62015CC0677
HENRIK SAUGMANDSGAARD ØE
FŐTANÁCSNOK INDÍTVÁNYA
Az ismertetés napja: 2017. május 11. (
1
)
C‑677/15. P. sz. ügy
Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)
kontra
European Dynamics Luxembourg SA,
Evropaïki Dynamiki ‑ Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE,
European Dynamics Belgium SA
„Fellebbezés – Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések – Az információs technológiák terén program‑ és projektkezeléssel, valamint műszaki tanácsadással kapcsolatos külső szolgáltatások nyújtása – Rangsorolásos eljárás – Az odaítélési szempontokon belüli alszempontok súlyozása – Az esélyegyenlőség elve és az átláthatóság elve – Nyilvánvaló értékelési hibák – Esély elvesztése – Az Európai Unió szerződésen kívüli felelőssége”
I. Bevezetés
1.
Jelen fellebbezésével az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (
2
) (a továbbiakban: fellebbező) az Európai Unió Törvényszékének 2015. október 7‑i European Dynamics Luxembourg és társai kontra OHIM ítéletének (a továbbiakban: megtámadott ítélet) (
3
) hatályon kívül helyezését kéri, amely ítéletben a Törvényszék:
–
megsemmisítette az informatikai szolgáltatások nyújtására irányuló nyílt közbeszerzési eljárás keretében az OHIM által elfogadott és a European Dynamics Luxembourg SA‑val a 2011. március 28‑i levélben közölt, az ennek ajánlatát a keretszerződés odaítélése céljából a rangsorolási mechanizmus alapján a harmadik helyre rangsoroló, valamint az egyrészről a Unisys SLU és a Charles Oakes & Co. Sàrl konzorcium, másrészről pedig az ETIQ Consortium (by everis és Trasys) ajánlatát az első, illetve a második helyre rangsoroló határozatot (a továbbiakban: vitatott határozat), valamint
–
a keretszerződésnek a rangsorolás szerinti első szerződő félként történő odaítélésével kapcsolatos esély elvesztése címén az Európai Uniót a European Dynamics Luxembourg által elszenvedett kár megtérítésére kötelezte.
II. Jogi háttér
2.
Az 1605/2002/EK, Euratom rendelet (a továbbiakban: költségvetési rendelet) (
4
) állapítja meg a teljes költségvetési ágazatra – így például a közbeszerzési szerződések odaítélésére – irányadó alapvető szabályokat.
3.
E rendelet 100. cikke (2) bekezdésének első albekezdése szerint „[a]z ajánlatkérő tájékoztatja a határozat indokairól azon pályázókat [helyesen: részvételre jelentkezőket] vagy ajánlattevőket, akiknek az ajánlatát vagy pályázatát [helyesen: akiknek a részvételi jelentkezését vagy ajánlatát] elutasították, és a sikeres pályázat [helyesen: nyertes ajánlat] jellemzőiről és viszonylagos előnyeiről, valamint a szerződést elnyerő ajánlattevő nevéről azon ajánlattevőket, akiknek a pályázata [helyesen: az ajánlata] elfogadható, és akik ezt írásban kérik”.
4.
A 2342/2002/EK, Euratom rendelet (a továbbiakban: részletes végrehajtási szabályok) (
5
) 149. cikke pontosítja az ajánlatkérőnek a költségvetési rendelet 100. cikkének (2) bekezdése alapján fennálló, a részvételre jelentkezők és ajánlattevők tájékoztatására vonatkozó kötelezettségeit.
5.
A 207/2009/EK rendelet (
6
) 115. cikkének (1) bekezdése értelmében „[a] Hivatal az Unió ügynöksége. A Hivatal jogi személyiséggel rendelkezik.”.
6.
E rendelet 118. cikkének (3) bekezdése előírja, hogy „[a] szerződésen kívüli felelősség esetében – a tagállami jogszabályok közös alapelveivel összhangban – a hivatal téríti meg a szervezeti egységei vagy alkalmazottai által feladataik ellátása során okozott károkat”.
III. A jogvita alapját képező tényállás, a Törvényszék előtti kereset és a megtámadott ítélet
7.
A jelen ügy tényállását a megtámadott ítélet 1–28. pontjai ismertetik.
8.
2011. június 6‑án a European Dynamics Luxembourg, az Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE és a European Dynamics Belgium SA (a továbbiakban: European Dynamics Luxembourg és társai vagy az ellenérdekű felek) keresetet nyújtottak be a Törvényszékhez. A tárgyalás során egyik kereseti kérelmüktől elálltak, így az alábbiakat kérték:
–
a vitatott határozat megsemmisítését, amennyiben az a European Dynamics Luxembourg ajánlatát a rangsorolási mechanizmus alapján a harmadik helyre sorolja;
–
az EUIPO valamennyi kapcsolódó határozatának megsemmisítését, köztük azokét is, amelyek a szóban forgó szerződést a rangsorolási mechanizmus alapján az első és a második helyre rangsorolt ajánlattevőknek ítélik oda;
–
az EUIPO kötelezését az esély elvesztése miatt, valamint jóhírnevük és hitelességük megsértése következtében általuk elszenvedett kár megtérítésére 650000 euró összegben;
–
az EUIPO költségek viselésére való kötelezését.
9.
Miután az egyik jogalaptól a tárgyalás során elálltak, a European Dynamics Luxembourg és társai megsemmisítés iránti kérelmük alátámasztására három jogalapot terjesztettek elő. Első jogalapjukban arra hivatkoznak, hogy az EUIPO megsértette a költségvetési rendelet 100. cikke (2) bekezdésének első albekezdését és a 2342/2002 rendelet 149. cikkét, valamint az EUMSZ 296. cikk második bekezdése szerinti indokolási kötelezettséget annak megtagadásával, hogy elégséges magyarázattal vagy indokolással szolgáljon számukra az odaítélésről szóló határozat tekintetében. A második jogalapot „a dokumentáció megsértésére” alapították, amennyiben az EUIPO – az ellenérdekű felek kárára – a dokumentációban nem szereplő, új odaítélési szempontokat fogadott el, valamint az odaítélési alszempontokhoz új súlyozást rendelt. A European Dynamics Luxembourg és társai harmadik jogalapjukban azt rótták fel az EUIPO‑nak, hogy több nyilvánvaló értékelési hibát vétett.
10.
A Törvényszék sorrendben a kereseti kérelem második, harmadik, majd első jogalapját vizsgálta meg.
11.
Először is, a Törvényszék a megtámadott ítélet 48. pontjában megállapította, hogy az EUIPO által a European Dynamics Luxembourg és társai ajánlatával kapcsolatban tett azon negatív megjegyzés, amely szerint az első odaítélési szempont alapján jobb értékelést elért ajánlatok „a projekt sikeréhez leginkább alapvető két feladatként a változáskezelést és a kommunikációt határozták meg”, azt mutatja, hogy az EUIPO az első odaítélési szemponton belül súlyozta a különböző alszempontokat. Az ítélet 53. pontjában a Törvényszék arra a következtetésre jutott, hogy az EUIPO – mivel ilyen súlyozást sem a dokumentációban nem írt elő, sem pedig az ajánlattevőkkel előzetesen nem közölt – a European Dynamics Luxembourg és társai kárára megsértette az esélyegyenlőség és az átláthatóság elvét. Ennélfogva a Törvényszék a hivatkozott ítélet 55. pontjában részben helyt adott a második jogalapnak.
12.
Ezt követően a harmadik jogalap vizsgálatának keretében a Törvényszék egyrészt megállapította, hogy az EUIPO szóban forgó ajánlat értékelésére vonatkozó bizonyos negatív megjegyzései az első és második odaítélési szempont tekintetében nyilvánvaló értékelési hibát tartalmaznak.
13.
Először, a Törvényszék a megtámadott ítélet 91. pontjában megállapította, hogy mivel a jelen indítvány 11. pontjában hivatkozott negatív megjegyzés sérti az esélyegyenlőség és az átláthatóság elvét, az ítélet szükségképpen nyilvánvaló értékelési hibát is tartalmaz.
14.
Másodszor, az ítélet 102. pontjában a Törvényszék úgy ítélte meg, hogy a második odaítélési szempont vonatkozásában az említett ajánlat értékelésével kapcsolatban tett negatív megjegyzés, amely szerint az ajánlat nem mutatott be a „leszállítandó termékre [vonatkozó] példá[t]” nyilvánvaló értékelési hibából származik, hiszen ezt a dokumentációban semmi nem támasztja alá.
15.
Másrészt, a Törvényszék a hivatkozott ítélet 86., 89. és 95. pontjában azt állapította meg, hogy az EUIPO által az első odaítélési szempont tekintetében ugyanezen ajánlat értékelésével kapcsolatban tett egyéb megjegyzései olyan mértékben nélkülözték a költségvetési rendelet 100. cikkének (2) bekezdésével összefüggésben értelmezett EUMSZ 296. cikk második bekezdése szerinti megfelelő indokolást, hogy e megjegyzésekkel kapcsolatban a Törvényszéknek nem állt módjában nyilvánvaló értékelési hibát megállapítani.
16.
Következésképpen a Törvényszék a harmadik jogalapnak helyt adott, annak a jelen indítvány 13. és 14. pontjában említett EUIPO‑megjegyzéseket kifogásoló részében, ezt meghaladóan pedig elutasította azt.
17.
Végül az első jogalap vizsgálatának keretében – a megtámadott ítélet 134. pontjában kifejtett, a harmadik jogalap vizsgálata során nem megfelelően indokoltnak tartott értékelésekre hivatkozással – a Törvényszék ezen ítélet 135. pontjában úgy ítélte meg, hogy a vitatott határozat több indokolási hiányosságban is szenved.
18.
A fenti megállapításokra tekintettel, a Törvényszék az említett ítélet 136. pontjában teljes egészében megsemmisítette a vitatott határozatot.
19.
A hivatkozott ítélet 137. pontjából kitűnően a European Dynamics Luxembourg és társai kártérítési kérelmükben egyrészt a szerződés első helyre rangsorolt nyertes ajánlattevőként történő megkötésével kapcsolatos esély elvesztéséből származó kár, másrészt jóhírnevük és hitelességük sérelme okán elszenvedett nem vagyoni kár megtérítését kérték.
20.
A Törvényszék megállapította az Unió szerződésen kívüli felelősségének megállapításához az EUMSZ 340. cikk második bekezdése értelmében szükséges feltételek együttes fennállását.
21.
Először is, a megtámadott ítélet 141. pontjában a Törvényszék kimondta, hogy mivel a kártérítési kérelem a megsemmisítés iránti kérelem alátámasztására felhozottakkal azonos, a Törvényszék által részben megállapított jogsértéseken alapul, az Unió intézményei vagy szervei terhére róható jogellenes magatartás fennállásának feltétele teljesül.
22.
Ezt követően a Törvényszék ezen ítélet 143. pontjában kimondta, hogy a megállapított indokolási hiányosságok és a hivatkozott kár között okozati összefüggés nem állítható fel. Ezzel szemben az említett ítélet 144. pontjában a Törvényszék úgy ítélte meg, hogy az általa megállapított érdemi jogsértések érinthették a European Dynamics Luxembourg és társai azon esélyét, hogy ajánlatát a rangsorolási mechanizmusban az első vagy a második helyre rangsorolják.
23.
A Törvényszék végül az állítólagos kár tényleges bekövetkezését vizsgálta. A megtámadott ítélet 144–146. pontjában egyrészt arra a következtetésre jutott, hogy e társaságot esélyének elvesztése folytán tényleges és biztos kár érte. Mindazonáltal a Törvényszék az ítélet 147. pontjában úgy ítélte meg, hogy az eljárásnak ebben a szakaszában nem áll módjában a kár értékelésével kapcsolatban határozni. Másrészről, az említett ítélet 155. pontjában nem tartotta szükségesnek a European Dynamics Luxembourg és társai jóhírnevét és hitelességét érintő sérelem vizsgálatát, tekintettel arra, hogy – főszabály szerint – az odaítélésről szóló határozat megsemmisítése elegendő az ilyen sérelem által okozott kár orvoslására.
24.
Ennek következtében a Törvényszék a megtámadott ítélet 156. pontjában részben helyt adott a kártérítés iránti kérelemnek. Az ítélet 157. pontjában a Törvényszék felhívta a feleket, hogy az ítélet 149–154. pontjában kifejtett megfontolások fényében az esély elvesztéséből származó kártérítés összegére vonatkozóan kössenek egyezséget, és azt közöljék vele. Amennyiben ilyen megegyezés nem jön létre, úgy számszerűsített kereseti kérelmeiket nyújtsák be a Törvényszékhez.
IV. A Bíróság előtti eljárás és a felek kérelmei
25.
Fellebbezésében az EUIPO a Bíróságtól:
–
elsődlegesen azt kéri, hogy helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet, és utasítsa el a vitatott határozat megsemmisítése iránt, valamint a kártérítés iránt első fokon benyújtott kérelmeket;
–
másodlagosan azt kéri, hogy helyezze hatályon kívül ezen ítéletet, és utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé;
–
harmadlagosan azt kéri, hogy az Uniót a European Dynamics Luxembourg által elszenvedett kár megtérítésére kötelező rész tekintetében helyezze hatályon kívül a hivatkozott ítéletet és utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé, valamint
–
az ellenérdekű feleket kötelezze az eljárás során felmerült költségek viselésére.
26.
A European Dynamics Luxembourg és társai azt kérik, hogy a Bíróság utasítsa el a fellebbezést, továbbá az EUIPO‑t kötelezze az első‑ és másodfokú eljárás költségeinek viselésére.
V. Elemzés
A.
Előzetes megfontolások
27.
A Törvényszék a megtámadott ítélettel – a European Dynamics Luxembourg és társai ajánlatának EUIPO általi értékelése során az esélyegyenlőség és átláthatóság elvének megsértésére (az ítélet 53. pontja), két nyilvánvaló értékelési hiba elkövetésére (az említett ítélet 91. és 102. pontja), valamint az indokolás hiányosságaira (ugyanezen ítélet 86., 89., 95. és 135. pontja) tekintettel – megsemmisítette a vitatott határozatot.
28.
Fellebbezésének alátámasztása érdekében az EUIPO négy jogalapra hivatkozik. Az első jogalap azon alapul, hogy a Törvényszék annak megállapítása során, hogy a vitatott határozat sérti az esélyegyenlőség és átláthatóság elvét, tévesen alkalmazta a jogot, valamint indokolása hiányos volt. Az EUIPO második jogalapjában azt állítja, hogy a megtámadott ítélet jogalkalmazási hibákat tartalmaz, amennyiben a Törvényszék nyilvánvaló értékelési hibákra tekintettel semmisítette meg a vitatott határozatot. A harmadik jogalap azon alapul, hogy a Törvényszék a hivatkozott határozat esetében az indokolási kötelezettség többszöri megsértésének megállapítása, és ennek következtében történt megsemmisítése során jogalkalmazási hibát vétett. A negyedik jogalapban az EUIPO téves jogalkalmazásra, valamint hiányos indokolásra hivatkozik az ítéletnek a European Dynamics Luxembourg és társai kártérítési kérelmének helyt adó része tekintetében.
29.
Az alább ismertetendő indokokra tekintettel úgy vélem, hogy a Törvényszék a megsemmisítés iránti kérelem vizsgálata keretében jogalkalmazási hibákat követett el az esélyegyenlőség és átláthatóság elve sérelmének megállapítása során (a megtámadott ítélet 53. pontja), valamint egy nyilvánvaló értékelési hibát vétett (az ítélet 91. pontja) a szóban forgó ajánlatnak az első odaítélési szempont alapján történt értékelésében. (
7
) Ezzel szemben, véleményem szerint a fellebbezés jogalapjai nem támasztják alá azt, hogy a Törvényszék jogszerűtlenül állapította volna meg az indokolás hiányosságait (az említett ítélet 86., 89., 95. és 135. pontja), valamint azt a nyilvánvaló értékelési hibát (ugyanezen ítélet 102. pontja), amely érvénytelenné teszi az ajánlat első és második odaítélési szempont alapján való értékelését. (
8
)
30.
Ahogy arra a következőkben szintén kitérek, a megtámadott ítélet 53. és 91. pontját érintő jogalkalmazási tévedések álláspontom szerint kizárólag az ítéletnek az Európai Uniót a European Dynamics Luxembourg által elszenvedett kár megtérítésére kötelező része tekintetében történő megsemmisítéséhez vezetnek. (
9
) Az említett ítélet ezenfelül e tekintetben nem tűnik számomra megfelelően indokoltnak. (
10
)
31.
Úgy vélem ugyanakkor, hogy a Bíróság elegendő tényállási elem birtokában van ahhoz, hogy az ügyet az első fokon benyújtott kártérítési kérelem tekintetében érdemben megítélje, ahogy arra az Európai Unió Bíróságának Alapokmánya (a továbbiakban: alapokmány) 61. cikkének első bekezdése felhatalmazza. Ebben az összefüggésben véleményem szerint el kell utasítania ezt a kérelmet. (
11
)
B.
Az első jogalapról, amelyet a megtámadott ítéletnek az esélyegyenlőség és átláthatóság elvének megsértését megállapító része tekintetében elkövetett téves jogalkalmazásra és indokolási hiányosságra alapítottak
32.
Az első jogalap a megtámadott ítélet 53. pontja ellen irányul, és két részből áll.
1.
Az első jogalap első részéről
33.
Az első jogalap első részében az EUIPO azt állítja, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor úgy ítélte meg, hogy a vitatott határozat sérti az esélyegyenlőség és átláthatóság elvét, mivel a szóban forgó ajánlat első odaítélési szempont szerinti értékelése a dokumentációban nem ismertetett és az ajánlattevőkkel nem közölt, az első szemponton belüli alszempontokat súlyozó tényezők alapján történt.
34.
A fellebbező szerint a megtámadott ítélet 53. pontjában kifejtett értékelés, amely „automatikus okozati összefüggést” állapít meg e súlyozási tényezők bevezetése és a hivatkozott elvek megsértése között, a Bíróság ítélkezési gyakorlatának téves értelmezésén alapul, továbbá nem megfelelően indokolt. Az EUIPO rámutat, hogy az ATI EAC e Viaggi di Maio és társai ítéletből, (
12
) valamint két további ítéletből (
13
) az következik, hogy az ajánlatkérő – anélkül, hogy erről feltétlenül tájékoztatná az ajánlattevőket – tulajdoníthat meghatározott súlyt valamely odaítélési feltétel egyes előre meghatározott részszempontjainak bizonyos, a jelen ügyben fennálló feltételek megléte esetén.
35.
A European Dynamics Luxembourg és társai szerint ez a jogalap elfogadhatatlan, azon indoknál fogva, hogy olyan érvekre vonatkozik, amelyekre az EUIPO az eljárás egyetlen korábbi szakaszában sem hivatkozott. Érdemben az ellenérdekű felek lényegében azt állítják, hogy a Törvényszék igazodott ehhez az ítélkezési gyakorlathoz amennyiben, még ha nem is hivatkozott arra, megállapította, hogy az említett súlyozási tényezők előzetes tájékoztatás nélküli alkalmazása kárt okozott számukra.
36.
A European Dynamics Luxembourg és társai által előterjesztett elfogadhatatlansági kifogást véleményem szerint el kell utasítani. Függetlenül attól, hogy az EUIPO az elsőfokú eljárás alpereseként a Törvényszék előtt nem hivatkozott az első jogalapban kifejtett érveire, azok a Törvényszék előtt tárgyalt jogalapokról és érvekről hozott jogi döntés jogi megítélését kifogásolják. (
14
) E döntés vizsgálata a Bíróság fellebbezés esetén fennálló felülvizsgálati jogkörébe tartozik. (
15
)
37.
Az első jogalap első részének érdemi vizsgálata kapcsán előzetesen hangsúlyozom, hogy a felek nem vitatják a Törvényszéknek a megtámadott ítélet 48. pontjában tett azon megállapítását, mely szerint az EUIPO az első odaítélési szemponton belüli alszempontok vonatkozásában súlyozási tényezőket vezetett be. (
16
) A fellebbező ezzel szemben vitatja a Törvényszék ennek jogszerűtlenségére vonatkozó megállapítását.
38.
Ezt a pontosítást elvégezve, úgy vélem, hogy a Törvényszék a megtámadott ítélet 53. pontjában tévesen alkalmazta az ítélet 48. pontjában idézett bírósági ítélkezési gyakorlatot, vagyis a Lianakis és társai ítélet 38. pontját. (
17
)
39.
Ebből a pontból az derül ki, hogy az ajánlatkérő nem alkalmazhat az odaítélési szempontokra vonatkozó olyan súlyozási szabályokat vagy alszempontokat, amelyeket nem ismertetett előzetesen az ajánlattevőkkel.
40.
A jelen ügyben azonban a vitatott értékelés nem az odaítélési szempontokra, hanem az egyik szemponton belüli alszempontokra vonatkozó súlyozási tényezők bevezetésére vonatkozott.
41.
Márpedig a Bíróság elismerte, hogy az ajánlatkérő nagyobb rugalmassággal rendelkezik e tekintetben. Ahogy a Bíróság azt az ATI EAC e Viaggi di Maio és társai (
18
) ítéletben megállapította, valamint a Lianakis és társai (
19
), az Evropaïki Dynamiki kontra EMSA (
20
), továbbá a TNS Dimarso (
21
) ítéletekben megismételte: az odaítélési szempontokon belüli alszempontokra vonatkozó súlyozási tényezők az ajánlatok benyújtási határidejének lejárta után is bevezethetők, három feltétel teljesülése esetén. Először is, ez az utólagos intézkedés nem módosíthatja az ajánlattételre vonatkozó dokumentációban vagy a hirdetményben meghatározott odaítélési szempontokat. Másodszor, nem tartalmazhat olyan elemeket, amelyek ismerete az ajánlat elkészítésének időpontjában befolyásolhatta volna annak elkészítését. Harmadszor, elfogadásakor nem alkalmazhattak olyan szempontokat, amelyek hátrányosan megkülönböztethetik bármelyik ajánlattevőt.
42.
Véleményem szerint az ítélkezési gyakorlatnak ezt az utolsó elemét kellett volna a Törvényszéknek alkalmaznia. Úgyszintén meg kellett volna vizsgálnia, hogy a keresetben hivatkozott érvek alátámasztották‑e, hogy az EUIPO nem tartotta tiszteletben ezeket a feltételeket. (
22
)
43.
Ebből következően – ahogy az a jelen indítvány 41. pontjában idézett ítélkezési gyakorlatból kitűnik – a Törvényszék tévesen ítélte meg az esélyegyenlőség és átláthatóság elvének hatályát, olyannyira, hogy a megtámadott ítélet 53. pontjában tévesen alkalmazta a jogot. Ennélfogva az ítéletet e tekintetben hatályon kívül kell helyezni.
44.
Ilyen hatályon kívül helyezés következtében az alapokmány 61. cikkének első bekezdése értelmében a Bíróság vagy visszautalhatja az ügyet a Törvényszék elé, vagy – ha a per állása megengedi – az ügyet maga érdemben eldöntheti.
45.
A jelen ügyben úgy vélem, hogy a Törvényszék iratai alapján, valamint a jelen indítvány 41. és 42. pontjában kifejtettek fényében a Bíróság el tudja maga dönteni, hogy megalapozott‑e az elsőfokú keresetnek a vitatott határozat érvénytelenségéhez vezető, az esélyegyenlőség és átláthatóság elvének megsértésére alapított jogalapja.
46.
Mindezeket figyelembe véve, véleményem szerint nem ez a helyzet: a European Dynamics Luxembourg és társai a Törvényszék előtt nem állították, illetve a fortiori nem bizonyították, hogy az ATI EAC e Viaggi di Maio és társai ítéletben, (
23
) valamint az abból következő ítélkezési gyakorlatban (
24
) hivatkozott három feltétel nem teljesült a jelen ügyben.
47.
Egyébiránt a megtámadott ítélet 53. pontját érintő jogalkalmazási hiba az ítélet 91. pontjának alapjára is befolyással van, amely pontban a Törvényszék megállapította, hogy a vitatott határozat nyilvánvaló értékelési hibát tartalmaz, amennyiben az ajánlattevőkkel előzetesen nem közölt súlyozási tényezőt vesz figyelembe az első odaítélési szemponton belüli alszempontok vonatkozásában. (
25
) Ezen pont alapján ugyanis a hivatkozott nyilvánvaló értékelési hiba megállapítása „szükségszerűen következik” az esélyegyenlőség és átláthatóság elvének a határozatot érintő megsértéséből.
48.
Mindazonáltal a fellebbező kifejezetten nem vitatja – sem az első, sem más fellebbezési jogalapjának keretében – a megtámadott ítélet 91. pontjában tett megállapítást. (
26
) A Bíróság vajon ennek ellenére hivatalból megállapíthatja‑e, hogy az ítélet 53. pontját érintő jogalkalmazási hiba erre a pontra is kihat?
49.
Véleményem szerint erre a kérdésre igenlő választ kell adni. E tekintetben úgy látom, hogy azon megállapítás érvénytelenítése, amely szerint a vitatott határozat az esélyegyenlőség és átláthatóság elvébe ütközik, az említett ítélet 91. pontját teljes mértékben indokolatlanná tenné. Márpedig a Bíróság már korábban kimondta, hogy a Törvényszék ítélete tekintetében az indokolás elégtelensége a lényeges eljárási szabályok megsértésének minősül, és olyan eljárásgátló jogalap, amelyet hivatalból vizsgálhat. (
27
) Véleményem szerint a Bíróságnak ilyen körülmények között arról kellene tudnia határozni, hogy amikor egy fellebbezési jogalap vizsgálata során a Törvényszék megállapításával kapcsolatban jogalkalmazási hibát állapít meg, ez a téves jogalkalmazás érinti‑e a Törvényszék olyan más megállapítását is, amelynek indokolása kizárólag az első megállapítás indokolásán alapszik.
50.
Ily módon úgy vélem, hogy a megtámadott ítélet abban a tekintetben is hatályon kívül helyezendő, amennyiben nyilvánvaló értékelési hibát állapít meg a szóban forgó ajánlat első odaítélési szempont szerinti értékelése vonatkozásában. Ugyanakkor nem szükséges az ügyet visszautalni a Törvényszék elé, sem felhívni az ezen értékelést érintő nyilvánvaló értékelési hibákra alapított kereseti kifogások érdemben való vizsgálatára. A Törvényszék ugyanis a megtámadott ítélet 95. pontjában már megállapította, hogy a vitatott határozat e tekintetben nem megfelelően indokolt, oly mértékben, hogy (az ítélet 91. pontjában kifejtetten kívül) nem állt módjában megítélni, hogy ilyen hibák fennállnak‑e. Márpedig, ahogy az a harmadik jogalap első részének általam végzendő vizsgálatából kiderül majd, a fellebbező nem állított olyat, hogy ez a megállapítás szabálytalan lenne. (
28
)
51.
A fellebbezés további jogalapjainak áttekintését követően azt vizsgálom majd, hogy az ítélet 53. és 91. pontját érintő jogalkalmazási hibák folytán az említett ítélet rendelkező része milyen mértékben helyezendő hatályon kívül. (
29
)
2.
Az első jogalap második részéről
52.
Az első jogalap második része az indokolási kötelezettség megsértésén alapul, amely a Törvényszéket az alapokmány 36. cikke első mondatának, valamint 53. cikke első bekezdésének értelmében terheli. Az EUIPO lényegében azt állítja, hogy a Törvényszék megsértette e kötelezettségét azáltal, hogy a megtámadott ítélet 53. pontjában az esélyegyenlőség és átláthatóság elvének az ellenérdekű felek hátrányára történt megsértését állapította meg anélkül, hogy megbizonyosodott volna az ATI EAC e Viaggi di Maio és társai ítéletben (
30
) rögzített három feltétel együttes fennállásáról vagy legalábbis ismertette volna annak indokait, hogy ezek miért nem álltak fenn.
53.
Tekintettel arra, hogy e jogalap első részének vizsgálata már elvezetett a megtámadott ítélet 53. pontját érintő téves jogalkalmazás megállapításához, a jogalap második részének érdemi vizsgálatára nincs szükség.
54.
A teljesség kedvéért ugyanakkor hangsúlyozom, hogy az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a Törvényszék indokolási kötelezettsége azt írja elő számára, hogy ítéletét oly módon kell indokolnia, amely lehetővé teszi az érdekeltek számára azon indokok megismerését, amelyek alapján érveiket elutasították, valamint elegendő információt kell a Bíróság rendelkezésére bocsátania felülvizsgálati jogkörének gyakorlásához. (
31
)
55.
Márpedig a Törvényszék azzal, hogy a megtámadott ítélet 53. pontjában előadott következtetés alátámasztására az ítélet 48–52. pontjában kifejtette érvelését, valamint hivatkozott az említett ítélet 44. pontjában idézett ítélkezési gyakorlatra, álláspontom szerint eleget tett a fenti kívánalmaknak. Véleményem szerint az ugyanezen ítélet 53. pontjában szereplő értékelés nem indokolási hiányosságban szenved amiatt, hogy a Törvényszék nem fejtette ki, hogy az általa alkalmazott jogi teszt hogyan vezetett az esélyegyenlőség és átláthatóság elve sérelmének megállapításához, hanem – ahogyan az az első jogalap első részének vizsgálatából következik – téves jogalkalmazásról van szó, mivel a Törvényszék olyan jogi tesztet alkalmazott, amely a jelen ügy körülményei között nem releváns.
56.
Ennélfogva az első jogalap második része megalapozatlan.
C.
A második jogalapról és a harmadik jogalap második részéről, amelyeket téves jogalkalmazásra alapítottak, a tekintetben, hogy a megtámadott ítélet a vitatott határozatot nyilvánvaló értékelési hibák, valamint indokolási hiányosságok alapján semmisíti meg
57.
A második jogalapot arra alapították, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot azáltal, hogy a megtámadott ítélet 136. pontjában anélkül jutott arra a következtetésre, hogy a vitatott határozatot meg kell semmisíteni, hogy megvizsgálta volna, vajon az ítélet 91., 95., 96. és 97–103. pontjában megállapított nyilvánvaló értékelési hibák befolyással voltak‑e az odaítélési eljárás végeredményére.
58.
A harmadik jogalap második részében az EUIPO azt rója fel a Törvényszéknek, hogy anélkül semmisítette meg ezt a határozatot, hogy megvizsgálta volna, hogy az említett ítélet 86., 89., 95. és 135. pontjában megállapított indokolási hiányosságok önmagukban vagy a szintén feltárt együtt módosíthatták‑e ezt az eredményt.
59.
A második jogalap, valamint a harmadik jogalap második részének keretében a fellebbező a Törvényszék két ítéletére hivatkozik.
60.
Egyfelől hivatkozik arra a törvényszéki ítélkezési gyakorlatra, amely szerint, ha a Törvényszék az odaítélési határozat indokolásának hiányosságát állapítja meg, a határozat emiatt csak akkor semmisíthető meg, ha az ilyen hiányossággal nem érintett egyéb elemei nem elegendőek ahhoz, hogy a határozatot indokolják. (
32
) Az EUIPO szerint ez az ítélkezési gyakorlat analógia útján alkalmazandó olyan esetben, mikor a Törvényszék azt állapítja meg, hogy az odaítélési határozat nyilvánvaló értékelési hibát tartalmaz.
61.
Az EUIPO másrészről egy olyan ítéletre hivatkozik, amelyben a Törvényszék megállapította, hogy amikor egy ajánlatra valamely odaítélési szempont szerint adott pontszám alapjául több olyan negatív megjegyzés szolgál, amelyek közül egy vagy több nyilvánvaló értékelési hibát tartalmaz, sem a pontszám, sem az azt alátámasztó értékelés nem tekinthető hibásnak, amennyiben azok alapjául olyan megjegyzések is szolgáltak, amelyeket nem érint nyilvánvaló értékelési hiba. (
33
)
62.
Az ellenérdekű felek szerint ezek a korábbi ítéletek nem alkalmazhatóak a jelen ügyben.
63.
A második jogalap és a harmadik jogalap második részének együttes vizsgálatát javaslom.
64.
E tekintetben, elöljáróban észrevételezem, hogy a fellebbező nem állítja, és a fortiori nem is bizonyítja, hogy a Törvényszék által megállapított nyilvánvaló értékelési hibák és/vagy indokolási hiányosságok ne befolyásolhatták volna az odaítélési eljárás eredményét, és ennélfogva ne igazolták volna a vitatott határozat megsemmisítését. Mindössze azt rója fel a Törvényszéknek, hogy kifejezetten nem vizsgálta, hogy e szabálytalanságok módosították‑e az eljárás eredményét.
65.
Ez a bírálat véleményem szerint a Törvényszék kötelezettségeinek téves értelmezésén nyugszik.
66.
Természetesen, a Törvényszék nem semmisíthet meg egy odaítélési határozatot amiatt, hogy szabálytalanságokat tartalmaz, amennyiben a határozat szabálytalansággal nem érintett egyéb elemei megfelelően alátámasztják a végeredményt. Ilyen helyzetben az e szabálytalanságokra alapított jogalapok hatástalanok, mivel még megalapozottságuk esetén sem vezethetnének a szóban forgó határozat megsemmisítéséhez. (
34
) Ugyanez a helyzet akkor is, ha a határozat az jogalapokban hivatkozott szabálytalanságok hiányában sem lehetett volna kedvezőbb a kérelmező félre nézve.
67.
E tekintetben a Törvényszék – véleményem szerint helytállóan – több ízben is megállapította, hogy az ajánlatkérő egyes értékeléseinek hiányos indokoltsága nem vezethet az ajánlatot elutasító határozat megsemmisítéséhez, amennyiben – akár azt is feltételezve, hogy az ajánlat az e hiányossággal érintett odaítélési szempontokra vagy alszempontokra adható maximális pontszámot kapta volna – az ajánlat nem érte volna el azt a minimális összpontszámot, amellyel a pénzügyi szakaszba vagy az ajánlatokat összehasonlító kiválasztási szakaszba kerülhetett volna. (
35
)
68.
Ugyanezen logikát követve, ha – mint a jelen esetben – az ajánlatkérő rangsorolási mechanizmus alapján kedvező, jóllehet nem az első helyre sorolta az adott ajánlatot, akkor a kereseti kérelem jogalapjai hatástalanok, amennyiben az ajánlat az állítólag szabálytalanul értékelt odaítélési szempontokra adható maximális pontszám megszerzése esetén is alacsonyabb összpontszámot ért volna el, mint a rangsorban előtte álló ajánlatok.
69.
Mindazonáltal nem gondolom, hogy a Törvényszéknek kifejezetten ki kell fejtenie azokat az indokokat, amelyekre tekintettel úgy véli, hogy a kereset jogalapjai nem hatástalanok. A Törvényszék véleményem szerint egyedül arra köteles, hogy ténylegesen hatástalan jogalapok alapján ne semmisítsen meg egy odaítélési határozatot – vagyis, az előzőekből következően, olyan esetben, amikor a jogalapokban hivatkozott szabálytalanságok összességükben semennyire nem befolyásolhatták az odaítélési eljárás eredményét.
70.
Márpedig a fellebbező nem bizonyította, sőt nem is állította, hogy a Törvényszék által megállapított különböző szabálytalanságok híján a vitatott határozat nem lehetett volna kedvezőbb a European Dynamics Luxembourg számára.
71.
A fentiekre figyelemmel a második jogalapot és a harmadik jogalap második részét, mint megalapozatlant el kell utasítani.
D.
A harmadik jogalapról, amelyet arra alapítottak, hogy téves jogalkalmazás eredménye a megtámadott ítélet azon megállapítása, hogy a vitatott határozat a megsemmisítésére okot adó indokolási hiányosságokat tartalmaz
72.
Három részre osztható harmadik jogalapjában az EUIPO arra hivatkozik, hogy a Törvényszék többször is tévesen alkalmazta a jogot, amikor a megtámadott ítélet 134. és 135. pontjában arra a következtetésre jutott, hogy a vitatott határozat indokolása több szempontból is hiányos, és ezen oknál fogva megsemmisítette a határozatot.
1.
A harmadik jogalap első részéről
73.
A fellebbező azt állítja a harmadik jogalap első részében, hogy a Törvényszék tévesen értelmezte a költségvetési rendelet 100. cikke (2) bekezdésének alapján az ajánlatkérőt terhelő indokolási kötelezettség terjedelmét. Azáltal, hogy a Törvényszék – figyelmen kívül hagyva azon értékelés nagyobb összefüggéseit, amelynek a megjegyzések a részét képezték – külön‑külön vizsgálta az értékelési bizottság minden egyes megjegyzését, a megtámadott ítélet 129. pontjában hivatkozott bírósági ítélkezési gyakorlathoz képest szigorúbban értelmezte ezen indokolási kötelezettség tartalmát. (
36
) Ezen ítélkezési gyakorlat szerint az ajánlatkérőnek nem kell az elutasított ajánlattevő részére részletes összefoglalót küldenie arról, hogy ajánlatának értékelésekor miként vették figyelembe annak egyes részleteit; illetve ajánlatának a nyertes ajánlattal való aprólékos összehasonlító elemzésével sem kell szolgálnia.
74.
Az ellenérdekű felek azzal érvelnek, hogy a Törvényszék, helyesen, a kereseti kérelemben hivatkozott jogalapok vizsgálatára szorítkozott, amelyek egyes meghatározott megjegyzésekre vonatkoztak.
75.
Véleményem szerint az EUIPO által hivatkozott érvek alapján nem állapítható meg, hogy a Törvényszék a Bíróság ítélkezési gyakorlatából megismert tesztnél szigorúbbat alkalmazott volna a megtámadott ítélet 86., 89., 95. és 135. pontjában levont azon következtetéshez, hogy az ítélet 81., 87. és 90. pontjában említett EUIPO‑értékelések (
37
) indokolása hiányos.
76.
Ahogy az az említett ítélet 85., 88., 93. és 94. pontjából következik, a Törvényszék ezen indokolási hiányosságokat különösen a dokumentáció pontatlanságára, valamint a bírálóbizottság általi elbírálás szűkszavú és homályos jellegére tekintettel állapította meg. Arra a következtetésre jutott ugyanezen ítélet 94. pontjában, hogy „sem [a European Dynamics Luxembourg és társai] nem értik, sem a Törvényszék, hogy […] az ajánlatkérő milyen módon osztotta ki az első odaítélési szempont és annak különféle alszempontjai alapján rendelkezésre álló pontokat”. Következésképpen a megtámadott ítélet 95. pontjában a Törvényszék megállapította, hogy a vitatott értékelések érdemi vizsgálatát nem tudja elvégezni. Egyébiránt ezen ítélet 134. pontjában a Törvényszék hangsúlyozta, hogy ezen értékelések az ajánlatok értékelésének megfelelő megértéséhez szükséges, alapvető indokokat képeztek.
77.
Ily módon a Törvényszék, a kereseti kérelemben vitatott megjegyzések külön‑külön történő vizsgálatát követően, azokat a szóban forgó ajánlat értékelésének átfogó kontextusába helyezve is megvizsgálta az első odaítélési szempont tekintetében, és arra a következtetésre jutott, hogy az értékelés nem volt megfelelően indokolva.
78.
A fellebbező továbbá nem fejtette ki, hogy ezen érvelésével a Törvényszék mennyiben követelte volna meg az ajánlatkérőtől, hogy részletes összefoglalót küldjön arról, hogy az ajánlat értékelésekor miként vették figyelembe annak egyes részleteit; illetve, azt, hogy az ajánlatnak az előrébb rangsorolt ajánlatokkal való aprólékos összehasonlító elemzését elvégezze.
79.
Ennek következtében a harmadik jogalap első része megalapozatlan.
2.
A harmadik jogalap második részéről
80.
A jelen indítvány 64–71. pontjából következően úgy vélem, hogy a harmadik jogalap második része megalapozatlan.
3.
A harmadik jogalap harmadik részéről
81.
A harmadik jogalap harmadik részében az EUIPO először is arra hivatkozik, hogy a megtámadott ítélet ellentmondást rejt magában amennyiben egyrészt a kereseti kérelem harmadik jogalapja vizsgálatának keretében a Törvényszék az ítélet 112–115. és 121. pontjában nem állapított meg semmilyen nyilvánvaló értékelési hibát vagy indokolási hiányosságot a European Dynamics Luxembourg ajánlatának a negyedik odaítélési szempont tekintetében történő értékelésével kapcsolatban, másrészről viszont a kereseti kérelem első jogalapjának vizsgálata során a Törvényszék az említett ítélet 134. és 135. pontjában megállapította, hogy nem áll módjában a vitatott határozat jogszerűségét érdemben felülvizsgálni az értékelés tekintetében, és ennélfogva a határozat nyilvánvaló értékelési hibát tartalmaz.
82.
Másodszor, a fellebbező arra hivatkozik, hogy a Törvényszék mindenesetre megsértette indokolási kötelezettségét azáltal, hogy úgy ítélte meg, ilyen vizsgálatot nem tud végezni, holott ugyanezen ítélet 112–115. pontjában elvégezte azt, és arra a következtetésre jutott, hogy a szóban forgó ajánlat értékelése a negyedik odaítélési szempont tekintetében nem tartalmazott nyilvánvaló értékelési hibát.
83.
Az ellenérdekű felek vitatják, hogy ilyen ellentmondás állna fenn.
84.
Véleményem szerint, amennyiben az EUIPO elsősorban azt állítja, hogy a megtámadott ítélet 135. pontja – mivel nyilvánvaló értékelési hibát állapít meg – ellentmond ezen ítélet más pontjainak, ez az érvelés az említett ítélet téves értelmezésén alapul. Annak 135. pontjában a Törvényszék nem nyilvánvaló értékelési hibát, hanem az indokolás több szempontból való hiányosságát állapította meg.
85.
Ezzel szemben, álláspontom szerint, az EUIPO másodsorban helyesen állítja azt, hogy a Törvényszék megsértette indokolási kötelezettségét, amennyiben az említett ítélet 134. pontjában arra „emlékeztetett”, hogy a kereseti kérelem harmadik jogalapja vizsgálatának keretében nem tudta elvégezni a vitatott határozat jogszerűségének érdemi felülvizsgálatát a szóban forgó ajánlat negyedik odaítélési szempont szerinti értékelésének tekintetében, holott ez a megállapítás semennyiben nem következik a harmadik jogalap vizsgálatából. Ezzel szemben, ugyanezen ítélet 112–115. pontjában a Törvényszék elvégzett egy ilyen vizsgálatot, amelynek eredményeként elutasította az ugyanezen értékelésre vonatkozó nyilvánvaló értékelési hibára alapított kifogást. (
38
)
86.
Ez az ellentmondás meglátásom szerint egy egyszerű elírásból származik, amely nincs befolyással a Törvényszék érvelésére, nem rontja súlyosan a megtámadott ítélet értelmezhetőségét, és nem sérti az EUIPO védelemhez fűződő jogát sem. Ezt bizonyítja az a tény is, hogy az ítélet 134. pontjának végén a Törvényszék csupán az első odaítélési szemponthoz kapcsolódó kifogások vizsgálatára vonatkozó, 81–86., 87–89. és 90–95. pontokra utal, és nem hivatkozik az említett ítélet azon pontjára, amelyek a negyedik odaítélési szempontra vonatkozó jogalaprésszel foglalkoznak. Ennélfogva ez az elírás nem okozza a megtámadott ítélet olyan indokolási hibáját, amely alapján az hatályon kívül helyezhető lenne. (
39
)
87.
Mindenesetre, mivel az említett ellentmondásból származó indokolási hiba nincs befolyással a megtámadott ítélet rendelkező részére, (
40
) a harmadik jogalap harmadik részét, mint hatástalant el kell utasítani. (
41
)
E. A negyedik jogalapról, amelyet téves jogalkalmazásra és indokolási hiányosságra alapítottak azzal kapcsolatban, hogy a megtámadott ítélet helyt ad a kártérítési kérelemnek
88.
A negyedik jogalap a megtámadott ítélet 141., 144., 146. és 150. pontjai, valamint rendelkező részének 2. pontja ellen irányul. Ezt a jogalapot három részre lehet bontani.
1.
A negyedik jogalap első részéről
89.
A negyedik jogalap első részében a fellebbező azt sérelmezi, hogy a Törvényszék úgy ítélte meg, hogy az Unió szerződésen kívüli felelősségének megállapításához szükséges feltételek teljesültek.
90.
Először is, a fellebbezés első három jogalapjának alátámasztásaként hivatkozott érvelés szerint az a megállapítás, mely szerint a vitatott határozat jogszerűtlen, téves jogalkalmazáson alapul.
91.
Másodszor és másodlagosan az EUIPO arra hivatkozik, hogy amennyiben a Bíróság a megtámadott ítéletet csak a Törvényszéknek az esélyegyenlőség és átláthatóság elvének sérelmére vonatkozó megállapítása tekintetében helyezné hatályon kívül, azt egyúttal a European Dynamics Luxembourg által elszenvedett kár megtérítése tekintetében is hatályon kívül kellene helyeznie. Egyrészről ugyanis, ahogy azt a Törvényszék az említett ítélet 142. pontjában elismerte, nem áll fenn okozati összefüggés a megállapított indokolási hiányosságok és a kár bekövetkezte között. Másrészről, mivel a Törvényszék nem vizsgálta az ugyanezen ítélet 91. és 102. pontjában megállapított nyilvánvaló értékelési hibáknak az odaítélési eljárás végeredményére gyakorolt hatását, a megtámadott ítélet 144. pontjában szereplő következtetés, mely szerint ezen értékelési hibák és az említett kár között okozati összefüggés áll fenn, nincs megfelelően megindokolva.
92.
Az ellenérdekű felek arra hivatkoznak, hogy az ítélet a jogilag megkövetelt módon állapította meg az Unió felelősségének fennállásához szükséges feltételek teljesülését.
93.
Először, az EUIPO‑nak felróható jogellenes magatartással kapcsolatban, emlékeztetnék arra, hogy véleményem szerint a fellebbezés első három jogalapja nem teszi lehetővé egyrészt a szóban forgó ajánlat második odaítélési szempont szerinti értékelését érintő nyilvánvaló értékelési hibára (az ítélet 102. pontja), másrészt az ajánlat első odaítélési szempont szerinti értékelésének indokolási hiányosságaira (az említett ítélet 86., 89., 95. és 135. pontja) vonatkozó törvényszéki megállapítások megcáfolását. Ennélfogva a fellebbező nem bizonyította, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta volna a jogot az ajánlatkérő jogellenes magatartásának megállapítása során.
94.
Másodszor, a Törvényszék által megállapított nyilvánvaló értékelési hibák, valamint a European Dynamics Luxembourg által elszenvedett kár közötti okozati összefüggés indokolását illetően, az EUIPO érvelése lényegében az első jogalap elfogadásának következményeivel függ össze. Ezeket a jelen indítvány 107–128. pontjában vizsgálom. Elöljáróban megjegyzem, hogy ez az érvelés véleményem szerint megalapozott.
2.
A negyedik jogalap második részéről
95.
A negyedik jogalap második részében az EUIPO arra hivatkozik, hogy a megtámadott ítélet indokolása hiányos, mivel ellentmondás áll fenn az ítélet 144., 146. és 150. pontjában kifejtett indokok, valamint az említett ítélet rendelkező részének 2. pontja között. Miközben ezek az indokok a European Dynamics Luxembourg által elszenvedett kárt a rangsorolási mechanizmusba első vagy második helyen történő besorolás esélyének elvesztése folytán keletkezett kárként azonosították, a rendelkező rész az Uniót a keretszerződés első szerződő félként történő odaítélésével kapcsolatos esély elvesztésével okozott kár megtérítésére kötelezte.
96.
Az ellenérdekű felek tagadják ilyen ellentmondás fennállását, és hangsúlyozzák, hogy a rendelkező részben a keretszerződés első szerződő félként történő megkötésére való esély elvesztésére való hivatkozás tükrözi a European Dynamics Luxembourg által elszenvedett esélyvesztés teljes terjedelmét.
97.
Meglátásom szerint a fellebbező helytállóan hivatkozik arra, hogy a megtámadott ítélet 144., 146. és 150. pontjában kifejtett indokok és az ítélet rendelkező részének 2. pontja között ellentmondás áll fenn. (
42
)
98.
A rendelkező rész ezen pontja a Törvényszékhez benyújtott kártérítési kérelem terjedelmét tükrözi. Az ítélet 137. pontjából kitűnően, a nem vagyoni kár megtérítésén kívül, a kártérítési igényt a szerződés első helyre rangsorolt nyertes ajánlattevőként történő megkötésével kapcsolatos esély elvesztésének orvoslására korlátozták.
99.
Ezzel szemben az említett ítélet 144., 146. és 150. pontja helytelenül hivatkozik a szerződésnek a rangsorolási mechanizmus szerinti első vagy második helyre sorolt ajánlattevőként történő megkötésével kapcsolatos esély elvesztésére, mivel ez meghaladja azon kár terjedelmét, amelynek megtérítését a European Dynamics Luxembourg és társai kérték.
100.
Ez a kár meghatározásával kapcsolatos ellentmondás egyébiránt egy gyakorlati megfontolást is felvet, amennyiben a kártérítés terjedelmének meghatározásához figyelembe veendő megállapításokat illetően a Törvényszék a megtámadott ítélet 150. pontjában a szóban forgó ajánlatra vonatkozóan annak valószínűségének mértékét említi, hogy a megállapított érdemi jogsértések hiányában a rangsorolási mechanizmus szerint az első vagy a második helyre rangsorolhatták volna. Márpedig annak valószínűsége, hogy ezt az ajánlatot első vagy második helyre sorolják minden bizonnyal nagyobb, minthogy az első helyre sorolják.
101.
Következésképpen a negyedik jogalap második része megalapozott. (
43
)
3.
A negyedik jogalap harmadik részéről
102.
A negyedik jogalap másodlagosan hivatkozott harmadik része a megtámadott ítélet rendelkező része 2. pontjának egy tárgyi tévedésén alapul, mely szerint az nem az EUIPO‑t, hanem az Európai Uniót kötelezi a European Dynamics Luxembourg kárának megtérítésére. A fellebbező álláspontja szerint a 207/2009 rendelet 115. cikke, valamint 118. cikkének (3) bekezdése értelmében erre az EUIPO‑t kellett volna kötelezni.
103.
Az ellenérdekű felek szerint az Európai Unióra való hivatkozás nem hibás, mivel ez a jogalany tartozik általános felelősséggel az intézményei és szervei által tanúsított jogellenes magatartásért. Mindenesetre, még ha ez a hivatkozás tárgyi tévedésen is alapulna, nem vezetne a megtámadott ítélet hatályon kívül helyezéséhez.
104.
Ez a jogalaprész véleményem szerint megalapozatlan. Az EUMSZ 340. cikk második bekezdése ugyanis úgy rendelkezik, hogy az Európai Unió megtéríti az intézményei vagy alkalmazottai által feladataik teljesítése során okozott károkat. Ezt a felelősséget nem érinti az a tény, hogy a 207/2009 rendelet 118. cikkének (3) bekezdése ugyanígy előírja, hogy az EUIPO megtéríti a szolgálatai vagy alkalmazottai által feladataik teljesítése során okozott károkat. Ez utóbbi rendelkezés véleményem szerint azt tükrözi, hogy az Unió intézményei és szervezetei, mint az EUIPO, saját működésükkel kapcsolatban az Uniót maguk képviselik. (
44
) Az EUIPO ugyanúgy, mint az Európai Unió, jogi személyiséggel rendelkezik, (
45
) ily módon megállapítható felelőssége az EUIPO által, feladatainak teljesítése során okozott károkozásért. A Törvényszék tehát a megtámadott ítélet rendelkező részének 2. pontjában, azáltal, hogy az Európai Uniót kötelezte a szóban forgó kár megtérítésére, nem alkalmazta tévesen a jogot.
105.
Mindenesetre, ha ez a pont tárgyi tévedést is tartalmazna, olyan egyszerű elírásról lenne szó, amely nem rontja súlyosan a megtámadott ítélet értelmezhetőségét, sem nem sérti a fellebbező védelemhez fűződő jogait és így nem vezethet az ítélet hatályon kívül helyezéséhez. (
46
)
106.
A negyedik jogalap harmadik részét tehát el kell utasítani.
F.
A megtámadott ítélet hatályon kívül helyezéséről és az ügy érdemben való eldöntéséről
107.
Az első jogalap első részére vonatkozó vizsgálatom végén arra a következtetésre jutottam, hogy a Törvényszék a megsemmisítés iránti kérelem elbírálása során tévesen alkalmazta a jogot, amikor a szóban forgó ajánlat első odaítélési szempont szerinti értékelésével kapcsolatban megállapította, hogy az sérti az esélyegyenlőség és átláthatóság elvét (a megtámadott ítélet 53. pontja) és nyilvánvaló értékelési hibát tartalmaz (az ítélet 91. pontja). (
47
) A negyedik jogalap második részének vizsgálata során megállapítottam, hogy a Törvényszék a kártérítési kérelem elbírálása keretében megsértette indokolási kötelezettségét. (
48
)
108.
Első lépésként azt szükséges megvizsgálni, hogy ezek a szabálytalanságok az említett ítéletnek a vitatott határozat megsemmisítése és/vagy a kártérítési kérelem elfogadása tekintetében történő hatályon kívül helyezéséhez vezetnek‑e. Amennyiben igen, második lépésként azt szükséges megválaszolni, hogy az ügyet érdemben elbírálhatja‑e a Bíróság, vagy azt vissza kell utalni a Törvényszék elé.
1.
A megtámadott ítélet kizárólag azon részében helyezendő hatályon kívül, amelyben az Uniót kártérítésre kötelezi
109.
Véleményem szerint a megtámadott ítélet 53. és 91. pontját érintő téves jogalkalmazási elemek nem vezetnek az ítéletnek a vitatott határozatot megsemmisítő része tekintetében történő hatályon kívül helyezéséhez (a rendelkező rész 1. pontja).
110.
Ennek oka az, hogy amennyiben a Törvényszék valamely ítéletének indokolása az uniós jogot sérti, de rendelkező része egyéb, a Törvényszék által figyelembe vett indokok miatt megalapozottnak bizonyul, az ilyen jogsértés nem eredményezheti ezen ítélet hatályon kívül helyezését, noha az erre alapított jogalap hatástalannak tekintendő. (
49
)
111.
A jelen ügyben a Törvényszék a megtámadott ítélet 136. pontjában az általa megállapított, az első és második odaítélési szempont szerinti értékelést érintő szabálytalanságok összességével igazolta a vitatott határozat megsemmisítését. Márpedig a hivatkozott ítéletben – az 53. és 91. pontokon kívül – megállapított, az ajánlatnak úgy az első (a megtámadott ítélet 86., 89., 95. és 135. pontja), mint a második odaítélési szempont (az ítélet 102. pontja) szerinti értékelését érintő szabálytalanságok megfelelő módon alátámasztják a Törvényszéknek az említett határozat megsemmisítésére vonatkozó következtetését.
112.
Következésképpen, a megtámadott ítélet rendelkező részének 1. pontja a Törvényszék téves jogalkalmazása ellenére megalapozott.
113.
Ezzel szemben úgy vélem, hogy az ítéletet, azon része tekintetében, amelyben a közbeszerzési szerződésnek a rangsorolás szerinti első szerződő félként történő odaítélésével kapcsolatos esély elvesztése címén a European Dynamics Luxembourg által elszenvedett kár megtérítését rendeli el (a rendelkező rész 2. pontja), hatályon kívül kell helyezni. Következésképpen, a rendelkező résznek a kártérítés összegének meghatározására vonatkozó 4. és 5. pontja tárgytalanná válik, ily módon szintén hatályon kívül helyezendő.
114.
Ez elsősorban arra való tekintettel igaz, hogy a Törvényszék nem tett eleget indokolási kötelezettségének, mivel az indokolás és a rendelkező rész között ellentmondás áll fenn a megtérítendő kár meghatározását illetően. (
50
)
115.
Másodsorban és mindenesetre, ahogy arra a fellebbező a negyedik jogalap első részében hivatkozott, (
51
) azon megállapítás, mely szerint a megtámadott ítélet 53. és 91. pontjai téves jogalkalmazáson alapulnak, megalapozatlanná teszi azt az ítélet 144. pontjában foglalt állítást, amely szerint az EUIPO‑nak felrótt jogellenes magatartás és a European Dynamics Luxembourg és társai által hivatkozott esély elvesztése között okozati összefüggés áll fenn.
116.
Ezzel kapcsolatban felhívom a figyelmet arra, hogy a Törvényszék a megtámadott ítélet 143. pontjában azt a megállapítást tette, hogy semmilyen okozati kapcsolat nem áll fenn az (ítélet 86., 89., 95. és 135. pontjaiban megállapított) indokolási hiányosságok és ezen esély elvesztése között. E megállapítást a fellebbezés nem vitatja. Ezzel szemben a Törvényszék úgy ítélte meg az említett ítélet 144. pontjában, hogy ilyen oksági viszony áll fenn az (ítélet 53., 91. és 102. pontjában megállapított) érdemi jogsértések és a kár bekövetkezése között. Mindazonáltal a megtámadott ítélet 53. és 91. pontjai, amelyben a Törvényszék a szóban forgó ajánlat első odaítélési szempont szerinti értékelésének érdemi jogszerűtlenségét állapította meg, véleményem szerint téves jogalkalmazáson alapulnak.
117.
E körülmények között az Unió felelősségének megállapítása azt feltételezné, hogy okozati összefüggés áll fenn az ajánlat második odaítélési szempont szerinti értékelését érintő – az ítélet 102. pontjában megállapított – egyetlen érdemi jogszerűtlenség és a rangsorolási mechanizmus szerinti első helyre történő sorolásra való esély elvesztése között.
118.
Márpedig a megtámadott ítélet egyáltalán nem támasztja alá ilyen okozati összefüggés fennállását.
119.
Az ítélet 144. pontjában ugyanis a Törvényszék elsősorban annak megállapítására szorítkozott, hogy a szóban forgó ajánlat a maximális 40 pontból mindössze 22,81 pontot szerzett az első odaítélési szempont alapján történő összehasonlító értékelés során. Ez a megállapítás kizárólag az ajánlat első odaítélési szempont szerinti értékelését érintő érdemi jogszerűtlenségek és a hivatkozott esély elvesztése közötti okozati összefüggés felállítására irányul.
120.
Másodszor, a Törvényszék úgy ítélte meg, hogy „az a puszta tény, hogy [a European Dynamics Luxembourgot] a rangsorolási mechanizmusban a harmadik helyre rangsorolták, valamint hogy ily módon lehetséges szerződő félnek ismerték el, aligha teszi hihetővé azt a feltevést, amely szerint előfordulhatott volna, hogy az ajánlatkérő nem neki ítélte volna a szóban forgó szerződést. Ez a megállapítás – szemben a Bíróság ítélkezési gyakorlatában megfogalmazott követelménnyel – álláspontom szerint nem teszi lehetővé az EUIPO számára azon indokok megismerését, amelyek alapján a Törvényszék arra a következtetésre jutott, hogy az említett ajánlat második odaítélési szempont szerinti értékelését érintő érdemi jogszerűtlenség az esély elvesztéséhez vezetett; valamint a Bíróság számára sem teszi lehetővé felülvizsgálati jogkörének e tekintetben történő gyakorlását. (
52
)
121.
Ezen érdemi jogszerűtlenség és az esélynek a European Dynamics Luxembourg általi elvesztése között fennálló okozati összefüggés meghatározásához ténybeli értékelés szükséges, amelyet tehát érdemi vizsgálat keretében kell elvégezni.
2.
Érdemi vizsgálat alapján a kártérítési kérelmet el kell utasítani
122.
Véleményem szerint az alapokmány 61. cikkének első bekezdése alapján a Bíróság elegendő tényállási elem birtokában van ahhoz, hogy az ügyet érdemben megítélje, és az e célból szükséges vizsgálatot maga elvégezze.
123.
A megtámadott ítélet 12. és 20. pontjában ismertetett számszerű adatokból megállapítható ugyanis, hogy a vitatott határozat értelmében a European Dynamics Luxembourg ajánlata akkor sem került volna a rangsorolási mechanizmusban az első és második helyet elfoglaló ajánlatok elé, ha – a többi feltétel változatlansága mellett – az elérhető maximális pontszámot (30) kapja a második odaítélési szempontra.
124.
E tekintetben pontosítom, hogy amennyiben ez az ajánlat a fenti szempontra maximálisan adható 30 pontot megszerezte volna, (a megtámadott ítélet 12. pontjában foglalt táblázat utolsó előtti sorában található) „Összpontszám[a] (100)” 72,81 lett volna. Mivel az „Összpontszám (100)”‑ra a (táblázat utolsó sorában található) „Műszaki összpontszám” kiszámítása érdekében a kiválasztott pályázatokra alkalmazott együttható 1,09736, az említett ajánlat „Műszaki összpontszáma” 79,90 lett volna.
125.
A szóban forgó ajánlat egyébiránt – az ítélet 20. pontjában foglalt táblázat utolsó oszlopában feltüntetettek alapján –83,69 pénzügyi pontot szerzett. Az említett ítélet 150. pontjából kitűnően, a pénzügyi és műszaki összpontszám 50–50%‑ban számít be az ajánlatok értékelése során.
126.
Ennélfogva, ha ez az ajánlat a második odaítélési szempont alapján 30 pontot szerzett volna – az egyéb feltételek változatlansága esetén –, összesen 81_79/100 pontot ért volna el. Ez az összpontszám alacsonyabb, mint az első és második helyre rangsorolt ajánlatok által elért összpontszám: sorrendben 87_99/100 és 83_40/100.
127.
Ennek következtében nem áll fenn okozati összefüggés az ítélet 102. pontjában megállapított nyilvánvaló értékelési hiba, valamint annak az esélynek az elvesztése között, hogy a European Dynamics Luxembourg ajánlatát az első helyre sorolják.
128.
Az Unió szerződésen kívüli felelősségének megállapításához szükséges feltételek kumulatív jellegét (
53
) tekintetbe véve, következtetésem szerint a European Dynamics Luxembourg és társai által benyújtott kártérítési kérelmet el kell utasítani. (
54
)
G.
A költségekről
129.
A Bíróság eljárási szabályzata 184. cikkének (2) bekezdése értelmében, ha a fellebbezés megalapozott, és a Bíróság maga hoz a jogvita kapcsán végleges határozatot, a Bíróság határoz a költségekről.
130.
Ugyanezen szabályzat 138. cikkének (1) bekezdése, amelyet e szabályzat 184. cikkének (1) bekezdése értelmében a fellebbezési eljárásban is alkalmazni kell, akként rendelkezik, hogy a Bíróság a pervesztes felet kötelezi a költségek viselésére, ha a pernyertes fél ezt kérte. A jelen ügyben a fellebbező az ellenérdekű felek költségviselésre való kötelezését kérte, míg az ellenérdekű felek a fellebbező költségviselésre való kötelezését kérték.
131.
Ugyanezen szabályzat 138. cikkének (3) bekezdése kimondja, hogy részleges pernyertesség esetén mindegyik fél maga viseli saját költségeit. Azonban, ha az ügy körülményei alapján indokoltnak látszik, a Bíróság határozhat úgy, hogy a fél saját költségein felül viseli a másik fél költségeinek egy részét is.
132.
A jelen esetben mindkét fél részlegesen pervesztes a fellebbezési és az elsőfokú eljárásban is. Mindazonáltal, figyelembe véve a jelen ügy körülményeit, az EUIPO‑nak a saját költségein felül viselnie kellene a European Dynamics Luxembourg és társai mindkét fokú eljárásban felmerült költségeinek kétharmadát. Utóbbiak az első‑ és másodfokú eljárás során felmerült költségeik egyharmadának viselésére lennének kötelesek. A költségek ilyen megosztása tűnne méltányosnak számomra, amennyiben javaslatom szerint a European Dynamics Luxembourg és társai megsemmisítési keresetének úgy első‑, mint másodfokon helyt kell adni.
VI. Végkövetkeztetések
133.
A fenti megfontolásokra tekintettel azt javaslom, hogy a Bíróság:
–
helyezze hatályon kívül az Európai Unió Törvényszéke 2015. október 7 i European Dynamics Luxembourg és társai kontra OHIM ítélete (T–299/11, EU:T:2015:757) rendelkező részének 2., 4. és 5. pontját;
–
utasítsa el a European Dynamics Luxembourg SA, az Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE és a European Dynamics Belgium SA által benyújtott kártérítési kérelmet;
–
az ezt meghaladó részben utasítsa el a fellebbezést, valamint
–
kötelezze az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatalát saját költségeinek, továbbá a fenti társaságok költségei kétharmadának viselésére, és a társaságokat kötelezze saját költségeik harmadának viselésére.
(
1
)	Eredeti nyelv: francia.
(
2
)	Korábban Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) néven; az EUIPO jelenlegi elnevezését 2016. március 23. óta viseli, mióta hatályba lépett a közösségi védjegyről szóló 207/2009/EK tanácsi rendelet és a közösségi védjegyről szóló 40/94/EK tanácsi rendelet végrehajtásáról szóló 2868/95/EK bizottsági rendelet módosításáról, valamint a Belső Piaci Harmonizációs Hivatalnak (védjegyek és formatervezési minták) fizetendő díjakról szóló 2869/95/EK bizottsági rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2015. december 16‑i (EU) 2015/2424 európai parlament és tanácsi rendelet (HL 2015. L 341., 21. o.), amely 1. cikkének 7. pontjában írja elő ezt a névváltoztatást.
(
3
)	T–299/11, EU:T:2015:757.
(
4
)	A 2006. december 13‑i 1995/2006/EK, Euratom tanácsi rendelettel (HL 2006. L 390., 1. o.). módosított, az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25‑i tanácsi rendelet (HL 2002. L 248., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 4. kötet, 74. o.). Ezt a rendeletet 2013. január 1‑jétől hatályon kívül helyezte az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról és az 1605/2002 rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. október 25‑i 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2012. L 298., 1. o.). A jelen eljárás alapjául szolgáló tényállásra azonban változatlanul az 1605/2002 rendelet az irányadó.
(
5
)	A 2007. április 23‑i 478/2007/EK, Euratom bizottsági rendelettel (HL 2007. L 111., 13. o.) módosított, a költségvetési rendelet végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2002. december 23‑i bizottsági rendelet (HL 2002. L 357., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 4. követ, 145. o.).
(
6
)	Az 2015. december 16‑i 2015/2424/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (HL 2015. L 341., 21. o.) módosított, a közösségi védjegyről szóló, 2009. február 26‑i tanácsi rendelet (HL 2009. L 78., 1. o.).
(
7
)	Lásd a jelen indítvány 38–43., valamint 47–50. pontját.
(
8
)	Lásd a jelen indítvány 64–71., valamint 75–79. pontját.
(
9
)	Lásd a jelen indítvány 109–121. pontját.
(
10
)	Lásd a jelen indítvány 97–101. pontját.
(
11
)	Lásd a jelen indítvány 122–128. pontját.
(
12
)	2005. november 24‑i ítélet (C‑331/04, EU:C:2005:718, 32. pont).
(
13
)	2008. január 24‑iLianakis és társai ítélet (C‑532/06, EU:C:2008:40, 43. pont); 2011. július 21‑iEvropaïki Dynamiki kontra EMSA ítélet (C‑252/10 P, nem tették közzé, EU:C:2011:512, 33. pont).
(
14
)	Lásd ebben a tekintetben: 2007. november 29‑iStadtwerke Schwäbisch Hall és társai kontra Bizottság ítélet (C‑176/06 P, nem tették közzé, EU:C:2007:730, 17. pont).
(
15
)	Lásd különösen: 2010. szeptember 21‑iSvédország és társai kontra API és Bizottság ítélet (C‑514/07 P, C‑528/07 P és C‑532/07 P, EU:C:2010:541, 126. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
(
16
)	Mindenesetre ez a megállapítás az ítélet 49–52. pontjában kifejtett ténybeli értékeléseken nyugszik, amelyek – az ügy irataiban foglaltak elferdítésének esetét kivéve_a melyre nem hivatkoztak – nem tartoznak a Bíróság fellebbezés esetén gyakorolható felülvizsgálati jogkörébe (lásd: 2016. november 30‑iBizottság kontra Franciaország és Orange ítélet [C‑486/15 P, EU:C:2016:912, 98. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat]).
(
17
)	2008. január 24‑i ítélet (C‑532/06, EU:C:2008:40). Ezen ítélet 38. pontja alapján „az ajánlatkérő nem alkalmazhat a bírálati részszempontokra vonatkozó olyan súlyozási szabályokat vagy alszempontokat, amelyeket nem ismertetett előzetesen az ajánlattevőkkel”.
(
18
)	2005. november 24‑i ítélet (C‑331/04, EU:C:2005:718, 32. pont).
(
19
)	2008. január 24‑i ítélet (C‑532/06, EU:C:2008:40, 43. pont).
(
20
)	2011. július 21‑i ítélet (C‑252/10 P, nem tették közzé, EU:C:2011:512, 33. pont).
(
21
)	2016. július 14‑i ítélet (C‑6/15, EU:C:2016:555, 26. pont).
(
22
)	Lásd ebben az értelemben: a 2011. július 21‑iEvropaïki Dynamiki kontra EMSA ítélettel megerősített (C‑252/10 P, nem tették közzé, EU:C:2011:512, 34. pont), 2010. március 2‑iEvropaïki Dynamiki kontra EMSA ítélet (T‑70/05, EU:T:2010:55, 155. pont).
(
23
)	2005. november 24‑i ítélet (C‑331/04, EU:C:2005:718, 32. pont).
(
24
)	Lásd a jelen indítvány 41. pontját.
(
25
)	A Törvényszék a megtámadott ítélet 95. és 96. pontjában is felhívja a figyelmet erre a megállapításra.
(
26
)	Különösen, hogy a fellebbező második jogalapjában nem a Törvényszéknek a megtámadott ítélet 91. és 102. pontjában kifejtett megállapítását vitatja, amely szerint a vitatott határozat nyilvánvaló értékelési hibákat tartalmaz, hanem a Törvényszék által ezen megállapításból levont következtetéseket (lásd a jelen indítvány 57. és 58. pontját).
(
27
)	2013. április 11‑iMindo kontra Bizottság ítélet (C‑652/11 P, EU:C:2013:229, 30. és 31. pont). Lásd még e tekintetben: Mengozzi főtanácsnok Bizottság kontra Scott ügyre vonatkozó indítványa (C‑290/07 P, EU:C:2010:78, 36–45. pont).
(
28
)	Lásd a jelen indítvány 75–79. pontját.
(
29
)	Lásd a jelen indítvány 107–121. pontját.
(
30
)	2005. november 24‑i ítélet (C‑331/04, EU:C:2005:718, 32. pont).
(
31
)	Lásd különösen: 2009. április 2‑í France Télécom kontra Bizottság ítélet (C‑202/07 P, EU:C:2009:214, 29. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat); 2011. november 29‑iEvropaïki Dynamiki kontra Bizottság végzés (C‑235/11 P, nem tették közzé, EU:C:2011:791, 30. pont).
(
32
)	2014. április 10‑iEvropaïki Dynamiki kontra Bizottság ítélet (T‑340/09, nem tették közzé, EU:T:2014:208, 115. és 116. pont).
(
33
)	2014. szeptember 26‑iEvropaïki Dynamiki kontra Bizottság (T‑498/11, nem tették közzé, EU:T:2014:831, 196. és 197. pont).
(
34
)	Lásd ebben az értelemben: 2017. február 2‑iEuropean Dynamics Luxembourg és Evropaïki Dynamiki kontra Bizottság ítélet (T‑74/15, nem tették közzé, EU:T:2017:55, 69. és 81. pont). Ezenkívül a 2014. április 10‑iEvropaïki Dynamiki kontra Bizottság ítéletben (T‑340/09, nem tették közzé, EU:T:2014:208, 115. pont) a Törvényszék analógia útján a Bíróságnak a fellebbezés keretében hatástalannak minősülő jogalap fogalmára vonatkozó ítélkezési gyakorlatára hivatkozott (2001. július 12‑iBizottság és Franciaország kontra TF1 ítélet [C‑302/99 P és C‑308/99 P, EU:C:2001:408, 26–29. pont]).
(
35
)	2014. április 10‑iEvropaïki Dynamiki kontra Bizottság ítélet (T‑340/09, nem tették közzé, EU:T:2014:208, 116. pont); 2010. szeptember 9‑iEvropaïki Dynamiki kontra Bizottság ítélet (T‑387/08, nem tették közzé, EU:T:2010:377, 60. pont); 2012. július 12‑iEvropaïki Dynamiki kontra Frontex ítélet (T‑476/07, nem tették közzé, EU:T:2012:366, 72. pont).
(
36
)	A fellebbező idézi a 2012. október 4‑iEvropaïki Dynamiki kontra Bizottság ítéletet (C‑629/11 P, nem tették közzé, EU:C:2012:617, 21. pont).
(
37
)	Arról a megjegyzésről van szó, amely szerint nem volt szükség a szóban forgó ajánlatban foglalt minden egyes projekt tekintetében elsődleges projektmenedzserre és projektmenedzserre (a megtámadott ítélet 81. pontja), valamint arról, amely szerint „[ezen] [ajánlat] teljes egészében igencsak operatív, nem pedig stratégiai jellegű, és az [EUIPO] által előirányzottól eltérő projektmenedzser‑típusra összpontosít” (az ítélet 87. pontja), továbbá az EUIPO 2011. május 2‑i levelében az ajánlatnak a többi nyertes ajánlattevő ajánlatához képest – az első odaítélési szempontra tekintettel – történő pontozása és összehasonlító értékelése vonatkozásában adott válaszáról (a hivatkozott ítélet 90. pontja).
(
38
)	Kiemelném, hogy annak kérdése, mely szerint egy ítélet indokolása ellenmondásos‑e, olyan jogkérdés, amely felvethető egy fellebbezés keretében (lásd különösen: 2011. november 29‑iEvropaïki Dynamiki kontra Bizottság végzés [C‑235/11 P, nem tették közzé, EU:C:2011:791, 29. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat]).
(
39
)	Lásd különösen: 2007. január 26‑iRighini kontra Bizottság végzés (C‑57/06 P, EU:C:2007:65, 56. pont).
(
40
)	A megtámadott ítélet ugyanis a vitatott határozat megsemmisítésének megállapítása tekintetében a szóban forgó ajánlatot érintő szabálytalanságok együttesén alapul (lásd a jelen indítvány 111. és 112. pontját). Az indokolás említett ítélet 134. pontjára vonatkozó hibája nem érinti ezt a következtetést. Egy ilyen hiba nem kérdőjelezné meg a Törvényszék kártérítési kérelemre vonatkozó következtetését sem: egyrészt az EUIPO‑nak felróható jogellenes magatartás megállapítása e szabálytalanságok összességén alapul; másrészt, okozati összefüggés megállapítására csupán az elszenvedett kár és a vitatott határozatot érintő érdemi jogszerűtlenségek (nem pedig az indokolás hiányosságai) között nyert megállapítást (lásd a jelen indítvány 116. pontját).
(
41
)	Lásd ebben az értelemben: 2011. június 9‑iComitato Venezia vuole vivere és társai kontra Bizottság ítélet (C‑71/09 P, C‑73/09 P és C‑76/09 P, EU:C:2011:368, 65. és 137. pont).
(
42
)	Emlékeztetek arra, hogy a Törvényszék indokolásának ellentmondásossága fellebbezés keretében hivatkozható jogkérdésnek minősül (lásd a jelen indítvány 38. lábjegyzetét).
(
43
)	E tekintetben nincs helye az indokolás esetleges helyettesítésének, mivel – tekintettel azon indokokra, amelyeket a jelen indítvány 113–120. pontjában ismertetek –, a megtámadott ítéletet minden esetben hatályon kívül kell helyezni azon része tekintetében, amelyben az Európai Uniót a European Dynamics Luxembourg által elszenvedett kár megtérítésére kötelezi.
(
44
)	Lásd ebben a tekintetben az EUMSZ 335. cikket.
(
45
)	Az EUSZ 47. cikk, valamint a 207/2009 rendelet 115. cikkének (1) bekezdése.
(
46
)	Lásd ebben az értelemben: a Bíróság elnökének 2003. február 12‑iMarcuccio kontra Bizottság végzése (C‑399/02 P(R), EU:C:2003:90, 17. pont); 2016. szeptember 8‑iReal Express kontra EUIPO végzése (C‑309/15 P, nem tették közzé, EU:C:2016:671, 81. pont).
(
47
)	Lásd a jelen indítvány 38–43., valamint 47–50. pontját.
(
48
)	Lásd a jelen indítvány 101. pontját.
(
49
)	Lásd különösen: 2007. április 26‑iAlcon kontra OHIM ítélet (C‑412/05 P, EU:C:2007:252, 41. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
(
50
)	Lásd a jelen indítvány 97–101. pontját.
(
51
)	Lásd a jelen indítvány 91. pontját.
(
52
)	Lásd a jelen indítvány 54. pontját.
(
53
)	Lásd különösen: 2014. július 10‑iNikolaou kontra Számvevőszék ítélet (C‑220/13 P, EU:C:2014:2057, 52. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
(
54
)	Ebből következik, hogy a Bíróság eltekinthetne a negyedik jogalap második és harmadik részének vizsgálatától, amelyet csupán a teljesség kedvéért végeztem el.