61994CO0006_DA
Parter
Dommens præmisser
Afgørelse
Parter
I sag C-6/94 R,
Descom Scales Manufacturing Co. Ltd, Seoul (Korea), ved advokat Pierre Didier, Bruxelles, og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat Laurent Mosar, 8, rue Notre-Dame,
sagsoeger,
mod
Raadet for Den Europaeiske Union ved Bjarne Hoff-Nielsen og Jorge Monteiro, som befuldmaegtigede, bistaaet af advokat Philip Bentley, Barrister of Lincoln' s Inn, London, og med valgt adresse i Luxembourg hos direktoeren for Den Europaeiske Investeringsbanks Direktorat for Juridiske Anliggender, Bruno Eynard, 100, boulevard Konrad Adenauer,
sagsoegt,
hvori der er indgivet begaering om, at gennemfoerelsen af Raadets forordning (EOEF) nr. 2887/93 af 20. oktober 1993 - om indfoerelse af en endelig antidumpingtold paa importen af visse elektroniske vaegte med oprindelse i Singapore og Republikken Korea (EFT L 263, s. 1) - udsaettes for sagsoegerens vedkommende,
har
DOMSTOLENS PRAESIDENT
afsagt foelgende
Kendelse
Dommens præmisser
1 Ved staevning indleveret til Domstolens Justitskontor den 8. januar 1994 har selskabet Descom Scales Manufacturing Co. Ltd (herefter benaevnt "Descom") anlagt sag i medfoer af EF-traktatens artikel 173, stk. 4, med paastand om annullation af Raadets forordning (EOEF) nr. 2887/93 af 20. oktober 1993 om indfoerelse af en endelig antidumpingtold paa importen af visse elektroniske vaegte med oprindelse i Singapore og Republikken Korea (EFT L 263, s. 1), i det omfang, denne forordning beroerer sagsoegeren.
2 Ved saerskilt dokument indleveret til Domstolens Justitskontor samme dag har sagsoegeren i medfoer af traktatens artikel 185 og artikel 83 i Domstolens procesreglement indgivet begaering om, at forordningens gennemfoerelse udsaettes for sagsoegerens vedkommende, indtil Domstolen har afsagt dom i hovedsagen.
3 Sagsoegte har indgivet skriftligt indlaeg den 11. februar 1994.
4 Ved artikel 1 i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 1103/93 af 30. april 1993 om indfoerelse af en midlertidig antidumpingtold paa importen til Faellesskabet af visse elektroniske vaegte med oprindelse i Singapore og Republikken Korea (EFT L 112, s. 20) blev der indfoert en midlertidig antidumpingtold paa importen af elektroniske vaegte til brug i detailhandelen, med numerisk angivelse af vaegt, enhedspris og pris at betale, med eller uden printeranordning for disse angivelser. Den midlertidige antidumpingtold var fastsat til 29% for de produkter, som fremstilles af Descom.
5 Artikel 1, stk. 2, litra a), i foernaevnte forordning nr. 2887/93 af 20. oktober 1993 fastsaetter den endelige antidumpingtold for de varer, som fremstilles af Descom, til 26,7%. Ved forordningens artikel 2 opkraeves de beloeb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold, endeligt med et beloeb svarende til den endelige told, saaledes at det beloeb, hvormed den stillede sikkerhed overstiger den endelige antidumpingtold, frigives.
6 Sagsoegeren har gjort gaeldende, at forordning nr. 2887/93 lider af foelgende mangler:
- Der er begaaet en aabenbar fejl ved beregningen af eksportprisen i strid med artikel 2, stk. 8, litra b), i Raadets forordning (EOEF) nr. 2423/88 af 11. juli 1988 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab (EFT L 209, s. 1).
- Sagsoegerens ret til kontradiktion er tilsidesat, idet man har naegtet at oplyse sagsoegeren om forhold, der var af afgoerende betydning for dennes mulighed for at varetage sine interesser, hvilket er i strid med artikel 7, stk. 4, i naevnte forordning nr. 2423/88.
7 Ifoelge sagsoegeren maa udsaettelsen af forordningens gennemfoerelse bedoemmes som uopsaettelig, idet sagsoegeren ikke har eksporteret nogen af de omhandlede varer til Faellesskabet, siden den midlertidige antidumpingtold blev indfoert. Da konkurrencen paa markedet for de paagaeldende varer er meget skarp, vil sagsoegeren ikke kunne taale en prisforhoejelse paa omkring 30%. Konkurrencen er i oevrigt blevet vaesentligt skaerpet, efter at der siden 1993 er blevet importeret varer fra andre tredjelande, navnlig Taiwan, Tyrkiet og Thailand. Saafremt de anfaegtede foranstaltninger bringes i anvendelse, maa Descom definitivt indstille udfoerslen af vaegte til detailhandelen. Descom' s tre importoerer, som er etableret i Faellesskabet, har allerede valgt alternative forsyningskilder. Dette vil medfoere, at Descom og den gruppe, selskabet tilhoerer, maa traekke sig fuldstaendigt ud af sektoren for handelsvaegte, ikke blot inden for Faellesskabet, men paa grund af de indirekte virkninger, dette har, tillige inden for Europa som helhed.
8 Hvad angaar afvejningen af de i sagen involverede interesser anfoerer sagsoegeren endelig, at moderselskabets og Descom' s andel af EF' s marked tidligere udgjorde 1,25%.
9 Raadet har nedlagt paastand om, at begaeringen om foreloebige forholdsregler ikke tages til foelge.
10 Raadet anfoerer for det foerste, at den udstedte forordning er i overensstemmelse med artikel 2, stk. 8, litra b), i forordning nr. 2423/88 og med Domstolens praksis, samt bestrider, at retten til kontradiktion er tilsidesat.
11 For det andet anfoerer Raadet, at det sagsoegende selskab ikke har fremlagt bevis for, at det kommer til at lide et alvorligt og uopretteligt tab, som ikke er en normal og direkte foelge af den endelige antidumpingtold, som opkraeves.
12 For det tredje anfoerer Raadet, at selskabet ikke har fremlagt noget bevis for, at det ikke vil paafoere EF' s producenter vaesentlig skade, saafremt gennemfoerelsen af forordning nr. 2887/93 udsaettes, og at sagsoegeren ikke har foreslaaet nogen sikkerhedsstillelsesordning, som er vaesentlig for at tilgodese den noedvendige afvejning af sagsoegerens og EF-producenternes interesser.
13 Traktatens artikel 185 bestemmer:
"Indbringelse af klager for Domstolen har ikke opsaettende virkning. Domstolen kan dog, hvis den skoenner, at forholdene kraever det, udsaette gennemfoerelsen af den anfaegtede retsakt."
14 I henhold til procesreglementets artikel 83, stk. 2, kan der kun traeffes bestemmelse om udsaettelse, saafremt der foreligger omstaendigheder, der medfoerer uopsaettelighed; desuden skal noedvendigheden af udsaettelsen umiddelbart forekomme berettiget af faktiske eller retlige grunde (fumus boni juris). Efter Domstolens faste praksis skal afvejningen af de i sagen omhandlede interesser desuden tale for at udsaette foranstaltningen (jf. herom bl.a. kendelse afsagt af Domstolens praesident den 17.12.1984, sag 258/84 R, Nippon Seiko mod Raadet, Sml. s. 4357, den 18.10.1985, sag 250/85 R, Brother Industries mod Raadet, Sml. s. 3459, og den 9.4.1987, sag 77/87 R, Technointorg mod Raadet, Sml. s. 1793).
15 Samtlige tre betingelser skal vaere opfyldt.
16 Spoergsmaalet om, hvorvidt uopsaettelighedsbetingelsen i forbindelse med en begaering om udsaettelse er opfyldt, skal vurderes paa baggrund af noedvendigheden af, at der traeffes en foreloebig afgoerelse for at undgaa, at den begaerende part udsaettes for et alvorligt og uopretteligt tab. Til godtgoerelse heraf er det ikke tilstraekkeligt at paaberaabe sig de virkninger, der er knyttet til indfoerelsen af en antidumpingtold, og som bestaar i, at prisen paa den vare, der er paalagt antidumpingtolden, forhoejes, og at der sker et tilsvarende tab af markedsandele inden for EF. Selve formaalet med en antidumpingtold er nemlig at forhoeje prisen paa den omhandlede vare for at udligne den fastslaaede dumpingmargen (jf. bl.a. foernaevnte kendelse af 17.12.1984 i sag 258/84 R, af 18.10.1985 i sag 250/85 R og af 9.4.1987 i sag 77/87 R, samt kendelse afsagt af Domstolens praesident den 8.6.1989, sag 69/89 R, Nakajima All Precision mod Raadet, Sml. s. 1689, og den 14.2.1990, sag C-358/89 R, Extramet Industrie mod Raadet, Sml. I, s. 431).
17 Efter Domstolens praksis skal der foeres bevis for, at indfoerelsen af antidumpingtolden medfoerer et alvorligt og uopretteligt tab, som er saeregent for sagsoegeren.
18 Det sagsoegende selskab har gjort gaeldende, at det ikke har eksporteret en eneste vare siden indfoerelsen af den midlertidige antidumpingtold, at de tre importoerer synes at have valgt alternative forsyningskilder, og at denne situation vil medfoere, at sagsoegeren maa traekke sig fuldstaendig tilbage fra sektoren for handelsvaegte i Faellesskabet og hele Europa. Disse udsagn maa imidlertid betegnes som rene paastande eller antagelser, da sagsoegeren ikke har fremlagt noget som helst bevis for, at de faktiske omstaendigheder forholder sig som anfoert, eller anfoert andre forhold, som giver grund til at antage, at det af sagsoegeren haevdede tab er alvorligt, uopretteligt og saeregent for denne. Sagsoegeren har derfor ikke loeftet sin bevisbyrde.
19 I oevrigt giver de omstaendigheder, som sagsoegeren har paaberaabt sig, grund til at tvivle paa, at det haevdede tab, uanset dettes omfang, hovedsagelig skyldes antidumpingtolden. Sagsoegeren har nemlig anfoert, at konkurrencen paa EF' s marked er blevet vaesentligt skaerpet paa grund af indfoersler fra flere andre tredjelande, og tilfoejet, at selskabets egne udfoersler til Faellesskabet havde en stabil karakter, saavel naar de vurderes som helhed, som naar de vurderes efter de enkelte varer, med en faldende tendens inden for de sidste fem aar.
20 Da der ikke er foert bevis for, at uopsaettelighedsbetingelsen er opfyldt, kan begaeringen om foreloebige forholdsregler ikke tages til foelge, hvorved det er unoedvendigt at undersoege, om de to oevrige betingelser er opfyldt, dvs. betingelsen om fumus boni juris og betingelsen om, at afvejningen af interesserne skal falde ud til den begaerende parts fordel.
Afgørelse
Af disse grunde
bestemmer
DOMSTOLENS PRAESIDENT
1) Begaeringen om foreloebige forholdsregler tages ikke til foelge.
2) Afgoerelsen om sagens omkostninger udsaettes.
Saaledes bestemt i Luxembourg, den 11. marts 1994.