62017TJ0370_RES
Sag T-370/17
KPN BV
mod
Europa-Kommissionen
Rettens dom (Ottende Afdeling) af 23. maj 2019
»Konkurrence – fusioner – det nederlandske marked for tv- og telekommunikationstjenester – selvstændigt fungerende joint venture-virksomhed – afgørelse, hvorved en fusion erklæres forenelig med det indre marked og EØS-aftalen – tilsagn – relevant marked – vertikale virkninger – åbenbart urigtigt skøn – begrundelsespligt«
Fusioner og virksomhedsovertagelser – Kommissionens undersøgelse – økonomiske vurderinger – skønsbeføjelse – domstolsprøvelse – rækkevidde – grænser
(Art. 256 TEUF; Rådets forordning nr. 139/2004, art. 2 og 8)
(jf. præmis 57-60 og 106-108)
Fusioner og virksomhedsovertagelser – Kommissionens undersøgelse – afgrænsning af det relevante marked – kriterier – varers substituerbarhed – begreb
(Rådets forordning nr. 139/2004; Kommissionens forordning nr. 802/2004; Kommissionens forordning nr. 802/2004, bilag I; Kommissionens meddelelse 97/C 372/03, punkt 15 og 17)
(jf. præmis 61-63, 68-71 og 76)
Fusioner og virksomhedsovertagelser – Kommissionens undersøgelse – afgrænsning af det relevante marked – betydningen af Kommissionens tidligere afgørelsespraksis – foreligger ikke
(Rådets forordning nr. 139/2004)
(jf. præmis 79 og 80)
Fusioner og virksomhedsovertagelser – bedømmelse af foreneligheden med det indre marked – Kommissionens undersøgelse – vurdering af de konkurrencebegrænsende virkninger – vertikale virkninger – vurdering af, om en konkurrencebegrænsende inputafskærmning er sandsynlig – kriterier – mulighed for at hindre adgangen til input mærkbart – betydelig markedskraft på det førliggende marked
(Rådets forordning nr. 139/2004, art. 2; Kommissionens meddelelse 2008/C 265/07, punkt 20, 31, 32 og 35)
(jf. præmis 109, 110, 113-115 og 118-120)
Institutionernes retsakter – begrundelse – forpligtelse – rækkevidde – beslutning om anvendelse af regler om fusioner – beslutning om godkendelse af en fusion
(Art. 296 TEUF; Rådets forordning nr. 139/2004)
(jf. præmis 138-140)
Annullationssøgsmål – anbringender – manglende eller utilstrækkelig begrundelse – anbringende forskelligt fra anbringendet vedrørende retsaktens materielle lovlighed
(Art. 263 TEUF og 296 TEUF)
(jf. præmis 141)
Resumé
I dommen i sagen KPN mod Kommissionen (sag T-370/17), afsagt den 23. maj 2019, har Retten truffet afgørelse om Europa-Kommissionens afgørelse C(2016) 5165 final af 3. august 2016 om en fusions forenelighed med det indre marked og EØS-aftalen, hvorved Vodafone Group og Liberty Global Europe Holding (herefter »de anmeldende parter«) erhvervede den fælles kontrol over en selvstændigt fungerende joint venture-virksomhed i Nederlandene inden for telekommunikationssektoren. Sagsøgeren, der er et nederlandsk selskab, som konkurrerer med de anmeldende parter, som bl.a. virker inden for sektoren for mobile telekommunikationstjenester i Nederlandene, havde anfægtet denne afgørelse. Selskabets søgsmål vedrørte navnlig vertikale konkurrenceproblemer i kæden for udsendelse af tv-indhold.
Retten har indledningsvis truffet afgørelse om et anbringende om en åbenbart urigtig vurdering vedrørende afgrænsningen af det relevante marked. Retten har i denne forbindelse bemærket, at spørgsmålet om, hvorvidt to produkter eller tjenesteydelser er en del af det samme marked, indebærer en afgørelse af, om de kan anses for at være substituerbare på grund af deres egenskaber, pris og anvendelsesformål, og i første omgang fra kundens synspunkt. I denne sag har Retten fastslået, at Kommissionen ikke havde foretaget en åbenbart urigtig vurdering ved ikke at foretage en yderligere segmentering af markedet for engroslevering og ‑erhvervelse af premium betalings-tv med sportsindhold, idet disse kanaler var substituerbare ud fra synspunktet hos leverandørerne af tv-tjenester på detailbasis, da disse kanaler havde de samme kunder og et lignende indhold.
Retten har undersøgt, om der forelå en åbenbart urigtig vurdering vedrørende fusionens vertikale virkninger, navnlig afskærmningsvirkningen for input vedrørende kanalen, Ziggo Sport Totaal, på markedet for engroslevering og ‑erhvervelse af premium betalings-tv med sportsindhold. Retten har indledningsvis bemærket, at det fremgår af retningslinjerne om ikke-horisontale fusioner, at inputafskærmningen forekommer, når den nye enhed efter fusionen kan begrænse adgangen til produkter eller tjenester, som den ellers ville have udbudt uden fusionen. Ved vurderingen af, om en konkurrencebegrænsende inputafskærmning er sandsynlig, skal Kommissionen for det første undersøge, om den fusionerede virksomhed vil få mulighed for at hindre adgangen til input mærkbart, for det andet om den vil have incitament til det, og for det tredje om en afskærmningsstrategi vil skade den efterfølgende konkurrence betydeligt. Disse tre betingelser er kumulative, hvorfor den manglende opfyldelse af den ene af disse er tilstrækkelig til at udelukke risikoen for en konkurrencebegrænsende inputafskærmning. Den første af disse betingelser kan opfyldes, når den vertikalt integrerede virksomhed, der opstår ved fusionen, har en betydelig markedskraft på det førliggende marked, dvs. i det foreliggende tilfælde markedet for engroslevering af premium betalings-tv med sportsindhold. Retten har fastslået, at det var uden at foretage en åbenbart urigtig vurdering, at Kommissionen i den anfægtede afgørelse konkluderede, at den fusionerede enhed ikke havde evne til at iværksætte en afskærmningsstrategi, da dens markedsandel på det relevante marked var lavere end 10%.