62020TJ0003_RES
Predmet T-3/20
Forbo Financial Services AG
protiv
Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo
Presuda Općeg suda (treće vijeće) od 16. prosinca 2020.
„Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije Canoleum – Raniji međunarodni verbalni žig MARMOLEUM – Relativni razlog za odbijanje – Nepravodobno podnošenje obrazloženja žalbe – Nedopuštenost žalbe pred žalbenim vijećem – Zahtjev za povrat u prijašnje stanje – Iznenadna bolest odvjetnika koji zastupa tužitelja – Obveza primjene dužne pažnje – Dokazna vrijednost svečane izjave odvjetnika”
Žig Europske unije – Postupovne odredbe – Povrat u prijašnje stanje – Pretpostavke – Dužna pažnja s obzirom na okolnosti – Iznimni i stoga nepredvidljivi događaji
(Uredba 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 104. st. 1.)
(t. 45., 46.)
Žig Europske unije – Postupovne odredbe – Povrat u prijašnje stanje – Uvjeti primjene – Usko tumačenje
(Uredba 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 104. st. 1.)
(t. 47.)
Žig Europske unije – Postupovne odredbe – Dokazna snaga dokaznih elemenata – Svečane izjave
(Uredba 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 97. st. 1. t. (f) i čl. 104. st. 1.)
(t. 51.-59.)
Kratak prikaz
Društvo Windmöller Flooring Products WFP GmbH podnijelo je EUIPO-u 17. svibnja 2017. prijavu za registraciju verbalnog znaka Canoleum kao žiga Europske unije. Društvo Forbo Financial Services AG podnijelo je 27. rujna 2017. Uredu Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) prigovor na registraciju prijavljenog žiga na temelju svojeg međunarodnog verbalnog žiga MARMOLEUM. Tvrdilo je da postoji vjerojatnost dovođenja u zabludu u smislu članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009 (
1
). Odlukom od 12. veljače 2019. prigovor je odbijen.
Društvo Forbo Financial Services je 9. travnja 2019. EUIPO-u podnijelo žalbu. Međutim, podnijelo je obrazloženje žalbe tek 26. lipnja 2019., odnosno izvan određenog roka (
2
). Tom je obrazloženju priložilo zahtjev za povrat u prijašnje stanje (
3
), u kojem je u biti istaknulo da odvjetnik koji je bio zadužen za njegov spis (u daljnjem tekstu: prvotni odvjetnik) nije mogao podnijeti navedeni podnesak u određenom roku zbog teške bolesti koju je nepredviđeno dobio. Kako bi potkrijepilo tu tvrdnju, društvo Forbo Financial Services podnijelo je dvije svečane izjave, jednu navedenog odvjetnika i drugu njegove žene. Odlukom od 9. listopada 2019. žalbeno vijeće odbacilo je žalbu kao nedopuštenu. Smatralo je da prvotni odvjetnik nije dostatno dokazao da je postupao s dužnom pažnjom koju su zahtijevale okolnosti. Ono mu je osobito prigovorilo da nije dostavio liječničku potvrdu.
Opći sud pred kojim je podnesena tužba društva Forbo Financial Services poništio je odluku žalbenog vijeća uz obrazloženje, da je žalbeno vijeće, u biti, odmah zanijekalo svaku vjerodostojnost dviju svečanih izjava u pitanju i odbacilo detaljna objašnjenja koja su u njima sadržana.
Ocjena Općeg suda
Najprije, Opći sud podsjeća da svečana izjava predstavlja dopušteni dokaz (
4
). Usto, Opći sud ističe da izjava sastavljena u interesu njezina autora ima tek ograničenu dokaznu vrijednost i treba biti potkrijepljena dodatnim dokazima, što ipak ne dopušta tijelima EUIPO-a da u pravilu smatraju da je takva izjava sama po sebi lišena svake vjerodostojnosti. Dokazna vrijednost takve izjave ovisi o okolnostima slučaja. Međutim, žalbeno vijeće je u biti odmah zanijekalo svaku vjerodostojnost dviju svečanih izjava o kojima je riječ te je stoga propustilo pravilno uzeti u obzir okolnosti slučaja.
Zatim, kada je riječ o izjavi koju je sastavio prvotni odvjetnik, Opći sud utvrđuje da je žalbeno vijeće zanemarilo da je on pravni stručnjak i da treba izvršavati svoje dužnosti poštujući pravila etike i moralne norme i da bi se izložio kaznenim sankcijama i ugrozio svoj ugled ako bi dao lažnu svečanu izjavu. Opći sud dodaje da svečana izjava koju je dao odvjetnik sama po sebi predstavlja solidan dokaz činjenica o kojima govori ako je jednoznačna, neproturječna i suvisla te ako ne postoji nijedna činjenica koja može dovesti u pitanje njezinu istinitost.
Usto, žalbeno vijeće nije uzelo u obzir činjenicu da bolest na koju se poziva prvotni odvjetnik kao na uzrok prekoračenja roka spada u intimnu sferu i da je on u najboljem položaju da pruži informacije o navedenom događaju te osobito o simptomima i smetnjama koje je trpio.
Kad je riječ o svečanoj izjavi supruge prvotnog odvjetnika, žalbeno vijeće trebalo je voditi računa i o činjenici da osobe koje su svjedoci događaja poput onog u ovom predmetu najčešće pripadaju uskom krugu zainteresirane osobe i da bi se navedena supruga, jednako kao navedeni odvjetnik, izložila kaznenim sankcijama ako bi dala lažnu svečanu izjavu.
Konačno, Opći sud naglašava da žalbeno vijeće nije vodilo računa o činjenici da se dodatni dokazi koji bi potkrijepili sadržaj dviju svečanih izjava, poput liječničke potvrde, nisu mogli razumno zahtijevati ili nisu bili dostupni. U tom pogledu Opći sud navodi da se predmet odnosi na jedinstven i slučajan događaj iz intimne sfere zainteresirane osobe i da se stoga razlikuje od situacija na koje se općenito odnosi sudska praksa o dokaznoj snazi svečanih izjava, gdje se one podnose da bi potvrdile isključivo objektivne činjenice koje nisu osobnog karaktera.
Stoga Opći sud poništava odluku žalbenog vijeća.
(
1
)	Uredba Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Europske unije (SL 2009., L 78, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.)
(
2
)	Na temelju članka 68. stavka 1. posljednje rečenice Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2017. o žigu Europske unije (SL 2017., L 154, str. 1.), u roku od četiri mjeseca od datuma obavijesti o odluci podnosi se pismeno obrazloženje žalbe.
(
3
)	Na temelju članka 104. Uredbe 2017/1001.
(
4
)	U smislu članka 97. stavka 1. točke (f) Uredbe 2017/1001.