62018TJ0187_INF
Rettens dom (Sjette Afdeling) af 16. december 2020 –VP mod Cedefop
(Sag T-187/18)
»Personalesag – midlertidigt ansatte – ansøgning om kontraktforlængelse på ubestemt tid – afgørelse om ikke-forlængelse – åbenbart urigtigt skøn – ret til at blive hørt – vedtægtens artikel 26 – ansvar – økonomisk skade – ikke-økonomisk skade«
1.
Tjenestemandssager – søgsmål rettet mod afgørelsen om afvisning af klage – retsvirkning – sagsanlæg til prøvelse af den anfægtede akt – undtagelse – afgørelse, der ikke har bekræftende karakter – hensyntagen til begrundelsen heri
(Tjenestemandsvedtægten, art. 90 og 91)
(jf. præmis 75-80)
2.
Tjenestemandssager – forudgående administrativ klage – overensstemmelse mellem klagen og søgsmålet – identitet mellem genstand og årsag – anbringender og argumenter ikke indeholdt i klagen, men snævert forbundet hermed – formaliteten
(Tjenestemandsvedtægten, art. 90 og 91)
(jf. præmis 84)
3.
Retslig procedure – dommes begrundelse – rækkevidde – forpligtelse til at tage stilling til alle de af parterne fremførte anbringender og argumenter – foreligger ikke
(jf. præmis 87)
4.
Tjenestemænd – midlertidigt ansatte – ansættelse – forlængelse af en tidsbegrænset kontrakt – administrationens skønsbeføjelse – domstolsprøvelse – grænser – åbenbart urigtigt skøn – begreb
[Ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, art. 2, litra f), og art. 8]
(jf. præmis 103, 106, 107 og 151)
5.
Tjenestemænd – tjenestegrenenes organisation – personalets placering – administrationens skønsbeføjelse – frihed til at strukturere de administrative enheder – rækkevidde
(jf. præmis 104 og 105)
6.
Tjenestemænd – midlertidigt ansatte – ansættelse – ingen forlængelse af en tidsbegrænset kontrakt – vedtagelse af afgørelsen uden at give den berørte mulighed for på forhånd at udtale sig om alle de elementer, som administrationen råder over – tilsidesættelse af retten til at blive hørt – følger
[Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 41, stk. 2, litra a)]
(jf. præmis 152-156 og 165)
7.
Tjenestemænd – midlertidigt ansatte – afgørelse, der berører en midlertidigt ansats administrative stilling – hensyntagen til elementer, som ikke fremgår af den berørtes personlige aktmappe, men som den pågældende forinden er blevet gjort bekendt med – lovlighed – betingelser
(Tjenestemandsvedtægten, art. 26; ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, art. 11)
(jf. præmis 172-175 og 178-181)
8.
Tjenestemænd – institutionernes ansvar uden for kontrakt – betingelser – ulovlighed – tab – årsagsforbindelse – kumulative betingelser
(Art. 340, stk. 2, TEUF)
(jf. præmis 191)
9.
Tjenestemandssager – fuld prøvelsesret – erstatning for det økonomiske tab, der er forbundet med fortabelse af mulighed – bedømmelse – kriterier
(Tjenestemandsvedtægten, art. 91, stk. 1)
(jf. præmis 196 og 198-200)
10.
Tjenestemandssager – erstatningssøgsmål – annullation af en anfægtet retsakt, som ikke sikrer rimelig genoprettelse af en ikke-økonomisk skade – tildeling af økonomisk erstatning
(Art. 340, stk. 2, TEUF)
(jf. præmis 205 og 206)
Angående
Søgsmål støttet på artikel 270 TEUF med påstand dels om annullation af Cedefops afgørelse af 12. maj 2017 om ikke at forlænge sagsøgerens kontrakt som midlertidigt ansat på ubestemt tid og, om fornødent, af afgørelsen af 1. december 2017 om afslag på sagsøgerens klage af 9. august 2017 over afgørelsen af 12. maj 2017, dels om erstatning for den økonomiske og ikke-økonomiske skade, som sagsøgeren angiveligt har lidt som følge af disse afgørelser.
Konklusion
1)
Afgørelsen fra Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse (Cedefop) af 12. maj 2017 om ikke at forlænge VP’s kontrakt som midlertidigt ansat annulleres.
2)
Afgørelsen af 1. december 2017 om afslag på VP’s klage annulleres.
3)
Cedefop betaler 30000 EUR i erstatning for den økonomiske skade, som VP har lidt.
4)
Cedefop betaler 10000 EUR i erstatning for den ikke-økonomiske skade, som VP har lidt.
5)
I øvrigt frifindes Cedefop.
6)
Cedefop betaler sagsomkostningerne.