61979CJ0818_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 VED KENDELSE AF 25 . OKTOBER 1979, INDGAAET TIL DOMSTOLENS JUSTITSKONTOR DEN 18 . DECEMBER 1979, HAR BUNDESSOZIALGERICHT I MEDFOER AF TRAKTATENS ARTIKEL 177 STILLET DOMSTOLEN TO PRAEJUDICIELLE SPOERGSMAAL VEDROERENDE FORTOLKNINGEN AF ARTIKLERNE 20, STK . 1, OG 23, STK . 1 OG 3, I RAADETS FORORDNING NR . 3 AF 25 . SEPTEMBER 1958 ( JO 1958, S . 561 ).
2 DE AF BUNDESSOZIALGERICHT STILLEDE SPOERGSMAAL LYDER SAALEDES :
' 1 . GAELDER ARTIKEL 23, STK . 1 OG 3, SAMT ARTIKEL 20, STK . 1, I ), I FORORDNING NR . 3 FRA RAADET FOR DET EUROPAEISKE OEKONOMISKE FAELLESSKAB OM SOCIAL SIKRING AF VANDRENDE ARBEJDSTAGERE AF 25 . SEPTEMBER 1958,
HVOREFTER FAMILIEMEDLEMMER TIL EN ARBEJDSTAGER, SOM ER FORSIKRET I EN MEDLEMSSTATS INSTITUTION, SELV NAAR DE ER BOSAT PAA EN ANDEN MEDLEMSSTATS TERRITORIUM, MODTAGER NATURALYDELSER VED SYGDOM, SOM OM ARBEJDSTAGEREN VAR FORSIKRET I INSTITUTIONEN PAA DET STED, HVOR DE ER BOSAT,
OG HVOREFTER DEN INSTITUTIONEN, I HVILKEN ARBEJDSTAGEREN ER FORSIKRET, SKAL REFUNDERE DEN INSTITUTION, SOM HAR UDREDT NATURALYDELSERNE, TRE FJERDEDELE AF DE HERMED FORBUNDNE UDGIFTER,
NAAR HENSES TIL EF-DOMSTOLENS DOM AF 16 . NOVEMBER 1972 ( SAG 14/72 ), OGSAA FOR EN I DEN TYSKE RENTEFORSIKRING FORSIKRET ARBEJDSTAGER, SOM OVER FOR DEN TYSKE RENTEFORSIKRINGSINSTITUTION KUN HAR KRAV PAA BISTAND VED TUBERKULOSE TIL SIT BARN ( PAR
1244A, STK . 1 I RVO ), SAAFREMT BARNET BEHANDLES INDEN FOR GYLDIGHEDSOMRAADET FOR RVO ( LOVENS PAR
1244A, STK . 9)?
2.SAAFREMT SPOERGSMAAL 1 BESVARES BEKRAEFTENDE :
ER BISTANDEN VED TUBERKULOSE BEGRAENSET TIL GYLDIGHEDSOMRAADET FOR RVO ( LOVENS PAR
1244A, STK . 9 ), NAAR DEN RENTEFORSIKREDE ARBEJDSTAGER SAMTIDIG ER FORSIKRET I DEN VED LOV FASTSATTE TYSKE SYGEFORSIKRING OG UANSET BEHANDLINGSSTED OVER FOR DEN TYSKE SYGEFORSIKRINGSINSTITUTION HAR ET KRAV PAA SYGEBEHANDLING AF SIT BARN ( PAR
205 I RVO)? '
3 DISSE SPOERGSMAAL ER BLEVET REJST UNDER EN RETSSAG MELLEM TO TYSKE FORSIKRINGSINSTITUTIONER, HHV . ALLGEMEINE ORTSKRANKENKASSE MITTELFRANKEN, SOM ER KOMPETENT FOR SYGEFORSIKRING, OG LANDESVERSICHERUNGSANSTALT OBER- UND MITTELFRANKEN, SOM ER KOMPETENT FOR RENTEFORSIKRING, VEDROERENDE PROBLEMET OM, HVILKEN AF DISSE TO INSTITUTIONER, DER SKAL BAERE UDGIFTERNE I FORBINDELSE MED DEN TUBERKULOSEBEHANDLING, SOM EN SOEN AF EN AF DERES FORSIKREDE BLEV UNDERKASTET PAA ET ITALIENSK HOSPITAL I PERIODEN 1964-1965 .
4 ALLGEMEINE ORTSKRANKENKASSE MITTELFRANKEN, SAGSOEGEREN I HOVEDSAGEN, SOM I HENHOLD TIL RVO ' S PAR
205 ER FORPLIGTET TIL AT UDREDE YDELSER TIL LAEGEBEHANDLING, ACCEPTEREDE FORELOEBIGT AT PAATAGE SIG DE PAAGAELDENDE UDGIFTER . DENNE INSTITUTION ANLAGDE DEREFTER SAG MOD LANDESVERSICHERUNGSANSTALT OBER- UND MITTELFRANKEN, SAGSOEGTE I HOVEDSAGEN, MED PAASTAND OM REFUSION . DETTE SOEGSMAAL STOETTES PAA PAR
1244A I REICHSVERSICHERUNGSORDNUNG ( RVO ), HVOREFTER DEN KOMPETENTE INSTITUTION FOR RENTEFORSIKRING I FOERSTE RAEKKE ER FORPLIGTET TIL AT
UDREDE NATURALYDELSER I FORM AF HOSPITALSINDLAEGGELSE VED BEHANDLINGSKRAEVENDE TUBERKULOSE . DA DENNE FORPLIGTELSE I HENHOLD TIL PAR
1244A, STK . 9, ER BEGRAENSET TIL FORBUNDSREPUBLIKKEN TYSKLANDS OMRAADE, HAR DEN SAGSOEGTE INSTITUTION NAEGTET AT PAATAGE SIG DISSE UDGIFTER . SAGSOEGEREN I HOVEDSAGEN HAR HEROVERFOR ANFOERT, AT DENNE TERRITORIALE BEGRAENSNING ER UFORENELIG MED ARTIK-
LERNE 20, STK . 1, OG 23, STK . 1 OG 3, I FORORDNING NR . 3 OG DERFOR IKKE KAN GOERES GAELDENDE OVER FOR SAGSOEGERENS PAASTAND OM REFUSION .
5 IFOELGE ARTIKEL 20, STK . 1, I FORORDNING NR . 3 ER FAMILIEMEDLEMMER TIL EN ARBEJDSTAGER, SOM ER FORSIKRET I EN MEDLEMSSTATS INSTITUTION, NAAR DE ER BOSAT PAA EN ANDEN MEDLEMSSTATS TERRITORIUM, BERETTIGET TIL YDELSER I ANLEDNING AF SYGDOM I DENNE ANDEN STAT, SOM OM DEN PAAGAELDENDE ARBEJDSTAGER VAR FORSIKRET I EN SOCIAL SIKRINGSINSTITUTION DER . IFOELGE ARTIKEL 23, STK . 3, I SAMME FORORDNING PAAHVILER DET DEN INSTITUTION, HVORI ARBEJDSTAGEREN FAKTISK ER FORSIKRET, AT REFUNDERE DEN INSTITUTION, SOM HAR UDREDT NATURALYDELSERNE I ANLEDNING AF SYGDOM, TRE FJEREDELE AF DE HERMED FORBUNDNE UDGIFTER .
6 SOM DOMSTOLEN HAR FASTSLAAET I DOMMENE AF 16 . NOVEMBER 1972, SAG 14/72, HEINZE MOD LANDESVERSICHERUNGSANSTALT RHEINPROVINZ, SML . 1972, S . 281, SAG 15/72, LAND NIEDERSACHSEN MOD LANDESVERSICHERUNGSANSTALT, SML . 1972, S . 283, OG SAG 16/72, ALLGEMEINE ORTSKRANKENKASSE HAMBURG MOD LANDESVERSICHERUNGSANSTALT SCHLESWIG-HOLSTEIN, SML . 1972, S . 285, SKAL SOCIAL SIKRINGSYDELSER AF DEN I RVO ' S PAR
1244A OMHANDLEDE ART ANSES FOR YDELSER VED SYGDOM EFTER BETYDNINGEN I ARTIKEL 2, STK . 1, LITRA A ), I FORORDNING NR . 3 . SAADANNE YDELSER OMFATTES FOELGELIG AF BESTEMMELSERNE I FORORDNING NR . 3 VEDROERENDE YDELSER I ANLEDNING AF SYGDOM, HERUNDER ARTIKLERNE 20, STK . 1, OG 23, STK . 1 OG 3 . DET SAMME GAELDER I OEVRIGT FOR YDELSER AF DEN I RVO ' S PAR
205 OMHANDLEDE ART .
7 HERAF FOELGER, AT ARTIKLERNE 20, STK . 1, OG 23, STK . 1 OG 3, I FORORDNING NR . 3 OGSAA GAELDER FOR SOCIALE SIKRINGSYDELSER AF DEN ART, SOM OMHANDLES I PAR
1244A I DEN TYSKE LOV OM SOCIAL FORSIKRING ( RVO ), UANSET OM DEN RENTEFORSIKREDE ARBEJDSTAGER SAMTIDIG ER FORSIKRET I DEN VED LOV FASTSATTE TYSKE SYGEFORSIKRING OG PAA DETTE GRUNDLAG UANSET BEHANDLINGSSTED HAR RET TIL YDELSER .
8 HOVEDSAGEN ANGAAR SPOERGSMAALET, HVILKEN AF DE TO PAAGAELDENDE TYSKE INSTITUTIONER, DER I SIN EGENSKAB AF KOMPETENT INSTITUTION, JF . ARTIKEL 23, STK . 3 I FORORDNING NR . 3, ER FORPLIGTET TIL AT BAERE UDGIFTERNE I FORBINDELSE MED DE YDELSER, SOM DEN ITALIENSKE INSTITUTION HAR UDREDET .
9 SOM DET ER DEFINERET I ARTIKEL 1, LITRA F ), I ), I FORORDNING NR . 3, BETYDER UDTRYKKET ' DEN KOMPETENTE INSTITUTION '
I RELATION TIL EN SOCIAL FORSIKRINGSORDNING ' DEN AF VEDKOMMENDE MYNDIGHED I DEN PAAGAELDENDE MEDLEMSSTAT UDPEGEDE INSTITUTION ELLER DEN INSTITUTION, I HVILKEN DEN PAAGAELDENDE PERSON ER FORSIKRET PAA DET TIDSPUNKT, HVOR HAN FREMSAETTER BEGAERING OM YDELSER, ELLER HVORFRA HAN ER BERETTIGET TIL YDELSER ELLER FORTSAT VILLE VAERE BERETTIGET TIL YDELSER, SAAFREMT HAN VAR BOSAT I DEN MEDLEMSSTATS TERRITORIUM, HVOR HAN SENEST HAR VAERET BESKAEFTIGET ' . DA DEN KOMPETENTE INSTITUTION FOR FORBUNDSREPUBLIKKEN TYSKLAND FOR DE I ARTIKEL 20, STK . 1, NAEVNTE YDELSER IKKE ER BLEVET UDPEGET I BILAG 2 TIL RAADETS FORORDNING NR . 4 AF 3 . DECEMBER 1958 OM REGLER TIL GENNEMFOERELSE OG SUPPLEMENT AF FORORDNING NR . 3 OM SOCIAL SIKRING AF VANDRENDE ARBEJDSTAGERE ( JO 1958, S . 597 ), MAA DEN INSTITUTION, SOM ARBEJDSTAGEREN ER TILSLUTTET, ELLER OVER FOR HVILKEN HAN KAN GOERE ET KRAV GAELDENDE, ANSES FOR DEN ' KOMPETENTE INSTITUTION ' . HERAF FOELGER, AT SAAVEL SAGSOEGEREN SOM SAGSOEGTE INDEN FOR RAMMERNE AF DENNE SAG ER ' KOMPETENTE INSTITUTIONER '
MED HENBLIK PAA ANVENDELSEN AF ARTIKLERNE 20, STK . 1, OG 23, STK . 1 OG 3, IDET DEN PAAGAELDENDE ARBEJDSTAGER ER TILSLUTTET DEM BEGGE .
10 SPOERGSMAALET OM, HVORLEDES DEN ENDELIGE FORDELING AF UDGIFTERNE MELLEM DISSE TO ' KOMPETENTE INSTITUTIONER '
SKAL SKE, HENHOERER UDELUKKENDE UNDER NATIONAL LOVGIVNING .
11 DET MAA DERFOR FASTSLAAS, AT NAAR FLERE INSTITUTIONER I SAMME MEDLEMSSTAT ER KOMPETENTE INSTITUTIONER, JF . ARTIKLERNE 20, STK . 1, OG 23, STK . 1 OG 3 I FORORDNING NR . 3, SKAL DET AFGOERES EFTER NATIONAL LOVGIVNING, HVORLEDES DEN I FORORDNINGENS ARTIKEL 23, STK . 1 OG 3 NAEVNTE REFUSION AF UDGIFTER SKAL FORDELES MELLEM DE PAAGAELDENDE INSTITUTIONER .
Afgørelse om sagsomkostninger
SAGENS OMKOSTNINGER
12 DE UDGIFTER, DER ER AFHOLDT AF KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER, SOM HAR AFGIVET INDLAEG FOR DOMSTOLEN, KAN IKKE GODTGOERES . DA
SAGENS BEHANDLING I FORHOLD TIL HOVEDSAGENS PARTER UDGOER ET LED I DEN SAG, DER VERSERER FOR DEN NATIONALE RET, TILKOMMER DET DENNE AT TRAEFFE AFGOERELSE OM SAGENS OMKOSTNINGER .
Afgørelse
PAA GRUNDLAG AF DISSE PRAEMISSER
KENDER
DOMSTOLEN ( TREDJE AFDELING )
VEDROERENDE DE SPOERGSMAAL, SOM ER FORELAGT DEN AF BUNDESSOZIALGERICHT VED KENDELSE AF 25 . OKTOBER 1979, FOR RET :
1 . ARTIKLERNE 20, STK . 1, OG 23, STK . 1 OG 3, I FORORDNING NR . 3 GAELDER FOR SOCIALE SIKRINGSYDELSER AF DEN ART, SOM OMHANDLES I PAR
1244A I DEN TYSKE LOV OM SOCIAL FORSIKRING ( RVO ), UANSET OM DEN RENTEFORSIKREDE ARBEJDSTAGER SAMTIDIG ER FORSIKRET I DEN VED LOV FASTSATTE TYSKE SYGEFORSIKRING OG PAA DETTE GRUNDLAG UANSET BEHANDLINGSSTED HAR RET TIL YDELSER .
2 . NAAR FLERE INSTITUTIONER I SAMME MEDLEMSSTAT ER KOMPETENTE INSTITUTIONER, JF . ARTIKLERNE 20, STK . 1, OG 23, STK . 1 OG 3, I FORORDNING NR . 3, SKAL DET AFGOERES EFTER NATIONAL LOVGIVNING, HVORLEDES DEN I FORORDNINGENS ARTIKEL 23, STK . 1 OG 3 NAEVNTE REFUSION AF UDGIFTER SKAL FORDELES MELLEM DE PAAGAELDENDE INSTITUTIONER .