61988CJ0152_DA
Dommens præmisser
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved staevning, indgivet til Domstolens Justitskontor den 26 . maj 1988, har det franske selskab Sofrimport SARL ( herefter benaevnt "Sofrimport ") i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 173, stk . 2, anlagt sag med paastand om annullation af Kommissionens forordninger ( EOEF ) nr . 962/88 og nr . 984/88 af hhv . den 12 . og 14 . april 1988 - om suspension af udstedelsen af importlicenser for spiseaebler med oprindelse i Chile ( EFT L 95, s . 10 og EFT L 98, s . 37 ) - og af Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 1040/88 af 20 . april 1988 om fastsaettelse af importmaengder for spiseaebler med oprindelse i tredjelande og om aendring af forordning nr . 962/88 ( EFT L 102, s . 23 ). I samme staevning har Sofrimport i henhold til EOEF-Traktatens artikel 215, stk . 2, nedlagt paastand om, at Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab doemmes til at erstatte selskabets tab som foelge af anvendelsen af disse forordninger .
2 Forordningerne nr . 962/88, nr . 984/88 og nr . 1040/88 blev udstedt i henhold til ordningen om tilsyn med importen af spiseaebler fra tredjelande, som Kommissionen indfoerte ved forordning ( EOEF ) nr . 346/88 af 3 . februar 1988 ( EFT L 34, s . 21 ). Ifoelge ordningen var saadanne spiseaeblers overgang til fri omsaetning i De Ti betinget af, at der forelaa importlicenser, hvis gyldighedsperiode foerst var paa 30 dage, og som derefter i henhold til Kommissionens forordning nr . 871/88 af 30 . marts 1988 ( EFT L 87, s . 73 ) blev forlaenget til 40 dage . Ved forordningerne nr . 962/88 og nr . 984/88 suspenderede Kommissionen som en beskyttelsesforanstaltning udstedelsen af importlicenser for spiseaebler med oprindelse i Chile for perioderne hhv . 15.-22 . april og 18.-29 . april . Ved forordning nr . 1040/88 opretholdt Kommissionen for det foerste indtil 31 . august 1988 suspensionen af udstedelsen af importlicenser for spiseaebler med oprindelse i Chile og fastsatte for det andet importmaengder for spiseaebler med oprindelse i tredjelande, herunder de fem producentlande paa den sydlige halvkugle .
3 Sofrimport, der er importoer og engrosforhandler af frisk frugt, indskibede den 31 . marts 1988 i San Antonio et parti paa 89 514 kasser spiseaebler af chilensk oprindelse, bestemt til indfoersel i Faellesskabet . Forud for skibets ankomst den 20 . april 1988 til Marseille med denne last indgav selskabet den 12 . april 1988 til det franske interventionsorgan, Oniflhor, en ansoegning om importlicenser for disse varer, jfr . betingelserne i Kommissionens forordning nr . 346/88 .
4 Oniflhor afslog den 18 . april 1988 at udstede licens under henvisning til forordningerne nr . 962/88 og nr . 984/88 . Ansoegninger om importlicens, der var til behandling den 18 . april 1988, skulle nemlig i henhold til artikel 1, stk . 2, i forordning nr . 962/88 afslaas .
5 Den 26 . maj 1988 indgav Sofrimport i henhold til EOEF-Traktatens artikel 186 og procesreglementets artikel 83 en begaering om udsaettelse af gennemfoerelsen af forordningerne nr . 962/88, nr . 984/88 og nr . 1040/88, for saa vidt angik de spiseaebler, som selskabet havde indskibet i San Antonio den 31 . marts 1988 .
6 Ved kendelse af 10 . juni 1988 har Domstolens praesident taget denne begaering til foelge .
7 Vedroerende sagens retlige baggrund og faktiske omstaendigheder, retsforhandlingernes forloeb samt parternes anbringender og argumenter henvises i oevrigt til retsmoederapporten . Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende, saafremt det paa de enkelte punkter er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation .
Annullationspaastanden
Formaliteten
8 Forinden annullationssoegsmaalet antages til paakendelse, skal det afgoeres, om de anfaegtede retsakter beroerer sagsoegeren umiddelbart og individuelt som anfoert i Traktatens artikel 173, stk . 2 .
9 Sagsoegeren er umiddelbart beroert af de anfaegtede retsakter, fordi de nationale myndigheder ved forordning nr . 962/88 paalaegges at afslaa de ansoegninger om importlicenser, som er til behandling, saaledes at de ikke kan udoeve et skoen .
10 For saa vidt angaar spoergsmaalet, om sagsoegeren er individuelt beroert, skal det afgoeres, om de anfaegtede retsakter rammer selskabet paa grund af visse egenskaber, som er saerlige for dette, eller paa grund af en faktisk situation, der adskiller selskabet fra alle andre ( jfr . dom af 14 . juli 1983, Spijker mod Kommissionen, praemis 8, 231/82, Sml . s . 2559 ).
11 Det bemaerkes for det foerste, at sagsoegeren befinder sig i en situation som omhandlet i artikel 3, stk . 3, i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 2707/72 af 19 . december 1972 om fastsaettelse af betingelserne for anvendelse af beskyttelsesforanstaltninger i markedsordningen for frugt og groensager ( EFT 1972 ( 28 . december ) s . 3 ), hvorved Kommissionen paalaegges i forbindelse med vedtagelsen af saadanne foranstaltninger at tage hensyn til varernes saerlige situation paa deres vej til Faellesskabet . Alene importoererne af de chilenske aebler, der var undervejs til Faellesskabet paa det tidspunkt, da forordning nr . 962/88 blev udstedt, er omfattet af denne situation . Disse importoerer udgoer derfor en sluttet gruppe, der er tilstraekkeligt adskilt fra alle andre importoerer af chilenske aebler, og denne gruppe kan ikke udvides efter ikrafttraedelsen af de paagaeldende suspensionsforanstaltninger .
12 Det bemaerkes for det andet, at naar artikel 3 giver disse importoerer en saerlig beskyttelse, kan de kraeve, at denne beskyttelse overholdes, og de kan derfor med henblik herpaa indbringe et soegsmaal .
13 De importoerer, hvis varer befandt sig paa vej til Faellesskabet paa det tidspunkt, da de anfaegtede forordninger traadte i kraft, skal derfor anses for individuelt beroert heraf i det omfang, retsakterne angaar de naevnte varer . Annullationssoegsmaalet kan derfor kun realitetsbehandles, for saa vidt det angaar anvendelsen af beskyttelsesforanstaltningerne paa varer, der var undervejs til Faellesskabet .
Realiteten
14 Sofrimport har til stoette for sit annullationssoegsmaal fremfoert foelgende anbringender :
- der var ikke tale om alvorlige forstyrrelser som anfoert i artikel 29 i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1035/72 af 18 . maj 1972 om den faelles markedsordning for frugt og groensager ( EFT 1972 II, s . 423 ), hvilket er en betingelse for at traeffe beskyttelsesforanstaltninger;
- der forelaa magtfordrejning, fordi importen af spiseaebler blev suspenderet med henblik paa at gennemfoere en markedsundersoegelse, og Kommissionen kun har bemyndigelse til at suspendere importen for at undgaa, at markedet udsaettes for alvorlige forstyrrelser paa grund af disse indfoersler, samt tilsidesaettelse af proportionalitetsprincippet, idet suspensionen alene gjaldt import af aebler med oprindelse i Chile, men ikke import af aebler med oprindelse i andre tredjelande;
- artikel 3, stk . 3, i forordning nr . 2707/72 blev tilsidesat, idet Kommissionen undlod at tage hensyn til situationen for varer, der var undervejs til Faellesskabet;
- Kommissionen har ikke kompetence til at indfoere en kvoteordning som den, der fremgaar af forordning nr . 1040/88 .
15 Da annullationssoegsmaalet kun kan realitetsbehandles i det omfang, det angaar situationen for varer, der var undervejs til Faellesskabet, skal der alene tages stilling til det tredje anbringende, som er det eneste, der omhandler anvendelsen af beskyttelsesforanstaltninger paa disse produkter .
16 Det fremgaar af artikel 3, stk . 3, foerste afsnit i forordning nr . 2707/72, at "de i stk . 1 fastsatte forholdsregler tager hensyn til varernes saerlige situation paa deres vej til Faellesskabet ". Formaalet med denne bestemmelse er, at en importoer, hvis varer er undervejs til Faellesskabet, skal kunne henholde sig til en berettiget forventning om, at suspensionsforanstaltningerne ikke vil blive anvendt over for ham, medmindre afgoerende offentlige interesser taler herfor .
17 Kommissionen har indledningsvis anfoert, at den i tilstraekkeligt omfang har beskyttet de erhvervsdrivende, hvis varer var undervejs til Faellesskabet, idet den ved forordning nr . 871/88 af 30 . marts 1988 ( EFT L 87, s . 73 ) forlaengede importlicensernes gyldighedsperiode fra 30 til 40 dage . Dette argument kan ikke laegges til grund . Det er herved tilstraekkeligt at fastslaa, at den saerlige beskyttelse i artikel 3, stk . 3, i forordning nr . 2707/72 foerst og fremmest angaar varer, der ikke er omfattet af en licens .
18 Kommissionen har dernaest gjort gaeldende, at en normal omhyggelig erhvervsdrivende kan forvente, at Kommissionen til enhver tid kan traeffe beskyttelsesforanstaltninger, naar den udtrykkeligt havde forbeholdt sig muligheden herfor i artikel 3, stk . 3, i forordning nr . 346/88 . Det bemaerkes hertil, at en oplysning til de erhvervsdrivende om, at der muligvis traeffes beskyttelsesforanstaltninger, ikke kan anses for tilstraekkelig . For at kravene i forbindelse med den saerlige beskyttelse i artikel 3, stk . 3, i forordning nr . 2707/72 kan anses for opfyldt, burde bestemmelsen desuden have angivet de situationer, hvor offentlige interesser maa kunne berettige anvendelse af beskyttelsesforanstaltninger paa varer undervejs til Faellesskabet .
19 Det bemaerkes, at Kommissionen ikke i den foreliggende sag har gjort gaeldende, at der forelaa overordnede offentlige interesser, som berettigede anvendelsen af suspensionsforanstaltninger paa varer undervejs til Faellesskabet .
20 Kommissionen har derfor tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 3, stk . 3, i den naevnte forordning .
21 Kommissionens forordninger nr . 962/88, nr . 984/88 og nr . 1040/88 vil derfor vaere at annullere i det omfang, de angaar varer, der er undervejs til Faellesskabet . Annullationspaastanden i oevrigt kan ikke tages til foelge .
Erstatningskravet
22 Sofrimport har dernaest paastaaet Faellesskabet doemt til at erstatte det tab, som selskabet har lidt, idet det var forhindret i at saelge spiseaeblerne med oprindelse i Chile i Faellesskabet foer den 10 . juni 1988, da Domstolens praesident afsagde kendelse om, at gennemfoerelsen af forordningerne blev stillet i bero for saa vidt angaar 89 514 kasser spiseaebler, der paa det paagaeldende tidspunkt var transitoplagret i Marseille' s havn . Kommissionen har nemlig ved at udstede disse forordninger uden at tage hensyn til situationen for de varer, der var undervejs, tilsidesat en overordnet retsregel og aabenbart og groft overskredet graenserne for udoevelsen af sine befoejelser .
23 Kommissionen har bestridt, at betingelserne for at paalaegge Faellesskabet ansvar uden for kontraktsforhold er til stede . De anfaegtede forordninger er retsakter, der indebaerer beslutninger vedroerende den oekonomiske politik, hvorfor Faellesskabet ikke kan paalaegges erstatningsansvar, medmindre de betingelser, der er fastslaaet i Domstolens praksis vedroerende ansvar uden for kontraktsforhold er opfyldt . De anfaegtede foranstaltninger overskrider ikke graenserne for Kommissionens befoejelser, og der er under alle omstaendigheder ikke tale om en aabenbar og grov overskridelse . I oevrigt har sagsoegeren ikke lidt et tab, der overskrider graenserne for de oekonomiske risici, som normalt er forbundet med erhvervsvirksomhed i den paagaeldende sektor .
24 Det fremgaar af Traktatens artikel 215, stk . 2, at Faellesskabet for saa vidt angaar ansvar uden for kontraktsforhold i overensstemmelse med de almindelige retsgrundsaetninger, der er faelles for medlemsstaternes retssystemer, skal erstatte skader forvoldt af dets institutioner under udoevelsen er deres hverv .
25 For saa vidt angaar generelle retsakter har Domstolen fastslaaet raekkevidden af denne bestemmelse, bl.a . i dom af 25 . maj 1978, HNL, praemis 4-6 ( de forenede sager 83 og 94/76, 4, 15 og 40/77, Sml . s . 1209; jfr . ogsaa dommene af 4 . oktober 1979, Ireks-Arkady, praemis 9, 238/78, Sml . s . 2955, DGV, praemis 9, de forenede sager 241, 242, 245-250/78, Sml . s . 3017, og Interquell, praemis 12, forenede sager 261 og 262/78, Sml . s . 3045 ). I henhold til denne praksis ifalder Faellesskabet kun ansvar som foelge af en generel retsakt, der indebaerer beslutninger vedroerende oekonomisk politik, saafremt der foreligger en tilstraekkeligt kvalificeret kraenkelse af en hoejere retsregel til beskyttelse af private .
26 Det bemaerkes for det foerste, at formaalet med artikel 3, stk . 3, foerste afsnit, i forordning nr . 2707/72 er at beskytte de erhvervsdrivende, som indfoerer varer til Faellesskabet, der er omfattet af den naevnte forordning, mod de skadelige virkninger af beskyttelsesforanstaltninger, som maatte blive truffet af faellesskabsinstitutionerne . Bestemmelsen skaber saaledes en berettiget forventning, hvis tilsidesaettelse udgoer en overtraedelse af en overordnet retsregel .
27 For det andet bemaerkes, at Kommissionen, da den fuldstaendigt og uden at henvise til en afgoerende offentlig interesse undlod at tage hensyn til den situation, som erhvervsdrivende, f.eks . Sofrimport, befandt sig i, har begaaet en tilstraekkelig kvalificeret overtraedelse af artikel 3, stk . 3, i forordning nr . 2707/72 .
28 For det tredje gaar det af Sofrimport paastaaede tab ud over graenserne for de oekonomiske risici, som er forbundet med erhvervsvirksomhed i den paagaeldende sektor, idet formaalet med den naevnte bestemmelse netop er at begraense disse risici for varer, der er undervejs .
29 Under disse omstaendigheder tilpligtes Faellesskabet at erstatte de tab, Sofrimport har lidt ved udstedelsen af de anfaegtede forordninger .
30 Parterne opfordres til ved faelles aftale at fastsaette erstatningsbeloebets stoerrelse inden for en frist paa 12 maaneder, med forbehold af en senere afgoerelse, truffet af Domstolen, idet der ved fastsaettelsen tages hensyn til de priser, som Sofrimport faktisk opnaaede ved salget af aeblerne efter Domstolens kendelse, og de priser, som selskabet kunne have opnaaet umiddelbart efter varernes ankomst til losningshavnen .
31 Sofrimport har desuden paastaaet Faellesskabet tilpligtet at betale renter paa 9,5% p.a . at regne fra den dato, da replikken i denne sag blev indgivet .
32 Da dette rentekrav er gjort gaeldende i forbindelse med Faellesskabets ansvar uden for kontraktsforhold efter artikel 215, stk . 2, maa det vurderes paa grundlag af de retsgrundsaetninger, der er faelles for medlemsstaternes retssystemer, og som artiklen henviser til . Disse retssystemer anerkender i almindelighed rentekrav . Under hensyntagen til de kriterier, som Domstolen har lagt til grund i tilsvarende sager opstaar forpligtelsen til betaling af renter den dag, naervaerende dom afsiges, saafremt dommen statuerer pligt til erstatning af skaden ( jfr . ovenfor naevnte domme af 4 . oktober 1979, af 18 . maj 1983, Pauls Agriculture, praemis 17, 256/81, Sml . s . 1707 og af 13 . november 1984, Birra Wuehrer, praemis 37, forenede sager 256, 257, 265 og 267/80, 5 og 51/81 og 282/82, Sml . s . 3693 ). Rentesatsen er herved at fastsaette til 8 %.
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN ( Femte Afdeling )
foer anden afgoerelse traeffes :
1 ) Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 962/88 og nr . 984/88 af hhv . 12 . og 14 . april 1988 om suspension af udstedelsen af importlicenser for spiseaebler med oprindelse i Chile og Kommissionens forordning nr . 1040/88 af 20 . april 1988 om fastsaettelse af importmaengderne for spiseaebler med oprindelse i tredjelande og om aendring af forordning nr . 962/88 annulleres for saa vidt angaar varer undervejs til Faellesskabet .
2 ) Annullationspaastanden i oevrigt tages ikke til foelge .
3 ) Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab doemmes til at erstatte det tab, Sofrimport SARL har lidt ved anvendelsen af forordningerne nr . 962/88, nr . 984/88 og nr . 1040/88 .
4 ) Af de paagaeldende beloeb svares renter 8% p.a . fra datoen for naervaerende dom .
5 ) Inden 12 maaneder efter domsafsigelsen meddeler parterne Domstolen stoerrelsen af de efter faelles aftale fastsatte erstatningsbeloeb .
6 ) Saafremt en saadan aftale ikke kommer i stand, meddeler parterne inden 12 maaneder efter domsafsigelsen Domstolen deres paastand opgjort i tal .
7 ) Afgoerelsen om sagens omkostninger udsaettes .