61988CJ0186_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved staevning, indgivet til Domstolens Justitskontor den 7 . juli 1988, har Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 169 anlagt sag med paastand om, at det statueres, at Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EOEF-Traktatens artikel 30, Raadets forordning nr . 2777/75 af 29 . oktober 1975 om den faelles markedsordning for fjerkraekoed ( EFT L 282, s . 77 ), Raadets direktiv 71/118 af 15 . februar 1971 om sundhedsmaessige problemer i forbindelse med handel med fersk fjerkraekoed ( EFT 1971 I, s . 97 ) og Raadets direktiv 83/643 af 1 . december 1983 om forenkling af fysisk kontrol og administrative formaliteter i forbindelse med godstransport mellem medlemsstaterne ( EFT L 359, s . 8 ), idet den i henhold til § 24 i "Gefluegelfleischhygienegesetz" ( lov om sundhedsbestemmelser for fjerkraekoed ) og § 7 i "Gefluegelfleischuntersuchungsverordnung" ( bekendtgoerelse om undersoegelse af fjerkraekoed ) systematisk foretager graensekontrol af fersk fjerkraekoed fra andre medlemsstater .
2 I henhold til de i Forbundsrepublikken Tyskland gaeldende bestemmelser, dvs . "Gefluegelfleischhygienegesetz" af 12 . juli 1973 og "Gefluegelfleischuntersuchungsverordnung" af 3 . november 1976, som aendret ved bekendtgoerelse af 27 . juli 1978, gaelder der for enhver indfoersel af fersk fjerkraekoed til Forbundsrepublikken Tyskland en procedure, hvorefter importoeren er forpligtet til rettidigt at angive varen til det kompetente indgangstoldsted med henblik paa en undersoegelse, og i den forbindelse angive varens art og maengde samt det tidspunkt, hvor undersoegelsen skal finde sted . Formaalet med den naevnte undersoegelse er at kontrollere, om det indfoerte parti er ledsaget af et gyldigt sundhedscertifikat, om varerne i det paagaeldende parti svarer til, hvad der er angivet i certifikatet, og om visse naermere maerkninger er foretaget . Undersoegelsen skal fortages af veterinaerpersonale .
3 I dom af 20 . september 1988, Moormann ( sag 190/87, Sml . 1988, s . 4689 ) kendte Domstolen vedroerende en praejudiciel anmodning fra Bundesverwaltungsgericht for ret :
"1 ) Der foreligger foranstaltninger med tilsvarende virkning som kvantitative restriktioner i EOEF-Traktatens artikel 30' s forstand, saafremt fjerkraekoed ved indfoerslen til bestemmelseslandet undersoeges systematisk af en dyrlaege eller en anden sundhedssagkyndig . For saa vidt disse foranstaltninger har til formaal systematisk at kontrollere overholdelsen af sundhedsforskrifterne i Raadets direktiv 71/118 ... kan de ikke begrundes med de i EOEF-Traktatens artikel 36 naevnte hensyn .
2 ) Artikel 11, stk . 2, i Raadets forordning nr . 2777/75 ... vedroerer samhandelen med tredjelande og finder ikke anvendelse paa samhandelen inden for Faellesskabet .
...
4 ) Begrebet 'fysisk kontrol' som anvendt i Raadets direktiv 83/643 ... skal forstaas som omfattende enhver form for kontrol, som varen fysisk underkastes . Begrebet 'administrative formaliteter' skal forstaas saaledes, at det omfatter alle kontrolforanstaltninger vedroerende de dokumenter og certifikater, der ledsager varen, og hvorunder det ved en simpel besigtigelse kontrolleres, at varen svarer til dokumenterne og certifikaterne; det er herved en forudsaetning, at disse foranstaltninger kan foretages af det personale, der varetager den almindelige varekontrol ved graensen . Paa grundlag af de anfoerte definitioner tilkommer det den nationale ret at fastlaegge, hvilken gruppe de i det fjerde spoergsmaal omhandlede foranstaltninger skal henfoeres til under hensyn til de herom naermere fastsatte nationale bestemmelser .
5 ) Begrebet 'kontrol' i artikel 2 i direktiv 83/643 skal fortolkes saaledes, at det er den kontrol, der omhandles i direktivets artikel 1, stk . 1, der herefter kun maa gennemfoeres ved stikproever, mens bestemmelsen ikke regulerer, hvorledes de administrative formaliteter skal gennemfoeres ."
4 Paa grundlag af denne dom har Kommissionen i replikken begraenset sagsgenstanden saaledes, at den nu nedlaegger paastand om, at det statueres, at Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EOEF-Traktatens artikel 30, forordning nr . 2777/75, direktiv 71/118 og direktiv 83/643, idet den systematisk foretager graensekontrol af fersk fjerkraekoed hidroerende fra andre medlemsstater, hvilket indebaerer en forpligtelse til forudgaaende anmeldelse, som gaar ud over en simpel kontrol af, at der er overensstemmelse med de dokumenter og certifikater, som ledsager varen, og en besigtigelse af varen for at sikre dens overensstemmelse med dokumenterne, og som begge foretages af embedsmaend, der varetager den almindelige varekontrol ved graensen .
5 Vedroerende sagens faktiske omstaendigheder, retsforhandlingernes forloeb samt parternes anbringender og argumenter henvises i oevrigt til retsmoederapporten . Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende, saafremt det paa de enkelte punkter er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation .
6 Som det fremgaar af replikken og duplikken samt af de mundtlige indlaeg i retsmoedet, goer Kommissionen i det vaesentlige gaeldende, at Forbundsrepublikken Tyskland som en obligatorisk foranstaltning lader veterinaere embedsmaend, som forestaar afslutningen af de administrative formaliteter, gennemfoere en systematisk veterinaerkontrol .
7 Forbundsrepublikken Tyskland har indroemmet, at forpligtelsen til forudgaaende at angive varerne skyldes noedvendigheden af at sikre, at der er dyrlaeger til stede ved graenseovergangsstederne, og at koordinere deres arbejde . Den har imidlertid afvist, at der foretages en kontrol, der gaar ud over en systematisk afslutning af formaliteterne, jfr . direktiv 83/643, saaledes som Domstolen fortolkede dette begreb i ovennaevnte dom af 20 . september 1988 . Naar det er dyrlaegerne, der afslutter de systematiske, administrative formaliteter, kan dette ske mere effektivt og hurtigere .
8 I modsaetning til, hvad der gaelder, naar andre varer passerer en graense, er kravet om, at dyrlaeger skal afslutte de administrative formaliteter ved transport af fersk fjerkraekoed, ifoelge den tyske regering i overensstemmelse med de faellesskabsretlige bestemmelser og begrundet i hensynet til beskyttelse af den offentlige sundhed .
9 Det bemaerkes, at Domstolen i ovennaevnte dom af 20 . september 1988 fastslog, at der ved Raadets direktiv 71/118 af 15 . februar 1971 om sundhedsmaessige problemer i forbindelse med handel med fersk fjerkraekoed ( EFT 1971 I, s . 97 ) er indfoert en harmoniseret sundhedskontrolordning, som er baseret paa, at varen i det hele kontrolleres i afsendelseslandet, traeder i stedet for kontrollen i bestemmelsesstaten og skal muliggoere den frie samhandel med de paagaeldende produkter paa samme vilkaar som paa et nationalt marked ( praemis 11 ). Domstolen fastslog videre, at de produkter, der er omfattet af direktiv 71/118, herefter ikke laengere kan underkastes en systematisk sundhedskontrol, som bl.a . omfatter enhver kontrolforanstaltning, der gennemfoeres af indfoerselsstaten for at sikre, at sundhedsforskrifterne faktisk er overholdt, saafremt saadanne foranstaltninger forudsaetter, at en dyrlaege eller en anden sundhedssagkyndig medvirker ( praemis 14 ).
10 Domstolen udledte heraf, at de af direktiv 71/118 omfattede produkter herefter ikke laengere kan underkastes nogen systematisk kontrol ved passage af en faellesskabsgraense, bortset fra den administrative kontrol, der gennemfoeres for alle varer, der overskrider graensen ( praemis 16 ).
11 I ovennaevnte dom fastslog Domstolen desuden, at begrebet administrative formaliteter, der i henhold til direktiv 83/643 systematisk kan foretages, skal forstaas saaledes, at det omfatter kontrolforanstaltninger, der kan foretages af det personale, der varetager den almindelige varekontrol ved graensen ( praemis 29 ).
12 Domstolens fortolkning af begrebet administrative formaliteter er ikke i sig selv til hinder for, at en medlemsstat lader disse formaliteter udfoere af mere kvalificerede ansatte, konkret veterinaere embedsmaend; dette forudsaetter dog, at der ikke herved sker en forhaling af afslutningen af formaliteterne ved graensepassagen, og at de administrative formaliteter ikke bliver en egentlig veterinaerkontrol .
13 Den forpligtelse til forudgaaende at angive varen, der efter tysk lov systematisk paalaegges transportoerer af fersk fjerkraekoed, kan ikke betragtes som en administrativ formalitet, som kan gennemfoeres systematisk i henhold til direktiv 83/643 .
14 Ud fra den betragtning, at det interne marked maa styrkes og udbygges yderligere, og at bestraebelserne paa at lette formaliteter og kontrol ved Faellesskabets indre graenser boer oeges mest muligt, tillades der efter direktivet ikke formaliteter eller krav, som gaar ud over, hvad der saedvanligvis kraeves i forbindelse med en hvilken som helst vares overskridelse af graensen .
15 Forbundsrepublikken Tysklands regering har forklaret, at kravet om forudgaaende angivelse alene har til formaal at soege samordnet dyrlaegernes arbejde og at sikre, at de er til stede, naar varerne passerer graensen . En saadan obligatorisk dyrlaegekontrol er ifoelge den tyske regering ikke alene begrundet i effektivitetshensyn, men ogsaa i de transporterede varers karakteristika og det ansvar, der paahviler veterinaermyndighederne ved transport af fersk koed, navnlig hvad angaar hensynet til beskyttelse af den offentlige sundhed .
16 Naar henses til den harmoniserede sundhedskontrolordning, som er gennemfoert ved faellesskabsbestemmelser, og - som Domstolen understregede i ovennaevnte dom af 20 . september 1988 - er baseret paa, at varen i det hele kontrolleres i afsendelseslandet, hvilken kontrol traeder i stedet for kontrollen i bestemmelseslandet, kan hensyn, der er forbundet med kravet om beskyttelse af sundheden, ikke begrunde, at transportoerer paalaegges specifikke, supplerende krav ved overskridelse af en graense .
17 Det maa herefter fastslaas, at Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EOEF-Traktatens artikel 30 og direktiverne 71/118 og 83/643, idet den systematisk paalaegger transportoerer af fersk fjerkraekoed en forpligtelse til forudgaaende at angive varen med henblik paa at sikre en systematisk veterinaerkontrol .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
18 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk . 2, doemmes den part, der taber sagen, til at betale sagens omkostninger . Forbundsrepublikken Tyskland har tabt sagen og boer derfor betale sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN
1 ) Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EOEF-Traktatens artikel 30, Raadets direktiv 71/118 af 15 . februar 1971 om sundhedsmaessige problemer i forbindelse med handel med fersk fjerkraekoed og Raadets direktiv 83/643 af 1 . december 1983 om forenkling af fysisk kontrol og administrative formaliteter i forbindelse med godstransport mellem medlemsstaterne, idet den systematisk paalaegger transportoerer af fersk fjerkraekoed en forpligtelse til forudgaaende at angive varen med henblik paa at sikre en systematisk veterinaerkontrol .
2 ) Forbundsrepublikken Tyskland betaler sagens omkostninger .