61997CJ0290_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved kendelse af 26. juni 1997, indgaaet til Domstolen den 4. august 1997, har Bundesfinanzhof i medfoer af EF-traktatens artikel 177 forelagt et praejudicielt spoergsmaal vedroerende fortolkningen af Kommissionens forordning (EOEF) nr. 3846/87 af 17. december 1987 om fastsaettelsen af nomenklaturen over eksportrestitutioner for landbrugsprodukter (EFT L 366, s. 1).
2 Spoergsmaalet er rejst under en sag mellem Georg Bruner, der driver virksomhed under navnet »Georg Bruner«, mod Hauptzollamt Hamburg-Jonas (herefter »HZA«) vedroerende tildeling af restitutioner i forbindelse med eksport af fjerkraekoed fra Tyskland til AEkvatorialguinea, der blev foretaget i tiden fra den 21. juni 1988 til den 16. januar 1989.
Relevante retsregler
3 I henhold til artikel 9 i Raadets forordning (EOEF) nr. 2777/75 af 29. oktober 1975 om den faelles markedsordning for fjerkraekoed (EFT L 282, s. 77), som senest aendret ved Raadets forordning (EOEF) nr. 3907/87 af 22. december 1987 (EFT L 370, s. 14), kan der inden for fjerkraekoedsektoren ydes eksportrestitutioner til udligning af forskellen mellem verdensmarkedspriserne paa de omhandlede produkter og priserne inden for Faellesskabet.
4 Restitutionsbeloebet fastsaettes periodevis paa grundlag af en nomenklatur for landbrugsprodukter. Den nomenklatur, der var gaeldende i den for naervaerende sag relevante periode, findes i forordning nr. 3846/87. I forordningens sektor 8 (Fjerkrae) sondres der for saa vidt angaar udskaaret fjerkrae samt slagteaffald af hoens af arten Gallus domesticus (undtagen lever), frosset, ikke udbenet, mellem:
- »halve eller kvarte«
kode 0207 41 11 000
- »hele vinger, ogsaa uden vingespids«
kode 0207 41 21 000
- »bryst og stykker deraf«
kode 0207 41 41 000
- »laar og stykker deraf«
kode 0207 41 51 000
- »andre varer«: - »halve og kvarte, uden gumpe«
kode 0207 41 71 100 - »andre varer«
kode 0207 41 71 900
5 I henhold til Kommissionens forordning (EOEF) nr. 717/88 af 18. marts 1988 (EFT L 74, s. 37) og Kommissionens forordning (EOEF) nr. 3216/88 af 19. oktober 1988 (EFT L 286, s. 17) om fastsaettelse af eksportrestitutionerne inden for fjerkraekoedsektoren ydes der restitution ved tarifering i positionen »halve eller kvarte« (kode 0207 41 11 000), mens der ved tarifering i underpositionen »andre varer« (kode 0207 41 71 900) ikke ydes restitution.
6 Efter den for naervaerende sag relevante periode er rubrikken »andre varer« (0207 41 71) ved Kommissionens forordning (EOEF) nr. 96/89 af 17. januar 1989 om fastsaettelse af eksportrestitutionerne inden for fjerkraekoedsektoren (EFT L 14, s. 7) blevet yderligere opdelt, saaledes at der nu bl.a. findes en underposition for »dele, der bestaar af de to ikke adskilte bagpartier, ogsaa uden gumpen« (kode 0207 41 71 300), for hvilken der ydes restitution.
7 I artikel 11 i forordning nr. 2777/75 bestemmes, at de almindelige regler for fortolkningen af den faelles toldtarif og de saerlige regler for dens anvendelse gaelder ved tariferingen af de produkter, der er omfattet af den faelles markedsordning for fjerkraekoed. Ved fortolkningen af begreberne i nomenklaturen for landbrugsprodukter maa man derfor i fornoedent omfang bl.a. anvende de almindelige tariferingsbestemmelser vedroerende det kombinerede system i Raadets forordning (EOEF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den faelles toldtarif (EFT L 256, s. 1).
8 I punkt 2 a) i de almindelige tariferingsbestemmelser, som findes i foerste del i bilag I til forordningen, anfoeres:
»Naar en bestemt vare naevnes i en positionstekst, omfatter positionen ogsaa ukomplette eller ufaerdige varer af den omhandlede art, for saa vidt de fremtraeder som i det vaesentlige komplette eller faerdige varer. Positionen omfatter endvidere varer af den paagaeldende art (herunder ukomplette eller ufaerdige varer, som efter naervaerende bestemmelse tariferes som komplette eller faerdige varer), naar de foreligger i adskilt eller ikke samlet stand.«
9 I henhold til punkt 3 i de almindelige tariferingsbestemmelser afgoeres tariferingen efter foelgende regler, naar varer kan henfoeres under to eller flere positioner:
»a) Den position, der har den mest specificerede varebeskrivelse, skal foretraekkes for positioner med en mere almindelig varebeskrivelse. Saafremt to eller flere positioner hver for sig kun naevner en del af et materiale, som er indeholdt i blandinger eller sammensatte varer, eller en del af varer i saet til detailsalg, betragtes disse positioner som lige specificerede for disse varer, selv om en af dem giver en mere fuldstaendig eller praecis beskrivelse af varerne.
b) Skoennes den foran under a) naevnte regel ikke tilstraekkelig vejledende ved tariferingen af blandinger eller sammensatte varer, bestaaende af forskellige materialer eller forskellige bestanddele, eller af varer i saet til detailsalg, tariferes de paagaeldende varer, som om de bestod af det materiale eller den bestanddel, der er karaktergivende, for saa vidt udoevelsen af et skoen herover forekommer mulig.«
Hovedsagen
10 I tiden mellem den 21. juni 1988 og den 16. januar 1989 eksporterede virksomheden Georg Bruner, der er hjemmehoerende i Muenchen (Tyskland), partier af frosne, ikke-udbenede fjerkraestykker til AEkvatorialguinea. Stykkerne bestod af to kyllingebagpartier (kvarte bagkroppe), »naturligt holdt sammen af rygskindet«.
11 I foerste omgang modtog eksportoeren restitutioner fra HZA, idet produkterne blev anset for »halve eller kvarte kyllinger (ikke udbenede)« - kode 0207 41 11 000.
12 Efter naermere undersoegelse fandt HZA, at der ikke var tale om »halve eller kvarte« stykker, men om »andre varer« (kode 0207 41 71 900), for hvilke der ikke ydes restitution, og ved afgoerelse af 18. juli 1990, som blev bekraeftet den 27. oktober 1994, tilbagekaldte HZA den oprindelige afgoerelse om at yde restitution og kraevede derfor de udbetalte beloeb tilbagebetalt.
13 Georg Bruner anlagde sag ved Finanzgericht til proevelse af afgoerelserne om tilbagekaldelse af restitutionen af 18. juli 1990 og 27. oktober 1994, men fik ikke medhold, idet Finanzgericht fandt, at de eksporterede stykker hverken var »halve« eller »kvarte« i den betydning, hvori udtrykket anvendes i den kombinerede nomenklatur, men derimod »andre varer« (»dele, der bestaar af de to ikke adskilte bagpartier, ogsaa uden gumpen«), for hvilke der foerst efter ikrafttraedelsen af forordning nr. 96/89, dvs. efter at de her omhandlede produkter var eksporteret, kunne ydes restitutioner.
14 Georg Bruner indbragte sagen for Bundesfinanzhof ved revisionsanke og anfoerte, at varerne er et typisk italiensk produkt, som efter opfattelsen i branchen maa anses for adskilte kvarte stykker. Dette bekraeftes ogsaa af forordning nr. 96/89, af de almindelige tariferingsbestemmelser vedroerende det kombinerede system og af Domstolens praksis, ligesom ogsaa en nederlandsk domstol har truffet en afgoerelse til fordel for sagsoegeren.
15 I forelaeggelseskendelsen har den nationale domstol anfoert, at den umiddelbart er indstillet paa at foelge Finanzgericht's vurdering af tre grunde.
16 Den foerste grund er, at »halve« stykker i de forklarende bemaerkninger til den kombinerede nomenklatur er beskrevet som stykker, der er adskilt ved symmetrisk midtflaekning langs rygraden, mens »kvarte« stykker maa forstaas som halvdele af halve stykker som allerede beskrevet. To bagpartier, der er holdt sammen af skindet, og som vil kunne opdeles i kvarte, kan derfor ikke anses for »kvarte« stykker i henhold til nomenklaturen.
17 Den anden grund, Bundesfinanzhof har anfoert, er, at de almindelige tariferingsbestemmelser vedroerende det kombinerede system, som sagsoegeren har paaberaabt sig, ud over, at de kun er subsidiaere og ikke kan paaberaabes over for ordlyden i den kombinerede nomenklatur, ikke finder anvendelse i naervaerende sag. Punkt 2 a), foerste punktum, i de almindelige tariferingsbestemmelser finder i almindelighed ikke anvendelse paa varer i toldtariffens indledende kapitler (dom af 3.6.1992, sag C-318/90, Boehringer Mannheim, Sml. I, s. 3495), og forudsaetningen for at anvende punkt 3 i de almindelige tariferingsbestemmelser, nemlig at der skal kunne vaere tale om flere positioner, er ikke opfyldt.
18 Endelig henter Bundesfinanzhof stoette i forordning nr. 96/89, hvorved der for tiden efter den 18. januar 1989 er foretaget en yderligere opdeling, som netop omfatter »dele, der bestaar af de to ikke adskilte bagpartier«, og denne underposition er placeret under rubrikken »andre varer« og ikke under rubrikken »halve eller kvarte« stykker. Dette bekraefter Finanzgericht's fortolkning for saa vidt angaar den foregaaende periode.
19 Imidlertid er den modsatte loesning valgt i en afgoerelse truffet af College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nederlandene) den 29. april 1997. Med stoette i Domstolens dom af 5. oktober 1994 i sag C-151/93, Voogd Vleesimport- en export (Sml. I, s. 4915), fastslaas det heri, at produkter som de her omhandlede skal behandles som adskilte kvarte stykker.
20 Bundesfinanzhof fandt paa denne baggrund, at der var tvivl om fortolkningen af de faellesskabsretlige bestemmelser, og den har derfor udsat sagen og forelagt Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal:
»Skal den eksportrestitutionsnomenklatur, der var gaeldende fra den 21. juni 1988 til den 16. januar 1989, jf. Kommissionens forordning (EOEF) nr. 3846/87 af 17. december 1987 (EFT L 366, s. 1), bilag nr. 8, 'ex 0207 41 11', fortolkes saaledes, at begrebet 'kvarte' (hoens) ogsaa omfatter endnu ikke fuldstaendig adskilte fjerkraestykker ('posteriori') som naermere beskrevet i praemisserne til naervaerende kendelse?«
21 Med dette spoergsmaal oensker den nationale domstol naermere bestemt oplyst, om stykker af hoens, der bestaar af de to bagpartier af fjerkraeet, holdt sammen af rygskindet, er »kvarte« stykker (kode 0207 41 11 000) som omhandlet i nomenklaturen over eksportrestitutioner for landbrugsprodukter, der er fastsat ved forordning nr. 3846/87.
22 Da der ikke i forordning nr. 3846/87 findes en definition af begrebet frosne, ikke-udbenede »halve eller kvarte« hoens, som henhoerer under position 0207 41 11 000, maa man anvende de almindelige tariferingsbestemmelser vedroerende det kombinerede system, ligesom de forklarende bemaerkninger til den kombinerede nomenklatur vedroerende de samme ord maa anvendes analogt.
23 Ifoelge de forklarende bemaerkninger til den kombinerede nomenklatur, hvortil baade Kommissionen og den forelaeggende ret har henvist, er »halve« stykker beskrevet som stykker, der er adskilt ved deling langs rygraden, mens »kvarte« stykker fremkommer ved deling af »halve« stykker i to. Et bagparti (en kvart bagkrop) bestaar derfor af underlaar, laar, den bageste del af ryggen og gumpen.
24 Kommissionen, der paa dette punkt foelger den vurdering, Bundesfinanzhof i foerste omgang har anlagt, har med henvisning til udskaeringsmaaden anfoert, at der ikke er overensstemmelse mellem de ovennaevnte begreber og den bageste del af fjerkrae, der - selv om den ganske vist bestaar af de to bagpartier - fremkommer ved en udskaering, der foretages vinkelret paa rygraden og ikke symmetrisk langs denne. Da begreberne er klare og ikke kan anvendes paa de i hovedsagen omhandlede produkter, maa disse noedvendigvis henhoere under opsamlingspositionen »andre varer« (kode 0207 41 71 900), saaledes at der ikke kan ydes restitutioner.
25 Denne fortolkning kan ikke tiltraedes. Det er saaledes ubestridt, at de omhandlede produkter ved deres sammensaetning noejagtigt svarer til definitionen af bagpartier, bortset fra, at de to stykker paa grund af den valgte udskaeringsmaade ikke er helt adskilte, men holdes sammen af rygskindet. Selv om produkterne ikke fremtraeder ens, er de indholdsmaessigt identiske, og de almindelige tariferingsbestemmelser vedroerende det kombinerede system maa derfor anvendes ved afgoerelsen af, om de omhandlede produkter kan falde inden for den specifikke kategori eller skal henfoeres under opsamlingsrubrikken.
26 Efter punkt 2 a) i de almindelige tariferingsbestemmelser er det ved tariferingen afgoerende, om varerne har de vaesentligste kendetegn ved de komplette eller faerdige varer, uanset i hvilken form de foreligger, herunder om de er ukomplette, ufaerdige eller ikke samlet.
27 Det staar fast, at det forhold, at de to bagpartier, som produktet bestaar af, ikke er helt adskilt, men holdes sammen af et stykke skind, ved fastlaeggelsen af produktets karakter ikke har indflydelse paa dets vaesentligste kendetegn, som er, at det bestaar af de to bagpartier paa en hoene.
28 Kommissionen er imidlertid ligesom den forelaeggende ret af den opfattelse, at punkt 2 a) i de almindelige tariferingsbestemmelser ikke kan finde anvendelse i hovedsagen.
29 For det foerste har Kommissionen anfoert, at denne bestemmelse »i almindelighed ikke« finder anvendelse paa afsnit I-VI, dvs. kapitel 1-38 i den kombinerede nomenklatur.
30 Det bemaerkes i denne forbindelse, at Domstolen i Boehringer Mannheim-dommen, praemis 18, udtalte, at udtrykket »i almindelighed ikke«, som findes i kommentaren til punkt 2 a) i de almindelige tariferingsbestemmelser, ikke giver grundlag for fuldstaendigt at udelukke, at denne almindelige bestemmelse finder anvendelse paa tariferingsbestemmelser i den faelles toldtarifs kapitel 1-38. Endvidere udtalte Domstolen, at kriteriet vedroerende de vaesentligste kendetegn kun kan vedroere en vare, der »i den grad ligner den faerdige vare, at den kan tariferes under den samme position«, uanset hvor denne vare er placeret i den faelles toldtarif.
31 For det andet har Kommissionen anfoert, at de omhandlede varer ikke kan karakteriseres med henvisning til en eventuel faerdig vare, idet de ifoelge eksportoeren er et »typisk italiensk produkt«, der ikke yderligere skal behandles og derfor i sig selv er en faerdig vare i den form, hvori varerne blev eksporteret.
32 Dette argument kan heller ikke tiltraedes. Formaalet med punkt 2 a) i de almindelige tariferingsbestemmelser, der var genstand for en undersoegelse i Boehringer Mannheim-dommen, er at goere det muligt at sidestille to produkter, som ligner hinanden saa meget, at de i det vaesentlige er identiske set fra brugerens synsvinkel, og at se bort fra forskelle, som alene vedroerer produkternes fremtraeden. I naervaerende sag faar forbrugeren ved at skaere midt igennem det rygskind, som holder de to bagpartier sammen, to kvarte, adskilte stykker fjerkrae, der paa alle punkter svarer til, hvad der er forudsat i de forklarende bemaerkninger til den kombinerede nomenklatur. Uanset om denne transaktion foretages, har det omhandlede produkt de kendetegn, der er vaesentlige for positionen »halve eller kvarte«.
33 Det er derfor ikke noedvendigt at undersoege de oevrige argumenter, Kommissionen har fremfoert, og som vedroerer betydningen af opfattelsen i branchen i den paagaeldende medlemsstat, anvendelsen af punkt 3 i de almindelige tariferingsbestemmelser og ikrafttraedelsen af forordning nr. 96/89 efter den omhandlede periode.
34 Det forelagte spoergsmaal skal herefter besvares med, at stykker af hoens, der bestaar af de to bagpartier af fjerkraeet, holdt sammen af rygskindet, er »kvarte« stykker (kode 0207 41 11 000) som omhandlet i nomenklaturen over eksportrestitutioner for landbrugsprodukter, der er fastsat ved forordning nr. 3846/87.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
35 De udgifter, der er afholdt af Kommissionen, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke erstattes. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger.
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN
(Tredje Afdeling)
vedroerende det spoergsmaal, der er forelagt af Bundesfinanzhof ved kendelse af 26. juni 1997, for ret:
Stykker af hoens, der bestaar af de to bagpartier af fjerkraeet, holdt sammen af rygskindet, er »kvarte« stykker (kode 0207 41 11 000) som omhandlet i nomenklaturen over eksportrestitutioner for landbrugsprodukter, der er fastsat ved Kommissionens forordning (EOEF) nr. 3846/87 af 17. december 1987.