Information;Order — ECLI:EU:C:2023:473
Date: 2023-06-06
Language of the case: Slovak
Court formation: Tenth Chamber
Subject matter: Consumer protection;Approximation of laws
Procedure: Reference for a preliminary ruling - inadmissible
Origin: Slovakia

Anonymizované znenie 
 C-669/22 - 1 
Vec C-669/22 
Návrh na začatie prejudiciálneho konania 
Dátum podania:  
24. október 2022 
Vnútroštátny súd:  
Okresný súd Prešov (Slovensko) 
Dátum rozhodnutia vnútroštátneho súdu:  
8. september 2022 
Žalobca:  
Rozhlas a televízia Slovenska 
Žalovaná:  
CI 
      
  
SK 
NÁVRH NA ZAČATIE PREJUDICIÁLNEHO KONANIA Z 8. 9. 2022 – VEC C-669/22 
2  
Anonymizované znenie 
ECLI:SK:OSPO:2022:8U9214259.6 
[OMISSIS] 
UZNESENIE 
Okresný súd Prešov [OMISSIS] v právnej veci žalobcu: Rozhlas a televízia 
Slovenska, [OMISSIS] Bratislava, [OMISSIS] proti žalovanej: CI, [OMISSIS] o 
zaplatenie 301,49 Eur s príslušenstvom takto 
rozhodol: 
Podľa § 162 ods. 1 písm. c) Civilného sporového poriadku konanie prerušuje a 
Súdnemu dvoru Európskej únie predkladá tieto otázky: 
1. Aké znaky v zmysle ČI. II. písm. b), c) Smernice Rady 93/13/EHS z 5. 
apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách 
musí spĺňať subjekt verejného práva typu žalobcu a záväzkový vzťah s 
fyzickou osobou, v ktorom je poskytovateľom služby, aby ho bolo 
možné považovať za (verejného) dodávateľa a fyzickú osobu ako 
prijímateľa služby za spotrebiteľa? 
2. Ak podľa čl. I. ods.2 Smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o 
nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách - Zmluvné 
podmienky, ktoré odrážajú záväzné zákonné alebo regulačné 
ustanovenia a ustanovenia alebo zásady medzinárodných dohovorov, 
ktorých sú členské štáty alebo spoločenstvo zmluvnou stranou, najmä v 
oblasti dopravy, nepodliehajú ustanoveniam tejto smernice., je možné 
dospieť k záveru, že ustanoveniam Smernice podliehajú právne vzťahy 
normované výlučne zákonom bez možnosti modifikácie ich stranami ? 
Odôvodnenie: 
I. Skutkový stav: 
Žalobou doručenou súdu dňa 12.09.2019 sa žalobca domáha na žalovanom 
zaplatenia sumy 301,49 € zloženej z istiny vo výške 284,49 € a pokuty vo výške 
17 € ako aj sumy 1,45 € predstavujúcej zaplatené poštové sadzby. 
Žalobca v žalobe uviedol, že je verejnoprávnou inštitúciou zriadenou na základe 
zákona č. 532/2010 Z.z. o Rozhlase a televízii Slovenska. Aktívna legitimácia na 
podanie tohto návrhu plynie z § 4 ods. 1 a § 10 ods. 5 zákona č. 340/2012 Z.z. o 
úhrade za služby verejnosti poskytované Rozhlasom a televíziou Slovenska. 
Žalovaný je zo zákona platiteľom úhrady za služby verejnosti podľa § 3 písm. a) 
zákona, vo výške 4,64 € podľa § 6 ods. 1 zákona, s periodicitou platenia úhrad 
mesačne v zmysle § 7 zákona, Žalobca kontrolou úhrad v zmysle § 8 zákona zistil, 
že žalovaný ku dňu podania tohto návrhu na tunajší súd nezaplatil úhradu v 
zmysle zákona za kontrolované obdobie 01.06.2014 až 30.06.2019. Žalobca v 
ROZHLAS A TELEVÍZIA SLOVENSKA 
  3 
Anonymizované znenie 
zmysle § 10 ods. 2 zákona písomnou výzvou zo dňa 06.06.2019 odoslanou 
prostredníctvom Slovenskej pošty, vyzval žalovaného na zaplatenie omeškanej 
úhrady a na zaplatenie poštových sadzieb súvisiacich s odoslaním výzvy. Nakoľko 
žalovaný nezaplatil úhradu a poštové sadzby v lehote do 30 dní od doručenia 
uvedenej výzvy, je žalovaný povinný v zmysle § 10 ods. 3 zákona zaplatiť aj 
pokutu. Dlh žalovaného predstavuje spolu sumu 284,49 € a pozostáva z 
neuhradených mesačných predpisov za kontrolované obdobie od 01.06.2014 do 
30.06.2019. 
II. Rozhodnutie okresného súdu: 
Okresný súd Prešov ako súd I. inštancie žalobe vyhovel majúc na základe nižšie 
citovaných právnych predpisov za to, že posudzovaný právny vzťah vznikajúci 
nie zmluvne ale priamo zo zákona, celý normovaný verejnoprávnym 
predpisom bez možnosti žalobcu ho akýmkoľvek spôsobom modifikovať, nie 
je spotrebiteľským právnym vzťahom. 
III. Rozhodnutie krajského súdu: 
Krajský súd v Prešove rozsudok okresného súdu zrušil uvádzajúc, že : 
Ak by sa mala dať odpoveď na povahu vzťahu čo možno najstručnejšie, tým 
elementárnym dôvodom na podporu spotrebiteľskej povahy veci je fakt, že aj v 
prípade RTVS - vysielacej služby ide o službu, a ak ju žalovaná neprijala na 
obchodné účely (tiež profesiu či zamestnanie), tak ide čisto o spotrebu služby. - 
bod 13. odôvodnenia. 
Ide o odvodený záväzok vo vzťahu k verejnoprávnej inštitúcii. Ak by sa aj 
pripustila možnosť, že nejde o spotrebiteľský vzťah, potom za relevantné treba 
považovať vzťahy aj len súvisiace. V tomto smere zákon zaraďuje pod režim 
spotrebiteľského práva nielen spory zo spotrebiteľských zmlúv, ale aj spory 
súvisiace so spotrebiteľskou zmluvou (porov. slovo súvisiaci so spotrebiteľskou 
zmluvou v § 290 CSP). - bod 20. odôvodnenia. 
Za stavu, ak súd prvej inštancie nepriznal vzťahu medzi stranami sporu 
relevantnú opodstatnenosť spotrebiteľského vzťahu a následne nepostupoval v 
konaní so žalovanou ako so spotrebiteľom, tak pre nedostatočné poučenie 
spotrebiteľa v zmysle ust. § 292 CSP a pre neskúmanie opodstatnenosti žaloby 
žalobcu, z pohľadu ochrany práv spotrebiteľov došlo k závažnej procesnej vade, 
ktorá má za následok nesprávny postup okresného súdu aj napríklad v súvislosti s 
identifikáciou dôkazného bremena strán sporu. - bod 27. odôvodnenia. 
IV. Právo únie: 
Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v 
spotrebiteľských zmluvách: 
NÁVRH NA ZAČATIE PREJUDICIÁLNEHO KONANIA Z 8. 9. 2022 – VEC C-669/22 
4  
Anonymizované znenie 
Článok I. ods. 2 - Zmluvné podmienky, ktoré odrážajú záväzné zákonné alebo 
regulačné ustanovenia a ustanovenia alebo zásady medzinárodných dohovorov, 
ktorých sú členské štáty alebo spoločenstvo zmluvnou stranou, najmä v oblasti 
dopravy, nepodliehajú ustanoveniam tejto smernice. 
Článok II. - Na účely tejto smernice: 
b) "spotrebiteľ” znamená akúkoľvek fyzickú osobu, ktorá v zmluvách 
podliehajúcich tejto smernici koná s cieľom, nevzťahujúcim sa k jeho obchodom, 
podnikaniu alebo povolaniu; 
c) "predajca alebo dodávateľ" znamená akúkoľvek fyzickú alebo právnickú 
osobu, ktorá v zmluvách podliehajúcich tejto smernici koná s cieľom vzťahujúcim 
sa k jeho obchodom, podnikaniu alebo povolaniu bez ohľadu na to či má verejnú 
alebo súkromnú formu vlastníctva. 
V. Právo SR: 
Občiansky zákonník č. 40/1964 Zb. 
§52 
(1) Spotrebiteľskou zmluvou je každá zmluva bez ohľadu na právnu formu, ktorú 
uzatvára dodávateľ so spotrebiteľom. 
(3) Dodávateľ je osoba, ktorá pri uzatváraní a plnení spotrebiteľskej zmluvy 
koná v rámci predmetu svojej obchodnej alebo inej podnikateľskej činnosti. 
(4) Spotrebiteľ je fyzická osoba, ktorá pri uzatváraní a plnení spotrebiteľskej 
zmluvy nekoná v rámci predmetu svojej obchodnej činnosti alebo inej 
podnikateľskej činnosti. 
Zákon č. 340/2012 Z.z. o úhrade za služby verejnosti poskytované Rozhlasom 
a televíziou Slovenska a o zmene a doplnení niektorých zákonov 
§ 3 písm. a) - Platiteľ úhrady (ďalej len „platiteľ”) je fyzická osoba, ktorá je 
evidovaná dodávateľom elektriny v evidencii odberateľov elektriny v domácnosti 
ako odberateľ elektriny v domácnosti v odbernom mieste, pre spotrebu v byte 
alebo v rodinnom dome. 
Zákon č. 532/2010 Z.z. o Rozhlase a televízii Slovenska a o zmene a doplnení 
niektorých zákonov 
§ 2 ods. l - Zriaďuje sa Rozhlas a televízia Slovenska ako verejnoprávna, národná, 
nezávislá, informačná, kultúrna a vzdelávacia inštitúcia, ktorá poskytuje službu 
verejnosti v oblasti rozhlasového vysielania a televízneho vysielania (ďalej len 
"vysielanie "). 
§3 
ROZHLAS A TELEVÍZIA SLOVENSKA 
  5 
Anonymizované znenie 
(1) Rozhlas a televízia Slovenska je vysielateľom, ktorého poslaním je 
poskytovať službu verejnosti v oblasti vysielania. 
(2) Služba verejnosti v oblasti vysielania je poskytovanie programovej služby, 
ktorá je univerzálna z hľadiska svojho geografického dosahu, programovo 
rozmanitá, pripravovaná na zásade redakčnej nezávislosti prostredníctvom 
kvalifikovanej pracovnej sily a s pocitom spoločenskej zodpovednosti a ktorá 
rozvíja kultúrnu úroveň poslucháčov a divákov, poskytuje priestor súčasným 
kultúrnym a umeleckým aktivitám, sprostredkúva kultúrne hodnoty iných národov 
a je financovaná najmä z verejných prostriedkov. 
Civilný sporový poriadok č. 160/2015 Z.z. 
§ 162 ods.l písm.c) -, [OMISSIS] 
[OMISSIS] [prerušenie konania] 
§ 290 - Spotrebiteľský spor je spor medzi dodávateľom a spotrebiteľom 
vyplývajúci zo spotrebiteľskej zmluvy alebo súvisiaci so spotrebiteľskou zmluvou. 
VI. Vyjadrenia strán sporu: 
Žalobca vo svojom vyjadrení k navrhovanej prejudiciálnej otázke uviedol, že nie 
je dodávateľom a žalovaný nie je spotrebiteľom. [OMISSIS] 
Žalovaný sa k navrhovanej prejudiciálnej otázke nevyjadril. 
VII. Právny názor predkladateľa: 
Okresný súd Prešov v rozpore s názorom KS v Prešove má za to, že v 
prejednávanej veci žalobca nie je dodávateľom, žalovaný nie je spotrebiteľom a 
spor nie je sporom zo spotrebiteľskej zmluvy alebo sporom so spotrebiteľskou 
zmluvou súvisiacim. Úhrada za služby žalobcu je verejnou dávkou podobnou 
dani. Vznik ani obsah právneho vzťahu medzi žalobcom a žalovaným nie je 
založený dispozitívnymi úkonmi strán sporu ale zákonom verejnoprávnej povahy, 
ktorým je celý tento vzťah aj normovaný. V prejednávanej veci tak nejde o spor 
zo spotrebiteľskej zmluvy a tento spor zo spotrebiteľskou zmluvou (zmluvou o 
odbere elektriny) ani nijak nesúvisí. Ustanovenie § 3 písm. a) zákona č. 340/2012 
Z.z. iba stanovuje referenčné kritérium pre určenie osoby platiteľa, keďže iná 
možnosť určenia a kontroly (napr. ako osoba vlastniaca TV prijímač) je nereálna. 
Ak teda aj samotná Smernica v čl. 1 ods.2 uvádza, že zmluvné podmienky, ktoré 
odrážajú záväzné zákonné alebo regulačné ustanovenia nepodliehajú 
ustanoveniam tejto smernice, potom výkladom a minore ad maius (od menšieho k 
väčšiemu) treba dospieť k záveru, že smernici vôbec nepodlieha právny vzťah 
založený a normovaný výlučne zákonnými ustanoveniami. 
NÁVRH NA ZAČATIE PREJUDICIÁLNEHO KONANIA Z 8. 9. 2022 – VEC C-669/22 
6  
Anonymizované znenie 
VIII. Táto vec už bola predmetom konania pred Súdnym dvorom Európskej únie a 
návrh na začatie prejudiciálneho konania bol odmietnutý uznesením č. C - 638/21 
z 28.04.2022. SdEÚ v uznesení uviedol: 
„[OMISSIS] 
[OMISSIS]“ 
[citácia článku 94 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora] 
19 Vnútroštátny súd vo svojich otázkach predovšetkým vôbec neoznačuje 
ustanovenia práva Únie, ktorých výklad požaduje, v rozpore s bodom 16 vyššie 
uvedených odporúčaní, podľa ktorého „musí vnútroštátny súd presne uviesť 
vnútroštátne právne predpisy, ktoré sa uplatnia na skutkový stav vo vnútroštátnom 
konaní, ako aj ustanovenia práva Únie, o ktorých výklad sa žiada alebo ktorých 
platnosť je spochybnená Hoci bez ohľadu na túto nedostatočnú presnosť z návrhu 
na začatie prejudiciálneho konania vyplýva, že tento súd odkazuje na článok 1 
ods. 2 smernice 93/13 týkajúci sa pôsobnosti tejto smernice, ako aj na článok 2 
písm. b) a c) tejto smernice, ktorý obsahuje definície pojmov „ spotrebiteľ“ a 
„predajca alebo dodávateľ“, určenie, s požadovanou presnosťou, ustanovení 
práva Únie, ktorých výklad sa požaduje, je o to potrebnejšie, že uvedená smernica 
neupravuje „spotrebiteľské zmluvy“ uvedené v prvej otázke ako také, ale týka sa 
nekalých podmienok v takýchto zmluvách. 
21 Ďalej za „predajcu alebo dodávateľa“ a „spotrebiteľa“, čo je predmetom 
druhej otázky, treba pripomenúť, že v rámci konania upraveného v článku 267 
ZFEÚ, založeného pokiaľ ide o otázku, či sa majú účastníci konania vo veci samej 
považovať na jasnej deľbe právomocí medzi vnútroštátnymi súdmi a Súdnym 
dvorom, prináleží jedine vnútroštátnemu súdu zistiť a posúdiť skutkové okolnosti 
veci samej, ako aj určiť presný rozsah vnútroštátnych zákonov, iných právnych 
predpisov a správnych opatrení (rozsudok z 3. októbra 2019, Fonds du Logement 
de la Région de Bruxelles-Capitale, C-632/18, EU:C:2019:833, bod 48 a citovaná 
judikatúra). 
24 V predmetnej veci z návrhu na začatie prejudiciálneho konania nevyplýva, 
že by medzi ustanoveniami smernice 93/13 a sporom vo veci samej existovala 
spojitosť, ktorá by mohla preukázať nevyhnutnosť požadovaného výkladu na to, 
aby vnútroštátny súd mohol na základe záverov vyplývajúcich z takéhoto výkladu 
prijať rozhodnutie, ktoré by sa vyžadovalo na účely rozhodnutia tohto sporu 
(pozri analogicky rozsudok z 26. marca 2020, Miasto Ĺowicz a Prokurátor 
Generálny, C-558/18 aC-563/18, EU:C:2020:234, bod 52, ako aj citovanú 
judikatúru). 
25 Z tohto návrhu totiž nevyplýva, v čom spor vo veci samej patri z vecného 
hľadiska do pôsobnosti tejto smernice tak, aby výklad jedného alebo druhého z jej 
ustanovení napĺňal objektívnu potrebu rozhodnutia vo veci samej týkajúceho sa 
tohto sporu. 
ROZHLAS A TELEVÍZIA SLOVENSKA 
  7 
Anonymizované znenie 
26 Okrem toho sa nezdá, že by odpoveď Súdneho dvora na uvedené otázky 
mohla vnútroštátnemu súdu poskytnúť výklad práva Únie, ktorý by mu umožnil 
rozhodnúť o procesných otázkach vnútroštátneho práva predtým, ako bude môcť 
rozhodnúť o merite sporu, ktorý mu bol predložený (pozri analogicky rozsudok z 
26. marca 2020, Miasto Lowicz a Prokurátor Generálny, C-558/18 a C-563/18, 
EU:C:2020:234, bod 51, ako aj citovanú judikatúru). 
27 Vnútroštátny súd totiž dostatočne presne nevysvetlil vzťah medzi právom 
Únie a prípadne uplatniteľnými vnútroštátnymi procesnými ustanoveniami, ani 
dôvody, pre ktoré sa domnieva, že je potrebné vykladať ustanovenia smernice 
93/13 a nie iné legislatívne opatrenie Únie na tento účel. 
28 Vnútroštátny súd preto nesplnil požiadavku stanovenú v článku 94 písm. c) 
rokovacieho poriadku. “ 
IX. Predmetná prejudiciálna otázka je formou dialógu s odvolacím súdom, kde 
viazanosť jeho právnym názorom (že prejednávaná vec je vecou spotrebiteľskou) 
podľa § 391 ods.2 C.s.p. (Ak bolo rozhodnutie zrušené a ak bola vec vrátená na 
ďalšie konanie a nové rozhodnutie, súd prvej inštancie je viazaný právnym 
názorom odvolacieho súdu.) by bolo možné prekonať rozhodnutím SdEÚ. 
X. Odpovede na položené otázky sú pre okresný súd potrebné, keďže ak by na 
ich základe dospel k záveru o tom, že žalobca je dodávateľ a žalovaný spotrebiteľ 
bez ohľadu na to, že ich vzťah je vzťahom založeným zákonom a normovaný iba 
zákonom, uplatnil by sa vnútroštátne iný právny režim ako na veci 
„nespotrebiteľské“ a to 
- ex offo prihliadanie na premlčanie (§ 54a Obč. zákonníka - Premlčané právo 
zo spotrebiteľskej zmluvy nemožno vymáhať a ani ho platne zabezpečiť; 
ustanovenie § 15Ij ods. 2 tým nie je dotknuté. Zmeniť obsah premlčaného práva 
zo spotrebiteľskej zmluvy, nahradiť ho novým právom alebo obnoviť jeho 
vymáhateľnosť možno len na základe právneho úkonu dlžníka, ktorý o premlčaní 
vedel.), 
- ex offo možnosť dokazovania súdom (§ 295 C.s.p. - Súd môže vykonať aj tie 
dôkazy, ktoré spotrebiteľ nenavrhol, ak je to nevyhnutné pre rozhodnutie vo veci. 
Súd aj bez návrhu obstará alebo zabezpečí taký dôkaz.), 
[OMISSIS] 
neexistencia koncentrácie konania (§ 296 C.s.p. - Spotrebiteľ môže predložiť 
alebo označiť všetky skutočnosti a dôkazy na preukázanie svojich tvrdení 
najneskôr do vyhlásenia rozhodnutia vo veci samej. Ustanovenia o sudcovskej 
koncentrácii konania a zákonnej koncentrácii konania sa nepoužijú.) 
XI. Odpovede SdEÚ teda majú pomôcť okresnému súdu k odpovedi na otázku, 
či strany sporu sú dodávateľom a spotrebiteľom v zmysle Smernice a ich vzťah jej 
podlieha (a teda aj ustanoveniam Obč. zákonníka zahŕňajúcim transpozíciu tejto 
NÁVRH NA ZAČATIE PREJUDICIÁLNEHO KONANIA Z 8. 9. 2022 – VEC C-669/22 
8  
Anonymizované znenie 
Smernice a spotrebiteľským ustanoveniam C.s.p.) a teda, či v prejednávanej veci 
je dodávateľom subjekt verejnoprávneho charakteru poskytujúci služby bez 
uzavretia zmluvy priamo zo zákona a spotrebiteľom prijímateľ tejto služby. 
[OMISSIS] 
[Poučenie o opravnom prostriedku a podpis]