2.
1. Pôsobnosť smernice
21.
Najprv treba preskúmať pôsobnosť smernice. Podľa článku 3 ods. 1 písm. c) sa smernica uplatňuje „v rámci právomocí delegovaných na Spoločenstvo na všetky osoby tak vo verejnom, ako i v súkromnom sektore vrátane verejných orgánov vo vzťahu k podmienkam zamestnania a pracovným podmienkam vrátane podmienok prepúšťania a odmeňovania“.
22.
Jej pôsobnosť sa však v súlade s článkom 3 ods. 3 v spojení s odôvodnením 13 nevzťahuje na systémy sociálneho zabezpečenia a sociálnej ochrany, ktorých dávky sa nepovažujú za odmenu v zmysle článku 157 ZFEÚ, ani na platby akéhokoľvek druhu poskytované štátom, ktorých cieľom je zabezpečenie prístupu k zamestnaniu alebo udržanie zamestnania. (
7
)
23.
Ako uvádzajú Komisia aj belgická vláda, pre pôsobnosť smernice v konkrétnom prípade je preto rozhodné, či sa príspevky zamestnávateľa do dôchodkového poistenia môžu dávať na roveň odmene v zmysle článku 157 ods. 2 ZFEÚ. (
8
) Podľa môjho názoru tomu tak je.
24.
„Odmenou“ v zmysle článku 157 ods. 2 ZFEÚ sa podľa ustálenej judikatúry Súdneho dvora rozumejú „všetky dávky v hotovosti alebo v naturáliách, súčasné alebo budúce, pokiaľ sú vyplácané hoci nepriamo zamestnávateľom pracovníkovi z dôvodu jeho zamestnania“ (
9
). Ako to naposledy uviedol generálny advokát Jääskinen vo svojich návrhoch k rozsudku vo veci Römer (
10
), Súdny dvor tak zastáva extenzívne chápanie pojmu odmena, ktorý zahŕňa najmä všetky druhy dôchodkov.
25.
V prípade zamestnaneckých dôchodkových platieb Súdny dvor už v súlade s tým rozhodol, že sa považujú za odmenu. (
11
) Predmetný prípad sa však na rozdiel od veci Barber (
12
) a iných tiež citovaných vecí (
13
) netýka výplaty dôchodku zamestnancovi na dôchodku, ale týka sa priebežných platieb príspevkov zamestnávateľa do dôchodkového systému. Pri platbách spoločnosti Experian nejde teda o stále dávky zamestnancovi (tzv. systémy stálych dávok), ale o stále príspevky do dôchodkového systému (tzv. systémy stálych príspevkov). Aj tieto platby príspevkov sa totiž považujú za odmenu.
26.
Na jednej strane ide v prípade príspevkov o odmenu plynúcu v súčasnosti, keďže sa po deviatich odpracovaných mesiacoch mesačne prevádza každému zamestnancovi Experian. Na druhej strane povinnosť zaplatenia vyplýva len z pracovnej zmluvy a príspevky sa platia výlučne zamestnancom spoločnosti Experian. (
14
) Táto platba sa tak poskytuje priamo na základe zamestnaneckého pomeru ako protihodnota za činnosť pre Experian. Platba sa však neprevádza priamo samotnému zamestnancovi, ale na jeho osobný dôchodkový účet. Experian však v odpovedi na otázku Súdneho dvora na ústnom pojednávaní uviedol, že každý zamestnanec sám disponuje so svojím dôchodkovým účtom a sám, spolu so svojím dôchodkovým poradcom, rozhoduje, ako nasporenú sumu investuje, aby neskôr poberal dôchodok. Z toho dôvodu treba príspevok považovať za odmenu v zmysle článku 157 ods. 2 ZFEÚ. (
15
)
2. Rozdiely v zaobchádzaní v zmysle článku 2 ods. 2 smernice
27.
Ako vyplýva z článku 1 v spojení s článkom 2 ods. 1 smernice, smernica zakazuje priamu, ako aj nepriamu diskrimináciu z dôvodu veku v zamestnaní a povolaní, pričom pod diskrimináciou treba rozumieť každý neodôvodnený rozdiel v zaobchádzaní. (
16
)
28.
Podľa článku 2 ods. 2 písm. a) v spojení s článkom 1 smernice ide o priamu diskrimináciu, ak sa z dôvodu veku zaobchádza s jednou osobou nepriaznivejšie, ako sa v porovnateľnej situácii zaobchádza, zaobchádzalo alebo by sa mohlo zaobchádzať s inou osobou; rozdiely v zaobchádzaní sú teda priamo spojené s vekom.
29.
Odmena zamestnancov spoločnosti Experian sa skladá, ako uviedol vnútroštátny súd, z príslušnej základnej odmeny rovnakej pre všetkých zamestnancov a vekovo odstupňovaného príspevku do dôchodkového systému. Keďže pani Kristensenová mala počas svojej činnosti pre Experian menej ako 35 rokov, príspevok zamestnávateľa, ktorý Experian pre ňu prevádzal do dôchodkového systému, predstavoval 6 % jej základnej odmeny. Jej celkové mesačné príjmy (základná odmena + 6 % príspevku zamestnávateľa) tak boli nižšie ako príjmy, ktoré by dostal starší zamestnanec (základná odmena + 8 % príspevku zamestnávateľa pre zamestnancov nad 35 rokov a základná odmena + 10 % príspevku zamestnávateľa pre zamestnancov nad 45 rokov). Nižší príjem, a tým pádom menej výhodné zaobchádzanie sú spojené priamo s vekom. Zamestnanecký dôchodkový systém spoločnosti Experian preto vedie k priamej diskriminácii z dôvodu veku v zmysle článku 2 ods. 2 písm. a) v spojení s článkom 1 smernice 2000/78.
3. Odôvodnenie rozdielov v zaobchádzaní
30.
Odstupňovanie príspevkov do dôchodkového systému však nepredstavuje neprípustnú diskrimináciu z dôvodu veku vtedy, keď sú rozdiely v zaobchádzaní odôvodnené.
a) Odôvodnenie podľa článku 6 ods. 2 smernice
31.
Experian zastáva názor, že dôchodkový systém spadá pod článok 6 ods. 2 smernice, a je preto odôvodnený. HK zastáva opačný názor. HK takisto tvrdí, že článok 6 ods. 2 sa vôbec na predmetný prípad nevzťahuje.
i) Pôsobnosť článku 6 ods. 2 smernice
32.
Článok 6 ods. 2 obsahuje ustanovenie týkajúce sa rozdielneho zaobchádzania súvisiaceho s vekom v rámci zamestnaneckých systémov sociálneho zabezpečenia. HK popiera pôsobnosť na predmetný prípad s argumentom, že nejde o diskrimináciu v rámci takého systému, ale o diskrimináciu k skoršiemu dátumu, a síce k dátumu platenia odmeny. Experian sa preto nemôže odvolávať na článok 6 ods. 2. To ma však nepresvedčilo.
33.
Platby spoločnosti Experian sa uskutočňujú ako príspevok do zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia na dôchodkový účet príslušného zamestnanca. Ide preto bezpochyby o dávku v rámci zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia. Táto platba sa má považovať, ako bolo vyššie vysvetlené, (
17
) za odmenu v zmysle článku 157 ods. 2 ZFEÚ, čo je predpokladom pôsobnosti smernice.
34.
Ak by sa však argumentovalo tak ako HK, že článok 6 ods. 2 sa neuplatní vždy vtedy, keď dávky v rámci zamestnaneckého systému sociálneho zabezpečenia spočívajú v odmene, zbavil by sa článok 6 ods. 2 úplne účinku. Konštatovanie pôsobnosti smernice na zamestnanecké systémy sociálneho zabezpečenia by potom totiž vždy automaticky viedlo k vylúčeniu pôsobnosti článku 6 ods. 2. Skutočnosť, že smernica požaduje pre jej pôsobnosť na takéto systémy zrovnoprávnenie konkrétnej dávky zamestnávateľa s odmenou a súčasne obsahuje ustanovenie o výnimke pre zamestnanecké systémy sociálneho zabezpečenia, ukazuje, že argumentácia HK je nesprávna a že skutočnosť, že platba zodpovedá odmene, nemôže viesť automaticky k vylúčeniu pôsobnosti článku 6 ods. 2.
35.
Príspevky zamestnávateľa preto predstavujú dávku v rámci zamestnaneckých systémov sociálneho zabezpečenia, takže článok 6 ods. 2 smernice sa uplatní.
ii) Predpoklady článku 6 ods. 2
36.
Vzniká tak otázka, či sa tento predpis uplatňuje na konkrétny zamestnanecký dôchodkový systém. Článok 6 ods. 2 obsahuje tri varianty (
18
), v rámci ktorých je prípustné uplatnenie vekových kritérií, a síce po prvé stanovenie vekových hraníc pre možnosť členstva v zamestnaneckých systémoch sociálneho zabezpečenia (
19
), po druhé stanovenie vekových hraníc pre dávky starobného alebo invalidného dôchodku alebo po tretie využitie vekového kritéria v poistných matematických výpočtoch.
– Vekové hranice pre možnosť účasti
37.
Prvý variant článku 6 ods. 2 umožňuje stanovenie vekových kritérií ako podmienky pre možnosť členstva v zamestnaneckých systémoch sociálneho zabezpečenia. Rozdiel v zaobchádzaní na základe veku zamestnanca, ktorý sa týka výšky príspevku, by bol teda odôvodnený vtedy, ak by pri odstupňovaní podľa veku išlo o podmienku pre možnosť členstva v dôchodkovom systéme spoločnosti Experian.
38.
Pri výklade článku 6 ods. 2 treba zohľadniť, že smernica 2000/78 sama nezakotvuje zásadu rovnakého zaobchádzania v zamestnaní a povolaní, ktorá má svoj pôvod v rôznych medzinárodnoprávnych zmluvách a spoločných ústavných tradíciách členských štátov, ale má vytvoriť len všeobecný rámec pre boj s rôznymi formami diskriminácie v týchto oblastiach, okrem iného z dôvodu veku. (
20
) Súdny dvor uznal zákaz diskriminácie z dôvodu veku ako výraz tejto všeobecnej zásady práva Únie. (
21
) Smernica 2000/78 túto zásadu iba konkretizuje. (
22
) Navyše Charta základných práv Európskej únie a Zmluvy majú podľa článku 6 ods. 1 ZEÚ rovnakú právnu silu. Článok 21 ods. 1 Charty zakazuje „diskrimináciu najmä z dôvodu… veku“. Z tohto dôvodu sa musia výnimky zo zákazu diskriminácie v zásade vykladať reštriktívne. (
23
)
39.
HK a španielska vláda preto zastávajú názor, že na dôchodkový systém Experian sa nevzťahuje článok 6 ods. 2 smernice. Argumentujú, že odstupňovanie podľa veku sa netýka „podmienky“ členstva. Keďže sa každý zamestnanec automaticky po deviatich odpracovaných mesiacoch podieľa na zamestnaneckom dôchodkovom zabezpečení, je otázka „či“ je možné členstvo upravená bez ohľadu na vek. Pri odstupňovaní podľa veku ide skôr o diskrimináciu z dôvodu formy členstva, teda ide o otázku „aké“ členstvo, čo však nespadá pod článok 6 ods. 2.
40.
Aj tak zastávam, rovnako ako Experian, nemecká, belgická a holandská vláda, ako aj Komisia názor, že článok 6 ods. 2 sa na predmetný prípad uplatní. Výnimky zo zákazu diskriminácie sa však musia vykladať reštriktívne, ako to správne tvrdí HK a Španielsko. (
24
) Povinnosť reštriktívneho výkladu však nebráni takým opatreniam, ktoré sú miernejšie ako opatrenia, ktoré by boli prípustné aj pri reštriktívnom výklade. V prejednávanej veci ide o taký prípad.
41.
Článok 6 ods. 2 smernice umožňuje podľa jeho jasného znenia stanovenie vekových hraníc pre možnosť členstva. Experian tak mohol zaviesť systém, v ktorom kategoricky vylúči napríklad zamestnancov pod 35 rokov zo zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia. Úplné vylúčenie členstva má pre zamestnanca bezpochyby ďalekosiahlejšie následky ako účasť s platbou nižšieho príspevku.
42.
Ak je však možné podmieniť samotné členstvo určitými vekovými hranicami, tak by mal byť prípustný aj systém, v ktorom sa môžu všetci zamestnanci nezávisle od ich veku podieľať na zamestnaneckom dôchodkovom zabezpečení a podľa veku sa rozlíši iba výška príspevku. Inak by smernica viedla k rozporuplnému záveru, podľa ktorého by miernejšia forma diskriminácie bola neprípustná, zatiaľ čo ďalekosiahlejšia diskriminácia by naopak prípustná bola.
43.
Odstupňovanie príspevkov podľa veku, tak ako stanovuje Experian, predstavuje „menej“ v porovnaní so stanovením veku, podľa ktorého je účasť kategoricky vylúčená. Preto spadá pod variant 1 článku 6 ods. 2 smernice.
– Požiadavka dodatočného preskúmania proporcionality
44.
Medzi niektorými účastníkmi konania bolo sporné, či sa má v rámci článku 6 ods. 2 vykonať preskúmanie proporcionality. HK s tým súhlasí s odkazom na to, že v prípade článku 6 ods. 2 ide o výnimku zo zákazu diskriminácie, ktorá musí byť vždy primeraná. Experian a dánska vláda zastávajú opačný názor. Článok 6 ods. 2 obsahuje „všeobecnú“ výnimku zo zákazu diskriminácie z dôvodu veku, takže preskúmanie proporcionality nie je potrebné. Tento názor zastávam aj ja.
45.
V prvom rade tento výklad indikuje znenie ustanovenia v porovnaní s článkom 6 ods. 1. Zatiaľ čo sa v článku 6 ods. 1 vyžaduje preskúmanie proporcionality, v druhom odseku chýba príslušná úprava. Ak by zákonodarca v druhom odseku zamýšľal dodatočné preskúmanie proporcionality, výslovne by to stanovil. A contrario z toho teda vyplýva, že v rámci článku 6 ods. 2 nie je také preskúmanie proporcionality potrebné.
46.
Tento rozdiel medzi článkom 6 ods. 1 a 2 vyplýva už z procesu prípravy tejto normy. V pôvodnom návrhu smernice boli stanovené iba ustanovenia o dôchodku ako ďalší pododsek článku 5 (
25
) (ktorý sa neskôr stal dnešným článkom 6 ods. 1). Článok 5 výslovne vyžadoval, aby boli rozdielne zaobchádzania „objektívne odôvodnené legitímnym cieľom a vhodné a nevyhnutné na dosiahnutie sledovaného cieľa“. Aj v neskorších zneniach návrhov smernice boli ešte ustanovenia zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia obsiahnuté v dnešnom článku 6 ods. 1, (
26
) a tým podliehali preskúmaniu proporcionality.
47.
Ako vyplýva z dokumentu Rady Európskej únie z 20. októbra 2000 (č. 12494/00, s. 15), ustanovenia o systémoch zamestnaneckého sociálneho zabezpečenia boli vložené do prvého odseku až neskôr. Následne boli nanovo formulované v samostatnom odseku (pozri návrh článku 6 ods. 3 v práve uvedenom dokumente Rady, ktorý zodpovedá dnešnému článku 6 ods. 2). Formulácia v článku 6 ods. 1 o preskúmaní proporcionality však pritom prevzatá nebola. V tejto súvislosti bolo pridané odôvodnenie 25 smernice, (
27
) ktoré stanovuje, že rozdielne zaobchádzanie v súvislosti s vekom si vyžaduje osobitné predpisy, ktoré môžu byť v závislosti od situácie v členských štátoch rôzne. Skutočnosť, že zákonodarca formuloval pre systémy zamestnaneckého sociálneho zabezpečenia nový odsek s odlišným znením, ukazuje, že tieto systémy podliehajú iným podmienkam v súvislosti so zákazom diskriminácie ako opatrenia v rámci článku 6 ods. 1. V opačnom prípade sa mohlo ustanovenie ponechať ako ďalší pododsek v rámci prvého odseku, resp. sa mohlo výslovne požadovať preskúmanie proporcionality.
48.
Tento význam je potvrdený aj v ďalšej systematike smernice. Ako uvádza dánska vláda, aj na iných miestach smernice sa totiž nachádzajú ustanovenia, ktoré výslovne predpokladajú preskúmanie proporcionality, a ustanovenia, ktoré ho nepožadujú. Tak napríklad článok 3 ods. 4, ktorý sa týka ozbrojených síl, upravuje výnimku zo zásady diskriminácie z dôvodu veku bez požadovania preskúmania proporcionality. Článok 4 ods. 1 naopak stanovuje, že rozdiely v zaobchádzaní v pracovnom živote nepredstavujú diskrimináciu iba vtedy, ak „cieľ je oprávnený a požiadavka je primeraná“. Zákonodarca tým jasne odlíšil situácie, ktoré sú principiálne vyňaté zo zákazu diskriminácie, a situácie, ktoré dodatočne podliehajú preskúmaniu proporcionality.
49.
Tento výklad zodpovedá aj účelu článku 6 ods. 2. Cieľom ustanovenia je odbúrať prekážky, ktoré bránia rozšíreniu zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia, a zachovať funkčnosť zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia. Keďže v rôznych členských štátoch sú ustanovenia, ktoré sú platné, jednak veľmi rozdielne a jednak veľmi komplexné, členské štáty by mali mať v tejto súvislosti širokú diskrečnú právomoc. (
28
)
50.
Z toho vyplýva, že dodatočné preskúmanie proporcionality nie je na rozdiel od názoru HK potrebné. V tejto súvislosti by sa však mohla vynoriť otázka, či článok 6 ods. 2 nemôže na základe skutočnosti, že upravuje paušálnu výnimku zo zákazu diskriminácie bez požadovania preskúmania proporcionality, porušovať Chartu. Platnosť tohto ustanovenia však nie je predmetom tohto návrhu na začatie prejudiciálneho konania.
– Predbežný záver
51.
Súhrnne možno konštatovať, že na dôchodkové systémy, ako ho uplatňuje Experian, sa článok 6 ods. 2 smernice vzťahuje.
b) Odôvodnenie podľa článku 6 ods. 1 smernice
52.
Ak by Súdny dvor nesúhlasil s týmto názorom, prichádza do úvahy odôvodnenie podľa článku 6 ods. 1 smernice. Experian sa na to odvoláva subsidiárne. Hoci sa vnútroštátny súd nedomáhal výkladu článku 6 ods. 1 smernice, v nasledujúcich odsekoch sa k tomu na účely poskytnutia relevantnej odpovede subsidiárne vyjadrím.
53.
Podľa článku 6 ods. 1 rozdiel v zaobchádzaní z dôvodu veku nie je diskrimináciou, ak je v kontexte vnútroštátnych právnych predpisov objektívny a primerane odôvodnený oprávneným cieľom vrátane oprávnených cieľov zákonnej politiky zamestnanosti, trhu práce a cieľov odbornej prípravy a ak prostriedky na dosiahnutie tohto cieľa sú primerané a nevyhnutné. (
29
) Nakoniec záleží teda na tom, či sa zodpovedajúce opatrenie opiera o oprávnený cieľ a či uspelo pri preskúmaní proporcionality. (
30
)
54.
Vnútroštátny súd je jediný oprávnený posúdiť skutkové okolnosti sporu, ktorý rieši, a vykladať relevantnú vnútroštátnu právnu úpravu. Jemu prináleží konštatovať, či a v akej miere je určité ustanovenie odôvodnené „oprávnenými“ cieľmi v zmysle článku 6 ods. 1 smernice 2000/78. Súdny dvor však môže vo svojom rozhodnutí o prejudiciálnej otázke poskytnúť vnútroštátnemu súdu návod na jeho výklad. (
31
)
i) Oprávnený cieľ
55.
Pokiaľ ide o stanovenie cieľa určitého opatrenia, Súdny dvor už rozhodol, že členské štáty a prípadne sociálni partneri majú na vnútroštátnej úrovni veľkú mieru voľnej úvahy pri výbere opatrení na dosiahnutie určitého cieľa medzi inými cieľmi v oblasti sociálnej politiky a zamestnanosti. (
32
) V každom prípade musí ísť o ciele patriace do sociálnej politiky, ako napríklad ciele spojené s politikou zamestnanosti, trhu práce alebo odborného vzdelávania. (
33
)
56.
Experian tvrdí, že odstupňovanie príspevkov podľa veku má na jednej strane umožniť starším zamestnancom nasporiť dostatočnú sumu v dôchodkovom systéme aj vtedy, ak začnú svoju činnosť pre Experian až neskôr vo svojej kariére.
57.
Na druhej strane sa majú mladší zamestnanci už skoro podieľať na dôchodkovom systéme. Mladší ale zároveň majú spravidla záujem na tom, aby mali väčšiu časť svojho príjmu k voľnej dispozícii namiesto toho, aby ho už investovali do dôchodkového zabezpečenia. Príspevky odstupňované podľa veku (a tým aj príspevky zamestnancov) majú preto prispieť aj k odbremeneniu mladších zamestnancov.
58.
Snahou umožniť starším zamestnancom aj pri kratšom období prispievania nasporiť dostatočnú sumu na dosiahnutie zmysluplného dôchodku a už skoro zapojiť mladších zamestnancov do dôchodkového systému, ale súčasne ich príspevkami v súvislosti so zatiaľ vzdialeným cieľom finančne veľmi nezaťažiť, sleduje dôchodkový systém spoločnosti Experian oprávnené sociálno‑politické ciele v oblasti politiky zamestnanosti a trhu práce. Opieraním sa o takéto ciele možno v zásade odôvodniť rozdiel v zaobchádzaní z dôvodu veku vzhľadom na výhody, ktoré súvisia so zamestnaním [pozri článok 6 ods. 1 prvý pododsek v spojení s druhým pododsekom písm. b) smernice 2000/78].
59.
Na preskúmanie však ostáva, či je na dosiahnutie týchto oprávnených cieľov primerané zvyšovať príspevky zamestnávateľa s pribúdajúcim vekom zamestnanca. Ako vyplýva zo znenia článku 6 ods. 1, odstupňovanie podľa veku je proporcionálne vtedy, ak je „primerané a nevyhnutné“ a ak vedie k dosiahnutiu sledovaných cieľov bez prílišného obmedzenia mladších zamestnancov.
ii) Opatrenie, ktoré nie je zjavne nevhodné
60.
Odstupňovanie podľa veku je „primerané“ vtedy, ak je vhodné na dosiahnutie sledovaného cieľa, teda umožniť starším zamestnancom nasporiť dostatočne vysokú sumu na ich dôchodkovom účte a umožniť mladším podieľať sa už skoro na systéme, avšak súčasne ich príliš nezaťažiť.
61.
Úloha Súdneho dvora sa s ohľadom na výsostné práva členských štátov na voľnú úvahu, pokiaľ ide o výber opatrení na dosiahnutie ich cieľov v oblasti zamestnanosti a sociálnej politiky, (
34
) obmedzuje na to, aby zabezpečil, aby sa prijaté opatrenia nezdali nerozumné (
35
) alebo – inak povedané – aby neboli zjavne nevhodné na dosiahnutie sledovaného cieľa. (
36
)
62.
Nie je zjavné, že by odstupňovanie príspevkov podľa veku bolo zjavne nevhodné na dosiahnutie sledovaných cieľov. Naopak sa dá celkom pochopiť, že pre starších zamestnancov, ktorí začnú svoju činnosť pre Experian až neskôr, a tým prispievajú kratší čas na dôchodkový účet, je potrebná platba vyššieho príspevku, aby na konci svojej kariéry disponovali dostatočnou sumou. Systémom spoločnosti Experian možno dosiahnuť aj účasť mladších zamestnancov.
iii) Nevyhnutnosť
63.
Odstupňovanie príspevkov podľa veku okrem toho musí byť aj nevyhnutné. Opatrenie je „nevyhnutné“ iba vtedy, ak sledovaný cieľ by nemohol byť dosiahnutý miernejším, rovnako vhodným prostriedkom.
64.
Možnou miernejšou alternatívou na dosiahnutie dostatočnej sumy na dôchodkovom účte pre starších zamestnancov by predovšetkým bolo, že by sa v spojitosti s platením príspevkov rovnako zaobchádzalo so všetkými zamestnancami (podľa percentuálnej sadzby, ktorá aktuálne platí pre zamestnancov nad 45 rokov). Cieľ nezaťažiť príliš mladších zamestnancov by však takto nemohol byť dosiahnutý, keďže aj príspevok týchto zamestnancov by v tomto prípade bol zodpovedajúco vyšší.
65.
Okrem toho by mohlo byť problematické, že Experian paušálne stanoví vyššie príspevky pre všetkých starších zamestnancov bez zohľadnenia toho, či títo zamestnanci majú v skutočnosti zvýšenú potrebu. Zvýšenie príspevkov je totiž prínosom pre každého staršieho zamestnanca bez ohľadu na to, či ide o dlhoročného zamestnanca, ktorý si už dlhší čas mohol v spoločnosti Experian nasporiť príspevky (a tým nemá zvýšenú potrebu platiť príspevky), alebo či ide o nového zamestnanca (ktorý pravdepodobne nenasporil nič alebo len nízke sumy). Navyše sa ani v prípade nových zamestnancoch nerozlišuje, či disponujú, alebo nedisponujú na základe ich skoršieho pracovného pomeru dostatočným zamestnaneckým dôchodkovým zabezpečením.
66.
Je preto otázne, či odstupňovanie výšky príspevku na základe potreby alebo odstupňovanie výšky príspevku podľa doby (ešte teoreticky možného) zamestnania v podniku neprichádzalo do úvahy ako miernejšie, rovnako účinné opatrenie na dosiahnutie sledovaných cieľov.
67.
V tejto súvislosti treba však opäť zohľadniť mieru voľnej úvahy, ktorou disponujú členské štáty v oblasti sociálnej politiky. (
37
) Tá však nesmie spôsobiť to, že by bola realizácia zásady rovnakého zaobchádzania v závislosti od veku zbavená svojej podstaty. (
38
) V zásade existuje možnosť upustiť z dôvodov zjednodušenia od preskúmania jednotlivého prípadu a miesto toho zaradiť zamestnancov v rámci typizovaného posúdenia podľa všeobecných kritérií do určitých skupín prípadov. (
39
) Preto možno v zásade požadovať len také (miernejšie) opatrenia, ktoré sú v rámci fungujúceho systému uskutočniteľné a ekonomicky odôvodniteľné.
68.
Okrem toho treba vziať do úvahy, že nie je úlohou podniku poskytnúť zamestnanecký dôchodkový systém zabezpečenia, ktorý vychádza z individuálnych potrieb každého zamestnanca. Je predovšetkým úlohou štátnych systémov, na ktoré sa smernica 2000/78 nevzťahuje, postarať sa o dostatočné základné zabezpečenie v súvislosti s dôchodkom. Preto môže byť rozhodujúce len to, že je príslušný zamestnanecký systém dôchodkového poistenia sám osebe upravený koherentne. Experian chce svojim zamestnancom ponúknuť, a to nezávisle od času začatia ich činnosti a nezávisle od ich predchádzajúceho zamestnania, fungujúce zamestnanecké dôchodkové zabezpečenie. Okrem toho Experian tvrdil, že preskúmanie individuálnej potreby zamestnanca je technicky nemožné. Z týchto dôvodov je teda vylúčené aj odstupňovanie na základe potreby príspevkov.
69.
Problematické je aj to, že výška celkového príspevku do dôchodkového systému je upravená variabilne. Pokiaľ ide o zahrnutie mladších zamestnancov, od ktorých sa najprv očakáva menej príspevkov do dôchodkového zabezpečenia, je otázne, či to nemožno dosiahnuť aj variabilným usporiadaním podielu zamestnanca pri zachovanom rovnakom podiele zamestnávateľa. Podiel zamestnávateľa nemá totiž žiadne konkrétne účinky na čistý príjem, ktorý majú mladší zamestnanci mesačne v skutočnosti k dispozícii. Mladší zamestnanec tak „nepocíti“, či je príspevok zamestnávateľa vyšší, alebo nižší, lebo na mesačné príjmy, ktoré má zamestnanec k dispozícii, priamo vplýva iba príspevok zamestnanca. Na základe predložených informácií sa nedá určiť, či ide pritom o (ekonomicky) odôvodniteľnú alternatívu. Prislúcha teda vnútroštátnemu súdu, aby objasnil túto otázku.
iv) Nijaký neprimeraný zásah
70.
Aj keď je odstupňovanie podľa veku síce najmiernejším prostriedkom na dosiahnutie sledovaných legitímnych cieľov, ostáva ešte na preskúmanie, či právna úprava nevedie k neprimeranému znevýhodneniu mladých zamestnancov. Zo zásady proporcionality totiž vyplýva, že opatrenia, ktoré zasahujú do práva garantovaného právom Únie – v tomto prípade zákazu diskriminácie z dôvodu veku –, nesmie spôsobiť pre jednotlivcov žiadne nevýhody, ktoré by boli neprimerané k sledovaným cieľom. (
40
)
71.
V tejto súvislosti treba vziať na jednej strane do úvahy, že systém je pre všetkých zamestnancov povinný a že tí tak nemajú na výber zrieknuť sa príspevku do dôchodkového zabezpečenia a nechať si miesto toho vyplatiť zodpovedajúce sumy. Ani argument prednesený spoločnosťou Experian, že mladší zamestnanci, ktorí si prajú vyššiu celkovú odmenu, si ju môžu individuálne dohodnúť, nepresvedčí. Nemôže byť vecou jednotlivého zamestnanca zabrániť alebo vyrovnať nevýhodné zaobchádzanie z dôvodu veku, ktoré vychádza zo systému, na základe individuálnej zmluvnej dohody. To platí predovšetkým na základe slabšej rokovacej pozície, v ktorej sa spravidla nachádza zamestnanec voči zamestnávateľovi.
72.
V predmetnom prípade však nemožno vylúčiť, že sa nevýhody rozdielneho zaobchádzania vyrovnajú so s nimi spojenými výhodami. Ide síce o rozdielne zaobchádzanie vo výške do 4 % základnej odmeny, a teda v prípade pani Kristensenovej mesačne o 860 DKK (
41
) menej. To je bezpochyby nezanedbateľná suma. Treba však mať na pamäti, že pani Kristensenová jednak poberá výhody zo zamestnaneckého systému dôchodkového poistenia spoločnosti Experian, lebo mesačne prispieva k jej dôchodkovému zabezpečeniu. Navyše je pri nízkych príspevkoch zamestnávateľa nižší aj príspevok zamestnanca, takže pani Kristensenová sama musí prevádzať na dôchodkový účet len 3 % jej základnej odmeny. Ak by bola staršia ako 45 rokov, jej vlastný podiel by predstavoval 5 %. Tieto okolnosti však musí nakoniec posúdiť vnútroštátny súd.
v) Predbežný záver
73.
Súhrnne z toho vyplýva, že také opatrenie, ako je opatrenie sporné v predmetnom prípade, môže byť odôvodnené, pokiaľ predpokladané odstupňovanie príspevkov podľa veku slúži cieľu umožniť starším zamestnancom nasporiť dostatočnú sumu dôchodku aj vtedy, ak začnú činnosť v dotknutom podniku až neskôr počas ich kariéry, a odstupňovaním podľa veku sa majú súčasne už skoro zapojiť mladší zamestnanci do zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia bez ich prílišného zaťaženia príspevkami do dôchodkového zabezpečenia už v skorých rokoch. To však platí len v prípade, ak nemožno uplatniť s ekonomicky odôvodniteľnými nákladmi iné, rovnako vhodné účelné opatrenia na uskutočnenie týchto cieľov, ktoré budú pre mladších zamestnancov menej nevýhodné a pokiaľ nie sú nevýhody rozdielneho zaobchádzania navyše neprimerané k výhodám systému.
vi) Podpora lojality k podniku
74.
Belgická vláda navyše poukazuje na to, že opatrenie by mohlo mať za cieľ aj dlhšiu viazanosť zamestnancov na podnik. Experian sa v konaní pred Súdnym dvorom nevyjadril k tomu, či bol odstupňovaním podľa veku sledovaný aj tento cieľ. Je preto úlohou vnútroštátneho súdu preskúmať, či je to tento prípad a či odstupňovanie výšky príspevku predstavuje spôsob odmeny za lojalitu k podniku.
75.
Ak by to bol tento prípad, išlo by v zásade o oprávnený cieľ. Zdá sa aj, že odstupňovanie podľa veku, minimálne pokiaľ ide o mladších zamestnancov, je v zásade vhodné na udržanie zamestnancov v podniku dlhšie. Treba však vziať do úvahy, že odstupňovanie príspevkov sa práve neviaže na dĺžku zamestnania, ale je poskytnuté od nej nezávisle, takže je prínosom aj pre zamestnancov, ktorí začnú svoju činnosť pre Experian až neskôr počas ich kariéry. Odstupňovanie podľa veku tak už nie je potrebné. Skôr by prichádzal do úvahy miernejší a účinnejší prostriedok, a síce naviazať výšku príspevku na dĺžku zamestnania namiesto na vek. To musí vziať do úvahy vnútroštátny súd, ak zohľadní tento cieľ.
VI – Návrh
76.
Preto navrhujem, aby Súdny dvor odpovedal na prejudiciálne otázky takto:
1.
Článok 6 ods. 2 smernice 2000/78 oprávňuje členský štát zachovať právny stav, v rámci ktorého môže zamestnávateľ zaplatiť do dôchodkového poistenia ako časť odmeny vekovo odstupňované príspevky tak, že napríklad zaplatí príspevok do dôchodkového poistenia vo výške 6 % pre zamestnancov mladších ako 35 rokov, vo výške 8 % pre zamestnancov od 35 do 44 rokov a vo výške 10 % pre zamestnancov starších ako 45 rokov.
2.
Takýto dôchodkový systém môže byť odôvodnený aj podľa článku 6 ods. 1 smernice 2000/78, pokiaľ stanovené odstupňovanie príspevkov podľa veku slúži cieľu umožniť starším zamestnancom nasporiť dostatočnú sumu dôchodku aj vtedy, ak začnú činnosť v dotknutom podniku až neskôr počas ich kariéry, a odstupňovaním podľa veku sa majú súčasne mladší zamestnanci už skoro zapojiť do zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia, tí však súčasne majú byť finančne odbremenení. To však platí len v prípade, ak nemožno uplatniť s ekonomicky odôvodniteľnými nákladmi iné, rovnako vhodné účelné opatrenia na uskutočnenie týchto cieľov, ktoré budú pre mladších zamestnancov menej nevýhodné a pokiaľ nie sú nevýhody rozdielneho zaobchádzania navyše neprimerané k výhodám systému.
(
1
)	Jazyk prednesu: nemčina.
(
2
)	Pozri v tejto súvislosti hlavne rozsudok zo 16. októbra 2007, Palacios de la Villa (C-411/05, Zb. s. I-8531), ako aj rozsudky z 12. októbra 2010, Ingeniørforeningen i Danmark („Andersen“) (C-499/08, Zb. s. I-9343), a zo 6. decembra 2012, Odar (C‑152/11).
(
3
)	Smernica Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (Ú. v. ES L 303, s. 16; Mim. vyd. 55/004, s. 79).
(
4
)	Iný aspekt článku 6 ods. 2 smernice 2000/78 je predmetom veci C‑546/11, Toftgaard. Pozri v tejto súvislosti moje návrhy v tejto veci z dnešného dňa.
(
5
)	Zákon č. 459 z 12. júna 1996 o zákaze diskriminácie na trhu práce a i. Novelou č. 1417 z 22. decembra 2004 sa do zákona o rovnosti zaobchádzania doplnili kritériá veku a postihnutia. Novela nadobudla účinnosť 28. decembra 2004.
(
6
)	Dánske združenie zamestnancov v obchode a administratíve.
(
7
)	Pozri rozsudky z 10. mája 2011, Römer (C-147/08, Zb. s. I-3591, bod 32), a z 1. apríla 2008, Maruko (C-267/06, Zb. s. I-1757, bod 41).
(
8
)	Keďže v predmetnom prípade nejde o výlučné zamestnanecké dôchodkové poistenie ani o dávku štátnych systémov, resp. nim na roveň postavenú dávku, dôvod vylúčenia uvedený v článku 3 ods. 3 smernice sa očividne neuplatní. Dávky najmä nie sú upravené priamo zákonom, ale výlučne pracovnou zmluvou a platia len pre špeciálnu skupinu zamestnancov, a síce pre zamestnancov spoločnosti Experian, pozri rozsudok zo 17. mája 1990, Barber (C-262/88, Zb. s. I-1889, bod 22).
(
9
)	Pozri rozsudky z 25. mája 1971, Defrenne (80/70, Zb. s. 445, bod 6); z 9. februára 1982, Garland (12/81, Zb. s. 359, bod 5); Barber (už citovaný v poznámke pod čiarou 8, bod 12), a Römer (už citovaný v poznámke pod čiarou 7, bod 32).
(
10
)	Návrhy k rozsudku z 15. júla 2010 vo veci Römer (C‑147/08, už citovanej v poznámke pod čiarou 7, bod 54).
(
11
)	Pozri rozsudky z 13. mája 1986, Bilka (170/84, Zb. s. 1607, bod 22); Barber (už citovaný v poznámke pod čiarou 8, bod 28), a z 10. februára 2000, Schröder (C-50/96, Zb. s. I-743, bod 27). Pozri aj odôvodnenie 13 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/54/ES z 5. júla 2006 o vykonávaní zásady rovnosti príležitostí a rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania (Ú. v. EÚ, L 204, s. 23), ktoré znie takto: „v rozsudku zo 17. mája 1990 vo veci C‑262/88 Súdny dvor rozhodol, že všetky formy zamestnaneckého dôchodku predstavujú prvok odmeny v zmysle článku 141 Zmluvy“.
(
12
)	Pozri rozsudok Barber (už citovaný v poznámke pod čiarou 8).
(
13
)	Pozri poznámku pod čiarou 11.
(
14
)	Rozsudok Barber (už citovaný v poznámke pod čiarou 8, bod 25).
(
15
)	Tento záver zodpovedá aj rozsudku Súdneho dvora z 22. decembra 1993, Neath (C-152/91, Zb. s. I-6935, bod 29), v ktorom Súdny dvor odkázal, pokiaľ ide o otázku zaradenia dávky ako odmeny, na konkrétne zmluvné povinnosti zamestnávateľa. V prípade spoločnosti Experian má zamestnanec podľa pracovnej zmluvy nárok na zaplatenie príspevku, nie však na neskoršie vyplatenie dôchodku.
(
16
)	Pozri v tejto súvislosti moje návrhy k rozsudku zo 6. mája 2010 vo veci Andersen (už citovaný v poznámke pod čiarou 2, bod 28) a tam uvedené dôkazy, ako aj poslednú vetu odôvodnenia 25 smernice 2000/78: „Bezpodmienečne preto treba rozlišovať medzi rozdielnym zaobchádzaním, ktoré je odôvodnené…, a diskrimináciou, ktorá sa musí zakázať“.
(
17
)	Pozri bod 22 týchto návrhov.
(
18
)	To minimálne platí pre nemecké, francúzske, anglické, španielske a talianske znenie smernice, ktoré som porovnala. Dánske jazykové znenie doslova obsahuje predbežne iba dva varianty, a síce prístup k zamestnaneckým systémom sociálneho zabezpečenia („adgang til“) a využitie vekového kritéria v poistných matematických výpočtoch („anvendelse af alderskriteriet til aktuarberegninger inden for rammerne af disse ordninger“). V konkrétnom prípade však na tomto rozdiele podľa môjho názoru nezáleží, keďže stanovenie vekových hraníc je v každom prípade uvedené ako podmienka pre členstvo aj v dánskom jazykovom znení smernice a dôchodkový systém spoločnosti Experian je už podľa tohto prvého variantu odôvodnený.
(
19
)	Zahrnuté však nie je členstvo vo všetkých zamestnaneckých systémoch sociálneho zabezpečenia, ale iba v takých, ktoré sa týkajú veku, resp. invalidity; pozri v tejto súvislosti moje návrhy z dnešného dňa k rozsudku vo veci C‑546/11, Toftgaard.
(
20
)	Rozsudky z 22. novembra 2005, Mangold (C-144/04, Zb. s. I-9981, bod 74), a z 19. januára 2010, Kücükdeveci (C-555/07, Zb. s. I-365, bod 20).
(
21
)	Pozri rozsudok Mangold (už citovaný v poznámke pod čiarou 20, bod 75).
(
22
)	Pozri rozsudok Kücükdeveci (už citovaný v poznámke pod čiarou 20, bod 21).
(
23
)	Pozri rozsudok z 12. januára 2010, Petersen (C-341/08, Zb. s. I-47, bod 60).
(
24
)	Pozri tiež bod 38 týchto návrhov.
(
25
)	Pozri článok 5 písm. b) a c) návrhu Komisie pre smernicu Rady na stanovenie všeobecného rámca pre uskutočnenie rovnakého zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní z 25. novembra 1999, KOM(1999) 565 v konečnom znení, s. 23.
(
26
)	Pozri znenie článku 6 ods. 1 dokumentu Rady Európskej únie z 11. októbra 2000 (č. 12269/00, s. 15), ktorý už uvádza spojenie „zamestnanecké systémy sociálneho zabezpečenia“. Prvýkrát boli zmienené zamestnanecké systémy sociálneho zabezpečenia v dokumente Rady Európskej únie z 1. marca 2000 [č. 6434/00, s. 4 g), ako aj v článku 5 písm. b)].
(
27
)	Pozri dokument Rady Európskej únie z 12. októbra 2000 (č. 12270/00 ADD 1, s. 5).
(
28
)	Pozri v tejto súvislosti dokument Rady Európskej únie z 11. októbra 2000 (č. 12270/00, s. 3), v ktorom Spojené kráľovstvo odkazuje na túto diskrečnú právomoc.
(
29
)	Pozri rozsudok Odar (už citovaný v poznámke pod čiarou 2, bod 37).
(
30
)	Pozri k tomu aj moje návrhy zo 6. mája 2010 k rozsudku vo veci Andersen (už citované v poznámke pod čiarou 2, body 42 až 47).
(
31
)	Rozsudky z 5. marca 2009, Age Concern England (C-388/07, Zb. s. I-1569, bod 47 a 48); z 23. novembra 2006, Asnef‑Equifax a Administración del Estado (C-238/05, Zb. s. I-11125, bod 40, ako aj tam citovaná judikatúra).
(
32
)	Pozri rozsudky Mangold (už citovaný v poznámke pod čiarou 20, bod 63) a Palacios de la Villa (už citovaný v poznámke pod čiarou 2, bod 68).
(
33
)	Rozsudky Age Concern England (už citovaný v poznámke pod čiarou 31, body 47 a 48); z 18. júna 2009, Hütter (C-88/08, Zb. s. I-5325, bod 41), a z 13. septembra 2011, Prigge a i. (C-447/09, Zb. s. I-8003, bod 80).
(
34
)	Rozsudky Palacios de la Villa (už citovaný v poznámke pod čiarou 2, bod 68); Mangold (už citovaný v poznámke pod čiarou 20, bod 63); Age Concern England (už citovaný v poznámke pod čiarou 31, bod 51), a Kücükdeveci (už citovaný v poznámke pod čiarou 20, bod 38); v tom istom zmysle aj odôvodnenie 25 smernice 2000/78, podľa ktorého rozdielne zaobchádzania z dôvodu veku „si vyžaduje osobitné predpisy, ktoré môžu byť v závislosti od situácie v členských štátoch rôzne“ (citované v rozsudku Palacios de la Villa, už citovanom v poznámke pod čiarou 2, bod 69).
(
35
)	Rozsudky Palacios de la Villa (už citovaný v poznámke pod čiarou 2, bod 72) a Petersen (už citovaný v poznámke pod čiarou 23, bod 70).
(
36
)	Pozri moje návrhy k rozsudku vo veci Andersen (už citované v poznámke pod čiarou 2, bod 54).
(
37
)	Pozri k tomu bod 55 týchto návrhov.
(
38
)	Rozsudok Age Concern England (už citovaný v poznámke pod čiarou 31, bod 51, ako aj tam citovaná judikatúra). Pozri aj moje návrhy k rozsudku vo veci Andersen (už citované v poznámke pod čiarou 2, bod 63), a z 1. apríla 2004 vo veci Hlozek (C-19/02, Zb. s. I-11491, bod 59).
(
39
)	Pozri opäť moje návrhy vo veciach Andersen (už citované v poznámke pod čiarou 2, bod 62) a Hlozek (už citované v poznámke pod čiarou 38, body 57 a 58).
(
40
)	Pozri už moje návrhy k rozsudku vo veci Andersen (už citované v poznámke pod čiarou 2, body 67 a 68), ako aj rozsudky z 11. júla 1989, Schräder (265/87, Zb. s. 2237, bod 21); z 10. marca 2005, Tempelman a van Schaijk (C-96/03 a C-97/03, Zb. s. I-1895, bod 47); z 9. marca 2010, ERG a i. (C-379/08 a C-380/08, Zb. s. I-2007, bod 68), a Andersen (už citovaný v poznámke pod čiarou 2, bod 47).
(
41
)	860 dánskych korún zodpovedalo v čase podania žaloby pred vnútroštátnym súdom podľa platného výmenného kurzu približne 115,50 eura.