62023CO0097(01)
RJEŠENJE PREDSJEDNIKA SUDA
21. srpnja 2023. (
*1
)
„Žalba – Zahtjev za intervenciju – Članak 40. drugi stavak Statuta Suda Europske unije – Pravni interes za ishod postupka – Zahtjev koji je podnio Europski nadzornik za zaštitu podataka (ENZP) – Odbijanje”
U predmetu C‑97/23 P,
povodom žalbe na temelju članka 56. Statuta Suda Europske unije, podnesene 17. veljače 2023.,
WhatsApp Ireland Ltd, sa sjedištem u Dublinu (Irska), koji zastupaju H.-G. Kamann, Rechtsanwalt, F. Louis i A. Vallery, avocats, B. Johnston, C. Monaghan i P. Nolan, solicitors, D. McGrath, SC, P. Sreenan, SC, E. Egan McGrath, BL i C. Geoghegan, BL,
žalitelj,
a druga stranka u postupku je:
Europski odbor za zaštitu podataka, koji zastupaju C. Foglia, M. Gufflet, M. G. Le Grand i I. Vereecken, u svojstvu agenata, uz asistenciju G. Haumonta, E. de Lophema, G. Ryelandta i P. Verneta, avocats,
tuženik u prvostupanjskom postupku,
PREDSJEDNIK SUDA,
uzimajući u obzir prijedlog T. von Danwitza, suca izvjestitelja,
nakon što je saslušao nezavisnu odvjetnicu T. Ćapeta,
donosi sljedeće
Rješenje
1
Žalitelj, društvo WhatsApp Ireland Ltd., svojom žalbom zahtijeva ukidanje rješenja Općeg suda Europske unije od 7. prosinca 2022., WhatsApp Ireland/Europski odbor za zaštitu podataka (T‑709/21, u daljnjem tekstu: pobijano rješenje, EU:T:2022:783), kojim je taj sud odbacio kao nedopuštenu tužbu tog društva za poništenje Odluke Europskog odbora za zaštitu podataka 1/2021 od 28. srpnja 2021. (u daljnjem tekstu: sporna odluka), donesene na temelju članka 5. Uredbe (EU) 2016/679 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Direktive 95/46/EZ (Opća uredba o zaštiti podataka) (SL 2016., L 119, str. 1. i ispravci SL 2018., L 127, str. 2. i SL 2021., L 74, str. 35., u daljnjem tekstu: OUZP), nakon istrage koju je proveo Data Protection Commission (nadzorno tijelo za zaštitu osobnih podataka fizičkih osoba, Irska), na temelju članka 56. te uredbe u pogledu prekogranične obrade koju WhatsApp Ireland provodi u okviru pružanja svojih usluga u Europskoj uniji.
2
Aktom podnesenim tajništvu Suda 28. travnja 2023. Europski nadzornik za zaštitu podataka (ENZP) zatražio je – na temelju članka 40. drugog stavka Statuta Suda Europske unije, članka 130. Poslovnika Suda, koji se primjenjuje na žalbeni postupak na temelju članka 190. stavka 1. tog Poslovnika, te članka 58. stavka 4. Uredbe (EU) 2018/1725 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2018. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama, tijelima, uredima i agencijama Unije i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 45/2001 i Odluke br. 1247/2002/EZ (SL 2018., L 295, str. 39.) – intervenciju u ovom predmetu u potporu zahtjevu Europskog odbora za zaštitu podataka.
3
U prilog svojem zahtjevu ENZP ističe, kao prvo, da će ishod ovog predmeta utjecati na izvršavanje njegovih zadaća, koje se sastoje od praćenja i osiguravanja primjene odredbi Uredbe 2018/1725 i svih ostalih akata Unije koji se odnose na zaštitu temeljnih prava i sloboda fizičkih osoba u vezi s obradom osobnih podataka u instituciji ili tijelu Unije, kao i savjetovanja institucija i tijela Unije o svim pitanjima u vezi s takvom obradom. U tom pogledu, ENZP prije svega naglašava – kao što to, među ostalim, proizlazi iz uvodnih izjava 4. i 5. Uredbe 2018/1725 – da on treba osigurati ujednačeno tumačenje i primjenu odredbi koje proizlaze iz OUZP‑a i onih koje proizlaze iz navedene uredbe. Nadalje, ENZP napominje da ishod ovog predmeta može utjecati na njegovu savjetodavnu ovlast, predviđenu člankom 42. Uredbe 2018/1725. On je tako pridonio inicijativi Europske komisije za racionalizaciju suradnje između nacionalnih nadzornih tijela za zaštitu podataka prilikom primjene OUZP‑a u prekograničnim predmetima te bi u budućnosti mogao biti pozvan da iznese svoje mišljenje o funkcioniranju mehanizama suradnje predviđenih OUZP‑om kao i o budućim izmjenama pravila koja se odnose na te mehanizme.
4
Kao drugo, ENZP ističe da se sporna odluka odnosi na načela i pravila primjenjiva na institucije, tijela, urede i agencije Unije koja u biti odgovaraju pravilima navedenima u OUZP‑u te da se, u skladu s člankom 68. stavkom 6. OUZP‑a, on koristio svojim pravom glasa u Europskom odboru za zaštitu podataka u okviru donošenja te odluke. Usto, on je bio glavni izvjestitelj u okviru donošenja Smjernica Europskog odbora za zaštitu podataka 3/2021 od 13. travnja 2021. o primjeni članka 65. stavka 1. točke (a) OUZP‑a, na kojem se, prema njegovu mišljenju, temelji sporna odluka.
5
Nakon što je tajnik Suda – u skladu s člankom 131. stavkom 1. Poslovnika, koji se primjenjuje na žalbeni postupak na temelju njegova članka 190. stavka 1. – dostavio strankama zahtjev za intervenciju koji je podnio ENZP, WhatsApp Ireland i Europski odbor za zaštitu podataka podnijeli su očitovanja o tom zahtjevu u za to određenom roku.
6
Dok Europski odbor za zaštitu podataka podupire ENZP‑ov zahtjev za intervenciju, WhatsApp Ireland zahtijeva da se taj zahtjev odbije.
Zahtjev za intervenciju
7
Člankom 40. prvim stavkom Statuta Suda Europske unije određeno je da se države članice i institucije Unije mogu uključiti u postupak pred Sudom. U skladu s prvom rečenicom drugog stavka članka 40., isto pravo imaju tijela, uredi i agencije Unije te svaka druga osoba koja dokaže svoj pravni interes za ishod postupka.
8
Kad je, konkretnije, riječ o ENZP‑u, njegova stranačka sposobnost pred sudovima Unije izričito je sadržana u članku 58. stavku 4. Uredbe 2018/1725, koji propisuje da ENZP „ima ovlast uputiti predmet Sudu pod uvjetima propisanima Ugovorima te intervenirati u postupcima pred Sudom”.
9
Međutim, takvo pravo na intervenciju ne može biti apsolutno jer ENZP nije jedan od „povlaštenih” intervenijenata iz prvog stavka članka 40. Statuta Suda Europske unije. Usto, Sud je već presudio da je ENZP‑ovo pravo na intervenciju omeđeno granicama koje proizlaze iz zadaće koja mu je povjerena (vidjeti po analogiji rješenje od 17. ožujka 2005., Parlament/Vijeće, C‑317/04, EU:C:2005:189, t. 16.; vidjeti također u tom smislu rješenje predsjednika Suda od 14. listopada 2008., Komisija/Njemačka, C‑518/07, neobjavljeno, EU:C:2008:563, t. 12., 17. i 18.).
10
Iz toga slijedi da ENZP, čije pravo na intervenciju proizlazi iz drugog stavka članka 40. navedenog Statuta, kako bi ostvario to pravo u okviru određenog postupka, mora dokazati svoj pravni interes za ishod postupka.
11
U skladu s ustaljenom sudskom praksom Suda, pojam „pravni interes za ishod postupka” u smislu te odredbe treba definirati s obzirom na sâm predmet postupka te ga valja razumjeti kao izravan i stvaran interes isključivo u odnosu na to kako će biti odlučeno o samom zahtjevu, a ne kao interes u odnosu na istaknute razloge ili argumente. Naime, pojam „ishod postupka” upućuje na konačnu odluku koja se zahtijeva, kakva bi se nalazila u izreci buduće presude ili rješenja (rješenje predsjednika Suda od 1. rujna 2022., Google i Alphabet/Komisija, C‑48/22 P, EU:C:2022:667, t. 6. i navedena sudska praksa).
12
Međutim, valja utvrditi da tijela, uredi i agencije Unije, za razliku od fizičkih i pravnih osoba, ne mogu zahtijevati intervenciju u postupak pred Sudom kako bi obranili privatne interese, nego – kada je akt koji je doveo do spora donesen nakon postupka u kojem je dotično tijelo, ured ili agencija bila pozvana sudjelovati – kako bi obranili mišljenje koje su usvojili ili procjene koje su proveli u okviru tog postupka. Stoga, kad je riječ o zahtjevima za intervenciju tijela, ureda i agencija Unije, Sud primjenjuje uvjet koji se odnosi na postojanje izravnog i stvarnog pravnog interesa za ishod postupka na način koji odražava tu posebnost (rješenje predsjednika Suda od 22. rujna 2022., Mylan IRE Healthcare/Komisija, C‑237/22 P, EU:C:2022:726, t. 15. i 16. i navedena sudska praksa).
13
Stoga – kad je riječ o zahtjevima za intervenciju u postupak čiji je predmet poništenje akta Unije ili ukidanje odluke Općeg suda kojom se odbija tužba za poništenje takvog akta koje su podnijeli tijela, uredi i agencije Unije – valja smatrati da je zahtjev izravnog i stvarnog pravnog interesa tog tijela, ureda ili agencije za ishod takvog postupka ispunjen, među ostalim, ako to tijelo, ured ili agencija može dokazati da je predmetni akt Unije donesen nakon postupka u kojem je, u skladu s pravom Unije, njegovo sudjelovanje predviđeno, ovisno o slučaju, usvajanjem mišljenja ili provođenjem procjena (rješenje predsjednika Suda od 22. rujna 2022., Mylan IRE Healthcare/Komisija, C‑237/22 P, EU:C:2022:726, t. 17. i navedena sudska praksa).
14
U ovom slučaju – kad je riječ o prvom argumentu koji je ENZP istaknuo u prilog svojem zahtjevu za intervenciju, a koji se temelji na utjecaju ovog predmeta na njegovu ulogu da osigura ujednačenu primjenu odredbi Uredbe 2018/1725 i odredbi OUZP‑a te da daje mišljenja o funkcioniranju mehanizama suradnje predviđenih OUZP‑om – valja istaknuti da se sporna odluka, koju je donio Europski odbor za zaštitu podataka, temelji na članku 65. OUZP‑a te da Uredba 2018/1725 ne sadržava usporedivu odredbu, tako da se u ovom slučaju ne postavlja pitanje ujednačene primjene tih dviju uredbi s obzirom na taj članak 65.
15
U svakom slučaju, Opći sud je u pobijanom rješenju odlučio samo o dopuštenosti tužbe za poništenje koja mu je podnesena, tako da se u ovom predmetu postavlja samo pitanje može li WhatsApp Ireland izravno pobijati spornu odluku pred sudom Unije. Slijedom toga, odluka Suda kojom se završava ovaj postupak odnosit će se samo na dopuštenost tužbe za poništenje, a ne na pitanje je li zahtjev za poništenje sporne odluke osnovan. U slučaju da Sud ukine pobijano rješenje, ne može se smatrati da stanje postupka dopušta odlučivanje o sporu u smislu članka 61. prvog stavka Statuta Suda Europske unije, s obzirom na to da je Opći sud odlučio na temelju članka 129. svojeg Poslovnika, bez ispitivanja merituma predmeta.
16
U tim okolnostima, čini se da ENZP – osobito u mjeri u kojoj se poziva na svoju savjetodavnu ulogu u odnosu na institucije i tijela Unije kad je riječ o svim pitanjima koja se odnose na obradu osobnih podataka kao i na svoju savjetodavnu ovlast, predviđenu člankom 42. Uredbe 2018/1725 – ne može opravdavati svoj pravni interes s obzirom na ishod postupka koji je pokrenut pred Sudom u okviru ove žalbe, odnosno onoga koji se odnosi na dopuštenost tužbe za poništenje sporne odluke s obzirom na sustav pravnih lijekova predviđen UFEU‑om, nego s obzirom na rješenje koje bi, ako je to slučaj, usvojio Opći sud, ako bi se pred njim pokrenuo postupak nakon što Sud ukine pobijano rješenje (vidjeti u tom smislu rješenje predsjednika Suda od 28. siječnja 2020., VodafoneZiggo Group/Komisija, C‑689/19 P, EU:C:2020:50, t. 20. i navedenu sudsku praksu).
17
Ni drugi ENZP‑ov argument – koji se temelji na činjenici da se koristio svojim pravom glasa u okviru donošenja sporne odluke i da je, osim toga, bio glavni izvjestitelj u okviru donošenja smjernica navedenih u točki 4. ovog rješenja – ne omogućuje utvrđivanje pravnog interesa za ishod postupka. Naime, ENZP se ne može pozivati na takav pravni interes kako bi utemeljio pravo na intervenciju, s obzirom na to da pravni interes na koji se poziva nije svojstven ENZP‑u i da se, osim toga, potpuno podudara s onim Europskog odbora za zaštitu podataka, koji je već stranka u postupku i u čiju potporu želi intervenirati (vidjeti po analogiji rješenje predsjednika Suda od 1. rujna 2022., Google i Alphabet/Komisija, C‑48/22 P, EU:C:2022:667, t. 12.).
18
Iz svih prethodnih razmatranja proizlazi da ENZP nije dokazao da ima pravni interes za ishod postupka u smislu članka 40. drugog stavka Statuta Suda Europske unije te stoga zahtjev za intervenciju koji je podnio treba odbiti.
Troškovi
19
U skladu s člankom 138. stavkom 1. Poslovnika, koji se primjenjuje na žalbeni postupak na temelju njegova članka 184. stavka 1., stranka koja ne uspije u postupku dužna je, na zahtjev protivne stranke, snositi troškove. Budući da ENZP nije uspio u svojem zahtjevu za intervenciju te s obzirom na to da ni WhatsApp Ireland ni Europski odbor za zaštitu podataka nisu podnijeli zahtjev da mu se naloži snošenje troškova, valja odlučiti da će ENZP, WhatsApp Ireland i Europski odbor za zaštitu podataka snositi vlastite troškove u vezi s ENZP‑ovim zahtjevom za intervenciju.
Slijedom navedenog, predsjednik Suda rješava:
1.
Odbija se zahtjev za intervenciju koji je podnio Europski nadzornik za zaštitu podataka.
2.
Europski nadzornik za zaštitu podataka, WhatsApp Ireland Ltd. i Europski odbor za zaštita podataka snose vlastite troškove.
Potpisi
(
*1
)	Jezik postupka: engleski