61984CJ0089_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved dom af 7 . marts 1984, indgaaet til Domstolen den 29 . marts 1984, har Cour d ' appel de Montpellier i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 forelagt et praejudicielt spoergsmaal vedroerende fortolkningen af de faellesskabsretlige bestemmelser om den faelles markedsordning for vin med henblik paa at faa afgjort, om det i henhold til disse er lovligt at fremstille visse former for bordvin ved sammenstikning og saelge saadanne under naermere angivne betegnelser .
2 Spoergsmaalet er blevet rejst under en straffesag, i hvilken Service de la répression des fraudes et du contrôle de la qualité i forening med anklagemyndigheden, idet Fédération nationale des producteurs de vins de table et vins de pays ( herefter benaevnt FNPVTP ) er indtraadt som civil part, har rejst tiltale mod vinhandlerne P . H . L . Ramel og C . Cristofaro, der er forretningsfoerere for henholdsvis anpartsselskabet Les fils de Henri Ramel og anpartsselskabet Bachet et fils, ( herefter benaevnt de tiltalte ), for overtraedelse af kvalitetsnormer, idet de tiltalte under betegnelsen bordvin af »rosévinstypen« har fremstillet og udbudt vin til salg, der er sammenstukket af bordvin af rosévinstypen fra Italien og roed bordvin fra forskellige lande i Det europaeiske Faellesskab, hvilken fremstillingsmetode anfoeres at stride mod de traditionelle franske saedvaner for fremstilling af rosévin .
3 Ifoelge disse saedvaner, som ifoelge Service de la répression des fraudes og anklagemyndigheden er bindende, kan betegnelsen rosévin kun anvendes om et produkt hidroerende fra en hoest af druer med farvet skind og hvidt eller farvet koed, som har vaeret underkastet processen til fremstilling af hvidvin, hvorved vinen faar en svag farve . Det er en vildledning af forbrugerne under betegnelsen »rosévin« at bringe en vin i handelen, der er fremstillet efter en anden metode end den, der anvendes til fremstilling af hvidvin, navnlig en vin, der er sammenstukket af rosévin og vin af en anden farve, f.eks . roedvin .
4 De tiltalte fremstillede og bragte i loebet af 1981 saadanne sammenstukkede vine i handelen, idet der bl.a . den 29 . april 1981 blev fremstillet 6 470 hl vin med en rosévins farve ved sammenstikning af tre slags bordvin af rosévinstypen fra Italien, i alt 5 970 hl, og 500 hl roed bordvin fra forskellige lande i Faellesskabet, og den 2 . juli 1981 1 210 hl vin med en rosévins farve ved sammenstikning af 1 160 hl bordvin af rosévinstypen og 50 hl roed bordvin fra forskellige lande i Faellesskabet .
5 Til stoette for deres paastand om frifindelse har de tiltalte bl.a . gjort gaeldende, at tiltalerne savner retsgrundlag, idet den gaeldende faelles markedsordning for vin ( som fastlagt ved Raadets forordning nr . 337/79 af 5 . februar 1979 om den faelles markedsordning for vin ( EFT L 54, s . 1 )) ikke indeholder noget forbud mod de anfaegtede sammenstikninger eller mod at bringe saadanne i handelen .
6 Ved dom afsagt af Tribunal correctionnel de Montpellier blev de tiltalte frifundet, idet det i dommen udtales, at der hverken i Frankrig eller paa faellesskabsplan findes regler, der definerer begrebet rosévin, hvorfor der intet kunne antages at vaere til hinder for at fremstille bordvin af rosévinstypen ved at sammenstikke rosévin og roedvin, der begge tilhoerer samme varegruppe . Dommen blev af anklagemyndigheden og FNPVTP anket til Cour d ' appel de Montpellier .
7 I forelaeggelsesdommen anfoerer Cour d ' appel for det foerste, at de paagaeldende vine er blevet bragt i handelen under betegnelsen bordvin af rosévinstypen »DPCE«, dvs . »de provenance de la Communauté européenne« ( med oprindelse i Det europaeiske Faellesskab ), saaledes at forbrugerne ikke kan antages at vaere blevet vildledt, for saa vidt angaar vinenes oprindelse eller det forhold, at de i det vaesentlige havde de hertil svarende kvalitetsmaessige egenskaber . Det rejste spoergsmaal drejer sig saaledes ifoelge Cour d ' appel hovedsagelig om, hvorvidt det er lovligt paa Faellesskabets omraade at sammenstikke roed bordvin og bordvin af rosévinstypen med oprindelse i forskellige lande i Faellesskabet . Det udtales videre i dommen, at der maa antages at bestaa alvorlig tvivl med hensyn til det principielle spoergsmaal, hvorvidt det er lovligt at foretage saadanne sammenstikninger, og at det maa vaere af almindelig og offentlig interesse at fjerne enhver tvivl i saa henseende, hvorfor den nationale ret har fundet det noedvendigt at forelaegge Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal :
»Er der i de nugaeldende faellesskabsregler hjemmel for paa et omraade i Faellesskabet at sammenstikke roedvin og rosévin, uanset hvor i Faellesskabet disse vine har oprindelse, og dér at bringe en saaledes fremstillet vare i handelen under betegnelsen rosévin DPCE eller roedvin DPCE?«
8 Det fremgaar af sagen, at det forelagte spoergsmaal kun vedroerer lovligheden af at sammenstikke roed bordvin og bordvin af rosévinstypen med oprindelse i flere forskellige medlemsstater samt af at bringe en saaledes sammenstukket vin i handelen under betegnelsen bordvin af rosévinstypen fra forskellige lande i Det europaeiske Faellesskab .
9 FNPVTP har i det vaesentlige gjort gaeldende, at selv om artikel 43, stk . 3, i forordning nr . 337/79 opstiller den hovedregel, at en vin, der er sammenstukket af hvid bordvin og roed bordvin, ikke kan betegnes som bordvin, regulerer forordningen ikke udtoemmende spoergsmaalet om sammenstikning af bordvine . Forordningen indeholder saaledes ingen regler om rosévin, der er et produkt fremstillet efter en saerlig metode, og hvis kendetegn ikke er de samme som roedvins . Da der ikke foreligger faellesskabsretlige bestemmelser, der forbyder eller udtrykkeligt tillader sammenstikning af rosévin og roedvin, maa det vaere foreneligt med faellesskabsretten i overensstemmelse med redelige og faste saedvaner at opretholde et forbud mod under betegnelsen »rosévin« at udbyde en vin til salg, der er sammenstukket af rosévin og roedvin . FNPVTP bestrider ikke, at en saadan sammenstikning under visse betingelser kan vaere lovlig, men goer gaeldende, at en saadan blandingsvin aldrig kan saelges under betegnelsen »rosévin« . Den omstaendighed, at faellesskabslovgivningen er tavs om spoergsmaalet, kan saaledes ikke indebaere, at et saadant forbud, der foelger af national lov eller retspraksis, ikke kan haandhaeves, hvilket ifoelge FNPVTP da ogsaa fremgaar af Domstolens praksis, jfr . navnlig dommene af 30 . september 1975 ( Lahaille, 10-14/75, Sml . s . 1053 ) og 16 . februar 1982 ( Vedel, 204/80, Sml . s . 465 ).
10 Heroverfor har de tiltalte i hovedsagen, den italienske regering og Kommissionen i det vaesentlige anfoert, at selv om de gaeldende bestemmelser vedroerende fremstilling af og handel med vin ikke udtrykkelig tillader sammenstikning af roed bordvin og bordvin af rosévinstypen med oprindelse i forskellige lande i Faellesskabet og heller ikke indeholder nogen definition af begrebet rosévin, maa bestemmelserne i artikel 43 i forordning nr . 337/79 antages fuldstaendigt og udtoemmende at regulere spoergsmaalet om sammenstikning af bordvine, hvorfor de ogsaa finder anvendelse paa bordvine af rosévinstypen . Det foelger heraf, at det er lovligt at foretage en sammenstikning som den omtvistede og over for forbrugerne at betegne en saadan sammenstukket vin som »rosévin« .
11 I deres indlaeg har de tiltalte i hovedsagen anfoert, at der findes saa mange forskellige former for rosévin, at begrebet naermest er ubestemmeligt . Det franske adjektiv »rosé« er kun udtryk for, at vinen er svagt farvet . Rosévine maa betragtes som tilhoerende samme kategori af vin som roedvin . Det kan herefter ikke vaere forbudt at sammenstikke rosévin og roedvin . For saa vidt angaar spoergsmaalet om fremstillingsmetoden for rosévin, anfoeres det, at der blandt vineksperter ikke er enighed om, hvilke regler der boer gaelde for fremstilling af rosévin, idet normerne herfor er forskellige i de forskellige medlemsstater . Endelig henvises der til Kommissionens forordning nr . 3282/73 af 5 . december 1973 om definition af sammenstikning og vinfremstilling ( EFT L 337, s . 20 ), ifoelge hvilken rosévin med hensyn til forordningens anvendelse skal anses som roedvin .
12 Den italienske regering har anfoert, at det er fastlagt i punkt 11 i bilag II til forordning nr . 337/79, jfr . forordningens artikel 48, stk . 1, hvilke betingelser en vin skal opfylde for at kunne betegnes som »bordvin« . Det fremgaar heraf, at der ved fastsaettelsen af kravene til en bordvin ikke er stillet noget krav vedroerende vinens farve . Endvidere maa det antages at fremgaa af artiklerne 1 og 2 i Raadets forordning nr . 340/79 af 5 . februar 1979 om bestemmelse af bordvinstyper ( EFT L 54, s . 60 ), at en bordvins farve efter de faellesskabsretlige regler kun har betydning, for saa vidt angaar spoergsmaalet om, hvorvidt det faerdige produkt skal anses som roedvin, hvidvin eller rosévin . Under henvisning til Domstolens dom af 13 . marts 1984 ( 16/83, Prantl, Sml . 1984, s . 1299 ) anfoerer den italienske regering, at det ikke kan udelukkes, at det er en tilsidesaettelse af EOEF-traktatens artikel 30 i national ret at opretholde et forbud mod under betegnelsen »bordvin« at bringe en vin i handelen, der er fremstillet i overensstemmelse med de faellesskabsretlige regler, og som lovligt kan betegnes som bordvin efter lovgivningen i en anden medlemsstat . Endelig henviser den italienske regering til artikel 2 i Raadets forordning nr . 355/79 af 5 . februar 1979 om fastsaettelse af almindelige regler for betegnelse og praesentation af vin og druemost ( EFT L 54, s . 99 ) og udleder heraf, at en vin, der opfylder betingelserne for at kunne betegnes som bordvin, og som objektivt set har en rosévins farve, lovligt kan bringes i handelen under betegnelsen »bordvin af rosévinstypen« .
13 Kommissionen har fremsat en raekke bemaerkninger om de forskellige vinfremstillingsmetoder og om de forordninger, der saerligt vedroerer roedvin, rosévin og hvidvin, og fastslaar, at nationale regler om pligt til at overholde visse saedvaner kun kan finde anvendelse, saafremt faellesskabslovgiver ikke har udnyttet sine befoejelser til at udstede regler om sammenstikning af vin . Kommissionen anfoerer, at det fremgaar af en raekke faellesskabsretlige bestemmelser, jfr . navnlig artikel 43 i forordning nr . 337/79 og artikel 2 i forordning nr . 355/79, at det er lovligt at sammenstikke roed bordvin og bordvin af rosévinstypen . Kommissionen goer gaeldende, at de tiltalte i hovedsagen har overholdt reglerne om betegnelse og praesentation af de paagaeldende produkter ( jfr . artikel 43, stk . 1, i forordning nr . 355/79 ), hvorfor de ikke kan antages at have gjort sig skyldig i noget strafbart forhold, blot fordi den vin, der blev bragt i handelen, var en blandingsvin .
14 Hertil bemaerkes indledningsvis, at det forelagte spoergsmaal rejser to problemer . For det foerste maa det undersoeges, om de faellesskabsretlige bestemmelser skal fortolkes saaledes, at det er tilladt at sammenstikke roed bordvin og bordvin af rosévinstypen med oprindelse i flere forskellige medlemsstater og bringe et saaledes fremstillet produkt ( den sammenstukkede vin ) i handelen inden for Faellesskabet . For det andet maa det undersoeges, om det i henhold til de faellesskabsretlige bestemmelser er tilladt at betegne den sammenstukkede vin som bordvin af rosévinstypen fra forskellige lande i Det europaeiske Faellesskab .
Sammenstikning af bordvine og handel med den sammenstukkede bordvin
15 Hvad angaar spoergsmaalet om sammenstikning af bordvin, bemaerkes for det foerste, at det i syvogtyvende betragtning til forordning nr . 337/79 anfoeres, at »sammenstikning er en almindeligt forekommende oenologisk fremgangsmaade, og [at det] i betragtning af dens mulige virkninger er ... noedvendigt at fastsaette regler for brugen deraf, isaer for at undgaa misbrug« . Endvidere bemaerkes, at »forordningens artikel 43, stk . 1, der er indsat i afsnit IV om forskrifter vedroerende visse oenologiske fremgangsmaader og afsaetning til forbrug«, opstiller den hovedregel, at »ved sammenstikning anses ... som bordvin alene saadanne produkter, der produceres ved sammenstikning af bordvine indbyrdes ... « . Hertil knytter sig den hovedregel i stk . 3, foerste afsnit, at »der ... ikke [kan] fremstilles en bordvin ved sammenstikning af ... hvid bordvin ... med ... roed bordvin« . Endelig bemaerkes, at forordningens artikel 48, stk . 2, opstiller den hovedregel, at kun vin, der mindst opfylder betingelserne for at kunne betegnes som »bordvin«, maa tilbydes eller leveres inden for Faellesskabet til direkte konsum .
16 Til disse bestemmelser vedroerende sammenstikning af bordvin knytter sig forordning nr . 3282/73, hvis formaal ifoelge foerste betragtning er at opnaa en ensartet fortolkning af begreberne sammenstikning og vinfremstilling i de faellesskabsretlige regler, og i hvis artikel 2, stk . 1, det bestemmes, at der ved sammenstikning forstaas blanding af vin eller most fra »a ) forskellige stater, ... eller af d ) forskellige typer af vin eller most« . I artikel 2, stk . 2, fastsaettes det, at »foelgende vin- og mosttyper betragtes som forskellige :, roedvin, hvidvin samt most eller vine, hvoraf en af disse vintyper kan produceres«, jfr . foerste led, og »bordvin, k.v.b.d.« ( kvalitetsvin fra bestemte dyrkningsomraader ) »samt most eller vine, hvoraf en af disse vintyper kan produceres«, jfr . andet led . I stk . 2, sidste afsnit, bestemmes det, at »med hensyn til anvendelse af dette stykke betragtes rosévin som roedvin« . Det fremgaar saaledes af denne bestemmelse, at rosévin med hensyn til sammenstikning ikke udgoer en saerlig type af vin, der adskiller sig fra roedvin .
17 Endelig bemaerkes, at det i henhold til artikel 46, stk . 1, andet afsnit, i forordning nr . 337/79 »navnlig ... ikke [er] tilladt at blande eller sammenstikke bordvine med hinanden, ... saafremt én af komponenterne ikke er i overensstemmelse med bestemmelserne i denne forordning eller med de bestemmelser, der er fastsat i medfoer af denne« .
18 Naar henses til disse bestemmelser, maa der gives de tiltalte i hovedsagen, den italienske regering og Kommissionen medhold i, at det ifoelge de faellesskabsretlige regler er lovligt at sammenstikke bordvine indbyrdes, dog med visse undtagelser, herunder navnlig sammenstikning af roedvin og hvidvin . I betragtning af, at rosévin i denne forbindelse anses som tilhoerende samme type af vin som roedvin, maa det fastslaas, at det i henhold til de faellesskabsretlige regler er tilladt at sammenstikke roed bordvin og bordvin af rosévinstypen med oprindelse i flere forskellige medlemsstater . Det bemaerkes endvidere, at da en saaledes sammenstukket vin maa anses som en bordvin, er et saadant produkt omfattet af reglerne om de frie varebevaegelser inden for Faellesskabet og kan derfor afsaettes direkte til konsum .
Betegnelsen for den sammenstukkede bordvin
19 Det bemaerkes indledningsvis, at skoent de faellesskabsretlige bestemmelser ikke indeholder nogen oenologisk definition af hverken roedvin, hvidvin eller rosévin, opstiller de dog visse betingelser, som de forskellige typer af vin skal opfylde, herunder med hensyn til indholdet af syre og svovldioxid . FNPVTP har paa denne baggrund gjort gaeldende, at medlemsstaterne frit kan fastsaette egne regler paa dette omraade .
20 Hertil bemaerkes, at det i artikel 2, stk . 1, i forordning nr . 355/79, som aendret ved Raadets forordning nr . 1016/81 af 9 . april 1981 om aendring af forordning ( EOEF ) nr . 355/79 om fastsaettelse af almindelige regler for betegnelse og praesentation af vin og druemost ( EFT L 103, s . 7 ), fastsaettes, at »for bordvin skal etiketbetegnelsen omfatte angivelse af a ) benaevnelsen ' bordvin ' ... [og] d ) for saa vidt angaar ... iii ) bordvin, som er sammenstukket af produkter med oprindelse i flere medlemsstater ... udtrykket ' vin fra forskellige lande i Det europaeiske Faellesskab ' « . Det fremgaar af artikel 2, stk . 1, litra a ) og d ), at en vin som den i sagen omtvistede, der er sammenstukket af roed bordvin og bordvin af rosévinstypen med oprindelse i flere forskellige medlemsstater, for at opfylde betingelserne i forordningen skal vaere forsynet med benaevnelserne »bordvin« og »vin fra forskellige lande i Det europaeiske Faellesskab« .
21 Hvad naermere angaar betegnelsen »rosévin«, bestemmes det i artikel 2, stk . 2, i forordning nr . 355/79, at »for bordvine kan der i etiketbetegnelsen tilfoejes angivelse af a ) om det drejer sig om roedvin, rosévin eller hvidvin« . Som det fremgaar af anden betragtning til forordningen, er formaalet med en saadan angivelse »at give saa noejagtige og praecise oplysninger som muligt for at lette den bedoemmelse af produkterne, som foretages af eventuelle koebere og de offentlige organer, der skal regulere og kontrollere handelen med disse produkter« . I tredje betragtning sondres »mellem de obligatoriske angivelser, der er noedvendige til identifikation af produktet, og de valgfrie angivelser, der isaer har til formaal at praecisere de vaesentlige karakteristiske traek« ( ved produktet ) »eller at kvalitetsbestemme det« .
22 Af hensyn til den videst mulige forbrugeroplysning fastsaettes det i samme forordnings artikel 43, stk . 1, at der i forbindelse med omsaetning af de omfattede produkter, herunder ved enhver form for reklame, ikke »for saa vidt angaar de angivelser, der er anfoert i artikel 2 ... «, maa benyttes betegnelser eller praesentationsformer, der vil »kunne foere til forveksling med hensyn til produktets art, oprindelse og sammensaetning« .
23 Det fremgaar af disse bestemmelser om betegnelse af vin, at det ifoelge de faellesskabsretlige regler er tilladt at betegne en bordvin som rosévin, saafremt den objektivt set har en rosévins farve og paa grundlag heraf kan skelnes fra roedvin og hvidvin, saaledes at forbrugerne eller andre interesserede ikke vildledes med hensyn til produktets art eller kvalitetsmaessige egenskaber . Spoergsmaalet om, hvorvidt den paagaeldende vin opfylder den betingelse at have en rosévins farve, henhoerer imidlertid under de nationale retsinstanser .
24 Der kan herefter ikke gives FNPVTP medhold i, at det er udtryk for en vildledning af forbrugerne at saelge en vin, der er sammenstukket af roed bordvin og bordvin af rosévinstypen, under betegnelsen rosévin, fordi denne vin ikke opfylder de krav, der stilles hertil ifoelge fransk saedvane .
25 Som Domstolen har fastslaaet i sin dom af 13 . marts 1984 ( Prantl, 16/83, Sml . 1984, s . 1299 ), er de faellesskabsretlige regler vedroerende den faelles markedsordning for vin udtryk for en udtoemmende regulering paa dette omraade, »navnlig med hensyn til priser og intervention, handelen med tredjelande, regler for produktionen og visse oenologiske fremgangsmaader samt med hensyn til betingelserne for vins betegnelse og etikettering« . Medlemsstaterne har derfor ikke laengere nogen kompetence paa dette omraade, medmindre der foreligger saerlige faellesskabsretlige bestemmelser om det modsatte .
26 Det bemaerkes herved, at der ikke om det omhandlede spoergsmaal foreligger en saadan saerlig bestemmelse . Ifoelge artikel 2, stk . 2, litra h ), i forordning nr . 355/79 kan etiketbetegnelsen for bordvin tilfoejes en angivelse af »naermere oplysninger om produktets art [og] bordvinens saerlige farve, for saa vidt som disse angivelser er fastsat ved gennemfoerelsesbestemmelser eller, i mangel heraf, af den paagaeldende medlemsstat«, hvorfor medlemsstaterne kan fastsaette bindende regler vedroerende supplerende oplysninger i forbindelse med vin, der saelges til forbrug, saafremt der ikke foreligger faellesskabsretlige regler herom, men bestemmelsen indeholder ingen hjemmel for medlemsstaterne til at opretholde et forbud mod at betegne en bordvin som »rosévin« og mod at bringe den i handelen, blot fordi den ikke er fremstillet i overensstemmelse med lokale, regionale eller nationale saedvaner .
27 Det af den nationale ret forelagte spoergsmaal maa herefter besvares saaledes, at Raadets forordning nr . 337/79 af 5 . februar 1979 om den faelles markedsordning for vin, jfr . navnlig artiklerne 43 og 48, sammenholdt med Kommissionens forordning nr . 3282/73 af 5 . december 1973 om definition af sammenstikning og vinfremstilling, jfr . navnlig artikel 2, og Raadets forordning nr . 355/79 af 5 . februar 1979 om fastsaettelse af almindelige regler for betegnelse og praesentation af vin og druemost, jfr . navnlig artiklerne 2 og 43, skal fortolkes saaledes, at det er lovligt at sammenstikke roed bordvin og bordvin af rosévinstypen med oprindelse i flere forskellige medlemsstater og at bringe en saadan sammenstikning i handelen inden for Faellesskabet under betegnelsen bordvin af rosévinstypen fra forskellige lande i Det europaeiske Faellesskab, for saa vidt angivelsen »rosévin« ikke er i strid med objektive kendetegn ved vinen, der goer det muligt alene paa grundlag af farven at skelne den fra roedvin og hvidvin .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
28 De udgifter, der er afholdt af den italienske regering og af Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber, der har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN ( fjerde afdeling )
vedroerende det spoergsmaal, der er forelagt den af Cour d ' appel de Montpellier ved dom af 7 . marts 1984, for ret :
Raadets forordning nr . 337/79 af 5 . februar 1979 om den faelles markedsordning for vin, jfr . navnlig artiklerne 43 og 48, sammenholdt med Kommissionens forordning nr . 3282/73 af 5 . december 1973 om definition af sammenstikning og vinfremstilling, jfr . navnlig artikel 2, og Raadets forordning nr . 355/79 af 5 . februar 1979 om fastsaettelse af almindelige regler for betegnelse og praesentation af vin og druemost, jfr . navnlig artiklerne 2 og 43, skal fortolkes saaledes, at det er lovligt at sammenstikke roed bordvin og bordvin af rosévinstypen med oprindelse i flere forskellige medlemsstater og at bringe en saadan sammenstikning i handelen inden for Faellesskabet under betegnelsen bordvin af rosévinstypen fra forskellige lande i Det europaeiske Faellesskab, for saa vidt angivelsen »rosévin« ikke er i strid med objektive kendetegn ved vinen, der goer det muligt alene paa grundlag af farven at skelne den fra roedvin og hvidvin .