Talan väckt den 29 maj 2017 – Air Canada mot kommissionen
(Mål T-326/17)
Rättegångsspråk: engelska
Parter
Sökande: Air Canada (Saint-Laurent, Quebec, Kanada) (ombud: advokaterna T. Soames, G. Bakker och I.-Z. Prodromou-Stamoudi, samt J. Joshua, barrister)
Svarande: Europeiska kommissionen
Yrkanden
Sökanden yrkar att tribunalen ska
ogiltigförklara kommissionens beslut C(2017) 1742 final av den 17 mars 2017 om ett förfarande enligt artikel 101 FEUF, artikel 53 i EES-avtalet och artikel 8 i avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om lufttransport (ärende AT.39258 – luftfrakt) i dess helhet eller i vissa delar såvitt gäller sökanden,
undanröja eller väsentligt nedsätta bötesbeloppet, och
förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.
Grunder och huvudargument
Till stöd för sin talan åberopar sökanden sex grunder.
Första grunden: Åsidosättande av rätten till försvar, av rätten att yttra sig och av väsentliga formföreskrifter
Enligt sökanden underlät Europeiska kommissionen att i meddelandet om invändningar ange teorin bakom hela ärendet, såsom den angavs för första gången i det angripna beslutet, vilket medförde att sökanden inte bereddes tillfälle att försvara sig mot det som lades sökanden till last; detta utgör tillräckliga skäl för att ogiltigförklara det angripna beslutet i dess helhet.
Andra grunden: Åsidosättande av rätten till försvar, av motiveringsskyldigheten och av väsentliga formföreskrifter
Enligt sökanden åsidosatte Europeiska kommissionen sökandens rätt till försvar genom att inte i) i vederbörlig ordning motivera beslutet att det fanns en enda, fortlöpande överträdelse på samtliga rutter, ii) definiera arten av och räckvidden för de påstådda överträdelserna på sätt som erfordras enligt lag samt iii) rätta till den motsägelse mellan en enda, fortlöpande överträdelse och fyra separata överträdelser som ledde till att kommissionens beslut C (2010) 7694 slutlig av den 9 november 2010 ogiltigförklarades; detta utgör tillräckliga skäl för att ogiltigförklara det angripna beslutet i dess helhet.
Tredje grunden: Uppenbart felaktig bedömning och uppenbart felaktig rättstillämpning vad gäller icke-EU/EES-transportbolags bristande behörighet att bedriva verksamhet på rutter inom Europa.
Sökanden anser att Europeiska kommissionen i) gjorde fel då den i artikel 1.1 och 1.4 i det angripna beslutet slog fast att sökanden hade deltagit i en eller flera överträdelser på rutter inom EES och mellan flygplatser inom EU och flygplatser i Schweiz på vilka sökanden inte hade laglig behörighet att tillhandahålla luftfraktstjänster; ii) bortsåg från eller missförstod det internationella eller EU-rättsliga regelverket avseende luftfartsrättigheter; iii) tillämpade tillämplig rättspraxis fel då den fann att det inte fanns några ˮoöverstigliga hinderˮ för sökanden att tillhandahålla tjänster på rutter inom Europa och således felaktigt identifierade sökanden som en potentiell konkurrent på dessa rutter. Enligt sökanden utgör var och en uppenbart felaktiga bedömningar eller uppenbart felaktig rättstillämpning; detta utgör individuellt eller kollektivt tillräckliga skäl för att ogiltigförklara det angripna beslutet i dess helhet, eller alternativt ogiltigförklara artikel 1.1 och 1.4 i beslutet.
Fjärde grunden: Uppenbart felaktig rättstillämpning och uppenbart felaktig bedömning i sak vad gäller behörighet
Sökanden anser att kommissionen i det angripna beslutet gjorde en uppenbart felaktig rättstillämpning och en uppenbart felaktig bedömning i sak enligt följande: i) det var fel att grunda sig på helt lagliga omständigheter på tredjelandsrutter för att visa överträdelser på rutter inom Europa där det inte är möjligt att göra så (grund för ogiltigförklaring av det angripna beslutet i dess helhet); ii) det var fel att slå fast behörighet rörande överträdelser på ˮinkommandeˮ trafik på tredjelandsrutter (grund för ogiltigförklaring av det angripna beslutet i dess helhet eller alternativt av artikel 1.2 och 1.3).
Femte grunden: Uppenbart felaktig bedömning av den bevisning som åberopats mot sökanden.
Europeiska kommissionen i) underlät att tillämpa gällande bevisregler avseende en enda, fortlöpande överträdelse; ii) underlät att åberopa bevis och styrka de omständigheter som gjordes gällande gentemot sökanden; och iii) gjorde fel då den inte biföll sökandens ansökan om att få återkalla sin missuppfattade ansökan om förmånlig behandling, och underlät att beakta verkan av den återkallelsen på bevisningen gentemot sökanden; detta utgör tillräckliga skäl för att ogiltigförklara det angripna beslutet i dess helhet.
Sjätte grunden: I enlighet med den första, den andra, den tredje, den fjärde och den femte rättsliga grunden yrkar sökanden att tribunalen ska undanröja de böter som ålagts i artikel 3, eller väsentligt sätta ned böterna i enlighet med den obegränsade behörighet som tribunalen har enligt artikel 261 FEUF, artikel 31 i förordning nr 1/2003 och fast rättspraxis.
____________