USNESENÍ SOUDU PRO VEŘEJNOU SLUŽBU (prvního senátu)
23. května 2008
Věc F-79/07
Kurt-Wolfgang Braun-Neumann
v.
Evropský parlament
„Veřejná služba – Úředníci – Důchody – Pozůstalostní důchod – Vyplacení ve výši 50 % z důvodu existence druhého pozůstalého manžela – Nepřípustnost – Opožděné podání stížnosti – Nepominutelná podmínka řízení – Přezkum z úřední povinnosti – Časová působnost jednacího řádu Soudu“
Předmět: Žaloba, podaná na základě článků 236 ES a 152 AE, kterou se K.-W. Braun-Neumann domáhá, aby byla Parlamentu uložena povinnost
zaplatit mu se zpětnou účinností od 1. srpna 2004 druhou polovinu pozůstalostního důchodu po jeho manželce paní Mandt, rozené
Neumann, v měsíčních splátkách ve výši 1 670,84 eur, zvýšených o úroky z prodlení odpovídající úrokové míře pro mezní zápůjční
facility Evropské centrální banky (ECB), zvýšené o 3 %.
Rozhodnutí: Žaloba se odmítá jako nepřípustná. Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.
Shrnutí
1.      Řízení – Přípustnost žalob – Posouzení s ohledem na pravidla platná v okamžiku podání žaloby
(Jednací řád Soudu pro veřejnou službu, článek 77)
2.      Úředníci – Žaloba – Předcházející správní stížnost – Lhůty
(Služební řád, články 90 a 91)
3.      Úředníci – Žaloba – Akt nepříznivě zasahující do právního postavení – Pojem – Formální podmínky – Neexistence
(Služební řád, články 90 a 91)
4.      Úředníci – Žaloba – Předcházející správní stížnost – Lhůty
(Služební řád, články 90 a 91)
1.      Ačkoli je pravidlo uvedené v článku 77 jednacího řádu Soudu pro veřejnou službu, podle kterého může Soud po vyslechnutí účastníků
řízení, aniž by pokračoval v řízení, rozhodnout o nepřípustnosti z důvodu nedostatku nepominutelných podmínek řízení a odmítnout
tak usnesením žalobu, procesním pravidlem, které se použije od okamžiku, kdy vstoupí v platnost, na všechny spory probíhající
u Soudu, totéž neplatí pro pravidla, která stanoví nepřípustnost z důvodu nedostatku nepominutelných podmínek řízení a pravidla,
která v rozsahu, v němž určují přípustnost žaloby, mohou být pouze pravidly použitelnými v okamžiku podání žaloby.
(viz bod 33)
2.      Lhůty pro podání stížnosti a žaloby stanovené v článcích 90 a 91 služebního řádu, které odpovídají požadavku právní jistoty
a nutnosti zabránit jakékoli diskriminaci nebo svévolnému zacházení při výkonu spravedlnosti, jsou lhůtami kogentní povahy
a účastníci řízení a soud se od nich nemohou odchýlit, přičemž soudu přísluší ověřit, i bez návrhu, zda byly dodrženy. Účinkem
skutečnosti, že orgán meritorně odpověděl na opožděnou stížnost, nemůže být odchýlení se od těchto závazných lhůt ani to,
že Soud bude zproštěn povinnosti ověřit, i bez návrhu, jejich dodržení.
(viz body 37 a 49)
Odkazy:
Soudní dvůr: 7. července 1971, Müllers v. HSV, 79/70, Recueil, s. 689, bod 18; 12. července 1984, Moussis v. Komise, 227/83,
Recueil, s. 3133, bod 13; 4. února 1987, Cladakis v. Komise, 276/85, Recueil, s. 495, bod 11; 29. června 2000, Politi v. Fondation
européenne de la formation, C‑154/99 P, Recueil, s. I‑5019, bod 15
Soud prvního stupně: 11. července 1991, Von Hoessle v. Účetní dvůr, T‑19/90, Recueil, s. II-615, bod 23; 25. září 1991, Lacroix
v. Komise, T‑54/90, Recueil, s. II‑749, bod 25; 23. března 2000, Rudolph v. Komise, T‑197/98, Recueil FP, s. I‑A‑55 a II‑241,
bod 41; 17. ledna 2001, Kraus v. Komise, T‑14/99, Recueil FP, s. I‑A‑7 a II‑39, bod 20
Soud pro veřejnou službu: 13. prosince 2007, Veramme v. Komise, F‑64/05, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí, body 20
a 21
3.      Aktem, který nepříznivě zasahuje do právního postavení, je akt, který má právně závazné účinky, jimiž mohou být přímo a bezprostředně
dotčeny zájmy žalobce tím, že podstatným způsobem mění jeho právní postavení. Okolnost, že takový akt má neformální povahu,
jej nemůže zbavit povahy aktu, který nepříznivě zasahuje do právního postavení, jelikož v tomto ohledu není vyžadována žádná
formální podmínka a jelikož může mít i slovní podobu.
(viz body 39 a 47)
Odkazy:
Soud prvního stupně: 30. června 1993, Devillez a další v. Parlament, T‑46/90, Recueil, s. II‑699, bod 14; 16. dubna 2002,
Fronia v. Komise, T‑51/01, Recueil FP, s. I‑A‑43 a II‑187, bod 31
Soud pro veřejnou službu: 28. června 2006, Grünheid v. Komise, F‑101/05, Sb. VS s. I‑A‑1‑55 a II‑A‑1‑199, bod 33 a citovaná
judikatura; 24. května 2007, Lofaro v. Komise, F‑27/06 a F‑75/06, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí, bod 57, napadený
kasačním opravným prostředkem projednávaným před Soudem prvního stupně, věc T‑293/07 P
4.      I když je žádoucí, aby akt, který nepříznivě zasahuje do právního postavení, uváděl procesní prostředky, jakož i lhůty, které
je nutné v tomto ohledu dodržet, neuvedení takového údaje v případě neexistence ustanovení právních předpisů, které by uvedení
takového údaje ukládaly, nebrání nepřípustnosti žaloby proti tomuto aktu z důvodu opožděného podání předcházející správní
stížnosti.
(viz body 48 a 50)