62021CJ0548_RES
Věc C‑548/21
CG
v.
Bezirkshauptmannschaft Landeck
(žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, kterou podal Landesverwaltungsgericht Tirol)
Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 4. října 2024
„Řízení o předběžné otázce – Ochrana fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů příslušnými orgány za účelem prevence, vyšetřování, odhalování či stíhání trestných činů – Směrnice 2016/680/EU – Článek 3 bod 2 – Pojem ‚zpracování‘ – Článek 4 – Zásady týkající se zpracování osobních údajů – Článek 4 odst. 1 písm. c) – Zásada ‚minimalizace údajů‘ – Články 7, 8 a 47 a čl. 52 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie – Požadavek, aby omezení výkonu základního práva bylo ‚stanoveno zákonem‘ – Proporcionalita – Posouzení proporcionality s ohledem na všechny relevantní skutečnosti – Předchozí kontrola soudem nebo nezávislým správním orgánem – Článek 13 – Informace poskytované subjektu údajů – Omezení – Článek 54 – Právo na účinnou soudní ochranu vůči správci nebo zpracovateli – Policejní vyšetřování v oblasti obchodování s omamnými látkami – Pokus policejních orgánů o odblokování mobilního telefonu za účelem přístupu k údajům obsaženým v tomto telefonu pro účely tohoto vyšetřování“
Sbližování právních předpisů – Odvětví telekomunikací – Zpracování osobních údajů a ochrana soukromí v odvětví elektronických komunikací – Směrnice 2002/58 – Oblast působnosti – Pokus policejních orgánů o přístup k osobním údajům obsaženým v mobilním telefonu pro účely trestního vyšetřování – Absence zásahu poskytovatelů služeb elektronických komunikací – Vyloučení
(Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/58, ve znění směrnice 2009/136, čl. 1 odst. 1 a 3 a článek 3)
(viz body 57–59)
Ochrana fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů v trestní oblasti – Směrnice 2016/680 – Oblast působnosti – Pokus policejních orgánů o přístup k osobním údajům obsaženým v mobilním telefonu pro účely trestního vyšetřování – Zahrnutí
(Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2016/680, čl. 2 odst. 1 a čl. 3 bod 2)
(viz body 71–77)
Ochrana fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů v trestní oblasti – Směrnice 2016/680 – Zásady týkající se zpracování osobních údajů – Zásada minimalizace údajů a zásada proporcionality – Policejní vyšetřování v oblasti obchodování s omamnými látkami – Vnitrostátní právní úprava, která příslušným orgánům přiznává možnost přístupu k údajům obsaženým v mobilním telefonu za účelem prevence, vyšetřování, odhalování a stíhání trestných činů obecně – Přípustnost – Podmínky
[Listina základních práv Evropské unie, články 7, 8 a čl. 52 odst. 1; směrnice Evropského parlamentu a Rady 2016/680, čl. 4 odst. 1 písm. c)]
(viz body 84–86, 89–93, 95–106, 109, 110, výrok 1)
Ochrana fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů v trestní oblasti – Směrnice 2016/680 – Informování subjektu údajů – Právo na účinnou soudní ochranu – Policejní vyšetřování v oblasti obchodování s omamnými látkami – Vnitrostátní právní úprava, která umožňuje příslušným orgánům pokusit se o přístup k údajům obsaženým v mobilním telefonu, aniž informují subjekt údajů o důvodech tohoto povolení – Nepřípustnost – Povinnost příslušných orgánů informovat subjekt údajů o těchto důvodech – Rozsah
(Listina základních práv Evropské unie, čl. 47 a čl. 52 odst. 1; směrnice Evropského parlamentu a Rady 2016/680, články 13 a 54)
(viz body 115–123, výrok 2)
Shrnutí
Velký senát Soudního dvora, ke kterému podal Landesverwaltungsgericht Tirol (zemský správní soud spolkové země Tyrolsko, Rakousko) žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, upřesnil podmínky, za kterých mohou příslušné vnitrostátní orgány přistupovat k údajům obsaženým v mobilním telefonu za účelem prevence, vyšetřování, odhalování a stíhání trestných činů obecně s ohledem na směrnici 2016/680 (
1
). Dále uznal právo subjektu údajů být informován o důvodech, na nichž je založeno povolení přístupu k těmto údajům, a to v okamžiku, kdy sdělení těchto informací již nemůže ohrozit úkoly, které těmto orgánům přísluší.
Dne 23. února 2021 zabavili rakouští celní úředníci v rámci kontroly zaměřené na vyhledání omamných látek balíček adresovaný CG, který obsahoval 85 gramů marihuany. Tato zásilka byla předána k prozkoumání rakouskému policejnímu orgánu. Dne 6. března 2021 provedli dva policisté v rámci policejního vyšetřování obchodu s omamnými látkami domovní prohlídku u CG a dotazovali se jej na odesílatele balíčku. Když CG odmítl poskytnout policistům přístup k údajům o telefonických spojeních uskutečněných prostřednictvím svého mobilního telefonu, přistoupili k zabavení telefonu.
Mobilní telefon CG byl poté předmětem několika pokusů o odblokování, které provedli jednotliví policisté. V projednávané věci bylo jak zabavení telefonu, tak následné pokusy o jeho prozkoumání policisty provedeny bez povolení státního zástupce nebo soudu.
Dne 31. března 2021 podal CG žalobu k předkládajícímu soudu, aby napadl zákonnost zajištění svého mobilního telefonu, jenž mu byl vrácen dne 20. dubna 2021. CG nebyl bezprostředně informován o pokusech o prozkoumání svého telefonu a dozvěděl se o nich v rámci řízení probíhajícího před předkládajícím soudem.
V tomto kontextu se předkládající soud tázal, zda s ohledem na směrnici „o soukromí a elektronických komunikacích“ (
2
) představuje neomezený a nekontrolovaný přístup ke všem údajům obsaženým v mobilním telefonu tak závažný zásah do základních práv (
3
), že takový přístup musí být omezen na boj proti závažné trestné činnosti. Kladl si rovněž otázku, zda tato směrnice (
4
) brání vnitrostátní právní úpravě, dle níž si může služba kriminální policie v průběhu vyšetřování trestného činu sama zjednat neomezený a nekontrolovaný přístup k veškerým údajům uloženým v mobilním telefonu bez povolení soudu nebo nezávislého správního orgánu a zda tato stejná vnitrostátní právní úprava je slučitelná s právem na účinnou právní ochranu v rozsahu, v němž neukládá policejním orgánům informovat vlastníka mobilního telefonu o opatřeních k digitální analýze tohoto telefonu.
Závěry Soudního dvora
Úvodem Soudní dvůr uvedl, že pokus o přístup k osobním údajům obsaženým v mobilním telefonu přímo ze strany policejních orgánů, aniž byl vyžádán zásah poskytovatele služeb elektronických komunikací, jako je ten, týkající se CG, nespadá do oblasti působnosti směrnice „o soukromí a elektronických komunikacích“.
Na prvním místě Soudní dvůr konstatoval, že takový pokus o přístup spadá do oblasti působnosti směrnice 2016/680. V tomto ohledu upřesnil, že vzhledem k tomu, že unijní normotvůrce zamýšlel koncipovat pojem „zpracování“ široce (
5
), v okamžiku, kdy policejní orgány zabaví telefon a manipulují s ním za účelem vyhledání a nahlédnutí do osobních údajů obsažených v tomto telefonu, zahajují „zpracování“, i když tyto orgány nemají z technických důvodů k těmto údajům přístup. Efektivita zásady omezení účelů (
6
) totiž nutně vyžaduje, aby účel shromažďování byl určen ve fázi, kdy se příslušné orgány pokoušejí získat přístup k osobním údajům, neboť takový pokus, pokud bude úspěšný, jim pravděpodobně umožní zejména okamžitě shromáždit takové údaje, vyhledat je nebo do nich nahlédnout. Pokud by takový pokus nemohl být kvalifikován jako „zpracování“ údajů, vysoká úroveň ochrany osobních údajů fyzických osob by byla zpochybněna. Stejně tak kdyby použitelnost směrnice 2016/680 závisela na úspěšnosti pokusu o přístup k osobním údajům obsaženým v mobilním telefonu, vytvářelo by to pro příslušné vnitrostátní orgány i pro jednotlivce nejistotu, která je se zásadou právní jistoty neslučitelná.
Na druhém místě Soudní dvůr zkoumal, zda zásada „minimalizace údajů“ (
7
), která je vyjádřením zásady proporcionality, brání takové vnitrostátní právní úpravě, která příslušným orgánům přiznává možnost přístupu k údajům obsaženým v mobilním telefonu pro účely prevence, vyšetřování, odhalování a stíhání trestných činů obecně, aniž podmiňuje výkon této možnosti předchozí kontrolou ze strany soudu nebo nezávislého správního orgánu. Soudní dvůr tak připomněl, že omezení základních práv v oblasti soukromého a rodinného života a ochrany osobních údajů (
8
) musí respektovat zásadu proporcionality a mohou být zavedena pouze tehdy, když jsou nezbytná a skutečně odpovídají cílům obecného zájmu, které uznává Unie. V tomto smyslu Soudní dvůr konstatoval, že zpracování osobních údajů v rámci policejního vyšetřování za účelem stíhání trestného činu, jako je pokus o získání přístupu k údajům obsaženým v mobilním telefonu, musí být v zásadě považováno za zpracování, které skutečně odpovídá cíli obecného zájmu, který uznává Unie. Soudní dvůr dále poznamenal, že přiměřenost omezení výkonu základních práv v oblasti respektování soukromého života a ochrany osobních údajů, která z takového zpracování vyplývají, vyžaduje zvážení všech relevantních okolností věci.
Pokud jde zaprvé o závažnost omezení těchto základních práv vyplývajícího z právní úpravy umožňující příslušným policejním orgánům přístup k údajům obsaženým v mobilním telefonu bez předchozího povolení, upřesnil Soudní dvůr, že v závislosti na obsahu daného mobilního telefonu a rozhodnutí těchto orgánů může takový přístup pokrývat velmi širokou škálu údajů a mohl by tak umožnit učinit velmi přesné závěry týkající se soukromého života subjektu údajů. Takový zásah do základních práv v oblasti respektování soukromého života a ochrany osobních údajů je proto třeba považovat za závažný, nebo dokonce zvlášť závažný.
Zadruhé Soudní dvůr uvedl, že závažnost vyšetřovaného trestného činu je jednou z hlavních skutečností při posuzování přiměřenosti takto závažného zásahu, který představuje přístup k osobním údajům obsaženým v mobilním telefonu. Mít však za to, že pouze boj proti závažné trestné činnosti může odůvodnit přístup k takovým údajům, by omezilo vyšetřovací pravomoci příslušných orgánů ve vztahu k trestným činům obecně, by nerespektovalo zvláštní povahu úkolů, které tyto orgány plní, a narušilo by cíl dotvoření prostoru svobody, bezpečnosti a práva v Unii. Za účelem splnění požadavku, podle kterého každé omezení výkonu základního práva musí být „stanoveno zákonem“ (
9
), však musí vnitrostátní zákonodárce dostatečně přesně vymezit skutečnosti, které je třeba zohlednit, a to zejména povahu nebo kategorie dotčených trestných činů.
Zatřetí Soudní dvůr poznamenal, že za účelem zajištění dodržení zásady proporcionality v případech, kdy přístup příslušných vnitrostátních orgánů k osobním údajům představuje riziko závažného, nebo dokonce zvlášť závažného zásahu do základních práv subjektu údajů, musí tento přístup podléhat předchozí kontrole ze strany soudu nebo nezávislého správního orgánu. Tato kontrola musí být provedena před jakýmkoli pokusem o přístup k dotčeným údajům, s výjimkou řádně odůvodněných naléhavých případů, kdy musí být tato kontrola provedena neprodleně poté. V rámci této kontroly musí být soud nebo nezávislý správní orgán oprávněn odmítnout nebo omezit žádost o přístup, která spadá do oblasti působnosti směrnice 2016/680, pokud zjistí, že zásah do základních práv, který by takový přístup představoval, by byl nepřiměřený. V projednávané věci musí být přístup k údajům obsaženým v mobilním telefonu ze strany příslušných policejních orgánů odmítnut nebo omezen, pokud se s ohledem na závažnost trestného činu a potřeby vyšetřování přístup k obsahu komunikace nebo k citlivým údajům nejeví jako odůvodněný.
S ohledem na výše uvedené dospěl Soudní dvůr k závěru, že zásada minimalizace údajů vykládaná ve světle práva na ochranu osobních údajů a respektování soukromého života nebrání vnitrostátní právní úpravě, která příslušným orgánům přiznává možnost přístupu k údajům obsaženým v mobilním telefonu pro účely prevence, vyšetřování, odhalování a stíhání trestných činů obecně. Taková přípustnost je však podmíněna dodržováním zásad zákonnosti a proporcionality, jakož i existencí předchozí kontroly výkonu práva na přístup k takovým údajům provedené soudem nebo nezávislým správním orgánem.
Na třetím místě se Soudní dvůr vyjádřil k otázce, zda měl být CG informován o pokusech o přístup k údajům obsaženým v jeho mobilním telefonu (
10
). V tomto ohledu Soudní dvůr konstatoval, že příslušné vnitrostátní orgány, kterým soud nebo nezávislý správní orgán povolil přístup k uchovávaným údajům, musí informovat subjekty údajů o důvodech, na nichž je toto povolení založeno, jakmile sdělení této informace již nemůže ohrozit vyšetřování prováděné těmito orgány. Tytéž orgány musí subjektům údajů poskytnout všechny informace stanovené směrnicí 2016/680 (
11
), aby mohly využít zejména svého práva na účinnou soudní ochranu (
12
). Vnitrostátní právní úprava, která by obecně vylučovala jakékoli právo na získání takových informací, by tak nebyla v souladu s unijním právem. V projednávané věci Soudní dvůr konstatoval, že CG měl být předem informován o pokusech o přístup k údajům obsaženým v jeho mobilním telefonu. Vzhledem k tomu, že byl mobilní telefon CG v okamžiku pokusů policejního orgánu o odblokování již zabaven, se totiž nejeví, že by informování o těchto pokusech o přístup mohlo poškodit vyšetřování. Soudní dvůr tudíž dospěl k závěru, že ustanovení směrnice 2016/680 vykládaná ve světle Listiny (
13
) brání takové vnitrostátní právní úpravě, která umožňuje příslušným orgánům přístup k údajům obsaženým v mobilním telefonu, aniž informují subjekt údajů o důvodech, na nichž je založeno povolení přístupu k těmto údajům vydané soudem nebo nezávislým správním orgánem, a to v okamžiku, kdy sdělení těchto informací již nemůže ohrozit úkoly, které těmto orgánům přísluší.
(
1
) – Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/680 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů příslušnými orgány za účelem prevence, vyšetřování, odhalování či stíhání trestných činů nebo výkonu trestů, o volném pohybu těchto údajů a o zrušení rámcového rozhodnutí Rady 2008/977/SVV (Úř. věst. 2016, L 119, s. 89).
(
2
) – Konkrétně s ohledem na čl. 15 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES ze dne 12. července 2002 o zpracování osobních údajů a ochraně soukromí v odvětví elektronických komunikací (Směrnice o soukromí a elektronických komunikacích) (Úř. věst. 2002, L 201, s. 37; Zvl. vyd. 13/29, s. 514), ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/136/ES ze dne 25. listopadu 2009 (Úř. věst. 2009, L 337, s. 11) (dále jen „směrnice ‚o soukromí a elektronických komunikacích‘ “).
(
3
) – Stanovena v článcích 7 a 8 Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“).
(
4
) – Konkrétně čl. 15 odst. 1 směrnice „o soukromí a elektronických komunikacích“.
(
5
) – Podle čl. 3 bodu 2 směrnice 2016/680 je pojem „zpracování“ definován jako „jakákoliv operace nebo soubor operací s osobními údaji nebo soubory osobních údajů, který je prováděn pomocí či bez pomoci automatizovaných postupů [...]“.
(
6
) – Článek 4 odst. 1 písm. b) směrnice 2016/680.
(
7
) – Tak jak je stanoveno v čl. 4 odst. 1 písm. c) směrnice 2016/680, podle nějž musí členské státy zajistit, aby osobní údaje byly přiměřené, relevantní a omezené na nezbytný rozsah ve vztahu k účelům, pro které jsou zpracovávány.
(
8
) – Články 7 a 8 Listiny.
(
9
) – Článek 52 odst. 1 Listiny.
(
10
) – Článek 47 Listiny.
(
11
) – Uvedené v čl. 13 odst. 1 směrnice 2016/680.
(
12
) – Článek 54 směrnice 2016/680.
(
13
) – Konkrétně články 13 a 54 směrnice 2016/680 vykládané ve světle článku 47 a čl. 52 odst. 1 Listiny.