62005CC0289_HU
Opinion of the Advocate-General
Opinion of the Advocate-General
I – Bevezetés
1. A Bírósághoz a strukturális alapok által társfinanszírozott tevékenységek kiadásainak támogathatósága tekintetében az 1260/1999/EK tanácsi rendelet alkalmazása részletes szabályainak megállapításáról szóló, 2000. július 28‑i 1685/2000/EK bizottsági rendelet(2) melléklete 1. szabálya 1.7. pontjának értelmezése iránt nyújtottak be kérelmet. A finn Rovaniemen hallinto-oikeus annak meghatározását kéri a Bíróságtól, hogy mik a közvetett kiadások strukturális alapok által társfinanszírozott tevékenységhez kötődő kiadások címén történő részleges visszatéríthetőségének pontos feltételei.
II – Jogi háttér
2. A jelen jogvita a strukturális alapokra vonatkozó közösségi szabályozásból ered(3) . A strukturális alapok a gazdasági és társadalmi kohézió erősítését, különösen a különböző régiók fejlettségi szintje közötti egyenlőtlenségeket és a legkedvezőtlenebb helyzetű régiók lemaradásának csökkentését szolgáló bizonyos típusú támogatások nyújtását teszik lehetővé(4) . E támogatást a tagállamok által kiválasztott különböző projektek közösségi társfinanszírozása útján nyújtják.
3. A strukturális alapok által finanszírozott tevékenységek jogi háttere lényegében az alábbiakból áll.
4. A strukturális alapokra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról szóló, 1999. június 21‑i 1260/1999/EK tanácsi rendelet(5) a közösségi strukturális politika területén három kiemelt célkitűzést határoz meg:
– az első célkitűzés a fejlődésben lemaradt régiók fejlesztésének és strukturális alkalmazkodásának elősegítésére irányul. E célkitűzés alá tartoznak azok a régiók, amelyekben az egy főre eső jövedelem nem éri el a közösségi átlag 75%‑át. Szintén kiterjed ez a célkitűzés az úgynevezett legkülső régiókra(6), valamint Finnország és Svédország egyes nagyon alacsony népsűrűségű térségeire;
– a második célkitűzés a strukturális nehézségekkel küzdő térségek gazdasági és társadalmi szerkezetváltásának támogatására irányul. Alepvetően a hanyatló vidéki térségekről, a nehézségekkel küzdő városi térségekről és a halászattól függő, válságban lévő térségekről van szó.
– a harmadik célkitűzés az oktatási, képzési és foglalkoztatási politikák és rendszerek kiigazításának és korszerűsítésének támogatására irányul, és alapvető célja a tartós munkanélküliség, a fiatalok munkanélkülisége elleni harc, valamint a veszélyeztetett csoportok munkaerő-piaci integrációja.
5. A támogatást a fent hivatkozott célkitűzések egyikének keretében végrehajtott programok társfinanszírozása útján nyújtják. A különböző strukturális alapok többek között innovációs tevékenységeket és olyan közösségi kezdeményezésen alapuló programokat finanszíroznak, mint például a jelen ügy tárgyát képező INTERREG(7) .
6. A strukturális alapok által társfinanszírozott tevékenységek konkrét végrehajtása három elven nyugszik. Először is a kiegészítő jelleg elvéről van szó, amely azt jelenti, hogy a közösségi hozzájárulás a tevékenység tagállam általi finanszírozását egészíti ki(8) . A közösségi hozzájárulás mindig feltételez nemzeti, regionális vagy éppen helyi hozzájárulást, amely hozzáadódik a Közösség pénzügyi hozzájárulásához(9) . A második elv a közösségi támogatási kerettervre vonatkozik. A fent hivatkozott partnerek az érintett régió vonatkozásában többéves tervet dolgoznak ki, amely valamennyi projektet és azok esetleges következményeit és hatásait tartalmazza, és amely terv alapján végrehajtható azt követően a finanszírozás(10) . A harmadik elv a partnerség elve. A projektben és a program finanszírozásában részt vevő minden egyes fél, azaz a Bizottság és az egyes tagállamok által kijelölt illetékes nemzeti, regionális vagy helyi hatóságok saját felelősséggel rendelkeznek, és az intézkedéseket a többiekkel részletesen egyeztetve és szorosan együttműködve teszik meg(11) .
7. Az 1260/1999 rendelet részletes szabályokat tartalmaz a támogatások nyújtása hatékonyságának a biztosításához. Ennek érdekében pontosan meghatározza a költségvetés végrehajtásában érintett felek – azaz a tagállamok, végrehajtó szerveik és a Bizottság –hatáskörét. E rendelkezésekből kitűnik, hogy a rendelet decentralizált rendszert vezet be.
8. A tagállamok biztosítják a közösségi eszközökkel való gondos pénzgazdálkodást. Elsősorban ők felelősek a hatékony és eredményes pénzügyi lebonyolításért:
– az irányító hatóság révén, amely az irányítás és a végrehajtás hatékonyságáért és szabályszerűségéért felel(12) ;
– a kifizető hatóság révén, amely igazolja a kiadásokat(13), és feladata a kifizetés iránti kérelmek készítése és benyújtása, valamint a Bizottságtól érkező kifizetések fogadása(14) ;
– a támogatható kiadásokra a vonatkozó nemzeti szabályok alkalmazásával, irányadó közösségi szabályozás hiányában(15) .
9. Ráadásul elsősorban a tagállamok vállalnak felelősséget a támogatások pénzügyi ellenőrzéséért(16) . Biztosítják az irányítási és ellenőrzési rendszerek megfelelő minőségét, valamint a rendelkezésükre bocsátott pénzeszközök megfelelő felhasználását(17) . Ennek érdekében a tagállamok együttműködnek a Bizottsággal annak biztosítása érdekében, hogy a közösségi források felhasználása összhangban legyen a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvével(18) .
10. A Bizottság a tagállamok hatáskörébe utalt feladatok helyes végrehajtásának ellenőrzésével gyakorolja a költségvetés végrehajtása tekintetében őt megillető hatáskörét. Ennek érdekében:
– egyetlen határozatban fogadja el az összes alapból származó hozzájárulást, feltéve, hogy a rendeletben meghatározott valamennyi feltétel teljesül(19) ;
– felügyeli, hogy a tagállamok hatékony irányítási és ellenőrzési rendszereket alkalmaznak annak érdekében, hogy a közösségi alapokat megfelelően és hatékonyan használják fel(20) ;
– helyszíni ellenőrzéseket és könyvvizsgálatot végez többek között vizsgálat útján, és pénzügyi korrekciókat hajt végre minden egyes esetben, amikor szabálytalanságot, illetve hiányosságot állapít meg és a tagállam nem lépett fel(21) .
11. A Bizottság feladatát az ellenőrzési rendszerekre vonatkozó minimumkövetelmények meghatározásával biztosíthatja. Elfogadhat ilyen közösségi rendelkezéseket, ha a strukturális alapok egységes és kiegyensúlyozott közösségi felhasználásához szükségesnek tűnik számára(22) . A Bizottság által ebben az összefüggésben elfogadott végrehajtási szabályok egyrészt olyan rendelkezések összesége, amelyek révén biztosítani tudja, hogy a tagállamok irányítási és ellenőrzési rendszerei megfeleljenek a szabályozásnak(23), másrészt pedig olyan szabályok összessége, amelyek meghatározzák a strukturális alapok által társfinanszírozott tevékenységek kiadásai támogathatóságának a feltélteleit(24) .
12. E tárgyban az alábbi rendelkezéseket kell figyelembe venni.
13. Az 1685/2000 rendelet mellékletének 1. szabálya előírja:
„1. szabály: ténylegesen kifizetett kiadások
1. A végső kedvezményezettek kifizetései
1.1. A végső kedvezményezettek által teljesített, az 1260/1999/EK rendelet (a továbbiakban: »általános rendelet«) 32. cikkének (1) bekezdése [harmadik albekezdése] értelmében vett kifizetéseket pénzben kell teljesíteni, az 1.4. pontban foglalt kivételekre is figyelemmel.
[…]
1.4. Az 1.5.–1.7. pontban rögzített feltételek mellett az amortizáció, a természetbeni juttatások és az általános költségek ugyancsak részét képezhetik az 1.1. pontban említett kifizetéseknek. Ennek ellenére valamely tevékenységnek a strukturális alapokból történő társfinanszírozása nem haladhatja meg a természetbeni juttatások nélkül vett összes támogatható kiadást a tevékenység befejezésekor.
[…]
1.7. Az általános költségeket támogatható kiadásnak kell tekinteni, feltéve, hogy a strukturális alapok által társfinanszírozott tevékenységhez kötődő valóságos költségeken alapulnak, és megfelelően igazolt, igazságos és méltányos módszer szerint, arányosan történik a tevékenységhez való hozzárendelésük.
1.8. Az 1.4.–1.7. pontban foglalt rendelkezéseket az 1.2. pontban említett egyéni címzettekre is alkalmazni kell a Szerződés 87. cikke értelmében vett támogatási rendszer és a tagállamok által kijelölt testületek által nyújtott támogatás esetén.
1.9. A tagállamok alkalmazhatnak szigorúbb nemzeti szabályokat az 1.5.–1.7. [pont] szerinti támogatható kiadások megállapításakor.
2. A kiadások igazolása
Általános szabályként a végső kedvezményezettek által teljesített fizetéseket az átvételt nyugtázó számlával kell igazolni. Ha erre nincs mód, akkor hasonló bizonyító erejű elszámolási okmánnyal kell igazolni a kifizetést.
[…]”
III – Az alapeljárás
14. 2002 októberében az alapügy felperese, a Länsstyrelsen i Norrbottens län(25) az alapügy alperesének, a Lapin liittónak(26) az INTERREG III– A – Noord programhoz 2001‑ben nyújtott műszaki támogatás közvetett költeségeihez – összességében 95 880,72 SEK összegben – való hozzájárulás iránti kérelmet címzett(27) .
15. A Lapin liitto az 1685/2000 rendeletre hivatkozva elutasította e kérelmet. Állítása szerint a hivatkozott közvetett költségeket nem megfelelően igazolt, méltányos módszer szerint rendelték a projekthez, és azok nem a valóságos költségeken alapultak. Hozzátette, hogy a végrehajtott kifizetéseket nem igazolták nyugtával.
16. 2003 szeptemberében a Länsstyrelsen i Norrbotens a 2001. év vonatkozásában másodszor kért a közvetlen költségekhez való, 56 854 SEK összegű hozzájárulást, a 2002. év vonatkozásában pedig 186 982 SEK összeget(28) . A költségek összegének meghatározásához új modellt alkalmazott, amely lehetővé tette, hogy kiszámolja a közösségi projektben részt vevő valamennyi munkavállaló munkaidejéhez kapcsolódó közvetett költségek arányát.
17. 2003. november 24‑i határozatával a Lapin liitto azzal az indokolással utasította el e kérelmet, hogy a felperes nem bizonyította az egyéb közvetett költségek és a közösségi projekt közti összefüggést(29) .
18. A Länsstyrelsen i Norrbottens län ekkor panaszt nyújtott be hozzá.
19. 2004. február 6‑i határozatában a Lapin liitto elutasította a panaszt azon indokkal, hogy a felperes nem kellő pontossággal jelezte, hogy a műszaki segítségnyújtás költségeinek mely része kapcsolódott a projekthez.
20. A felperes keresetet indított a Hallinto-oikeus előtt a közvetett költségek megfizetése iránt. Mivel úgy ítélte meg, hogy az 1685/2000 rendelet 1. szabálya 1.7. pontjának értelmezése szükséges az elé terjesztett jogvita eldöntéséhez, e bíróság 2005. július 15‑én felfüggesztette az eljárást, és előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyújtott be a Bírósághoz.
IV – Álláspont
21. A kérdést előterjesztő bíróság lényegében azon feltételek pontosítását kéri, amelyek alapján a közvetett költségek (vagy általános költségek) az uniós jog alapján közösségi támogatás tárgyát képezhetik.
22. Az 1260/1999 rendelet 32. cikke (1) bekezdésének harmadik albekezdése által meghatározott rendszerből és az 1685/2000 rendelet melléklete 1. szabályából(30) következik, hogy a rendelet a kiadások visszatérítésén alapul. Ez azt jelenti, hogy a végső kedvezményezettek készpénzkifizetéssel teljesítik kifizetéseiket, és a kifizetések a valós kiadásokon alapszanak. Egyes különleges esetekben bizonyos amortizáció, természetbeni juttatás és közvetett költség is figyelembe vehető a kifizetésnél(31) . A közvetett költségek közösségi támogatásban részesíthető kiadások címén való visszatérítése azonban kivételes, és így szigorúan kell azt értelmezni hatálya és alkalmazásának részletes szabályai tekintetében is (a hozzárendelés módszere és az ennek alapját képező bizonyítékok).
23. E kivétel alkalmazása feltételeinek vizsgálata előtt meg kívánom jegyezni, hogy az 1685/2000 rendelet melléklete 1. szabályának 1.9. pontja szerint a tagállamok alkalmazhatnak szigorúbb nemzeti szabályokat a közvetett költségek közösségi támogathatóságának meghatározásakor(32) . E lehetőségből következik, hogy az 1. szabály 1.7. pontjára kizárólag akkor lehet hivatkozni, ha a tagállamok a közösségi támogatásban részesíthető kiadások meghatározása érdekében nem éltek a szigorúbb nemzeti szabályok elfogadását lehetővé tevő 1.9. ponttal.
24. Más szóval az 1260/1999, a 438/2001 és az 1685/2000 rendelet, a fenti 2–13. pontban leírtak szerint, meghatározza az egyes kiadások strukturális alapokból származó finanszírozásának minimumfeltételeit. Amennyiben eleget tesznek e feltételeknek, az érintett kiadások – e közvetett költségek társafinanszírozására vonatkozó szigorúbb nemzeti jogi feltételek sérelme nélkül –visszatéríthetők a közösségi jog alapján.
25. Annak megválaszolásához, hogy a közvetett költségek (vagy általános költségek) az uniós jog alapján mikor részesíthetők közösségi támogatásban, az 1. szabály 1.7. pontját és a fent hivatkozott rendeletek szerkezetét kell figyelembe venni. E rendelkezésből következik, hogy a közvetett költségek (vagy általános költségek):
– valóságos költségeken alapulnak;
– a strukturális alapok által társfinanszírozott tevékenységhez kötődnek és
– megfelelően igazolt, igazságos és méltányos módszer szerint, arányosan történik a tevékenységhez való hozzárendelésük.
26. Az első feltétel tekintetében elegendő az 1260/1999 rendelet 32. cikke (1) bekezdésének első és harmadik albekezdésére utalni. Az utóbbi értelmében:
„Az időközi kifizetés és a záró kifizetés a ténylegesen kifizetett kiadásokhoz igazodik, amelyeknek meg kell felelniük a végső kedvezményezettek által teljesített, kiegyenlített számlákkal vagy azonos bizonyító erejű számviteli bizonylatokkal alátámasztott kifizetéseknek(33) ”.
Amint azt a Bizottság helyesen megjegyezte, az elméleti költségek tehát nem vehetők figyelembe.
27. A második feltétel tekintetében a finn kormány emlékeztetett arra, hogy a kiadások közösségi támogathatóságánál tiszteletben kell tartani az okozati összefüggés elvét. Álláspontja szerint ebből az következik, hogy kizárólag a valóban a közösségi fellépésből származó kiegészítő költségek részesülhetnek közösségi támogatásban. A tevékenységgel egyáltalán össze nem függő költségek nem téríthetők vissza.
28. A Bizottság szerint az érintett közösségi projektet végrehajtó gazdasági szereplőnek bizonyítania kell, hogy szükségesek voltak a közvetett költségek a projekt megvalósításához.
29. Az 1260/1999 rendelet 30. cikke (1) bekezdése előírja, hogy a műveletekre fordított kiadás csak akkor támogatható az alapokból származó hozzájárulással, ha ezek a műveletek a kérdéses támogatás részét képezik. Más szóval: a költségeknek az Európai Unió által finanszírozott projekt keretében kell felmerülniük. A kérelmezőnek bizonyítnia kell, hogy a kiadások valóban a projekt végrehajtásához kacsolódnak, és nem a projekt megvalósításától független, a rendszeres tevékenység keretében felmerült kiadásokról van szó.
30. Elméletileg a harmadik feltétel képezi a jogvita tárgyát. Arról van szó különösen, hogy az olyan módszer, mint amilyet a felperes a közvetett költségek kiszámítására alkalmazott, megfelel‑e az 1.7. pontban meghatározott követelményeknek, azaz hogy a közvetett (vagy általános) költségeket megfelelően igazolt és méltányos módszer szerint, arányosan rendeljék hozzá a tevékenységhez.
31. Az alapügy felperese előadja, hogy az általános költségeket elosztotta az érintett költségvetési év során a szervezet egésze által alkalmazott munkavállalók számának az átlagával, hogy ki tudja számolni a közvetett költségek személyenkénti, évenkénti és havi átlagösszegét. Ezen átlagszámításnak köszönhetően a költségek azon részét, amely a projekt megvalósításán dolgozó egyes munkatársak munkaidejéből ered, a projekt végrehajtásához kapcsolódó költségnek nyilvánították. Álláspontja szerint a módszer megfelel az 1.7. pontnak.
32. Előzetes észrevételt kell azonban tenni az 1685/2000 rendelet melléklete 1. szabályának 1.7. pontja különböző nyelvi változatai kapcsán. Jelentős különbség található a szöveg finn és a többi nyelvű változata között. A francia, az angol, a dán, a spanyol, a portugál és az olasz változat – a svéd változathoz hasonlóan, amelyben a „ proportionellt ” kifejezés szerepel a mellette zárójelben található „ prorata ” kifejezéssel – a „ prorata ” kifejezést használja. A holland változat a „ verhoudingsgewijs ” kifejezést használja, a német pedig az „ anteilig ”‑et (arányos). A finn szöveg azonban egyáltalán nem tartalmaz utalást erre a kifjezésre(34) .
33. Ha valamely közösségi szöveg nyelvi változatai eltérnek egymástól, nem szabad önmagukban értelmezni az alkalmazandó rendelkezéseket, hanem kétség esetében az egyéb hiteles nyelvi változatok alapján kell azokat értelmezni és alkalmazni(35) . Mindenesetre egyetlen nyelvi változat sem élvez elsőbbséget a többivel szemben, ha azok egybehangzóan megfelelnek egy bizonyos értelmezésnek(36) .
34. Mivel az 1685/2000 rendelet melléklete 1. szabálya 1.7. pontjának minden egyéb nyelvi változata – még ha nem is teljesen azonos kifejezéseket alkamazva – a „ prorata ” vagy az „arányosan” kifejezést használja, e rendelkezést szintén e megfogalmazások alapján kell értelmezni.
35. Ebből az a következtetés vonható le, hogy a közvetett költségek összességének egy része használható azok kiszámításához, feltéve, hogy a kérelmező bizonyítani tudja, hogy e százalékos arány helyes és méltányos, valamint arányos a közösségi projekt terjedelmével. E megoldást támasztja alá a 438/2001 rendelet 7. cikkében meghatározott második feltétel, amint azt annak I. mellékletében pontosítja, amelynek értelmében:
„A társfinanszírozott művelethez csak részben kapcsolódó kiadási tételeknél a társfinanszírozott műveletek és az egyéb műveletek között kimutatható a kiadások felosztásának pontossága. Ugyanez vonatkozik az olyan költségfajtákra, amelyek csak bizonyos korlátokon belül vagy csak az egyéb költségek arányában tekinthetők támogathatónak”.
36. A közvetett költségek közösségi projekthez való rendelésének méltányos jellege kimutatható a kiegészítő bérkiadások és egyéb olyan különleges kiadások alapján, mint például az ingatlanköltségek, amelyek ésszerűen a projekthez kapcsolhatók. Ezek alapján lehet meghatározni a közvetett költségek százalékos arányát. Amint azt a Bizottság helyesen megállapította, az alábbi körülményeket kell figyelembe venni a kiegészítő bérkiadások alapján számított közvetett költségek meghatározásakor: a) a projektben közreműködő személyek száma; b) az annak megvalósításához felhasznált munkaórák száma; c) a projekt keretében fizetett bérek; d) a szervezet keretében dolgozó személyek számának átlaga; e) a munkaórák száma és f) a kifizetett bérek átlaga. Ha a közvetett költségeket a kifizetett bérek alapján számítják, a tényleges béreket kell figyelembe venni, és nem pedig a bérek átlagát.
37. Ez azonban nem az egyetlen lehetséges helyes módszer. Az 1. szabály 1.7. pontjában használt fordulat – „megfelelően igazolt, […] és méltányos módszer szerint”(37) – jelzi, hogy a közvetett költségek kiszámítására és azok valamely közösségi projekthez való rendelésére különböző módszerek alkamazhatók.
38. A nemzeti bíróság feladata annak meghatározása, hogy a jelen esetben teljesülnek‑e az 1685/2000 rendelet 1. szabályának 1.7. pontjában meghatározott feltételek.
V – Végkövetkeztetések
39. Azt javaslom, hogy a Bíróság az előterjesztő bíróság által előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésre a következő választ adja:
– „A strukturális alapok által társfinanszírozott tevékenységek kiadásainak támogathatósága tekintetében az 1260/1999/EK tanácsi rendelet alkalmazása részletes szabályainak megállapításáról szóló, 2000. július 28‑i 1685/2000/EK bizottsági rendelet melléklete 1. szabálya 1.7. pontját akként kell értelmezni, hogy a közvetett (vagy általános) költségek kiszámításához felhasználható ezen költségek összességének bizonyos százaléka, feltéve, hogy bizonyítható, hogy a százalék mértéke méltányos és arányos a közösségi projekt terjedelmével.
– A közvetett költségek közösségi projekthez való rendelésének méltányos jellege többek között kimutatható a kiegészítő bérkiadások és egyéb olyan különleges kiadások alapján, mint például az ingatlanköltségek, amelyek ésszerűen kapcsolhatók a projekthez. Ezek alapján lehet meghatározni a közvetett költségek százalékos arányát.
– A nemzeti bíróság feladata annak meghatározása, hogy teljesülnek‑e a jelen esetben az 1685/2000 rendelet 1. szabályának 1.7. pontjában meghatározott feltételek”.
(1) .
(2)  –	HL L 193., 39. o.; magyar nyelvű különkiadás 14. fejezet, 1. kötet, 122. o.
(3)  –	A négy strukturáis alap az Európai Regionális Fejlesztési Alap (ERFA), az Európai Szociális Alap (ESZA), az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap (EMOGA) Orientációs Részlege és a Halászati Orientációs Pénzügyi Eszköz (HOPE).
(4)  –	EK 158. cikk.
(5)  –	HL L 161., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 14. fejezet, 1. kötet, 31. o.
(6)  –	A francia tengerentúli megyék, az Azori‑szigetek, a Kanári‑szigetek és Madeira.
(7)  –	Az 1260/1999 rendelet 9. cikkének e) pontja.
(8)  –	Az 1260/1999 rendelet indokolásában található (27) preambulumbekezdés.
(9)  –	Az 1260/1999 rendelet 29. cikkével összefüggésben értelmezett 8. cikkének (1) bekezdése.
(10)  –	Az 1260/1999 rendelet 9. cikkének d) pontja.
(11)  –	Az 1260/1999 rendelet 8. cikke.
(12)  –	Az 1260/1999 rendelet 34. cikkének (1) bekezdése. Szintén az irányító hatóság felel az észrevételek vagy az irányítási, a felügyeleti és az ellenőrzési rendszerhez kapcsolódó korrekciós intézkedésekre irányuló kérelmek kezeléséért a műveleteknek a közösségi politikával való összhangjáért, valamint az információgyűjtésért és a program bizottsági ellenőrzéséhez szükséges jelentések elkészítéséért.
(13)  –	Az 1260/1999 rendelet 32. cikkének (3) bekezdése.
(14)  –	Az 1260/1999 rendelet 9. cikkének o) pontja. Azt követően a kifizető hatóság biztosítja, hogy az alapokból a végső kedvezményezetteket illető hozzájárulás kifizetése a lehető legrövidebb időn belül és teljes egészében megtörténjen; az 1260/1999 rendelet 32. cikke (1) bekezdésének ötödik albekezdése.
(15)  –	Az 1260/1999 rendelet 30. cikkének (3) bekezdése. Lásd továbbá az 1260/1999 rendelet indokolásának negyvenegyedik preambulumbekezdését is.
(16)  –	Az 1260/1999 rendelet 38. cikkének (1) bekezdése.
(17)  –	Az 1260/1999 rendelet 38. cikke (1) bekezdésének a), c), d) és f) pontja.
(18)  –	Az 1260/1999 rendelet 38 cikke (1) bekezdésének g) pontjával összefüggésben értelmezett 8. cikkének (4) bekezdése.
(19)  –	Az 1260/1999 rendelet 28 cikke.
(20)  –	A tagállamok minden támogatás esetében bejelentik a Bizottságnak a meglévő irányítási és ellenőrzési rendszereket, és különösen a kiadások visszatérítésére irányuló kérelmek fogadására, ellenőrzésére és érvényesítésére, valamint az engedélyezésre, a végrehajtásra és a kedvezményezetekknek való kifizetések elszámolására vonatkozó eljárásokat. Ezt követően a tagállammal együttműködve a Bizottság biztosítja, hogy a bejelentett irányítási és ellenőrzési rendszerek megfeleljenek az 1260/1999 rendelet, valamint a strukturális alapok keretében nyújtott támogatások irányítási és ellenőrzési rendszerei tekintetében az 1260/1999/EK tanácsi rendelet végrehajtása részletes szabályainak megállapításáról szóló, 2001. március 2‑i 438/2001/EK bizottsági rendelet (HL L 63., 21. o. ; magyar nyelvű különkiadás 14. fejezet, 1. kötet, 132. o.) 4., 5. és 6. cikke előírásainak.
(21)  –	Az 1260/1999 rendelet 38. és 39. cikke.
(22)  –	Az 1260/1999 rendelet 30. cikkének (3) bekezdése. Lásd továbbá az 1260/1999 rendelet indokolásának negyvenegyedik preambulumbekezdését.
(23)  –	438/2001 rendelet.
(24)  –	1685/2000 rendelet.
(25)  –	Norrbotten megye önkormányzata (Svédország).
(26)  –	Lappföld regionális tanácsa.
(27)  –	Ezen összeget a régió igazgatásának minennapi tevékenységéhez kapcsolódó bérek és egyéb közvetett költségeknek a bérek közvetlen költségeihez viszonyított aránya alapján számították ki.
(28)  –	A vonatkozó számítástechnikai berendezésekkel összefüggő, személyzeti, szállítási és egyéb költségekről, valamint a pénzügyi igazgatáshoz kapcsolódó és ingatlanköltségekről van szó.
(29)  –	A Lapin liitto a projektben résztvevők által használt helyiségekhez kapcsolódó költségek címén végül összesen 6 558,98 SEK‑et fizetett a 2001. év tekintetében, a 2002. évre pedig összesen 22 203,30 SEK‑et. Az egyéb összegek megfizetésére irányuló kérelmeket elutasította.
(30)  –	Lásd az 1. szabály 1.1. pontját.
(31)  –	Lásd az 1. szabály 1.5.–1.7. pontját.
(32)  –	Előzetes döntéshozatalra utaló határozatában a nemzeti bíróság nem pontosította, hogy a finn és a svéd kormány, amelyek 2002. október 24‑én és 31‑én a hatékony pénzügyi gazdálkodásra irányuló közös intézkedéseket tartalmazó jegyzőkönyvet – „Mémorandum of Understaning för genomförande av programmet för gemenskapsinitiativet Interreg III A Nord” – fogadott el, abba belefoglalták‑e a közvetett költségek (általános költségek) közösségi támogathatóságára vonatkozó rendelkezéseket.
(33)  – Lásd továbbá az 1685/2000 rendelet melléklete 1. szabályának 2. pontját.
(34)  –	A finn változat szövege a következő: „ Yleiskustannukset ovat tukikelpoisia, jos ne perustuvat rakennerahastoista yhteisrahoitetun toimen kustannuksiin ja ne kohdennetaan toimeen perustellulla oikeudenmukaisella ja tasapuolisella tavalla ”.
(35)  –	A 19/67. sz., Van der Vecht ügyben 1967. december 5‑én hozott ítélet (EBHT 1967., 431. o.) és a 283/81. sz., CILFIT és társai ügyben 1982. október 6‑án hozott ítélet (EBHT 1982., 3415. o.) 18. pontja).
(36)  –	A C‑219/95. sz., Ferriere Nord kontra Bizottság ügyben 1987. július 17‑én hozott ítélet (EBHT 1987., I‑4411. o.) 15. pontja és a hivatkozott ítélkezési gyakorlat.
(37)  –	Az 1685/2000 rendelet melléklete 1. szabályának 1.7. pontja.