62023CC0621
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА ГЕНЕРАЛНИЯ АДВОКАТ
J. KOKOTT
представено на 14 ноември 2024 година (
1
)
Дело C‑621/23 P
Luossavaara-Kiirunavaara AB
срещу
Европейска комисия
„Обжалване — Жалба за отмяна — Околна среда — Система за търговия с квоти за емисии на парникови газове — Безплатно разпределение на квоти — Обхват на разпределението —Производство на пелети от желязна руда — Приложимост на показателя за производството на руден агломерат — Законосъобразност на показателя за рудния агломерат — Регулаторна свобода на действие на Комисията — Риск от изместване на въглеродни емисии“
I. Въведение
1.
С Директива 2003/87/ЕО (
2
) се въвежда система за търговия с квоти за емисии на парникови газове, за да се стимулира намаляването на емисии на парникови газове по икономичен и икономически ефективен начин. За отделянето на парникови газове практически почти изключително CO2, инсталациите, за които се прилага системата, трябва да разполагат с права на емисии, които те до известна степен „консумират“ чрез отделянето на тези газове.
2.
Съгласно член 9 от Директива 2003/87 количеството на правата на емисии в Съюза е ограничено и се намалява всяка година. В някои случаи държавите членки предоставят безплатно права на емисии на операторите на инсталации. В други случаи операторите трябва да купят необходимите квоти на търгове, организирани от държавите членки в съответствие с член 10.
3.
Жалбата по настоящото производство е подадена срещу обжалваното съдебно решение на Общия съд от 26 юли 2023 г., Luossavaara-Kiirunavaara/Комисия (T‑244/21, EU:T:2023:428). То се отнася до безплатното разпределение на права на емисии.
4.
В основата на спора е обстоятелството, че жалбоподателят, дружество Luossavaara-Kiirunavaara AB (LKAB), произвежда пелети от желязна руда от добиваната от него желязна руда и иска да получи безплатни права на емисии за това в същия размер като разпределяните му за производството на руден агломерат. Пелетите и агломератът са междинни продукти на един и същи етап от производството на чугун, но при производството на пелети се отделят значително по-малко парникови газове, отколкото при производството на агломерат.
5.
До момента LKAB е получавало по-малко безплатни права на емисии за своите пелети, тъй като това количество се определя по различни правила в сравнение с разпределението за агломерата. За агломератa разпределението се базира на т.нар. показател, който се изчислява, като се използват най-ефективните инсталации за производство на агломерат. От друга страна, разпределението на квотите за пелети се основава на действително отделените парникови газове от съответната инсталация (показатели за топлинна енергия и гориво). Въпреки това LKAB се стреми към разпределение въз основа на показателя за агломерат, което би било значително по-високо от досегашното разпределение за пелети.
6.
Ако спечели делото, LKAB би имало стимул за използване на пелети в производството на чугун в по-голяма степен, за да се намалят емисиите. Въпреки че вероятно не всички допълнителни права ще бъдат необходими за производството поради по-ниската емисионна интензивност, все пак излишъкът би могъл да бъде продаден.
7.
Съществуващият показател за агломерата обаче не може да се приложи за пелетите. Един общ показател за двата междинни продукта би трябвало да се основава на емисиите за производството на пелети, което е значително по-ефективно от производството на агломерат. Следователно при такава уредба за двата междинни продукта, ще бъдат разпределяни значително по-малко права на емисии, отколкото при съществуващия показател за агломерата.
8.
Поради това по-ниската емисионна интензивност на пелетите може да бъде взета предвид само като част от проверката на валидността на показателя за агломерата. В тази насока широката регулаторна свобода на действие на Комисията е от решаващо значение.
II. Правна уредба
А. Показателите за безплатно разпределяне на права на емисии
9.
Основанието за безплатното разпределение на права на емисии е установено в член 10а от Директива 2003/87:
„1.   На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 23 за допълването на настоящата директива във връзка с валидните за целия Съюз и напълно хармонизирани правила за разпределението на квотите, посочени в параграфи 4, 5, 7 и 19 от настоящия член.
Доколкото е възможно, посочените в първа алинея мерки определят ex ante параметри, валидни за целия Съюз, за да се осигури провеждането на разпределението по начин, който да насърчи намаляването на емисиите на парникови газове и енергийноефективните техники, като се вземат предвид най-ефективните техники, заместителите, алтернативните производствени процеси, високоефективното комбинирано производство на енергия, ефикасното в енергийно отношение използване на отпадни газове, използването на биомаса и улавянето и съхранението на CO2, когато са налице съответни съоръжения, и не предвижда стимули за повишаване на емисиите. […]
По принцип за всеки сектор и подсектор параметрите се изчисляват въз основа на продуктите, а не на суровините, така че да се постигнат максимални икономии от гледна точка на емисиите на парникови газове и енергийната ефективност в рамките на всеки производствен процес в дадения сектор или подсектор.
Като определя принципите за определяне на ex ante параметри за отделните отрасли, Комисията се консултира със съответните заинтересовани страни, включително засегнатите отрасли и подотрасли.
[…]
2.   При определяне на принципите за определяне на ex ante параметри за отделните отрасли и подотрасли, отправна точка са средните резултати на първите 10 % най-ефективни инсталации в отрасъл или подотрасъл в Съюза за периода 2007—2008 г. Комисията се консултира със съответните заинтересовани страни, включително засегнатите отрасли и подотрасли.
[…]
Комисията приема актове за изпълнение с цел да се определят преразгледаните стойности на показателите, използвани при предоставянето на безплатни квоти. Тези актове трябва да са в съответствие с делегираните актове, приети съгласно параграф 1 от настоящия член, и да спазват следните условия:
а)
За периода 2021—2025 г. стойностите на показателите се определят въз основа на информацията, подадена съгласно член 11 за годините 2016 и 2017. Въз основа на сравнение на тези стойности на показателите със стойностите на показателите, предвидени в Решение 2011/278/ЕС на Комисията […], както са приети на 27 април 2011 г., Комисията определя годишното намаление за всеки показател и го прилага към стойностите на показателите, приложими за периода 2013—2020 г. по отношение на всички години между 2008 и 2023 г., за да определи стойностите на показателите за периода 2021—2025 г.
б)
Когато размерът на годишното намаление надвишава 1,6 % или е под 0,2 %, стойностите на показателите за периода 2021—2025 г. са стойностите на показателите, приложими в периода 2013—2020 г., намалени с приложимата от двете посочени процентни ставки по отношение на всяка година между 2008 и 2023 г.
в) […]“.
Б. Продуктовият показател за агломерата
10.
Показателите, предвидени в член 10а от Директива 2003/87, първоначално са определени от Комисията в Решение 2011/278/ЕС (
3
), а понастоящем — в Делегиран регламент (ЕС) 2019/331 (
4
).
11.
В съображения 4, 5, 8 и 9 от Решение 2011/278 Комисията обяснява подхода си при определянето на показателите:
„(4)
[…] По принцип, за всеки продукт следва да бъде определен един показател. Ако някой продукт е пряк заместител на друг продукт, и за двата следва да бъде валиден един и същ продуктов показател, както и съответно определение на продукта.
(5)
Комисията прецени, че определянето на показател за даден продукт е възможно в тези случаи, при които — имайки предвид сложността на производствените процеси — съществуват определения и класификации, даващи възможност за верификация на производствените данни и за еднакво прилагане на продуктовия показател в целия Европейски съюз за целите на разпределянето на квоти за емисии. Не е правено каквото и да е разграничаване на база на географското разположение или на използваните технологии, суровини или горива, за да не се изкривява картината на „въглеродната“ ефективност в икономиката на Европейския съюз като цяло, както и за да се засили хармонизацията при преходното безплатно разпределяне на квоти за емисии.
[…]
(8)
При определянето на стойностите на показателите Комисията използва като отправна точка средноаритметичната стойност на данните за емисиите на парникови газове през 2007 и 2008 г. на емисионно най-ефективните 10 % от инсталациите, за които са събрани данни. Също така, в съответствие с член 10а, параграф 1 от Директива 2003/87/ЕО, за всички отрасли, за които има посочен показател в приложение I, Комисията проведе анализи — въз основа на получена от различни източници допълнителна информация, както и въз основа на специализирано проучване за най-ефективните техники и за потенциала за намаление на емисиите на европейско и международно ниво — дали тези отправни точки достатъчно добре отразяват най-ефективните техники, заместителите, алтернативните производствени процеси, високоефективната когенерация, ефективното оползотворяване на енергията на отпадните газове, използването на биомаса и улавянето и съхранението на въглероден диоксид (в случаите, когато съществуват подобни съоръжения). Данните, използвани за определяне на стойностите на показателите, са събрани от широк кръг източници с оглед да покриват максимален брой инсталации, които през 2007 и 2008 г. са произвеждали съответния продукт. Най-напред данни за емисиите на парникови газове на инсталациите, влизащи в обхвата на Европейската схема за търговия с емисии и произвеждащи продукти, за които са определени показатели, бяха събрани от (или от името на) съответните европейски отраслови асоциации, в съответствие с определени правила — така наречените „отраслови правилници“ (sector rule books). В допълнение към тези правилници Комисията предостави указания за критериите за качество и верификация на данните, използвани за определяне на показателите в рамките на Европейската схема за търговия с емисии. Второ, в допълнение на данните от европейските отраслови асоциации, данни бяха събирани и от консултанти, действащи от името на Европейската комисия (специално за такива инсталации, за които отсъстваха данни от отрасловите асоциации), а също така бяха предоставени данни и анализи от компетентни органи на държави членки.
(9)
За да се осигури, че стойностите на показателите се базират на верни и съответстващи данни, Комисията проведе, с помощта на консултанти, задълбочени проверки на съответствието на отрасловите правилници, както и проверки на достоверността на отправните стойности, получени въз основа на съответните данни. В съответствие с изискванията в указанията за качество и верификация данните бяха верифицирани в необходимата степен от независими верификатори“.
12.
В точка 1 от приложение I към Делегиран регламент 2019/331 е предвиден продуктов показател от 0,171 квоти на тон за руден агломерат, който по-късно Комисията намалява на 0,157 квоти на тон (
5
). Продуктът руден агломерат е описан по следния начин:
„Агломериран продукт със съдържание на желязо, съдържащ дребни фракции желязна руда, флюси и желязосъдържащи рециклирани материали, с необходимите химични и физични характеристики, като например основност, механична якост и пропускливост, даващи възможност за получаване на чугун и на необходимите флюсови материали при процесите на редукция на желязна руда. Изразени в тонове агломерат, напускащ фабриката за агломерат“.
13.
По отношение на обхванатите процеси и емисии (системни граници) там е посочено следното:
„Включват се всички процеси, пряко или косвено свързани със следните съоръжения: агломерационна машина, запалване, съоръжения за подготовка на суровините, устройство за горещо пресяване, устройство за охлаждане на агломерата, устройство за студено пресяване и парогенераторен блок“.
В. Безплатно разпределение поради риска от изместване на въглеродни емисии
14.
Съгласно член 10б, параграф 1 от Директива 2003/87 в някои отрасли, които са изложени на риск от изместване на въглеродни емисии, правата на емисии, които трябва да бъдат разпределени съгласно съответния показател, трябва да бъдат разпределени напълно безплатно до 2030 г.
15.
Съображения 24 и 25 от Директива 2009/29/ЕО (
6
), с която за първи път се въвежда тази правна уредба, гласят следното:
„(24)
[…] В случай че други развити държави и други големи емитери на парникови газове не вземат участие в [Протокола от Киото], това би могло да доведе до повишаване на емисиите на парникови газове в трети държави, където за промишлеността няма да се прилагат съпоставими ограничения във връзка с емисиите на въглерод („изтичане на въглерод“) и в същото време би могло да постави в икономически неизгодно положение определени енергоемки отрасли и подотрасли в Общността, които са изложени на международна конкуренция. Това би засегнало екологичната насоченост и ефикасността на действията на Общността, тъй като ще доведе до повишаване на емисиите на друго място. За да се справи с опасността от „изтичане на въглерод“, Общността следва да разпредели 100 % безплатни квоти на отраслите или подотраслите, които отговарят на съответните критерии. […]
(25)
Следователно Комисията следва да преразгледа положението до 30 юни 2010 г., да се консултира с всички заинтересовани социални партньори и, в зависимост от резултата от международните преговори, да представи доклад, придружен от съответни предложения. В този контекст Комисията следва да определи съответните енергоемки отрасли и подотрасли, които могат да доведат до „изтичане на въглерод“, не по-късно от 31 декември 2009 г. Тя следва да изготви анализите си въз основа на оценка на неспособността на промишлените отрасли да прехвърлят стойността на необходимите квоти в цената на продукта, без да понесат значителна загуба на пазарен дял в полза на инсталации извън Общността, които не предприемат подобни мерки за намаляване на емисиите, предизвикани от тях. Енергоемките отрасли, за които е установено, че са изложени на риск от „изтичане на въглерод“, биха могли да получат по-голямо количество безплатни квоти; […]“.
16.
Комисията признава както добива на железни руди, така и производството на чугун, стомана и феросплави за отрасли, които са изложени на риск от изместване на въглеродни емисии по смисъла на член 10б, параграф 1 от Директива 2003/87 (
7
).
III. Факти и обстоятелства по спора
А. Основни положения
17.
За да се произведе чугун от желязна руда, рудата първо трябва да се преработи в междинен продукт, който след това се подава в доменната пещ. Този междинен продукт е отчасти агломерат, който обикновено се произвежда в самите стоманодобивни предприятия. Той се състои от сравнително едри буци желязна руда и други материали (
8
):
18.
Понякога обаче част от желязната руда се преработва веднага след добива и в пелети, които представляват по-малки сфери с подобен състав (
9
).
19.
По данни на LKAB през 2020 г. в Съюза са били произведени около 29 млн. тона пелети, от които около 25 млн. тона са били произведени в собствените му заводи, и около 77 млн. тона агломерат. (
10
)
20.
Отправна точка по настоящия правен спор е обстоятелството, че интензивността на емисиите при производството на агломерат е около шест-седем пъти по-висока от тази при производството на пелети (
11
). Това означава, че при производството на агломерат се отделят съответно по-големи количества парникови газове, според LKAB — средно 265 килограма CO2 на тон агломерат. За разлика от това при производството на пелети от LKAB се отделят само 29,3 килограма CO2 на тон пелети (
12
).
21.
За отделянето на CO2 при производството на агломерат или пелети операторът на инсталацията трябва да разполага със съответните права на емисии, които той „консумира“ до известна степен чрез отделянето. Страните по делото са съгласни, че по принцип тези права все по-често се придобиват на търгове. Въпреки това добивът на железни руди и производството на чугун са отрасли, изложени на риск от изместване на въглеродни емисии. Ето защо има опасения, че тези дейности ще бъдат преустановени в рамките на Съюза и вместо това ще продължат да бъдат извършвани на места извън Съюза. Поради това квотите за емисии, необходими за производството на агломерат (
13
) и пелети (
14
), по принцип ще се разпределят напълно безплатно до 2030 г. (
15
).
22.
Количеството права на емисии, които трябва да бъдат разпределени, се изчислява въз основа на т.нар. показател, който Комисията по правило определя въз основа на средните резултати на най-ефективните 10 % от инсталациите в даден отрасъл или подотрасъл.
23.
Комисията е определила такъв показател за производството на агломерат (
16
). Той се базира основно на работата на инсталациите за агломерат, но Комисията е включила и инсталация за комбинирано производство на гранули и агломерат в холандски стоманодобивен комбинат (
17
).
24.
Комисията обаче не е определила отделен показател за производството на пелети от желязна руда. Вместо това количеството на квотите за емисии, които трябва да бъдат разпределяни на съответните инсталации, се измерва въз основа на показатели за топлинна енергия и гориво (
18
). Тъй като производството на пелети е с по-ниска интензивност на емисиите в сравнение с производството на агломерат, производителите на пелети получават съответно по-малко, но все пак достатъчно (
19
), количество безплатни права на емисии съгласно този метод, отколкото производителите на агломерат, за които се прилага горепосоченият показател.
Б. Производството и исканията на страните
25.
LKAB експлоатира три инсталации за производство на пелети от желязна руда във връзка с добива на желязна руда и иска разпределяне на права на емисии въз основа на показателя за агломерат. Кралство Швеция, което е собственик на LKAB (
20
), внася съответно предложение в Комисията.
26.
Комисията отхвърля това предложение в член 1, параграф 3 от спорното Решение 2021/355 (
21
). В съображение 13 Комисията посочва:
„[…] Швеция предложи за производството на пелети от желязна руда да се използва подинсталация с показател за руден агломерат, докато във фаза 3 бяха използвани показатели за топлинната енергия и горивото. Показателят за руден агломерат обаче е определен в приложение I към Делегиран регламент (ЕС) 2019/331, а определението за продукти, както и определението за процеси и емисии, обхванати от този продуктов показател, са съобразени с производството на агломерат и не включват пелети от желязна руда. Освен това в член 10а, параграф 2 от Директива 2003/87/ЕО се изисква актуализиране на стойностите на показателите за фаза 4 и не се предвижда коригиране на тълкуването на определенията за показателите. Поради това представените данни за производството на пелети от желязна руда на базата на подинсталация за руден агломерат следва да бъдат отхвърлени“.
27.
LKAB, подпомагано от Швеция, подава жалба срещу спорното решение пред Общия съд, който я отхвърля с обжалваното съдебно решение.
28.
С жалбата си LKAB моли Съда:
–
да отмени обжалваното съдебно решение,
–
да отмени член 1, параграф 3 от Решение (ЕС) 2021/355 на Комисията от 25 февруари 2021 година относно националните мерки за изпълнение за преходното безплатно разпределяне на квоти за емисии на парникови газове в съответствие с член 11, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО,
–
да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
29.
Кралство Швеция подкрепя исканията на LKAB.
30.
От друга страна, Европейската комисия моли Съда:
–
да отхвърли жалбата и
–
да осъди LKAB да заплати съдебните разноски.
31.
Luossavaara-Kiirunavaara AB, Кралство Швеция и Европейската комисия представят писмени становища. На основание член 76, параграф 2 от Процедурния правилник Съдът решава да не провежда съдебно заседание за изслушване на устните състезания, тъй като приема, че разполага с достатъчно данни, за да се произнесе.
IV. Правен анализ
32.
С производството по настоящото дело дружество LKAB цели главно да се гарантира, че количеството безплатни права на емисии, които трябва да бъдат разпределeни на неговите инсталации за производство на пелети от желязна руда, се изчислява въз основа на показателя за производство на руден агломерат. Ако постигне тази цел, в крайна сметка то би следвало да получи шест до седем пъти повече права на емисии за тези инсталации, отколкото би получило въз основа на прилагания досега показател за топлинна енергия и гориво, който следва да се основава на действително отделените емисии. Поради това LKAB продължава да обжалва спорното решение, с което Комисията е отхвърлила прилагането на показателя за агломерат.
33.
За разлика от жалбата пред Общия съд обаче, LKAB вече не излага отделно основание за незаконосъобразността на показателя за производство на агломерат в Делегиран регламент 2019/331. LKAB изтъква това основание, в случай че Общият съд отхвърли доводите му относно тълкуването на показателя. В конкретния случай LKAB твърди, че показателят не бил съвместим с правното си основание — член 10а, параграф 1, първа алинея от Директива 2003/87, тъй като този показател трябвало да включва производството на пелети.
34.
Противно на твърдението на Комисията (
22
) обаче, обстоятелството, че LKAB не изтъква отделно основание, не означава, че се е отказало от това основание за обжалване, изложено при условията на евентуалност. Напротив, с всичките пет основания за обжалване LKAB изрично оспорва и констатациите в точка 166 от обжалваното съдебно решение, с които Общият съд отхвърля това инцидентно възражение, изложено субсидиарно срещу Делегиран регламент 2019/331.
35.
Този подход на LKAB действително е неумел и подвеждащ, тъй като изкушава това възражение да бъде оставено без разглеждане в производството по обжалване. Доводите на Комисията илюстрират този риск. Формулировката на жалбата до Съда обаче следва изложението в обжалваното съдебно решение. Там Общият съд само отхвърля това възражение сравнително накратко към края с общо позоваване на предходните съображения относно спорното решение. Дори и само поради тази причина не е оправдано да се пренебрегне инцидентното възражение в жалбата до Съда.
36.
По-скоро трябва да се изясни дали основанията за обжалване разкриват наличието на грешка при прилагане на правото в точка 166 от обжалваното съдебно решение, която е от значение за решаването на спора. Ако обжалваното съдебно решение бъде отменено в тази си част, инцидентното възражение ще бъде поставено за разглеждане и ще изисква ново съдебно решение.
37.
Ето защо първо ще разгледам основанията за обжалване, за да проверя дали те поставят под съмнение констатациите в обжалваното съдебно решение, доколкото последните потвърждават законосъобразността на отказа да се приложи показателят за агломерат към пелети (вж. А по-долу). След това ще проверя дали тези основания поставят под съмнение съвместимостта на показателя за агломератa с неговото правно основание (вж. Б по-долу).
А. Прилагане на показателя за агломерат към пелети
38.
Възраженията на LKAB срещу самото спорно решение целят да докажат, че показателят за производство на агломерат трябва да се тълкува в съответствие с правото от по-висок ранг, и по-специално с член 10а, параграф 1, втора алинея от Директива 2003/87, в смисъл че обхваща не само агломерата, но и пелетите.
39.
За разлика от производството пред Общия съд обаче, LKAB вече не поддържа, че пелетите трябва да се разглеждат като агломерати по смисъла на показателя. Ето защо то не оспорва отхвърлянето на тази теза в точки 25 и 26 от обжалваното съдебно решение. LKAB не оспорва и констатациите на Общия съд, че показателят не бил предназначен да обхваща производството на пелети. Това се отнася по-специално за констатациите в точки 55—57 от обжалваното съдебно решение, че показателят щял да бъде по-нисък, ако било отчетено производството на пелети.
40.
Последната констатация обаче в частност изключва възможността за тълкуване на показателя по такъв начин, че той да обхваща производството на пелети. Такова тълкуване би довело до разпределяне на твърде много безплатни права на емисии за всички инсталации, обхванати от този показател.
41.
Това следва от факта, че стойностите на показателите се определят въз основа на най-ефективните инсталации в даден отрасъл, в съответствие с член 10а, параграф 2, първа алинея от Директива 2003/87. Както посочва Общият съд в точка 57 от обжалваното съдебно решение, ако агломератите и пелетите се разглеждат заедно, това биха били инсталациите за производство на пелети. Тъй като според LKAB при производството на пелети се отделят около 30 килограма CO2 на тон (
23
), стойността на показателя би трябвало да е само около 0,03 квоти на тон вместо 0,157 квоти на тон.
42.
Ако показателят се приложи и за пелети с предвидените понастоящем стойности на разпределение, резултатът от разпределението би бил неправилен — както за производството на пелети, така и за производството на агломерати. Тази грешка би произтичала от вътрешното противоречие, че количеството права на емисии, подлежащи на разпределяне, е изчислено само въз основа на производството на агломерат, но те ще бъдат разпределяни и за производството на пелети, при което се отделят значително по-малко емисии.
43.
Противоречието би могло да бъде избегнато само ако Съдът можеше чрез тълкуване да коригира и стойността на показателя, т.е. количеството права на емисии, които трябва да бъдат разпределяни, по такъв начин, че да се вземе предвид производството на пелети. Никоя от страните в производството обаче не предлага това и аз също считам, че подобно тълкуване е изключено. То не следва и от формулировката на показателя и следователно би било contra legem. Освен това Съдът нито е компетентен, нито разполага с необходимите технически и научни познания относно отделяните емисии и метода за определяне на стойността на показателя, за да извърши тази корекция по надежден начин. Съгласно член 10а от Директива 2003/87 правилно тази задача е възложена вместо това на Комисията.
44.
Целите на Директива 2003/87, изтъкнати от LKAB и Швеция, и по-специално целта за намаляване на отделянето на парникови газове чрез използване на по-ефективни процеси, не могат да променят това. Дори тези цели не позволяват да се преодолее откроеното противоречие между основата за изчисляване на показателя и включването на пелетите.
45.
Освен това безплатното разпределение на права на емисии има за цел да покрие нуждите на съответните инсталации, но не и да ги надхвърли. Именно такъв обаче би бил резултатът от включването в обхвата на показателя за агломерат и пелетите.
46.
Това не изключва непременно възможността за разширително тълкуване на показателите, така че да бъдат обхванати определени продукти, които може би не са били взети предвид при определянето на показателя. Не е възможно обаче да се прилагат показатели за продукти, чието включване би довело до по-ниска стойност на показателя, тъй като в този случай прилагането на показателя би довело до току-що описания противоречив резултат.
47.
Ето защо не може да се приеме доводът на LKAB, че обжалваното съдебно решение и спорното решение трябва да бъдат отменени, тъй като се основавали на грешка при прилагане на правото при тълкуването на показателя на агломерат. В тази насока основанията за обжалване са неотносими. Дори ако този довод на LKAB бе правилен, това не би могло да доведе до различно тълкуване на показателя. По-долу е представено подробно становище по този въпрос.
1.
Първо основание — заместимост
48.
С първото основание за обжалване LKAB оспорва констатациите на Общия съд, че пелетите не могат пряко да заместят агломерата.
49.
Тези констатации на Общия съд се основават на факта, че в точки 85—88 от обжалваното съдебно решение Общият съд потвърждава становището на LKAB, че показателят може да се прилага и за пелети, ако те могат пряко да заместят агломерата. От тази гледна точка въпросът дали пелетите могат да заместят пряко агломератa, бил от решаващо значение.
50.
През призмата на изложените по-горе съображения обаче, в последните констатации относно значението на пряката заместимост за тълкуването на показателя е допусната грешка при прилагане на правото. Тази грешка при прилагане на правото обаче не води до отмяна на обжалваното съдебно решение, тъй като в крайна сметка Общият съд правилно е заключил, че показателят не следва да се прилага за пелетите.
51.
Тъй като за тълкуването на показателя е без значение дали пелетите могат пряко да заместят агломерата, изложените в рамките на първото основание оплаквания срещу констатациите на Общия съд в тази насока са неотносими, доколкото това основание за обжалване се отнася до тълкуването на показателя за агломерат.
52.
Въпреки това въпросът за заместимостта със сигурност е от известно значение за валидността на показателя (
24
).
2.
Второ основание — мотиви на Общия съд
53.
С второто основание за обжалване LKAB упреква Общия съд, че в точки 93—99 от обжалваното съдебно решение е заменил мотивите на Комисията със свои. Комисията само се позовавала на факта, че показателят е съобразен с производството на агломерат, докато Общият съд изразил становище относно заместимостта на агломерата с пелети.
54.
Както вече посочих, тази заместимост обаче не е определяща за приложимостта на показателя към пелетите. Ето защо въпросът дали съответните съображения на Общия съд се отклоняват от мотивите на Комисията, или просто ги поясняват, не е от значение за произнасянето.
3.
Трето основание — изопачаване на доказателствата
55.
Евентуалното изопачаване на представения от LKAB експертен доклад в точки 116 и 117 от обжалваното съдебно решение също не би имало отношение към въпроса за прилагането на показателя към пелетите. Всъщност този експертен доклад също се отнася до въпроса за заместимостта на агломерата с пелети.
4.
Четвърто основание — задължение на Комисията да извърши разследване
56.
С четвъртото основание за обжалване LKAB разкрива евентуално противоречие в обжалваното съдебно решение. В точка 85 от обжалваното съдебно решение Общият съд изтъква единното становище на страните, че пряката заместимост на агломерата с пелети би оказала влияние върху обхвата на показателя за агломерат. Ето защо в точка 88 Общият съд уточнява, че Комисията трябва внимателно да провери дали е налице възможност за заместването на руден агломерат с пелети от желязна руда, а в точка 89 посочва, че липсват доказателства за такава проверка.
57.
В точки 145 и 146 от обжалваното съдебно решение Общият съд обаче посочва, че липсващата проверка относно заместимостта е без значение, тъй като отказът да се приложи показателят спрямо пелетите, не представлявал явна грешка в преценката.
58.
Както вече посочих, в констатацията в точка 88 от обжалваното съдебно решение е допусната грешка при прилагане на правото (
25
), тъй като заместимостта не може да доведе до прилагане на показателя към производството на пелети, доколкото, както вече обясних, предвидената стойност на показателя би била твърде висока (
26
). Следователно в процедурата по приемане на обжалваното решение Комисията не е била длъжна да проверява дали пелетите могат пряко да заместят агломерата.
59.
Тази грешка при прилагане на правото обаче не е от значение за произнасянето по спора, тъй като въпреки нея Общият съд пак стига до правилния извод, че показателят не е приложим към пелетите, и правилно обосновава този извод с горепосочените съображения, които не са оспорени в жалбата до Съда (
27
). Единствено в излишно дългата обосновка досежно заместимостта на агломератите с пелети е допусната грешка при прилагане на правото.
60.
Ето защо и четвъртото основание за обжалване следва да бъде отхвърлено като неотносимо в това отношение.
5.
Пето основание — липса на мотиви на спорното решение
61.
Накрая, и оплакванията срещу констатациите в подкрепа на спорното решение в точки 157—159 от обжалваното съдебно решение са неотносими. Тези оплаквания се основават и на факта, че според LKAB Комисията е трябвало да разгледа въпроса за пряката заместимост на агломерата с пелети и че Общият съд не е критикувал липсата на съответни съображения.
62.
В този случай обаче Комисията също не е била длъжна да направи такава преценка, тъй като дори пряката заместимост не би могла да обоснове прилагането на показателя за агломерат към пелетите.
6.
Междинно заключение
63.
Поради това жалбата трябва да бъде отхвърлена в частта си, с която се оспорват констатациите на Общия съд относно отказа показателят за руден агломерат да се приложи към пелетите от желязна руда.
Б. Оплаквания срещу показателя за агломерата
64.
Поради това основанията за обжалване представляват интерес само доколкото целят да се установят грешки при прилагане на правото в обжалваното съдебно решение във връзка с преценката за законосъобразност на показателя за руден агломерат.
65.
Правният интерес на LKAB от защита в този аспект на жалбата се обосновава с факта, че ако показателят бъде отменен, правното основание на спорното решение би престанало да съществува. Възможно е дори да се наложи Комисията да определи нов показател, който да включва производството на пелети, и след това да вземе съответно решение по спорното искане на Швеция.
66.
Законосъобразността на показателя трябва да се разгледа въз основа на правото от по-висок ранг, т.е. по-специално въз основа на неговото правно основание — член 10а, параграф 1, втора алинея, първо изречение от Директива 2003/87. Съгласно тази разпоредба при определянето на даден показател Комисията трябва да вземе предвид, inter alia, заместителите. Именно към тази характеристика се отнасят третото и първото основание за обжалване, с които LKAB се опитва да докаже, че пелетите от желязна руда могат да заместят железния агломерат при производството на чугун и че следователно Комисията е трябвало да включи двата междинни продукта в общ продуктов показател. С третото основание за обжалване LKAB упреква Общия съд, че е изопачил представения от него експертен доклад относно тази заместимост (вж. раздел 1 по-горе). А с първото основание за обжалване LKAB критикува констатацията на Общия съд, че агломератът не може да бъдат пряко заместен от пелети (вж. раздел 2 по-долу).
67.
Вярно е, че LKAB насочва и другите основания за обжалване срещу точка 166 от спорното решение, предмет на която е инцидентното оплакване за незаконосъобразност на показателя. Второто, четвъртото и петото основание за обжалване обаче са неотносими в тази насока, доколкото с тях LKAB изрично критикува твърдяната липса на мотиви или законосъобразността на самото спорно решение, а не показателя, на който Комисията основава спорното решение (вж. раздели 3—5 по-долу).
1.
Трето основание — изопачаване на доказателствата
68.
С третото основание за обжалване LKAB изтъква, че в точки 116 и 117 от обжалваното съдебно решение Общият съд е изопачил представения към жалбата експертен доклад. Този експертен доклад се отнасял до въпроса дали агломератът може да бъде заместен с пелети, и следователно бил потенциално относим към преценката за законосъобразност на показателя.
69.
Преценката на фактите и доказателствата от страна на Общия съд, освен в случай на тяхното изопачаване, не представлява правен въпрос, който в това си качество да подлежи на контрол от Съда в рамките на производство по обжалване в съответствие с член 256, параграф 1, втора алинея ДФЕС и член 58, първа алинея от Статута на Съда на Европейския съюз (
28
).
70.
От друга страна, налице е изопачаване на доказателства, когато, без да се основава на нови доказателства, преценката на наличните доказателства е явно неправилна (
29
), тъй като Общият съд очевидно е надхвърлил границите на разумната преценка на тези доказателства (
30
).
71.
В точки 116 и 117 от обжалваното съдебно решение Общият съд приписва на експертния доклад твърдението, че преминаването на стоманодобивния комбинат от руден агломерат към пелети или увеличаването на дела на пелетите изисквало изпитвания и значителни корекции, както и подготвителна работа, включително адаптиране на вътрешната логистика към новия поток на материали. Във всеки случай, преминаването не било възможно „с натискане на един бутон“.
72.
Въпреки че в експертния доклад всъщност не се твърди изрично, че преминаването би било възможно „с натискане на един бутон“, Общият съд все пак изопачава основните твърдения в този документ.
73.
В точки 15, 18 и 19 от цитирания от LKAB експертен доклад се посочвало, че това преминаване било лесно и се извършвало редовно в повечето стоманодобивни предприятия. Съотношението на агломерата и пелетите се коригирало ежедневно и тези корекции не се различавали от корекциите, които се правят при промяна на свойствата на желязната руда, използвана за производството на агломерат. Всъщност промените в свойствата на агломерационния материал водели до по-чести корекции, отколкото промените в пелетите. Някои промени можели да бъдат взети предвид, като новите стойности се въведат в компютърна система, която автоматично извършвала необходимите корекции.
74.
Този експертен доклад посочва, че пелетите от желязна руда могат да бъдат въведени в доменната пещ сравнително лесно вместо агломерат. Дали това твърдение в доклада е вярно, е без значение за въпроса дали Общият съд е изопачил съдържанието на експертния доклад.
75.
Както ще посоча по-долу, при анализа на първото основание за обжалване, изопачаването от Общия съд на доклада вероятно се дължи на факта, че той придава твърде голямо значение на въпроса дали пелетите могат да заместят директно агломерата. Там обаче ще обясня и защо това изопачаване не обуславя отмяна на обжалваното решение.
2.
Първо основание — заместимост
76.
Първото основание за обжалване е от решаващо значение за уважаването на инцидентното оплакване на LKAB. С това оплакване LKAB оспорва констатациите на Общия съд в точки 69 и 88 от обжалваното съдебно решение относно тълкуването на правното основание на показателя (вж. буква а), както и в точки 93—99 относно прилагането на тази разпоредба при определянето на показателя (вж. буква б). Този довод цели да докаже, че Комисията трябвало да определи общ показател за агломерата и за пелетите от желязна руда, така че определянето на показател, който обхваща само железния агломерат, било незаконосъобразно.
а)
Тълкуване на член 10а, параграф 1, втора алинея, първо изречение от Директива 2003/87
77.
Що се отнася до тълкуването на правното основание на показателя, член 10а, параграф 1, втора алинея, първо изречение от Директива 2003/87, LKAB оспорва точка 69 от обжалваното съдебно решение. Там Общият съд потвърждава тезата на Комисията, че при преценката дали два продукта следва да бъдат обхванати от общ показател, тя не може да вземе предвид единствено обстоятелството дали продуктите са взаимозаместими. По-скоро Комисията трябвало да вземе предвид различни аспекти. От друга страна, LKAB счита, че взаимозаместимостта е от решаващо значение.
78.
LKAB правилно твърди, че съгласно член 10а, параграф 1, втора алинея, първо изречение от Директива 2003/87 Комисията е длъжна да вземе предвид „заместителите“. Ето защо въпросът дали продуктите могат да бъдат взаимозаместими, е важно съображение при анализа дали те трябва да бъдат обхванати от общ показател. LKAB също така правилно уточнява, че тази разпоредба се отнася не до въпроса дали продуктите могат пряко да се заместят един друг, а само до заместителите като цяло.
79.
Член 10а, параграф 1, втора алинея, първо изречение от Директива 2003/87 обаче е сравнително сложна разпоредба. Съгласно тази разпоредба Комисията определя, доколкото е възможно, ex ante параметри, валидни за целия Съюз, за да се осигури провеждането на разпределението по начин, който да насърчи намаляването на емисиите на парникови газове и енергийно ефективните техники. Те (параметрите) следва да вземат предвид най-ефективните техники, заместителите, алтернативните производствени процеси, високоефективното комбинирано производство на енергия, ефикасното в енергийно отношение използване на отпадни газове, използването на биомаса и улавянето и съхранението на CO2, когато са налице съответни съоръжения, и да не предвиждат стимули за повишаване на емисиите.
80.
Следователно самата формулировка на цитираната разпоредба показва, че Комисията фактически трябва да вземе предвид други фактори, освен заместителите, като най-ефективните техники и алтернативните производствени процеси. Както подчертава и LKAB във връзка с квалификацията „доколкото е възможно“, целта на определянето на показатели е да се насърчат енергийно ефективните техники и намаляването на емисиите на парникови газове.
81.
Освен това необходимата оценка при определянето на референтен показател трябва да отчита и другите цели на Директива 2003/87, като например запазването на икономическото развитие, заетостта, целостта на вътрешния пазар и условията на конкуренция (
31
), посочени в съображения 5 и 7, въпреки че те не са изрично споменати в член 10а, параграф 1, втора алинея, първо изречение, или изискванията на правото от по-висок ранг, по-специално основните права, като например принципа на равно третиране (
32
).
82.
Този извод не се променя и от съображение 4 от Решение 2011/278, вече цитирано от Съда (
33
) и от Общия съд в точка 86 от обжалваното съдебно решение. В него Комисията действително посочва, че ако даден продукт е пряк заместител на друг продукт, продуктовият показател и съответното определение на продукта следва да се прилагат и за двата продукта. Това обаче не е правило, което би могло да дерогира по-високото по ранг правно основание на Решение 2011/278, т.е. член 10а, параграф 1, втора алинея, първо изречение от Директива 2003/87. Както твърди самата Комисия, това съображение изразява само насока, която тя не е реализирала във всеки случай.
83.
Обратно на мнението на LKAB, следователно установяването на даден показател изисква цялостно разглеждане на аспектите и целите, посочени в член 10а, параграф 1, втора алинея, първо изречение от Директива 2003/87, както и на другите цели на Директивата. Разбира се, не бива да се пренебрегват и изискванията на правото от по-висок ранг, като например основните права.
84.
Както Съдът вече е посочил, Комисията разполага с широко право на преценка при тази комплексна оценка, за да определи показателите (
34
). Тя е в по-добра позиция от Съда, за да направи такава оценка (
35
). Според Съда мярката, приета в тази област, би била незаконосъобразна (по същество) само ако е явно неподходяща (
36
).
85.
Именно в този контекст трябва да се преценят оплакванията на LKAB, изложени срещу констатацията в точка 69 от обжалваното съдебно решение, че в съответствие с член 10а, параграф 1, втора алинея, първо изречение от Директива 2003/87 Комисията трябва да постигне целта за намаляване на парниковите газове чрез насърчаване на по-ефективни техники само „доколкото е възможно“. Следователно според Общия съд не съществува задължение за постигане на конкретен резултат.
86.
От друга страна, според LKAB уточнението, че Комисията трябва да определи показателите, „доколкото е възможно“, се отнася единствено до въпроса дали да бъде определен даден показател. За сметка на това групата продукти, които могат да бъдат взаимозаместими и поради това трябва да бъдат обхванати от един и същи показател, не следвало да бъде ограничавана. Напротив, в това отношение следвало да се вземе предвид целта на тази разпоредба, а именно да се насърчат намаляването на емисиите на парникови газове и енергийно ефективните техники.
87.
Тази теза обаче не е убедителна. Тъй като при определянето на даден показател са от значение толкова много фактори, неговото разработване и по-специално определянето на обхвата му изискват сложна преценка на всички относими обстоятелства. Тази преценка не може да се ограничи само до въпроса дали да бъде определен даден показател, а включва в частност въпроса кои продукти обхваща даден показател. И в тази насока Комисията трябва да прецени дали е възможно продуктите да бъдат обхванати от общ показател.
б)
Прилагане на член 10а, параграф 1, втора алинея, първо изречение от Директива 2003/87
88.
Ето защо в светлината именно на така очертаната широка свобода на преценка на Комисията трябва да се анализира втората част от първото основание за обжалване, която се отнася до оплакванията на LKAB срещу прилагането на член 10а, параграф 1, втора алинея, първо изречение от Директива 2003/87. В подкрепа на тези оплаквания LKAB по-специално излага твърдението, че произведените в инсталациите му пелети са заместител на агломерата, както и че се отделя по-малко CO2.
89.
Общият съд отхвърля тези доводи в точки 93—99 от обжалваното съдебно решение, оспорвани от LKAB, и в точка 166 от него заключава, че показателят не е явно несъвместим с правното си основание.
90.
LKAB действително има сериозни основания да се противопостави на това. Въпреки това, при цялостен преглед на съответните аспекти, те не са достатъчни, за да се приеме, че определянето на референтния показател е явно неподходящо.
1) Доводите на LKAB
91.
Основният довод на LKAB е, че при производството на агломерат безспорно се отделя значително повече CO2, отколкото при производството на пелети; Общият съд споменава това в точка 98 от обжалваното съдебно решение.
92.
Следователно при наличието на един общ показател за пелети и агломерат биха се разпределяли безплатно само толкова права на емисии, колкото са необходими за производството на пелети. Това би насърчило използването на пелети вместо агломерат, което на практика би било в съответствие с основната цел на Директива 2003/87 за намаляване на отделянето на парникови газове.
93.
По-широкото използване на пелети също е принципно възможно, тъй като в точка 94 от обжалваното съдебно решение Общият съд признава, че пелетите от желязна руда (както и железният агломерат) могат с известни корекции да се използват за производство на стомана в доменна пещ. В това отношение Общият съд говори за сходства („ressemblances“). Следователно е налице поне известна степен на заместимост.
94.
Предвид вече установеното изопачаване на експертния доклад, представен от LKAB (
37
), не е изключено Общият съд да е преувеличил разликите между агломерата и пелетите при използването им в доменната пещ. Това се потвърждава и от факта, че в точка 97 от обжалваното съдебно решение Общият съд цитира откъс от доклада за желязната руда (
38
), според който агломератът и пелетите са съпоставими, ако се използват по един и същи начин при производството на сурова стомана. Комисията се позовава на този доклад и на доклада за желязото и стоманата (
39
) при първоначалното определяне на показателя в Решение 2011/278 (
40
).
95.
В светлината на тези съображения изглежда възможно Комисията да е трябвало да установи общ показател, за да насърчи използването на пелетите като по-ефективна технология.
2) Достатъчна основа за показателя
96.
С оглед на регулаторната свобода на действие на Комисията обаче не е достатъчно определянето на общ показател да изглежда възможно, за да се постави под съмнение реално определеният референтен показател, който изключва пелетите. Напротив, LKAB би трябвало да докаже, че по-тясно определеният показател би бил явно неподходящ (
41
) за постигане на целите на Директива 2003/87, и по-специално на член 10а, параграф 1, втора алинея, първо изречение от нея.
97.
В тази насока първо трябва да се отбележи, че окончателното решение за това колко лесно пелетите могат да заместят агломерата при използването им в доменната пещ, не може да се основава единствено на експертния доклад, представен от LKAB, и на цитирания откъс от доклада за желязната руда. Напротив, необходимо е да бъде извършено много по-внимателно проучване на информацията, предоставена на Общия съд. Във връзка с това гореспоменатият доклад за желязната руда и докладът за желязото и стоманата на пръв поглед биха имали по-голяма тежест от експертния доклад, представен от LKAB. Всъщност тези доклади са изготвени независимо от интересите на някои производители, по искане на Комисията при подготвянето на показателя. И в двата доклада се предлага пелетите да не се включват в показателя за агломерата (
42
).
98.
Такава нова преценка на доказателствата обаче не е необходима, тъй като Общият съд е посочил достатъчно други фактори в подкрепа на извършеното от Комисията определяне на показателя.
99.
На първо място, според точка 95 от обжалваното съдебно решение пелетите на LKAB и железният агломерат се произвеждат от различни руди, които също така се обработват по различен начин. Самото дружество LKAB твърди пред Общия съд, че неговата руда е особено подходяща за производството на пелети (
43
).
100.
Особеното качество на шведската руда се потвърждава от съдържащата се в доклада за желязната руда информация за предвиден проект за производство на пелети в Австрия, който Общият съд не споменава изрично. Използването на добиваната там руда съответно би освободило около четири пъти повече CO2, отколкото производството на пелети от шведската руда на LKAB (
44
).
101.
Действително LKAB оспорва по-конкретно, че използваните суровини могат да бъдат отчетени при вземането на решение относно общ показател, и се позовава на член 10а, параграф 1, трета алинея от Директива 2003/87. Съгласно тази разпоредба показателят трябва да се изчислява за продукти, а не за суровини. С това обаче изрично се има предвид, че следва да се постигнат максимални икономии от гледна точка на емисиите на парникови газове и енергийната ефективност в рамките на всеки производствен процес в дадения сектор или подсектор. Следователно е необходимо да се гарантира, че при показателя са взети предвид всички производствени етапи. Тази разпоредба обаче не изключва възможността при определянето на показателя да се вземат предвид и суровините за съответните производствени процеси, в настоящия случай — желязна руда.
102.
Освен това различията в суровините от гледна точка на техните свойства и наличност също могат да оправдаят, в съответствие с принципа на равно третиране, различно третиране на съответните процеси (
45
).
103.
На второ място, видно от точки 96 и 97 от обжалваното съдебно решение, производството на агломерат е интегрирано в производството на стомана, тъй като при него могат да се преработват определена форма на кокс, наречена коксова отсявка, и остатъци от черни метали, които са налице в стоманодобивните предприятия. Това не би било възможно в същата степен при производството на пелети.
104.
На трето място, от факта, че при производството на агломерат се отделя шест до седем пъти повече CO2, отколкото при производството на пелети, в точка 98 от обжалваното съдебно решение Общият съд прави извод, че един общ показател би могъл да доведе до значителен дисбаланс („déséquilibre significatif“) между различните обхванати инсталации.
105.
На пръв поглед този довод изглежда противоречив, тъй като този дисбаланс отразява именно по-ниската емисионна интензивност на производството на пелети. Както подчертават LKAB и Швеция обаче, целта на Директива 2003/87, и по-специално на член 10а, параграф 1, точка 2, е да се намалят емисиите на парникови газове, така че изглежда логично производството на пелети да бъде включено в показателя като по-ефективна техника.
106.
Понятието „дисбаланс“ обаче отразява други цели на Директива 2003/87, които, за съжаление, Общият съд не уточнява. Както посочва Комисията (
46
), става въпрос за запазването на икономическото развитие и на заетостта (
47
), както и за целеното избягване на изместването на въглеродни емисии в съответствие с член 10б от нея (
48
).
107.
С оглед на тези цели добивът на желязна руда и производството на чугун получават в съответствие с член 10б, параграф 1 от Директива 2003/87 100 % от безплатните квоти за емисии, предвидени от съответния показател. Това трябва да гарантира, че нито на производителите на пелети, нито на производителите на агломерат се налага да закупуват права на емисии, когато използват най-ефективните методи, и че те няма да прекратят производството си или да го преместят от Съюза в други държави поради цената на квотите за емисии. Ако пък производството се извършва извън Съюза, емисиите на парникови газове, които допринасят за изменението на климата, биха продължили да бъдат отделяни там.
108.
Наличието на общ показател за агломерат и пелети от желязна руда не би позволило да се постигне целта да се осуети преместването на производството, тъй като само малка част от необходимите права на емисии биха били разпределени за производството на агломерат. В крайна сметка това би могло да доведе до значителни неблагоприятни последици не само за производството на агломерат, но и за производството на чугун и стомана надолу по веригата в Съюза. Остава съмнително дали тези неблагоприятни последици могат да бъдат избегнати чрез преминаване до голяма степен или изцяло към пелети, особено с оглед на значението на използваната желязна руда (
49
).
109.
Макар LKAB да твърди, че посоченият дисбаланс би могъл да бъде отчетен въз основа на член 10а, параграф 2, трета алинея, буква б) от Директива 2003/87, тази разпоредба се отнася до съвсем различен въпрос. Последният попада в рамките на намаляването на стойностите на показателите поради постепенното подобряване на производствените процеси.
110.
В съответствие с член 10а, параграф 2, трета алинея, буква а) от Директива 2003/87 подобни подобрения следва да бъдат отчетени чрез съответно намаляване на съответния показател. Ако обаче подобренията са особено големи или особено малки, това отчитане е ограничено от буква б). Отраслите, при които подобренията са особено малки, не бива да бъдат възнаграждавани за това. По-скоро стойността на показателя следва да се намалява с поне 0,2 % годишно. От това следва, че при липсата на съответни подобрения засегнатите предприятия трябва да придобият допълнителни права за емисии. Когато обаче подобренията са особено мащабни, намалението следва да се ограничи до 1,6 % годишно. Ето защо в случай на по-големи подобрения засегнатите предприятия ще получат безплатни права за емисии, от които не се нуждаят, и следователно ще могат да ги продадат другаде.
111.
От друга страна, член 10а, параграф 2, трета алинея, буква б) от Директива 2003/87 не позволява да се контролира рискът от „дисбаланс“, който произтича от общ показател за агломерата и пелетите.
112.
Следователно в крайна сметка Общият съд правилно е приел, че отказът за общ показател за агломерата и пелетите от желязна руда не е явно неподходящ за постигането на целите на Директива 2003/87, и по-специално на член 10а, параграф 1, втора алинея, първо изречение от нея. Поради това твърдението за наличието на първото основание за обжалване е неоснователно, доколкото е насочено срещу точка 166 от обжалваното съдебно решение.
3.
Второ основание — мотиви на Общия съд
113.
С второто основание за обжалване LKAB упреква Общия съд, че в точки 93—99 от обжалваното съдебно решение е заменил мотивите на Комисията към спорното решение със свои мотиви. Мотивите към спорното решение обаче са ирелевантни за законосъобразността на показателя, на който Комисията е основала решението си. Ето защо излагането на тези инцидентни оплаквания не може да доведе до уважаване на жалбата и в това отношение също е неотносимо.
4.
Четвърто основание — задължение на Комисията да извърши разследване
114.
Четвъртото основание за обжалване се базира на констатацията, съдържаща се в точка 88 от обжалваното съдебно решение, че при вземането на решение относно прилагането на показателя към пелетите Комисията е трябвало внимателно да провери пряката заместимост на железния агломерат с пелети от желязна руда. Въпреки това, независимо от съдържащата се в тази констатация грешка при прилагане на правото (
50
), за проверката на законосъобразното определяне на показателя не е от значение какви проверки е извършила Комисията, когато е оценявала приложимостта на показателя. Поради това този довод е неотносим, що се отнася и до инцидентното оплакване.
115.
Въпросът дали при определянето на показателя Комисията е анализирала в достатъчна степен заместимостта на агломератa с пелети, не е предмет на настоящото производство.
5.
Пето основание — липса на мотиви на спорното решение
116.
Освен това, що се отнася до инцидентните оплаквания, критиките срещу съдържащите се в точки 157—159 от обжалваното съдебно решение констатации, свързани с мотивите на спорното решение, също са неотносими. Въпросът дали Комисията е направила изявления в спорното решение относно заместимостта на агломератa с пелети, не е от решаващо значение за законосъобразността на правното основание на решението, т.е. на показателя.
117.
За пълнота следва да се отбележи, че LKAB не възразява срещу обосновката на показателя, съдържаща се по-специално в съображенията на Решение 2011/278 и цитираните в него доклади.
6.
Междинно заключение
118.
Поради това жалбата трябва да бъде отхвърлена и в частта си, с която се оспорват констатациите на Общия съд относно законосъобразността на показателя за руден агломерат, съдържащи се в точка 166 от обжалваното съдебно решение.
V. Съдебни разноски
119.
В съответствие с член 184, параграф 2 от Процедурния правилник, когато жалбата е основателна и Съдът се произнася окончателно по спора, той се произнася по съдебните разноски. Съгласно член 138, параграф 1 от него, който се прилага към производствата по обжалване по силата на член 184, параграф 1 от същия, загубилата делото страна се осъжда да заплати разноските, ако е направено такова искане.
120.
Тъй като жалбата на LKAB е отхвърлена изцяло, а Комисията е поискала присъждане на съдебните разноски, LKAB трябва да бъде осъдено да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези на Комисията.
121.
В съответствие с член 140, параграф 1 от Процедурния правилник, който се прилага съответно към производството по обжалване по силата на член 184, параграф 1 от Процедурния правилник, встъпилите по делото държави членки понасят направените от тях съдебни разноски. Ето защо Кралство Швеция следва да понесе направените от него съдебни разноски.
VI. Заключение
122.
Поради това предлагам на Съда да постанови следното:
1)
Отхвърля жалбата.
2)
Luossavaara-Kiirunavaara AB понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.
3)
Кралство Швеция понася направените от него съдебни разноски.
(
1
)	Език на оригиналния текст: немски.
(
2
)	Директива на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (ОВ L 275, 2003 г., стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78), изменена с Директива (ЕС) 2018/410 на Европейския парламент и на Съвета от 14 март 2018 година за изменение на Директива 2003/87/ЕО с цел засилване на разходоефективните намаления на емисии и на нисковъглеродните инвестиции, и на Решение (ЕС) 2015/1814 (ОВ L 76, 2018 г., стр. 3).
(
3
)	Решение на Комисията от 27 април 2011 година за определяне на валидни за целия Европейски съюз преходни правила за хармонизираното безплатно разпределяне на квоти за емисии съгласно член 10а от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 130, 2011 г., стр. 1)
(
4
)	Делегиран регламент от 19 декември 2018 година за определяне на валидни за целия Съюз преходни правила за хармонизирано безплатно разпределяне на квоти за емисии в съответствие с член 10а от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 59, 2019 г., стр. 8).
(
5
)	Регламент за изпълнение (ЕС) 2021/447 на Комисията от 12 март 2021 година за определяне на преразгледани стойности на показателите за безплатното разпределяне на квоти за емисии за периода 2021—2025 г. съгласно член 10а, параграф 2 от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 87, 2021 г., стр. 29).
(
6
)	Директива на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 година за изменение на Директива 2003/87/ЕО с оглед подобряване и разширяване на схемата за търговия с квоти за емисии на парникови газове на Общността (ОВ L 140, 2009 г., стр. 63).
(
7
)	Последно изброени като кодове по NACE 0710 и 2410 в точка 1 от приложението към Делегирано решение (ЕС) 2019/708 на Комисията от 15 февруари 2019 година за допълнение на Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на определянето на отраслите и подотраслите, за които се счита, че са изложени на риск от изместване на въглеродни емисии, за периода 2021—2030 година (ОВ L 120, 2019 г., стр. 20).
(
8
)	Агломерат, снимка от Borvan53, CC BY-SA 4.0 <https://creativecommons.org/licenses/by-sa/4.0>, чрез Wikimedia Commons.
(
9
)	Пелети, снимка на Arnoldius, CC BY-SA 3.0 <https://creativecommons.org/licenses/by-sa/3.0>, чрез Wikimedia Commons.
(
10
)	Точка 35 от жалбата по дело T‑244/21.
(
11
)	Ecofys, Fraunhofer и Öko-Institut, ноември 2009 г., „Sector report for the iron ore industry“ („Секторен доклад за желязната руда“), стр. 6, цитиран в точка 46 от обжалваното съдебно решение.
(
12
)	Точка 37 от жалбата по дело T‑244/21.
(
13
)	Европейска комисия, Update of benchmark values for the years 2021—2025 of phase 4 of the EU ETS от 12 октомври 2021 г. (climate.ec.europa.eu/system/files/2021‑10/policy_ets_allowances_bm_curve_factsheets_en.pdf, стр. 10, посетен на 26 септември 2024 г.).
(
14
)	Точка 25 от жалбата по дело T‑244/21.
(
15
)	В този смисъл са и точка 18 от жалбата и точка 9 от писмения отговор по дело T‑244/21.
(
16
)	Първоначално в Решение 2011/278, понастоящем в Делегиран регламент 2019/331, актуализиран с Делегиран регламент 2021/447.
(
17
)	Вж. решение от 26 юли 2017 г., ArcelorMittal Atlantique et Lorraine (C‑80/16, EU:C:2017:588, т. 41 и 42).
(
18
)	Съображение 13 от спорното Решение (ЕС) 2021/355 на Комисията от 25 февруари 2021 година относно националните мерки за изпълнение за преходното безплатно разпределяне на квоти за емисии на парникови газове в съответствие с член 11, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 68, 2021 г., стр. 221).
(
19
)	Точка 25 от жалбата по дело T‑244/21.
(
20
)	lkab.com/en/who-we-are/our-organisation/, посетен на 26 септември 2024 г.
(
21
)	Цитирано в бележка под линия 18.
(
22
)	Точки 15 и 18 от писмения отговор.
(
23
)	Вж. точка 20 по-горе.
(
24
)	В тази насока вж. точка 76 и сл. по-долу.
(
25
)	Вж. точка 50 по-горе.
(
26
)	Вж. точка 40 и сл. по-горе.
(
27
)	Вж. точка 39 по-горе.
(
28
)	Решения от 7 октомври 2004 г., Mag Instrument/СХВП (C‑136/02 P, EU:C:2004:592, т. 39), и от 10 септември 2024 г., Google и Alphabet/Комисия (Google Shopping) (C‑48/22 P, EU:C:2024:726, т. 61).
(
29
)	Решения от 18 януари 2007 г., PKK и KNK/Съвет (C‑229/05 P, EU:C:2007:32, т. 37), от 22 ноември 2007 г., Sniace/Комисия (C‑260/05 P, EU:C:2007:700, т. 37), от 17 юни 2010 г., Lafarge/Комисия (C‑413/08 P, EU:C:2010:346, т. 17), и от 30 май 2024 г., Hengshi Egypt Fiberglass Fabrics и Jushi Egypt for Fiberglass Industry/Комисия (C‑261/23 P, EU:C:2024:440, т. 60).
(
30
)	Решения от 4 юли 2013 г., Комисия/Aalberts Industries и други (C‑287/11 P, EU:C:2013:445, т. 52), и от 17 октомври 2019 г., Alcogroup и Alcodis/Комисия (C‑403/18 P, EU:C:2019:870, т. 64).
(
31
)	Решение от 22 юни 2016 г., DK Recycling и Roheisen/Комисия (C‑540/14 P, EU:C:2016:469, т. 49).
(
32
)	Вж. решения от 20 юни 2019 г., ExxonMobil Production Deutschland (C‑682/17, EU:C:2019:518, т. 90), и от 3 декември 2020 г., Ingredion Germany (C‑320/19, EU:C:2020:983, т. 63).
(
33
)	Решение от 26 юли 2017 г., ArcelorMittal Atlantique et Lorraine (C‑80/16, EU:C:2017:588, т. 39).
(
34
)	Решение от 26 юли 2017 г., ArcelorMittal Atlantique et Lorraine (C‑80/16, EU:C:2017:588, т. 31, и конкретно по отношение на отчитането на производството на пелети, т. 37 и 44).
(
35
)	Решение от 26 юли 2017 г., ArcelorMittal Atlantique et Lorraine (C‑80/16, EU:C:2017:588, т. 44).
(
36
)	Решения от 8 септември 2016 г., Borealis AB и др. (C‑180/15, EU:C:2016:647, т. 45), и от 26 юли 2017 г., ArcelorMittal Atlantique et Lorraine (C‑80/16, EU:C:2017:588, т. 31).
(
37
)	Вж. точки 68—75 по-горе.
(
38
)	Цитирано в бележка под линия 11, стр. 6.
(
39
)	Ecofys, Fraunhofer und Öko-Institut, ноември 2009 г., „Sector report for the iron and steel industry“.
(
40
)	Съображения 8 и 9 от преамбюла на Решение 2011/278 и точка 41 от обжалваното съдебно решение, както и член 10а, параграф 1, четвърта алинея и член 10а, параграф 2, първа алинея от Директива 2003/87.
(
41
)	Решения от 8 септември 2016 г., Borealis и др. (C‑180/15, EU:C:2016:647, т. 45), и от 26 юли 2017 г., ArcelorMittal Atlantique et Lorraine (C‑80/16, EU:C:2017:588, т. 31).
(
42
)	Доклад за желязната руда, стр. 6, и Доклад за желязото и стоманата, стр. 10.
(
43
)	Вж. и съображения 18 и 21 от жалбата по дело T‑244/21.
(
44
)	Доклад за желязната руда, стр. 6 и 7.
(
45
)	Вж. решения от 20 юни 2019 г., ExxonMobil Production Deutschland (C‑682/17, EU:C:2019:518, т. 90), и от 3 декември 2020 г., Ingredion Germany (C‑320/19, EU:C:2020:983, т. 63).
(
46
)	Точки 38 и 39 от писмения отговор.
(
47
)	Вж. решение от 22 юни 2016 г., DK Recycling и Roheisen/Комисия (C‑540/14 P, EU:C:2016:469, т. 49).
(
48
)	Вж. също съображения 24 и 25 от Директива 2009/29.
(
49
)	Вж. точки 99 и 100 по-горе.
(
50
)	Вж. точка 58 по-горе.