Domstolens kendelse (Femte Afdeling) af 4. december 2019 –Polen mod Kommissionen
(Sag C-181/18 P) (1)
»Appel – artikel 181 i Domstolens procesreglement – annullationssøgsmål – artikel 263, stk. 4, TEUF – formaliteten – afgørelse, der hverken vedrører appellanten umiddelbart eller individuelt – regelfastsættende retsakt – foreligger ikke – artikel 130 i Rettens procesreglement – bedømmelse af anbringenderne vedrørende realiteten – artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder – ret til en effektiv domstolsbeskyttelse og til en retfærdig rettergang – kontradiktionsprincippet – åbenbart, at appellen skal afvises«
1.      Appel – søgsmålsgrunde – anbringender, der er fremsat mod en doms præmisser, der ikke er nødvendige som begrundelse for domskonklusionen – appellen afvises
(Art. 256, stk. 1, TEUF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1)
(jf. præmis 30-33 og 37)
2.      Annullationssøgsmål – fysiske eller juridiske personer – retsakter, som berører dem umiddelbart og individuelt – betingelser af kumulativ karakter – søgsmålet afvises, hvis en af disse betingelser ikke er opfyldt
(Art. 263, stk. 4, TEUF)
(jf. præmis 33)
3.      Retslig procedure – retskraft – rækkevidde – grænser
(jf. præmis 35)
Konklusion
1)
Appellen afvises.
2)
Republikken Polen bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger.
1 EUT C 152 af 30.4.2018.