Information;Order — ECLI:EU:C:2024:878
Date: 2024-10-04
Language of the case: Bulgarian
Court formation: Sixth Chamber
Subject matter: Judicial cooperation in criminal matters;Area of freedom, security and justice
Procedure: Reference for a preliminary ruling - inadmissible
Origin: Bulgaria

С-255/24 -1
ПРЕЮДИЦИАЛНО ЗАПИТВАНЕ ДО СЪДА НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
на основание чл. 267 ДФЕС
на основание чл. 105 от Процедурния правилник на Съда
ЗАПИТВАЩА ЮРИСДИКЦИЯ
Софийски районен съд - Наказателно отделение 23 състав
Република България
София 1000
бул. Ген. Михаил Д. Скобелев №23
Тел.: +359 02 8954323 +359 02 895 4324 +359 02 8954327
факс : +359 02 895 47 68
е - тай : аоситеп.офягв.ивйсе.
СТРАНИ И ПРЕДСТАВИТЕЛИ ПО ГЛАВНОТО ПРОИЗВОДСТВО 
наказателно дело № 16 851/ 2020 година 23 състав
Софийска районна прокуратура - адрес: гр. София , бул. Ген. 
Михаил Д. Скобелев №23 Тел.: +359 02/907 90 16 факс :+359 
02/ 866 58 77 е - тай : грзойабргь.Ъ
Подсъдимо лице - КМ
, адрес : гр. София , чрез защитник 
адвокат Любен Казанлиев Тел.: факс : не е 
съобщен е - тай : не е съобщен
Защитник - адвокат Любен Минчев Казанлиев адрес : гр. 
София , ул. Лавеле № 19 ет.З Тел.: +359 0898556615 
факс : не е съобщен е - тай : Беп(а кахапПеу.сот
1
2
Частен обвинител и граждански ищец адрес: гр. София , тел - 
личен , майка АВ, баща ЕУ факс : не е съобщен е - тай : не е съобщен
Представител на ЛЬ - адвокат Валерий Илиев Ждраков 
адрес: гр. София , бул. Витоша № 10 ап. 7 Тел.: +359 
0896444777 факс : не е съобщен е - тай : не е съобщен
Предмет на главното производство :
1. Производството е образувано по обвинение на СРП срещу 
подсъдимата км за това , че на 20.07.2016 г. в гр. София, с 
цел да набави за себе си имотна облага, 
използвала неопитността и неосведомеността на свидетелката 
ЧЬ , като мотивирала 
свидетелката да й прехвърли безвъзмездно собствеността на 
апартамент в гр.София, бул. и с това
причинила на свидетелката имотна вреда в големи размери с 
равностойност 221 196 лв. - престъпление по член 210 ал.1 т.5 вр. 
член 209 ал.2 вр. ал. 1отНК.
2. Пострадалото по обвинението лице УЪ участва в 
съдебното заседание като граждански ищец и частен обвинител
. Приет за съвместно 
производство е граждански 
подсъдимата за присъждане 
претендирано обезщетение за
разглеждане с наказателното 
иск на пострадалата П срещу 
на сумата от 221 196 лв. - 
имуществени вреди , причинени в 
резултат на деянието по обвинителния акт със законната лихва от 
28.12.2016 г. до окончателното заплащане на претендираната сума.
Фактите по главното производство:
3. Към процесната дата 20.07. 2016г. пострадалата свидетелка П. 
притежавала процесния имот
2
3
- ап.15 в центъра на гр . София
Жилището било единствено за нея .
4. По отношение на пострадалата свидетелката уь 
са изпълнени две комплексни психиатрични и 
психологични експертизи , от заключението на които се 
установява , че пострадалата свидетелка е психично здрава , но 
при нея са установени сериозни по тежест личностовн дефицити 
със следните особености : Интелект с екстремно ниски стойности 
- интелект в прехода между нормално интелектуално развитие и 
лека умствена изостаналост . При пострадалата познавателните 
процеси - внимание , мислене , възприятия , ориентиране в 
реалността са развити , но на ниско ниво . Личността й е с 
особености , които затрудняват сериозно нейната социална 
адаптация и функциониране . Характеризира се с емоционална и 
поведенческа незрялост , нестабилност , недостатъчна 
некритичност , податливост на внушение и манипулация , 
недооценяване на реалността и неблагоприятните последици от 
действията .
5. На 20.07.2016 г. в гр. София подсъдимата умишлено и с 
користна цел да придобие за себе си имотна облага използвала 
неопитността и неосведомеността на свидетелката у , като 
мотивирала пострадалата да подпише договор , с който да й 
прехвърли безвъзмездно правото на собственост върху процесния апартаме тв София с 
пазарна стойност 221 196 лв. , в резултат на което причинила на 
пострадалата имотна вреда в големи размери - посочената 
стойност , равняваща се на 526 пъти минималната работна заплата 
за страната към процесния период . Подсъдимата мотивирала 
пострадалата да подпише договор за разпореждането е имота й , 
използвайки неопитността и неосведомеността й и възбуденото 
от подсъдимата по - рано заблуждение у пострадалата за 
основанието и условията на разпореждането , а именно - за това , 
че иска да й помогне тя да погаси изцяло заемите си , като й 
даде друг заем , срещу което пострадалата само фиктивно да се 
разпореди със собствеността върху жилището си , като привидно 
удостоверят и плащането на цена за него . Заблуждението било 
постигнато чрез злоупотреба с интелектуалната и емоционалната и 
поведенческа незрялост на пострадалата и неспособностга й да 
оцени реално и да се противопостави на неблагоприятните 
последици от действията, към които била подтикната 
манипулативно. В резултат па престъплението пострадалата 
подписала договор , с който се разпоредила практически 
безвъзмездно със собствеността върху жилището си с пазарна 
3
4
стойност 221 196 лВ. срещу погасяване на дълг с 
несъразмерно по - ниска стойност от 12 000 лв. , който освен 
това приела да изплаща и изплатила частично на подсъдимата .
6. Имотна вреда за пострадалата е настъпила още в момента , 
когато, в резултат на престъпното деяние на подсъдимата, 
свидетелката била лишена фактически от възможността да 
владее и да ползва имота си в съответствие с правомощията си на 
собственик . Макар да се разпоредила за това, по силата на 
процесния договор за продажба от 20. 07. 2016г. пострадалата 
юридически не е прехвърлила правото на собственост . Договорът 
не е породил вещно - правен ефект , тъй като на основание чл. 152 
от Закона за задълженията и договорите той не е породил 
целените с него правни последици поради това , че е нищожен . Но 
от събраните по делото доказателства се установява , че 
впоследствие пострадалата е изгубила и правото на 
разпореждане със собствеността на жилището си . Пострадалата е 
била лишена и от това си правомощие , тъй като в резултат на 
извършеното престъпление и на последващата продажба на имота 
от подсъдимата на 28.12. 2016г. на трето лице - към 28.12. 2021 г 
в полза на третото лице вече е била изтекла придобивка давност 
за правото по член 79 ал. 2 във връзка с член 70 от Закона за 
собствеността . А на основание член 99 от Закона за 
собствеността - правото на собственост се изгубва, ако друг го 
придобие.
7. Сигнал за извършената измама бил подаден в Софийска 
районна прокуратура от ЕУ - баща на пострадалата на 
09.12. 2016г. . В сигнала били описани конкретните 
обстоятелства на извършената спрямо пострадалата измама за 
заграбването на жилището й . Посочено било в сигнала , че 
пострадалата има психичен недостатък , представена била и епикриза 
от клиника по психиатрия в подкрепа на това, посочен бил и 
нотариалният акт за процесната продажба на жилището с 
приложено копие от него , приложени били също подробни 
писмени обяснения от пострадалата за обстоятелства на измамата 
спрямо нея . В сигнала било отправено и конкретно искане 
прокуратурата да направи необходимото , за да спре продажбата на 
жилището на пострадалата на трети лица до изясняване на случая . 
Въпреки това от Софийска районна прокуратура не било 
образувано незабавно наказателно производство при условията на 
член 212 ал. 1 и ал.2 от НПК . Наказателното производство било 
образувано с постановление на Софийска районна прокуратура 
на 06.03. 2017г. По него пострадалата била разпитана на 23.03. 
5
201 7г. с протокол с вписани в него права на пострадалото лице 
по член 75 от НПК , но без участието на адвокат . Комплексна 
психиатрична и психологична експертиза на пострадалата била 
назначена от разследващ орган на 15.11. 2017г. и без указан 
срок за изпълнението й и експертизата била изпълнена на 
04.02. 2018г. На досъдебното производство обвинение срещу 
подсъдимата за извършено от нея престъпление - измама в 
големи размери по чл. 210 ал. 1 т. 5 НК било повдигнато на 12. 04. 
2019г. , обвинението било внесено в съда за първи път на 30. 
08. 2019г.
8. В хода на цялото разследване по досъдебното производство от 
прокуратурата и от разследващите органи не била осигурена на 
пострадалото лице правна помощ по реда на член 23 от Закона за 
правната помощ във връзка с член 15 ал.4 от НПК . Участие 
на представител - упълномощен адвокат от пострадалата е 
формално осъществено след приключването на разследването по 
производството с подписване на 27.05. 2019г. на протокола за 
предявяването на приключилото разследване .
9. Въпреки , че пострадалата е лице с психичен недостатък , 
обуславящ неспособност тя сама да защитава своите права и 
законни интереси, от представител на прокуратурата по 
досъдебното производство не е било направено искане към съда по 
реда на член 73 от НПК във връзка с чл. 51 от НПК за вземане на 
мерки по реда на Гражданския процесуален кодекс за обезпечаване 
на бъдеш иск на пострадалата пред съда за възстановяването на 
вредата от престъплението .
10. От представител на прокуратурата не са били 
предявени от името на пострадалата искове пред гражданския съд 
на основание член 51 от НПК , член 26 ал.З от ГПК и чл. 301 от 
ГПК - на облигационно основание по член 152 от Закона за 
задълженията и договорите срещу подсъдимата за установяване 
нищожност на договора за продажба на процесния имот поради 
измама и за връщането на имота и също - на вещно 
основание по член 108 от Закон за собствеността срещу третото 
лице, купило имота , за връщане владението на имота на 
пострадалата като собственик .
11. По време на така развилото се наказателно производство, 
по което не с била осигурена съдебна обезпечителна защита на 
пострадалата , подсъдимата в хода на производството предприела 
действия , с които осуетила възможността за възстановяването 
на вредата от разследваното престъпление , като продала на 28.12. 
201 бг процесния имот на трето лице и продала на 27.01. 
2020г. единствения притежаван от нея , включително при 
5
6
повдигане на обвинението й , имот .
12. С присъда от 15.09. 2023г настоящият решаващ съд 
на основание член 301 от НПК и член 305 от НПК призна 
подсъдимата за виновна по обвинението за извършено 
престъпление измама спрямо пострадалата и наложи наказание 
„ лишаване от свобода „ за срок от четири години при 
първоначален строг режим на изтърпяване . С присъдата съдът 
уважи изцяло приетия от съда на 09,06.2021 г граждански иск 
па пострадалата за възстановяването на вредата от 
престъплението чрез парично обезщетение , но към настоящия 
момент обезщетението не е платено , нито обезпечено.
13. Производството пред запитващата юрисдикция е на етап 
постановяване на съдебен акт по предмета на делото - мотивите на 
съда като неразделна част от съдебния акт относно въпросите , 
обсъждани при постановяването на присъдата по делото .
Относими правни норми
Българското право
14. Чл. 210 ал.1 т. 5 от Наказателния кодекс , действащ от 1982 
г. до настоящия момент , наричан по - нататък НК, предвижда 
следното:
„ За измама наказанието е лишаване от свобода от една до осем 
години , ако причинената вреда е в големи размери.“
15.
действащ
Наказателно-процесуалния кодекс, в сила от 2006 г. и 
към процесния период , наричан по-нататък НПК, 
регламентира следното:
Чл. 15 „ 2) На обвиняемия и на другите лица, които участват в 
наказателното производство, се предоставят всички процесуални 
средства, необходими за защита на техните права и законни интереси. 
(3) Съдът, прокурорът и разследващите органи разясняват на лицата 
но ал. 2 техните процесуални права и им осигуряват възможност да ги 
упражняват. (4) На пострадалия се осигуряват необходимите 
процесуални средства за защита на неговите права и законни 
интереси.
Чл. 75. Права на пострадалия в досъдебното производство
„ (1) досъдебното производство пострадалият има следните 
права: да бъде уведомен за правата си в наказателното производство; 
6
7
да получи защита за своята сигурност и тази на близките си; да бъде 
информиран за хода на наказателното производство; да участва в 
производството съгласно установеното в този кодекс; да прави 
искания, бележки и възражения; да обжалва актовете, които водят до 
прекратяване или спиране на наказателното производство; да има 
повереник; да получи писмен превод на постановлението за 
прекратяване или спиране на наказателното производство, ако не 
владее български език. (2) Органът, който образува досъдебното 
производство, уведомява незабавно пострадалия за това, ако той е 
посочил адрес за призоваване в страната. (3) Правата на 
пострадалия възникват, ако той изрично поиска да участва в 
досъдебното производство и посочи адрес за призоваване в страната. „
Чл. 73. Мерки за обезпечаване на гражданския иск
„ (1) Съдът и органите на досъдебното производство са длъжни да 
разяснят на пострадалия, че има право да предяви в съдебното 
производство граждански иск за вредите, причинени от 
престъплението. (2) По искане на пострадалия или на неговите 
наследници, или на ощетеното юридическо лице в досъдебното 
производство съответният първоинстанционен съд еднолично в 
закрито заседание взема мерки за обезпечаване на бъдещ иск по реда 
на Гражданския процесуален кодекс. (3) В случаите по чл. 51 
мерките по ал. 2 се вземат по искане на прокурора.
Чл. 51 Предявяване на граждански иск от прокурора
„ Когато пострадалият поради непълнолетие или физически или 
психически недостатъци не може да защити своите права и законни 
интереси, прокурорът може да предяви граждански иск в негова 
полза."
Чл. 101 Особен представител
„ /ал.1/ Когато интересите на малолетния или непълнолетния 
пострадал и неговия родител, настойник или попечител са 
противоречиви, съответният орган му назначава особен представител 
- адвокат. (2) Особен представител - адвокат, се назначава и на 
пострадалия, когато тон е недееспособен или ограничено дееспособен и 
интересите му противоречат на интересите па неговия настойник или 
попечител. "
Чл. 248 „ /1/ В разпоредителното заседание се обсъждат 
следните въ п р о с и:
7
8
1. подсъдно ли е делото на съда; 2. има ли основание за прекратяване 
или спиране на наказателното производство; 3. допуснато ли е на 
досъдебното производство отстранимо съществено нарушение на 
процесуални правила, довело до ограничаване на процесуалните 
права на обвиняемия, на пострадалия или на неговите наследници; 4. 
налице ли са основания за разглеждане на делото по реда на особените 
правила;...............
(2) Съдът се произнася по направените искания за конституиране 
на страни в производството.
Според чл. 249 от НПК :
„ (1) Съдът прекратява съдебното производство в случаите на чл. 
248 ал. 1 т. 1 и 3.
(2) Когато прекратява съдебното производство на основание чл. 
248 ал. I т. 3 , съдът връща делото на прокурора, като с определение 
посочва допуснатите нарушения. В тези случаи прокурорът 
отстранява допуснатите процесуални нарушения....... " .
„ (4) Допуснато на досъдебното производство нарушение на 
процесуалните правила е съществено и отстранимо, когато са 
нарушени правата на: 1. (изм. - ДВ, бр. 7 от 2019 г.) обвиняемия 
-да научи за какво престъпление е привлечен в това качество; да дава 
или да откаже да дава обяснения по обвинението; да участва в 
производството; да има защитник и да получи писмен или устен 
превод на разбираем за него език по чл. 55, ал. 4, когато не владее 
български език; 2. пострадалия или на неговите наследници — да 
бъде уведомен за образуването на досъдебното производство; да бъде 
уведомен за правата си и да участва в производството; да получи 
писмен превод на постановлението за прекратяване или спиране на 
наказателното производство, ако не владее български език. "
Според чл. 301 от НПК :
„ (I) При постановяване на присъдата съдът обсъжда и решава 
следните въпроси:
1. има ли извършено деяние, извършено ли е то от подсъдимия и 
извършено ли е виновно; 2. съставлява ли деянието престъпление и 
правната му квалификация; 3. подлежи ли подсъдимия! на наказание, 
какво наказание да се определи , ...; 4. налице ли са основанията за 
освобождаване от наказателна отговорност ... ; 5. да се освободи ли 
подсъдимият от изтърпяване на наказанието ....... ; 6. какъв 
първоначален режим за изтърпяване на наказанието лишаване от 
свобода да се определи; 7. на кого да се възложи възпитателната 
работа с подсъдимия в случаите на условно осъждане; 8. налице ли са 
8
9
условията по чл. 68 - 69а и чл. 70 ал. 7 от Наказателния кодекс и 
какво наказание подсъдимият да изтърпи; 9. налице ли са условията 
на чл. 53 от Наказателния кодекс; 10. да се уважи ли гражданският 
иск и в какъв размер; 11. какво да стане с веществените 
доказателства; 12. на кого да се възложат разноските по делото. „
Чл. 305 НПК Съдържание на присъдата :
„ (3) В мотивите се посочват установените обстоятелства, въз 
основа на кои доказателствени материали и какви са правните 
съображения за взетото решение......... (4) В диспозитива се посочват 
данни за самоличността на подсъдимия и се излага решението на съда 
по въпросите, посочени в чл. 301. В него се посочва и съдът, пред 
който присъдата може да бъде обжалвана и в какъв срок. “
16. Закон за правната помощ, в сила от 2006 г., наричан нататък 
зпп.
ЗПП урежда финансирана от държавата правна помощ за 
физически лица като процесуално представителство по следния 
начин :
Чл. 23. ЗПП - (1) Системата за правна помощ по чл. 21 т. 2 / 
процесуално представителство / обхваща случаите, при които по 
силата на закон задължително се предвижда адвокатска защита, 
резервен защитник или представителство. (2) Системата за правна 
помощ обхваща и случаите, когато обвиняемият, подсъдимият или 
страната по наказателно, гражданско или административно дело не 
разполага със средства за заплащане на адвокат, желае да има такъв и 
интересите на правосъдието изискват това.
17. Тълкувателно решение № 1 от 4.02.2013 г. на Върховен 
касационен съд по тълкувателно дело № 2/2012 г., ОСНК , което е 
задължително за правоприлагащите органи , указва следното :
" Конституиран в качеството на граждански ищец на основание 
приетия за съвместно разглеждане граждански иск, пострадалият 
става субект и в съдебната фаза на наказателния процес, носител на 
права и задължения, ..., необходими му да докаже основанието и 
размера на иска си. Той придобива самостоятелна процесуална 
възможност да брани законните си интереси, включително е носител 
на правото на разглеждане на делото в разумен срок, гарантирано му 
от чл. 6, § 1 на Конвенцията за защита на правата па човека и 
9
10
основните свободи /КЗПЧОС/.
Според чл. 16, т. т. 1 и 2 от Директива 2012/29/Е0 на Европейския 
парламент и на Съвета от 25.10.2012 г. за установяване на минимални 
стандарти за правата, подкрепата и защитата на жертвите на 
престъпления, и за замяна на Рамковото решение (2001/220/ПВР) на 
Съвета на Европейския съюз /ЕС/ от 15.03.2001 г. относно правното 
положение на пострадалите от престъпления в наказателния процес, 
която е в сила от 14.11.2012 г., националните законодателства трябва 
да осигурят най-благоприятния режим за обезвреда на пострадалото 
лице.................... Тези изисквания са удовлетворени с института на 
гражданския иск в наказателния процес, защото пострадалият има 
право на достъп до съда, разглеждащ наказателното обвинение. 
Режимът по НПК има приоритетно приложение спрямо интересите на 
пострадалия, защото: в наказателния процес той не заплаща 
първоначална държавна такса върху цената на исковата претенция, 
каквато се дължи за завеждането на граждански иск по реда на ГПК; 
ползва се от доказателствените усилия на органа, върху който по 
закон е възложена доказателствената тежест за установяване на 
обстоятелствата на обвинението, а следователно и на основанието на 
гражданския иск и неговия размер; за доказване на иска в 
наказателния процес липсват ограниченията при допускането на 
доказателствените средства, предвидени в ГПК; спестяват се време и 
средства........  Спазва се и принципът за разглеждане на делото в 
разумен срок, защото носителят на претенцията няма да води второ 
дело и пред гражданския съд за същото вземане. Искът му ще бъде 
разгледан само в рамките на едно производство, поради което 
съгласно чл. 16, т. 1 от Директива 2012/29/Е0 на Европейския 
парламент и на Съвета от 25.10.2012 г пострадалият ще се ползва 
от решение за обезщетение от извършителя, постановено в разумен 
срок в наказателния процес. Позитивите от упражняването на този 
институт са и за дейността на съда. Те водят до ефективно правосъдие 
- спестяват се човешки и материални ресурси за два процеса, 
третиращи едно и също увреждащо деяние. В този смисъл е и 
практиката на ЕСПЧ по чл. 6, § 1 от КЗПЧОС. Съдът в Страсбург е 
категоричен, че е налице нарушение на правото на ефективен достъп 
до съд, когато прекратяването на наказателното производство и 
произтичащото от това неразглеждане на искове па граждански 
страни са се дължали на неоправдана забава на надлежните държавни 
органи. Всяко лице, при определяне на неговите граждански права и 
задължения, има правото на справедливо и публично разглеждане в 
рамките на основателен период от време от независим и 
безпристрастен съд, установен от закона. Европейският съд по 
правата на човека приема, че когато вътрешният ред осигурява на 
ю
11
пострадалите средство за компенсация, като например предявяване на 
граждански иск в рамките на наказателното производство, държавата 
има задължението да създаде необходимата сигурност да се ползват с 
фундаменталните гаранции на чл. 6 от Конвенцията. „
18. Закона за отговорността на държавата и общините за вреди 
, в сила от 29.11.2019г , наричан по - нататък ЗОДОВ , урежда 
отговорността на държавата за нарушение на правото на 
Европейския съюз по следния начин :
Чл. 2в. от ЗОДОВ - Ред за разглеждане на искове срещу 
държавата за вреди от нарушение на правото на Европейския съюз
(1) Когато вредите са причинени от достатъчно съществено 
нарушение на правото на Европейския съюз, исковете се разглеждат 
от съдилищата по реда на: тЛ Административнопроцесуалния 
кодекс - за вреди по чл. 1, ал. 1 / отговорност за дейност на 
администрацията/ , както и за вреди от правораздавателната дейност 
на административните съдилища и Върховния административен съд; 
т. 2. Гражданския процесуален кодекс - извън случаите по т. 1, 
като ответникът по делата се определя по реда на чл. 7.
19. Гражданскопроцесуален кодекс , в сила от 01. 03. 
2008г.,наричан по нататък ГПК предвижда :
Чл. 300 от ГПК Задължителна сила на присъда
„Влязлата в сила присъда на наказателния съд е задължителна за 
гражданския съд, който разглежда гражданските последици от 
деянието, относно това, дали е извършено деянието, неговата 
противоправност и виновността на дееца.“
Чл. 301 ГПК Разпростиране на действието по иск на прокурора
„ Когато делото е започнало по иск на прокурора, влязлото в сила 
решение е задължително и за страната, в интерес на която прокурорът 
е предявил иска.“
Чл. 26 ал.З ГПК - „ Прокурорът може да участва в 
производството с права на страна в предвидените от закон случаи. Гой 
не може да извършва действия, които представляват разпореждане с 
предмета на делото. „
11
12
20. Закон за задълженията и договорите, в сила от 1951г. , 
наричан нататък ЗЗД, регламентира следното правило :
Чл. 152 - „ Съглашение, с което се уговаря предварително, че 
ако задължението не бъде изпълнено, кредиторът ще стане собственик 
на вещта, както и всяко друго съглашение, с което се уговаря 
предварително начин за удовлетворение на кредитора, различен от 
този, който е предвиден в закона, е недействително.“
21. Закон за собствеността, в сила от 1951г., наричан нататък 
ЗС, гласи :
Чл. 70 от ЗС „ (1) Владелецът е добросъвестен, когато владее 
вещта на правно основание, годно да го направи собственик, без да 
знае, че праводателят му не е собственик или че предписаната от 
закона форма е била опорочена. Достатъчно е добросъвестността да е 
съществувала при възникване на правното основание.“
Чл. 79 от ЗС „ (1) Правото на собственост по давност върху 
недвижим имот се придобива с непрекъснато владение в продължение 
на 10 години. (2) Ако владението е добросъвестно, правото на 
собственост се придобива с непрекъснато владение в продължение на 5 
години.“
Чл. 99 от ЗС „ Правото на собственост се изгубва, ако друг го 
придобие или ако собственикът се откаже от него.“
Чл. 108 01 ЗС „ Собственикът може да иска своята вещ от всяко 
лице, което я владее или държи без да има основание за това.“
Правото на Съюза
22. Договор за Европейския съюз/2016/
Чл. 4 нар. 3 от Договора за ЕС - „ ...Държавите-членки 
вземат всички обши или специални мерки, необходими за гарантиране 
на изпълнението на задълженията, произтичащи от Договорите или от 
актовете на институциите на Съюза....“.
12
13
23. Харта на основните права на Европейския съюз
чл. 47 Право на ефективни правни средства за защита и на 
справедлив съдебен процес
„Всеки, чийто права и свободи, гарантирани от правото на Съюза, 
са били нарушени, има право на ефективни правни средства за защита 
пред съд в съответствие с предвидените в настоящия член условия. 
Всеки има право неговото дело да бъде гледано справедливо и 
публично в разумен срок от независим и безпристрастен съд, 
предварително създаден със закон. Всеки има възможността да бъде 
съветван, защитаван и представляван. На лицата, които не 
разполагат с достатъчно средства, се предоставя правна помощ, 
доколкото тази помощ е необходима, за да се осигури реален достъп до 
правосъдие. "
24. Решение на Съда /СЕС/ от 4 октомври 2018 г по дело С-571/16
В решението по посоченото дело от Съда са отправени 
следните общи тълкувателни указания :
т. 94 - „ Освен това, що се отнася до условията за ангажиране на 
отговорността на държавата за вреди, причинени на частноправни 
субекти от нарушения на правото на Съюза, които се считат за 
извършени от държавата, Съдът многократно е приемал, че 
увредените частноправни субекти имат право па обезщетение при 
наличието на три условия, а именно предмет на нарушената правна 
норма на Съюза да е предоставянето на права на частноправните 
субекти, нарушението на нормата да е достатъчно съществено и да 
съществува пряка причинно-следствена връзка между нарушението и 
претърпяната от частноправните субекти вреда (решение от 28 юли 
2016 г., Тотаоу, С-168/15, ЕИ:С:2016:602, т. 22 и цитираната съдебна 
практика).“
т. 98 - „В това отношение е важно да се припомни, че във 
всички случаи, когато от гледна точка на съдържанието си 
разпоредбите на директива са безусловни и достатъчно точни, 
частноправните субекти могат да се позовават на тях пред 
националните юрисдикции срещу държавата членка, ако тя не е 
транспонирала в срок директивата в националното право или ако я е 
транспонирала неправилно (решение от 25 юни 2015 г., .......С-671/13, 
ЕЕ:С:2015:418, т. 57).“
т. 123 — „ Съдът обаче също така е уточнил, че освен ако не е 
13
14
налице право на обезщетение, което, стига необходимите за това 
условия да са изпълнени, произтича пряко от правото на Съюза, 
държавата е длъжна да поправи последиците от увреждането при 
спазване на националната правна уредба в областта на отговорността, 
като се има предвид, че установените от националните 
законодателства условия във връзка с поправянето на вредите не 
трябва да бъдат по-неблагоприятни от условията, отнасящи се до 
подобни вътрешноправни искове (принцип на равностойност), нито да 
бъдат уредени по начин, който прави получаването на обезщетение 
практически невъзможно или прекомерно трудно (принцип на 
ефективност) (решение от 26 януари 2010 г., Тгапяроге ОгЪапов у 
8егУ1С108 Сепегаев, С-118/08, ЕЮ:С:2010:39, т. 31 и цитираната съдебна 
практика).“
т. 125 - „В съответствие с принципа на ефективност 
националните процесуални норми не трябва да правят практически 
невъзможно или прекомерно трудно упражняването на правата, 
предоставени от правния ред на Съюза (решение от 15 март 2017 г., 
Адишо, С-3/16, Е1 :С:2017:209, т. 52 и цитираната съдебна практика).“
25. Директива 2012/29/ЕС на Европейския парламент и на 
Съвета от 25.10.2012г. за установяване на минимални стандарти за 
правата, подкрепата и защитата на жертвите на престъпления и за 
замяна на Рамково решение 2001/220/ПВР на Съвета , наричана 
нататък Директива 2012/29/ЕС на Европейския парламент и на 
Съвета от 25.10.2012г. , указва следното:
Съображение №37 от мотивите към Директивата - 
„Подкрепата следва да се осигури от момента, в който компетентните 
органи са осведомени относно жертвата, по време на цялото 
наказателно производство, както и в рамките на подходящ срок след 
приключването му, в съответствие с нуждите на жертвата и 
установените в настоящата директива права. Подкрепата следва да се 
предоставя по различни начини, без прекадени формалности   
Жертвите, които са претърпели значителни вреди поради тежестта на 
престъплението, биха могли да поискат специализирани услуги за 
подкрепа.“
Съображение № 22 от мотивите към Директивата - „ За целите 
на настоящата директива следва да се счита ,че моментът на 
подаване на жалбата попада в рамките на наказателното 
производство.....„ .
14
15
Чл. 1 - „ Целта на настоящата директива е да се гарантира, че 
жертвите на престъпления получават подходяща информация, 
подкрепа и защита и могат да участват в наказателното 
производство.“
Чл. 3 т. 2 - „ Държавите членки гарантират, че комуникацията с 
жертвите се предоставя на прост и достъпен език, устно или писмено. 
При комуникацията се отчитат индивидуалните характеристики на 
жертвата, включително евентуалните увреждания, които могат да 
засегнат способността да разбира или да бъде разбирана. „
Чл. 4 т.1 - „ Държавите членки гарантират, че от първия 
контакт с компетентния орган жертвите получават без ненужно 
забавяне следната информация, за да им се даде възможност да се 
ползват от правата, установени в настоящата директива:
а) вида подкрепа, която могат да получат и от кого . ; б) 
процедурите за подаване на жалба във връзка с извършено 
престъпление и тяхната роля във връзка с тези процедури; 
................... д) по какъв начин и при какви условия може да получат 
обезщетение; ............ т.2. - Обхватът на посочената в параграф 1 
информация и подробностите, които се съдържат в нея, могат да се 
различават в зависимост от специфичните нужди на жертвата и 
личните й обстоятелства, както и в зависимост от вида или характера 
на престъплението. Допълнителна информация може да се предоставя 
и на по-късен етап в зависимост от нуждите на жертвата и значението 
на съответната информация във всяка фаза на производството . “
Чл. 9 т. 1. — „ Посочените в член 8, параграф 1 служби за 
подкрепа на жертвите осигуряват като минимум: 
а) информация, съвети и подкрепа от значение за правата на 
жертвите, включително за получаване на достъп до националните 
системи за обезщетение за претърпени вреди от престъпление, и 
относно тяхната роля в наказателното производство, включително по 
отношение на подготовката за явяване в съдебното производство; 
........ г. 2 Държавите членки насърчават службите за подкрепа на 
жертвите да обръщат особено внимание на специфичните нужди на 
жертвите, които са претърпели значителни вреди поради тежестта на 
престъплението. „
Чл. 13 - „Държавите членки гарантират, че жертвите разполагат 
с достъп до правна помощ, когато имат статут на страна в 
наказателното производство. Условията или процесуалните правила, 
съгласно които жертвите получават достъп до правна помощ, се 
15
16
определят от националното право. „
Чл. 16 - „ т. 1. Държавите членки гарантират, че в хода на 
наказателното производство жертвите имат право да получат решение 
за обезщетение от извършителя на престъплението в рамките на 
разумен срок, освен ако в националното право не се предвижда това 
решение да бъде постановено в друго производство. “
Мотиви на запитването:
26. Производството пред запитващата юрисдикция е на етап 
постановяване на съдебен акт по предмета на делото - мотивите на 
съда като неразделна част от съдебния акт относно въпросите , 
обсъждани при постановяването на присъдата по делото .
27. На този етап от производството при обсъждането на 
въпросите - предмет на присъдата по делото , част от които е 
произнасянето относно правата на пострадалото по обвинението 
лице, конституирано като страна - частен обвинител и 
гражданския ищец и относно правото да се присъди обезщетение 
по гражданския иск за вредите , причинени от престъплението - 
решаващияг съд установи , че в хода на досъдебното 
производство е допуснато съществено и неотстранимо нарушение 
на правото на зашита на пострадалото по обвинението лице 
по член 15 ал. 4 от НПК и член 75 от НПК .
28. В хода на цялото разследване по досъдебното производство 
от прокуратурата и от разследващите органи не била осигурена на 
пострадалото лице правна помощ по реда на член 23 от Закона за 
правната помощ във връзка с член 15 ал.4 от НПК . Участие 
на представител - упълномощен адвокат от пострадалата е 
формално осъществено след приключването на разследването по 
производството с подписване на 27.05. 2019г. на протокола за 
предявяването на приключилото разследване .
29. От страна на прокуратурата не са били упражнени 
предвидените в закона правомощия на прокурора за сезиране 
на съда ог името на пострадалата за реализиране на съдебна 
искова и съдебна обезпечителна защита на правата на 
пострадалата.
30. Въпреки , че пострадалата е лице с психичен недостатък , 
обуславящ неспособност тя сама да защитава своите права и 
законни интереси, от представител на прокуратурата по 
досъдебното производство не е било направено искане към съда 
16
17
по реда на член 73 от НПК във връзка с чл. 51 от НПК за вземане 
на мерки по реда на Гражданския процесуален кодекс за 
обезпечаване на бъдещ иск на пострадалата пред съда за 
възстановяването на вредата , причинена й от престъплението .
31. От представител на прокуратурата не са били предявени 
от името на пострадалата искове пред гражданския съд на 
основание член 51 от НПК , член 26 ал.З от ГПК и член 301 от 
ГПК
- на облигационно основание по член 152 от Закона за 
задълженията и договорите срещу подсъдимата за установяване 
нищожност на договора за продажба на процесния имот поради 
измама и за връщането на имота и
- на вещно основание по член 108 от Закон за собствеността 
срещу третото закупило имота лице за връщане владението на 
имота на пострадалата като собственик.
32. Поради липсата на предявени своевременно по време на 
досъдебното производство от прокуратурата искания за съдебна 
искова защита и съдебна обезпечителна защита на правата на 
пострадалата - подсъдимата в хода на наказателното 
производството осуетила възможността за обезпечаване 
паричното възстановяване на вредата от престъплението , като 
след предявяване на обвинението към нея продала единствения 
притежаван от нея имот , а в полза на третото лице , купило 
процесния имот след подаване на жалба за измамата в 
прокуратурата, поради липса на прекъсване на придобивката за 
него давност с предявяване на иск срещу него за собствеността 
на имота, е изтекла 5 годишната давност по член 79 ал.2 и член 
70 от Закона за собствеността за придобиването на имота. И на 
основание член 99 от Закона за собствеността пострадалата 
изгубила правото на собственост върху имота си поради 
придобиването му по давност от третото добросъвестно лице.
33. При така развилото се наказателно производство , при 
допуснато на досъдебното производство неотстранимо съществено 
процесуално нарушение на правата на пострадалото лице
- за ефективна правна помощ от адвокат от момента на 
подаване на сигнал в прокуратурата до края на досъдебното 
разследване
- също за ефективна правна помощ от прокурор при 
посочените условия на закона
за пострадалото лице, конституирано като страна - граждански 
ищец в производството с права на съдебна искова защита и 
съдебна обезпечителна зашита, възможността да получи 
присъденото му парично обезщетение в особено големи размери 
17
18
за възстановяването на вредата от престъплението или да получи 
обезщетяване в натура с връщането на отнетия имот , макар 
да е съществувала по време на наказателното производство , вече 
е изцяло осуетена за близо 7 години , а също и за непредвидим 
бъдещ период .
34. Осигуряването на задължително процесуално 
представителство за пострадали лица с психически недостатък, 
обуславящ неспособност пострадалите сами да защитават своите 
права и законни интереси не е предвидено в НПК като 
служебно правомощие на решаващите в наказателното 
производство органи. Такова служебно правомощие не е 
предвидено и по отношение на пострадали лица с физически 
недостатък, обуславящ неспособност сами да защитават своите 
права и законни интереси. В член 101 от НПК служебно 
правомощие на решаващите органи за осигуряване задължително 
участие на особен представител - адвокат е предвидено само за 
защита интересите на малолетни и непълнолетни пострадали и 
пострадали , поставени с решение на съд под настойничество и под 
попечителство .
35. Независимо , че принципът по член 15 ал.4 от НПК 
изисква на пострадалия да се осигуряват необходимите 
процесуални средства за защита на неговите права и законни 
интереси и член 75 от НПК предвижда , че пострадалият има 
право на адвокат - повереник , също право да участва в 
производството в съответствие с установеното в този кодекс, 
включително да участва и като бъде представляван от прокурора 
, когато е уязвимо лице с психичен недостатък, който му пречи да 
се защитава сам - разследващите органи не осигуряват 
служебно адвокат - повереник по производства с такова 
уязвимо пострадалото лице , а съдебната практика е 
противоречива по отношение на въпроса задължен ли е 
решаващият орган да назначи служебно особен представител 
— адвокат на пострадалия , когато той страда от физически или 
психически недостатъци, които му пречат да се защитава сам, ако 
адвокат за него не е встъпил в производството . Едното становище 
приема, че уведомяването и разясняването на правата в 
наказателното производство на такъв пострадал е достатъчно за 
обезпечаване правото му на участие в производството в 
съответствие с установеното в НПК и особен представител следва 
да се назначава само по съответно искане на пострадалия. 
Второто становище , което се споделя от настоящия съд, 
18
19
тълкува посочените разпоредби на член 15 от НПК и член 75 от 
НПК в смисъл, че посочената категория пострадали лица 
поради специфичните им нужди се явяват лица в уязвимо 
положение, за които разясняването на правата в производството 
не е достатъчно да осигури, както при останалите лица, 
ефективно упражняване на правото им на участие и защита в 
производството и за обезпечаване на справедливостта за тях на 
наказателното производство решаващият орган следва да 
разполага с правомощие да назначи за тях служебно по свой почин 
особен представител - адвокат , ако такъв не е встъпил в 
производството, като се съобрази и съображение № 22 за приемане 
на Директива 2012/29/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 
25.10.2012г. , според който за целите на Директивата следва да 
се счита че моментът на подаване на жалбата пред компетентния 
орган попада в рамките на наказателното производство , също 
съображение № 37 за приемане на Директива 2012/29/ЕС на 
Европейския парламент и на Съвета от 25.10.2012г..
36. Поради изложеното и предвид фактите по главното 
производство за настоящия решаващ съд възниква съмнение дали 
посочената правна уредба на българския наказателнопроцесуален 
кодекс, която не предвижда изрично правомощие на компетентния 
решаващ орган да назначи служебно особен представител - адвокат 
, ако такъв не е встъпил в производството , на пострадало лице , 
което страда от психически или физически недостатъци, които му 
пречат да се защитава сам, съответства на член 47 от Хартата на 
основните права на Европейския съюз и член 6 от Европейската 
конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, 
както и на Директива 2012/29/ЕС на Европейския парламент и на 
Съвета от 25.10.2012г. , и по конкретно на член 9 от нея , който 
изисква , освен информация и съвети, осигуряване също и на 
подкрепа за достатъчен достъп до правосъдие , също и на член 13 
и член 16 от посочената Директива 2012/29/ЕС, изискващи 
гарантиране на достъпа до правна помощ на пострадалите и също 
и на правото на решение за обезщетение за тях в разумен срок, 
което е обусловено от ефективен достъп до правна помощ в 
случай като настоящия .
37. При тълкуване от страна на СЕС по посочения въпрос, 
в смисъл , че обсъжданото право на Съюза не допуска 
национална правна уредба като разглежданата в главното 
производство , която не предвижда изрично правомощие на 
компетентния решаващ орган да назначи служебно особен 
представител — адвокат на пострадало от престъпление лице , 
19
20
което страда от психически или физически недостатъци, които му 
пречат да се защитава сам, пред настоящия решаващ съд ще 
бъде установено достатъчно съществено нарушение на 
безусловни и достатъчно точни норми на Съюза, предоставящи 
права на пострадалото в главното производство лице като 
частноправен субект - резултат от неправилно транспониране на 
Директива 2012/29/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 
25.10.2012г. за което, според тълкувателните указания в 
Решението на Съда по дело С-571/16г. - параграф 94 , параграф 
98 и параграф 123 и параграф 125 , от правото на Съюза 
пряко за пострадалото лице възниква право да получи обезщетение 
в съответствие с принципа на ефективност на правото на Съюза .
38. При установяване на посоченото достатъчно съществено 
нарушение на правото на Съюза , регламентиращо права на 
пострадалото в главното производство лице, в случай на 
постановено от Съда тълкуване в посочения смисъл, указаните в 
Решението на Съда по дело С-571/16 норми на Съюза, 
регламентиращи правото на обезщетение за лицето , в 
съответствие с принципа на ефективност на правото на Съюза, 
ще са пряко приложими за настоящия решаваш съд и в този 
смисъл решаващият съд ще бъде задължен да провери 
отговарят ли на принципа на ефективност на правото на Съюза 
националните процесуални норми, регламентиращи начина за 
получаване от пострадалото лице на обезщетение за нарушението 
на правото на Съюза , допуснато в наказателното производство .
39. Относимите в тази смисъл разпоредби на българския 
НПК - член 248 /1 / и /2/ НПК , член 249 /1 /, /2/ и /4 / НПК 
и член 301 НПК и член 305 НПК не предвиждат за 
наказателния съд, на когото е възложена контролна 
компетентност по всички въпроси от значение за наказателното 
производство , правомощие за установяване и обявяване на 
допуснато в проверяваното наказателно производство достатъчно 
съществено нарушение на правото на Съюза .
40. Закона за отговорността на държавата и общините за вреди 
предвижда в член 2в. (1) т.2 от ЗОДОВ , че извън 
случаите на отговорност за административна дейност на 
администрацията и правораздавателната дейност на 
административните съдилища, когато вреди са причинени от 
достатъчно съществено нарушение на правото на Европейския съюз, 
исковете се разглеждат от съдилищата по реда на ГПК срещу 
20
21
органите , от чиито незаконни актове, действия или бездействия са 
причинени вредите. А според чл. 300 от ГПК влязлата в сила 
присъда на наказателен съд е задължителна за гражданския съд , 
само когато той разглежда гражданските последици от деянието по 
присъдата и относно това извършено ли е деянието, неговата 
противоправност и виновността на дееца.
41. При тези национални процесуални норми, регламентиращи 
начина за получаването от пострадалото лице на решение за 
обезщетение за нарушението на правото на Съюза , в случай , 
че настоящия! решаващ съд, след тълкувателно решение на 
СЕС, приеме, че установеното в главното производство 
неотстранимо съществено процесуално нарушение на досъдебното 
производство на правата на пострадалото лице - за ефективна 
правна помощ от адвокат и от прокурор при условията на 
закона - представлява достатъчно съществено нарушение на 
правото на Съюза , пострадалото лице няма да разполага с правна 
възможност да получи акт за установяването на това нарушение 
от компетентния за проверка на производството наказателен съд , 
дори само под формата на мотиви на съда като неразделна част от 
съдебния акт. Посоченото налага извод, че в националните 
процесуални норми за пострадалото лице не е предвиден достъп 
до компетентния в наказателното производство съд за 
установяване нарушение на правата му в това производство, 
произтичащи пряко от правото на Съюза.
42. По силата на посочените национални процесуални норми 
пострадалото лице ще трябва да предяви самостоятелно иск пред 
гражданския съд по посочения ред на член 2в. (1) т.2 от ЗОДОВ 
и там по реда на Гражданския процесуален кодекс , с предвидена 
за него по този кодекс пълна и главна доказателствена тежест , да 
провежда самостоятелно доказване на всички елементи на 
допуснатото в наказателното производство достатъчно съществено 
нарушение на правото на Съюза, също на компетентността на 
органите в наказателното производство, незаконните актове, 
действия или бездействия , на които са причинили нарушението. 
Като това гражданско производство в повечето случаи би се 
развило след окончателното приключване на наказа юл но го 
производството и поради това - със значителна забава .
43. Предвид изложеното за настоящия решаващ съд възниква 
съмнение - национална правна уредба като обсъжданата . която 
21
22
не предвижда за пострадалото лице в наказателното производство 
достъп до компетентния в наказателното производство съд за 
установяване от този съд на нарушение в това производство на 
правата на пострадалото лице , произтичащи от правото на Съюза , 
което е достатъчно съществено нарушение на правото на Съюза , 
а предвижда за това само достъп до граждански съд при 
самостоятелно пълно и главно доказване от пострадалото лице на 
допуснатото в наказателното производство достатъчно съществено 
нарушение на правото на Съюза, също на компетентността на 
органите в наказателното производство, незаконните актове, 
действия или бездействия , на които са причинили нарушението -
съответства ли на принципа на ефективност на правото на 
Съюза и на правото по член 47 от Хартата на основните права 
на Европейския съюз във връзка с член 4 параграф 3 от Договора 
за Европейския съюз , тълкувани и в Решението на Съда по дело 
С-571/2016 параграф 125 .
44. Тълкуването на СЕС и по този преюдициален въпрос 
е от значение за произнасянето на настоящия решаващ съд на 
този етап от главното производство , тъй като , ако решаващият 
съд, след тълкувателното решение на СЕС , приеме , че в 
главното производство е допуснато нарушение на правата на 
пострадалото лице , произтичащи от правото на Съюза , което е 
достатъчно съществено нарушение на правото на Съюза и за 
защита срещу него националната правна уредба не 
регламентира достатъчно ефективни правни средства - в 
изпълнение на пряко приложимия като източник на право 
принцип на ефективност на правото на Съюза решаващият съд 
би могъл в акта , изготвян на този етап от главното 
производство да обяви установеното достатъчно съществено 
нарушение в наказателното производство на правото на Съюза и 
този акт на съда да има доказателствена сила пред 
гражданския съд при предявяване по посочения ред на член 
2в (1) т.2 от ЗОДОВ от пострадалото лице на иск срещу 
държавата за обезщетение за вреди от нарушаването на 
правото на Съюза . Доказателствената сила на така 
наречените съществени , главни мотиви на съдебен акт относно 
нравнорелевантни факти е призната в процесуалната 
гражданскоправна теория и се прилага в процеса на доказване 
пред гражданските съдилища . В този смисъл е утвърдената 
процесуална гражданскоправна теория - „ Българско гражданско 
процесуално право „ автор проф. д-р Живко Сталев, Университетско 
издателство „ Св. Климент Охридски „ 1994 г. - глава 14 
22
23
параграф 72 - „ Обективни предели па силата на пресъдено 
нещо,, .
Преюдициални въпроси
1. Правна уредба като националната в член 101 от 
българския Наказателнопроцесуален кодекс, която не предвижда 
изрично правомощие на компетентния решаващ орган в 
наказателното производство да назначи служебно особен 
представител - адвокат , ако такъв не е встъпил в производството , 
на пострадалото в производството лице, което страда от психически 
или физически недостатъци, които му пречат да се защитава сам,
съответства ли на член 47 от Хартата на основните права на 
Европейския съюз и член 6 от Европейската конвенция за защита на 
правата на човека и основните свободи, както и на Директива 
2012/29/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 25.10.2012г. 
за установяване на минимални стандарти за правата, подкрепата и 
защитата на жертвите на престъпления и за замяна на Рамково 
решение 2001/220/ПВР на Съвета , и по конкретно на член 9 от 
нея , който изисква , освен информация и съвети, осигуряване също 
и на подкрепа за достатъчно ефективен достъп до правосъдие , 
също и на член 13 и член 16 от посочената Директива 2012/29/ЕС, 
изискващи гарантиране на достъпа до правна помощ на пострадалите 
и също и на правото на решение за обезщетение за тях в 
разумен срок, което е обусловено от ефективен достъп до правна 
помощ за уязвимите пострадали лица ?
2. Правна уредба като националната в българския 
Наказателнопроцесуален кодекс - член 248 / / и /2/ от НПК , 
член 249 /1 /, /2/ и /4/ от НПК и член 301 от НПК и член 305 
от НПК и в Закона за отговорността на държава та и общините 
за вреди - член 2в. (1) т.2 от ЗОДОВ, която не предвижда за 
пострадалото лице в наказателното производство достъп до 
компетентния в наказателното производство съд за установяване 
от този съд на нарушение в това производство на правата на 
пострадалото по производството лице, произтичащи от правото на 
Съюза, което е достатъчно съществено нарушение на правото па 
Съюза, а предвижда за това само достъп на пострадалото лице до 
гражданския съд по посочения ред на член 2в. (1) т.2 от ЗОДОВ
23
24
, пред който съд пострадалото лице по реда на Гражданския 
процесуален кодекс , с предвидена за него по този кодекс пълна и 
главна доказателствена тежест , следва да провежда самостоятелно 
доказване на всички елементи на допуснатото в наказателното 
производство достатъчно съществено нарушение на правото на 
Съюза, също на компетентността на органите в наказателното 
производство, незаконните актове, действия или бездействия, на 
които са причинили нарушението -
съответства ли на принципа на ефективност на правото на 
Съюза и на правото по член 47 от Хартата на основните права на 
Европейския съюз във връзка с член 4 параграф 3 от Договора за 
Европейския съюз , тълкувани и в Решението на Съда по дело С- 
571/2016 - параграф 125 ?
Необходимост от разглеждане по специален начин
Запитващата юрисдикция отправя искане запитването 
да бъде разгледано от Съда по реда на БЪРЗОТО 
ПРОИЗВОДСТВО по член 105 от Процедурния правилник .
Необходимостта Съдът да се произнесе бързо по отправените 
преюдициални въпроси се обосновава от обстоятелството , че 
въпросите са отправени поради установено от запитващата 
юрисдикция неправилно транспониране на Директива 
2012/29/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 25.10.2012г. 
за установяване на минимални стандарти за правата, подкрепата и 
защитата на жертвите на престъпления и за замяна на Рамково 
решение 2001/220/ПВР на Съвета , в резултат на което
- националната правна система не гарантира за уязвими 
поради психически или физически недостатъци пострадали от 
престъпление лица ефективен достъп до правна помощ 
и справедлив съдебен процес
и
националната правна система не съответства на 
принципа на ефективност на правото на Съюза , тъй като 
не предвижда за пострадалото лице в наказателното 
производство достъп до компетентния в наказателното 
производство съд за установяване от този съд на нарушение 
в това производство на правата на пострадалото по 
производството лице , произтичащи от правото на Съюза , 
което е достатъчно съществено нарушение на правото на
24
25
Съюза .
В този смисъл бързото разглеждане на преюднциалните 
въпроси би могло да осигури отстраняване на съществена и 
системна непълнота в националната правна уредба , отнасяща се 
до основни въпроси на националното право и на правото на 
Съюза относно гарантирането на ефективна защита на уязвими 
пострадали от престъпления лица .
Необходимост от осигуряване на правна помощ
За пострадалото по обвинението лице в главното 
производство е необходимо осигуряването на адвокат — 
представител в производството пред Съда поради данни за липса 
на финансови възможности на пострадалото лице , които да 
обезпечат участието на упълномощен представител пред СЕС .
С уважение :
съдия: Христина Гарванска
съдебни заседатели
Маргарита Панайотова -Смоленова
25