61991CJ0134_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved domme af 31. januar 1991, indgaaet til Domstolen den 24. maj 1991, har Efetio, Athen, i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 forelagt tre praejudicielle spoergsmaal vedroerende fortolkningen af Raadets andet direktiv 77/91/EOEF af 13. december 1976 om samordning af de garantier, som i medlemsstaterne kraeves af de i traktatens artikel 58, stk. 2, naevnte selskaber til beskyttelse af saavel selskabsdeltagernes som tredjemands interesser, for saa vidt angaar stiftelsen af aktieselskaber samt bevarelse af og aendringer i deres kapital, med det formaal at goere disse garantier lige byrdefulde (EFT 1977 L 26, s. 1, herefter benaevnt "andet direktiv") samt vedroerende fortolkningen af Kommissionens beslutning 88/167/EOEF af 7. oktober 1987 om lov nr. 1386/1983, paa grundlag af hvilken den graeske regering yder stoette til det graeske erhvervsliv (EFT 1988 L 76, s. 18).
2 Disse spoergsmaal er rejst under et tvistemaal mellem visse aktionaerer i selskabet "Kerafina AVETE" (herefter benaevnt "Kerafina") og Den Hellenske Republik og Organismos Anasigkrotissis Epikhirisseon AE (erhvervssaneringsorganisation, herefter benaevnt "OAE"). Dette tvistemaal vedroerer den forhoejelse af Kerafina' s aktiekapital, der blev foretaget i henhold til den graeske lov nr. 1386 af 5. august 1983 (Den Hellenske Republiks Officielle Tidende A, 107, af 8.8.1983, s. 14), og som Kerafina blev underkastet ved beslutning truffet af den graeske oekonomiminister (ministeriel beslutning nr. 271, Den Hellenske Republiks Officielle Tidende B, 113, af 4.3.1985).
3 OAE, som er en institution under den offentlige sektor, blev oprettet ved lov nr. 1386/1983. Det har status af et aktieselskab og handler i almenvellets interesse under statens kontrol. Ifoelge lovens artikel 2, stk. 2, har OAE til formaal at bidrage til landets oekonomiske og sociale udvikling gennem finansiel sanering af virksomheder, indfoersel og anvendelse af udenlandsk teknologi, udvikling af national teknologi samt oprettelse og drift af nationaliserede virksomheder eller virksomheder med blandet offentlig eller privat deltagelse.
4 Artikel 2, stk. 2, i lov nr. 1386/1983 omhandler OAE' s befoejelser med henblik paa opfyldelse af disse maal. OAE kan saaledes overtage administration og driften af virksomheder under sanering, eller som er blevet nationaliseret, indskyde kapital i virksomhederne, yde laan og udstede eller optage visse laan, erhverve obligationer samt overfoere aktier isaer til arbejdstagere eller disses repraesentative organisationer, til lokale offentlige myndigheder eller andre offentligretlige, juridiske personer, til velgoerende institutioner, sociale organisationer eller til privatpersoner.
5 Ifoelge artikel 5, stk. 1, i lov nr. 1386/1983 kan oekonomiministeren beslutte, at virksomheder med alvorlige oekonomiske vanskeligheder skal underkastes lovens bestemmelser.
6 Ifoelge artikel 7 i samme lov kan den kompetente minister beslutte at overdrage OAE administrationen af den virksomhed, der er underkastet denne lovs bestemmelser, at sanere dens gaeld, saaledes at dens levedygtighed sikres eller at skride til afvikling af virksomheden.
7 Artikel 8 i lov nr. 1386/1983 indeholder bestemmelserne vedroerende overdragelse af virksomhedens administration til OAE. Artikel 8, stk. 1, som aendret ved lov nr. 1472/1984 (Den Hellenske Republiks Officielle Tidende A, 112, af 6.8.1984, s. 1273), fastlaegger de naermere betingelser for en saadan overdragelse og regulerer forholdet mellem de personer, der varetager administrationen paa OAE' s vegne, og virksomhedens organer. Det bestemmes saaledes, at virksomhedens ledelse efter offentliggoerelsen af den ministerielle beslutning om, at virksomheden skal underkastes lovens bestemmelser, ikke laengere har nogen befoejelser, samt at generalforsamlingen fortsat bestaar, men ikke kan afsaette de bestyrelsesmedlemmer, der er udpeget af OAE.
8 Som en undtagelse fra de gaeldende bestemmelser for aktieselskaber fastsaetter artikel 8, stk. 8, i lov nr. 1386/1983, at OAE, under sin midlertidige administration af det paagaeldende selskab, kan beslutte at forhoeje selskabets aktiekapital. Forhoejelsen skal godkendes af den kompetente minister. De hidtidige aktionaerer bevarer deres fortegningsret, som de kan udoeve inden for en frist, der fastsaettes i ministerens godkendelsesbeslutning.
9 Lov nr. 1386/1983 har vaeret genstand for proceduren i EOEF-traktatens artikel 93, stk. 2, som Kommissionen afsluttede med sin ovennaevnte beslutning 88/167. Det fremgaar af denne beslutning, at Kommissionen erklaerede, at den ikke havde nogen indvendinger mod gennemfoerelsen af naevnte lov forudsat bl.a., at den graeske regering senest 31. december 1987 aendrede bestemmelserne vedroerende kapitalforhoejelse, saaledes at de blev bragt i overensstemmelse med artikel 25 ff. samt artikel 29 ff. i andet direktiv.
10 Kerafina blev underkastet bestemmelserne i lov nr. 1386/1983 ved oekonomiministerens ovennaevnte beslutning nr. 271. I overensstemmelse med lovens artikel 7, stk. 1, overtog OAE ledelsen af selskabet. I forbindelse med sin midlertidige administration besluttede OAE i henhold til lovens artikel 8, stk. 8, at forhoeje Kerafina' s kapital. Kapitalen blev saaledes forhoejet med henholdsvis 200 mio. DR og 486,222 mio. DR. Disse to forhoejelser, som blev godkendt af statssekretaeren for industri, forskning og teknologi, og som indebar, at OAE blev majoritetsaktionaer, udgoer tvisterne i hovedsagen.
11 Kerafina' s hidtidige aktionaerer fandt, at de af OAE besluttede kapitalforhoejelser var i modstrid med andet direktivs artikel 25 og anlagde i november 1988 sager ved Polimeles Protodikio, Athen. Denne domstol gav dem ikke medhold. De hidtidige aktionaerer appellerede herefter disse domme til Efetio, Athen. Sidstnaevnte fandt, at de paagaeldende sager rejste problemer med hensyn til fortolkningen af andet direktiv og forelagde Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal:
"1) Er bestemmelserne i artikel 25 i Raadets andet direktiv 77/91/EOEF af 13. december 1976, sammenholdt med direktivets artikel 41, stk. 1, og artikel 42, tilstraekkeligt klare til, at medlemsstaterne paa dette omraade ikke besidder noget skoen, og er de tilstraekkeligt praecise til, at en privatperson over for forvaltningen kan paaberaabe sig dem ved en national retsinstans og goere gaeldende, at en ordning, der er indeholdt i en lovbestemmelse, er uforenelig med de naevnte bestemmelser?
2) Skal direktivets artikel 25 fortolkes saaledes, at den ogsaa omfatter en lovbestemmelse, som ikke indeholder grundlaeggende regler om kapitalforhoejelser i et aktieselskab, men som skal regulere den kritiske situation, som virksomheder, der oekonomisk og socialt har stor samfundsmaessig betydning, befinder sig i paa grund af deres betydelige gaeldsaettelse, og som med henblik paa at sikre saadanne virksomheders fortsatte bestaaen og drift bestemmer, at der administrativt kan traeffes beslutning om en forhoejelse af aktiekapitalen, hvorved hidtidige aktionaerers fortegningsret til nyudstedte aktier dog bevares. Saafremt dette spoergsmaal besvares bekraeftende, i hvilket omfang er en saadan bestemmelse forenelig med direktivets artikel 25, sammenholdt med dets artikel 41, stk. 1?
3) Er der ved Kommissionens beslutning af 7. oktober 1987, hvori Kommissionen har erklaeret, at den ingen indvendinger har mod gennemfoerelsen af lov nr. 1386/1983, bl.a. paa betingelse af, at den graeske regering senest den 31. december 1987 aendrer de relevante bestemmelser i lov nr. 1386/1983, saaledes at de bringes i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 25 ff. og 29 ff. i andet direktiv 77/91/EOEF, for Den Hellenske Republik indfoert en undtagelse med hensyn til anvendelsen af direktivet indtil udloebet af den naevnte frist (den 31.12.1987)?"
12 Hvad naermere angaar de faktiske omstaendigheder i hovedsagen, de gaeldende bestemmelser samt de skriftlige indlaeg, der er indgivet til Domstolen, henvises til retsmoederapporten. Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende i det omfang, det er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation.
De to foerste spoergsmaal
13 Det bemaerkes indledningsvis, at de to foerste praejudicielle spoergsmaal omhandler problemer, som Domstolen allerede to gange har behandlet, nemlig i dom af 30. maj 1991 (forenede sager C-19/90 og C-20/90, Karella og Karellas, Sml. I, s. 2691) og i dom af 24. marts 1992 (sag C-381/89, Eleftheri Evangeliki Ekklissia, Sml. I, s. 2111).
14 De indlaeg, der er indgivet i naervaerende sager, ligner i hoej grad dem, der blev afgivet under de to foregaaende retssager. De indeholder desuden bemaerkninger til disse domme. OAE og den graeske regering har saaledes anfoert, at de af Domstolen afgivne besvarelser af de i sagerne stillede praejudicielle spoergsmaal var fejlagtige, idet den ikke tog hensyn til alle de foreliggende oplysninger, der var noedvendige for en korrekt besvarelse.
15 OAE og den graeske regering har anfoert, at Domstolen ved afsigelsen af disse domme hverken tog hensyn til de omstaendigheder, under hvilke Den Hellenske Republik havde gennemfoert andet direktiv i den nationale lovgivning, eller til det saerlige forhold, at lov nr. 1386/1983 henhoerer under konkurs- og tvangsfuldbyrdelsesretten. Vedroerende sidstnaevnte punkt har OAE anfoert, at Faellesskabet paa ingen maade havde kompetence til at gribe ind i dette retsomraade. Endelig har OAE understreget, at Domstolen ikke i de naevnte domme havde taget de omstaendigheder i betragtning, der viste, at det var noedvendigt at forhoeje kapitalen for de selskaber, der var underkastet lov nr. 1386/1983.
16 Hertil skal der foerst anfoeres visse hovedprincipper for den i EOEF-traktatens artikel 177 fastsatte praejudicielle procedure. For det foerste tilkommer retten til at afgoere, hvilke spoergsmaal der skal forelaegges Domstolen udelukkende den nationale dommer, og parterne i hovedsagen kan ikke aendre indholdet af disse spoergsmaal (jf. herved dom af 9.12.1965, sag 44/65, Hessische Knappschaft, Sml. 1965-1968, s. 137, org. ref.: Rec. s. 1191). For det andet giver artikel 177 ikke Domstolen mulighed for at anvende faellesskabsretten paa en naermere bestemt sag eller traeffe afgoerelse om nationale retsakters gyldighed i forhold til denne, saaledes som Domstolen ville have mulighed for inden for rammerne af artikel 169 (jf. herved dom af 15.7.1964, sag 6/64, Costa, Sml. 1954-1964, s. 531, org. ref.: Rec. s. 1141).
17 Det maa derfor fastslaas, at der ikke i de i naervaerende sager afgivne indlaeg er fremfoert nye forhold, der medfoerer, at Domstolen ved sin besvarelse af de ordret identiske praejudicielle spoergsmaal maa aendre de besvarelser, den gav i ovennaevnte domme af 30. maj 1991 og af 24. maj 1992
18 Under disse omstaendigheder henvises alene til praemisserne i disse to domme og isaer til konklusionen i dommen af 30. maj 1991, der lyder saaledes:
° En borger kan ved de nationale domstole over for en offentlig myndighed paaberaabe sig artikel 25, stk. 1, i andet direktiv.
° Bestemmelserne i andet direktivs artikel 25, sammenholdt med direktivets artikel 41, stk. 1, skal fortolkes saaledes, at de er til hinder for nationale regler, der med henblik paa at sikre den fortsatte bestaaen og drift af virksomheder, som oekonomisk og socialt har saerlig samfundsmaessig betydning, og som paa grund af deres betydelige gaeldsaettelse befinder sig i en kritisk situation, bestemmer, at der administrativt kan traeffes beslutning om en forhoejelse af selskabskapitalen, hvorved hidtidige aktionaerers fortegningsret til nyudstedte aktier dog bevares.
Det tredje spoergsmaal
19 Med dette spoergsmaal soeger den nationale ret hovedsagelig at faa afgjort, om Kommissionen ved sin beslutning 88/167 har givet Den Hellenske Republik ret til at opretholde bestemmelserne i lov nr. 1386/1983, der er i modstrid med andet direktiv, indtil den 31. december 1987.
20 Det bemaerkes hertil, at det i overensstemmelse med generaladvokaten (punkt 4 i dennes forslag til afgoerelse) maa fastslaas, at det skoen, der ved traktatens artikel 93 er indroemmet Kommissionen vedroerende statsstoette, ikke giver denne mulighed for at tillade medlemsstater at fravige andre faellesskabsbestemmelser end dem, der vedroerer anvendelsen af traktatens artikel 92, stk. 1.
21 I oevrigt fremgaar det af selve ordlyden af beslutning 88/167, at Kommissionen paa ingen maade havde til hensigt at tillade de graeske myndigheder at undlade at anvende andet direktiv. Kommissionen praeciserede, at de bestemmelser i lov nr. 1386/1983, som var i strid med dette direktiv, skulle aendres senest foer 31. december 1987, og opfordrede saaledes udtrykkeligt den graeske regering til at bringe denne overtraedelse af faellesskabsretten til ophoer.
22 Det tredje spoergsmaal fra Efetio, Athen, maa derfor besvares med, at beslutning 88/167 ikke gav Den Hellenske Republik tilladelse til at opretholde de bestemmelser i lov nr. 1386/1983, der er i modstrid med andet direktiv, indtil senest den 31. december 1987.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
23 De udgifter, der er afholdt af den graeske regering og af Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke erstattes. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger.
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN (Sjette Afdeling)
vedroerende de spoergsmaal, der er forelagt af Efetio, Athen, ved domme af 31. januar 1991, for ret:
1) En borger kan ved de nationale domstole over for en offentlig myndighed paaberaabe sig artikel 25, stk. 1, i Raadets andet direktiv 77/91/EOEF af 13. december 1976 om samordning af de garantier, der i medlemsstaterne kraeves af de i traktatens artikel 58, stk. 2, naevnte selskaber til beskyttelse af saavel selskabsdeltagernes som tredjemands interesser, for saa vidt angaar stiftelsen af aktieselskaber samt bevarelse af og aendringer i deres kapital, med det formaal at goere disse garantier lige byrdefulde.
2) Bestemmelserne i det andet direktivs artikel 25, sammenholdt med artikel 41, stk. 1, skal fortolkes saaledes, at de er til hinder for nationale regler, der med henblik paa at sikre den fortsatte bestaaen og drift af virksomheder, som oekonomisk og socialt har saerlig samfundsmaessig betydning, og som paa grund af deres betydelige gaeldsaettelse befinder sig i en kritisk situation, bestemmer, at der administrativt kan traeffes beslutning om forhoejelse af aktiekapitalen, hvorved de hidtidige aktionaerers fortegningsret til nyudstedte aktier dog bevares.
3) Kommissionens beslutning 88/167/EOEF af 7. oktober 1987 vedroerende lov nr. 1386/1983, paa grundlag af hvilken den graeske regering yder stoette til det graeske erhvervsliv, har ikke givet Den Hellenske Republik tilladelse til at opretholde de bestemmelser i lov nr. 1386/1983, der er i modstrid med andet direktiv, indtil senest den 31. december 1987.