Rettens dom (Femte Afdeling) af 30. januar 2020 –CBA Spielapparate- und Restaurantbetrieb mod Kommissionen
(Sag T-168/17)
»Aktindsigt – forordning (EF) nr. 1049/2001 – dokumenter, der vedrører en administrativ procedure angående en påstået statsstøtte ydet af de østrigske myndigheder til indehavere af en koncession i henhold til loven om hasardspil – afslag på aktindsigt – undtagelse vedrørende beskyttelsen af formålet med inspektioner, undersøgelser og revision – tungtvejende offentlig interesse – begrundelsespligt – ulovlighedsindsigelse«
1.      Annullationssøgsmål – formaliteten – forkastelse af et søgsmål uden at tage stilling til formaliteten – Unionens retsinstansers skønsbeføjelse
(Art. 263 TEUF)
(jf. præmis 28)
2.      EU-institutioner – offentlighedens ret til aktindsigt – forordning nr. 1049/2001 – undtagelser til retten til aktindsigt – beskyttelse af formålet med inspektioner, undersøgelser og revision – rækkevidde – anvendelse på sagsakter vedrørende procedurer for kontrol med statsstøtte – generel formodning for anvendelse af undtagelsen til retten til aktindsigt på samtlige dokumenter i sagen – afslag på aktindsigt – begrundelsespligt – rækkevidde – afgørelse, der bekræfter en oprindelig afgørelse
(Art. 15, stk. 3, TEUF og art. 296 TEUF; Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1049/2001, fjerde betragtning og art. 1 samt art. 4, stk. 2)
(jf. præmis 33-36 og 39)
3.      EU-institutioner – offentlighedens ret til aktindsigt – forordning nr. 1049/2001 – undtagelser til retten til aktindsigt – beskyttelse af formålet med inspektioner, undersøgelser og revision – rækkevidde – anvendelse på sagsakter vedrørende procedurer for kontrol med statsstøtte – generel formodning for anvendelse af undtagelsen til retten til aktindsigt på samtlige dokumenter i sagen – begæring om aktindsigt fremsat under den retslige procedure angående realiteten – afslagets lovlighed
(Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1049/2001, art. 4, stk. 2, tredje led)
(jf. præmis 44-48 og 52)
4.      EU-institutioner – offentlighedens ret til aktindsigt – forordning nr. 1049/2001 – undtagelser til retten til aktindsigt – rækkevidde – anvendelse af undtagelserne i administrative sager om kontrolprocedurerne vedrørende overholdelsen af konkurrencereglerne – meddelelse til en person, der påtænker at anlægge et erstatningssøgsmål på grundlag af en angivelig overtrædelse af konkurrencereglerne – forpligtelse for ansøgeren til at dokumentere, at det er nødvendigt at få aktindsigt i de omhandlede dokumenter – forpligtelse til at foretage en afvejning af de foreliggende interesser
(Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1049/2001, art. 4, stk. 2)
(jf. præmis 55, 56 og 75)
5.      Grundlæggende rettigheder – offentlighedens ret til aktindsigt i EU-institutionernes dokumenter – grænser – søgsmål til prøvelse af et afslag på aktindsigt – undersøgelse af lovligheden af afledte retsakter, der fastsætter betingelser for aktindsigt
(Art. 15, stk. 3, TEUF; Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 42 og art. 52, stk. 2; Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 805/2004, art. 1049/2001)
(jf. præmis 66-69)
6.      EU-institutioner – offentlighedens ret til aktindsigt – forordning nr. 1049/2001 – undtagelser til retten til aktindsigt – mere tungtvejende offentlig interesse, der kan begrunde en udbredelse af dokumenter – begreb – den interesseredes subjektive interesse i at forsvare sig – ikke omfattet
(Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 47; Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1049/2001, art. 4, stk. 2)
(jf. præmis 74 og 76)
Angående
Søgsmål i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om annullation af Kommissionens afgørelse C(2017) 249 final af 13. januar 2017, hvorved der blev givet afslag på aktindsigt i dokumenter vedrørende en procedure for statsstøtte registreret under sagsnummeret SA.40224 [2014/CP] i henhold til artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT 2001, L 145, s. 43).
Konklusion
1)
Europa-Kommissionen frifindes.
2)
CBA Spielapparate- und Restaurantbetrieb GmbH bærer sine egne omkostninger og betaler de af Kommissionen afholdte omkostninger.
3)
Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union bærer hver deres egne omkostninger.