Opinion of the Advocate General — ECLI:EU:C:2023:463
Date: 2023-06-08
Language of the case: Italian
Subject matter: Telecommunications;Fundamental rights;Data protection;Charter of Fundamental Rights
Procedure: Reference for a preliminary ruling
Origin: Italy

Překlad C-178/22 - 1 
Věc C-178/22 
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce 
Datum doručení: 
8. března 2022 
Předkládající soud: 
Tribunale di Bolzano (Itálie) / [OMISSIS] 
Datum předkládacího rozhodnutí: 
20. února 2022 
Trestní řízení proti: 
Neznámému pachateli 
  
[omissis] 
TRIBUNALE DI BOLZANO (soud v Bolzanu, Itálie) 
Giudice delle indagini preliminari (vyšetřující soudce)  
vydává následující 
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce k Soudnímu dvoru Evropské unie 
(článek 267 SFEU) 
v rámci trestních řízení zapsaných: 
a) do rejstříku trestných činů pod číslem RGNR 9794/2021/neznámý pachatel: 
krádež mobilního telefonu [omissis] [popis typu telefonu] s přitěžujícími 
okolnostmi (články 624 a 625 trestního zákoníku), spáchaná dne 20. 
listopadu 2021 v Bolzanu a nahlášená vlastníkem W. I. dne 21. listopadu 
2021 Carabinieri di Brunico (policejní útvar v Brunico, Itálie); 
b) do rejstříku trestných činů pod číslem RGNR 9228/2021/neznámý pachatel: 
krádež mobilního telefonu [omissis] [popis typu telefonu] s přitěžujícími 
okolnostmi (články 624 a 625 trestního zákoníku), spáchaná dne 27. října 
2021 v Bolzanu a nahlášená vlastníkem V.M. dne 27. října 2021 u 
Carabinieri di Bolzano (policejní útvar v Bolzanu, Itálie). 
CS 
ŽÁDOST O ROZHODNUTÍ O PŘEDBĚŽNÉ OTÁZCE ZE DNE 20. ÚNORA 2022 - VĚC C-178/22 
 
2  
1 V souvislosti s oběma výše uvedenými krádežemi mobilních telefonů požádal 
Pubblico Ministero (státní zástupce, Itálie) předkládající soud o pořízení výpisů 
telefonních hovorů, tedy „...oprávnění získávat od všech telefonních společností 
veškeré údaje, které mají k dispozici, prostřednictvím metod sledování a 
lokalizace (zejména využívání a případně IMEI kódy volaných/volajících, 
navštívená místa/dosažená místa, čas a trvání hovoru/připojení a označení 
dotčených buněk nebo opakovačů, využívání a IMEI odesílatelů/příjemců SMS 
nebo MMS, a pokud je to možné, údaje o příslušných držitelích) příchozích a 
odchozích, včetně roamingových hovorů, telefonních hovorů/komunikací a 
uskutečněných spojení, a to i v případě, že nejsou účtovány (prozvánění), ode dne 
krádeže do dne vypracování žádosti.“ 
2 Žádost, jejímž cílem je vypátrat pachatele krádeže, se opírá o čl. 132 odst. 3 
legislativního nařízení č. 196/2003 (známého pod názvem „zákon o ochraně 
osobních údajů“), nedávno pozměněný článkem 1 nařízení vlády s mocí zákona č. 
132 ze dne 30. září 2021, přeměněného se změnami na zákon č. 178 ze dne 23. 
listopadu 2021. S ohledem na provedené změny je nové znění čl. 132 odst. 3 
legislativního nařízení č. 196/2003 následující: 
[omissis] 
odstavec 3: „V rámci zákonem stanovené doby uchovávání (tedy 24 měsíců ode 
dne komunikace), pokud existují dostatečné indicie o trestných činech, za které 
zákon stanoví trest odnětí svobody na doživotí nebo trest odnětí svobody s horní 
hranicí trestní sazby nejméně tři roky, stanovené podle článku 4 trestního řádu, a 
o trestných činech vyhrožování a obtěžování osob prostřednictvím telefonu, v 
případě, že jsou hrozba a obtěžování závažné, jsou údaje, pokud jsou důležité pro 
zjištění skutkového stavu, získávány na základě povolení soudu odůvodněným 
usnesením, na žádost státního zástupce nebo na žádost obhájce obžalovaného, 
vyšetřované osoby, poškozeného a dalších soukromých osob; 
odstavec 3-a: Existují-li naléhavé důvody a lze-li se důvodně domnívat, že by 
prodlení mohlo mít za následek vážné ohrožení vyšetřování, nařídí státní zástupce 
získání údajů odůvodněným usnesením, které neprodleně, nejpozději však do 48 
hodin, oznámí soudu příslušnému k vydání povolení řádným způsobem. Soud v 
následujících 48 hodinách rozhodne o potvrzení odůvodněným usnesením.  
[omissis] 
odstavec 3-c: Údaje získané v rozporu s ustanoveními odstavců 3 a 3a nelze 
použít.“ 
3 Článek 4 trestního řádu zní takto: 
„Pravidla pro určení příslušnosti: 
Při určování příslušnosti se přihlíží k trestu stanovenému zákonem za každý 
dokonaný trestný čin nebo za pokus o něj. K pokračování, recidivě a okolnostem 
PROCURA DELLA REPUBBLICA PRESSO IL TRIBUNALE DI BOLZANO 
 
3 
trestného činu se nepřihlíží, s výjimkou přitěžujících okolností, za které zákon 
stanoví jiný druh trestu, než je běžný trest za trestný čin, a zvláštních okolností.“ 
Za trestný čin krádeže s přitěžujícími okolnostmi (který je předmětem tohoto 
vyšetřování), který může být stíhán z moci úřední, stanoví článek 625 trestního 
zákoníku zvláštní trest, za který hrozí odnětí svobody na dva roky až šest let (a 
peněžitý trest ve výši 927 eur až 1 500 eur). Za prostou krádež, kterou lze stíhat na 
základě trestního oznámení okradené osoby, stanoví článek 624 trestního 
zákoníku trest odnětí svobody na šest měsíců až tři roky (a peněžitý trest ve výši 
154 až 516 eur). 
Vývoj 
4 Dne 2. března 2021 vydal Soudní dvůr Evropské unie (velký senát) rozsudek ve 
věci C-746/18 (ECLI:EU:C:2021:152), v němž podal výklad k čl. 15 odst. 1 
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES ze dne 12. července 2002 o 
zpracování osobních údajů a ochraně soukromí v odvětví elektronických 
komunikací (Směrnice o soukromí a elektronických komunikacích), vykládanému 
ve světle Listiny základních práv Evropské unie, zejména článku 7 (respektování 
soukromého a rodinného života), článku 8 (ochrana osobních údajů), článku 11 
(svoboda projevu a informací), jakož i čl. 52 odst. 1 (zásada proporcionality 
omezení práv a svobod). 
5 Cílem směrnice je chránit základní práva a soukromí v odvětví elektronických 
komunikací a článek 15 umožňuje členským státům „...přijmout legislativní 
opatření, kterými omezí rozsah práv a povinností uvedených v článku 5 (důvěrný 
charakter sdělení), článku 6 (provozní údaje), čl. 8 odst. 1, 2, 3 a 4 (ochrana 
osobních údajů) a článku 9 této směrnice, pokud toto omezení představuje v 
demokratické společnosti nezbytné, přiměřené a úměrné opatření pro zajištění 
národní bezpečnosti (tj. bezpečnosti státu), obrany, veřejné bezpečnosti a pro 
prevenci, vyšetřování, odhalování a stíhání trestných činů nebo neoprávněného 
použití elektronického komunikačního systému, jak je uvedeno v čl. 13 odst. 1 
směrnice 95/64/ES. Členské státy mohou mimo jiné přijmout právní opatření 
umožňující zadržení údajů na omezenou dobu na základě důvodů uvedených v 
tomto odstavci...“. 
6 S ohledem na rozsah a závažnost zásahu do výše uvedených základních práv 
(právo na soukromí, ochrana osobních údajů, svoboda projevu a informací) a 
zásadu proporcionality dospěl Soudní dvůr k závěru - viz bod 45 rozsudku - že 
omezující legislativní ustanovení jsou ospravedlnitelná pouze tehdy, jde-li o 
stíhání závažných trestných činů, jako je závažné ohrožení národní (státní) 
bezpečnosti a další formy závažné trestné činnosti, neboť výpisy telefonních 
hovorů umožňují také shromažďování informací o soukromém životě jednotlivců 
prostřednictvím zpracování tzv. metadat (místo, datum, čas, doba trvání, období, 
frekvence a příjemci uskutečněné komunikace). Soudní dvůr dále uvedl - viz bod 
46 a následující - že získávání údajů může povolit pouze soudce (nikoli státní 
zástupce) a že získané údaje lze uchovávat pouze po nezbytně nutnou dobu. 
ŽÁDOST O ROZHODNUTÍ O PŘEDBĚŽNÉ OTÁZCE ZE DNE 20. ÚNORA 2022 - VĚC C-178/22 
 
4  
7 S ohledem na výkladovou diskreci pokud jde o určení trestných činů, které 
představují „závažné ohrožení národní bezpečnosti nebo jiné formy závažné 
trestné činnosti“, Corte di Cassazione (Kasační soud, Itálie), druhý senát, v 
rozsudku č. 33116 ze dne 7. září 2021 dospěl k závěru, že rozsudek Soudního 
dvora Evropské unie ze dne 2. března 2021 není vnitrostátními soudy přímo 
použitelný, neboť postrádá znaky samovykonatelnosti, a v důsledku toho 
vnitrostátní zákonodárce zasáhl prostřednictvím výše uvedeného nařízení vlády s 
mocí zákona č. 132 ze dne 30. září 2021 (přeměněného se změnami na zákon č. 
178 ze dne 23. listopadu 2021), v němž stanovil, že závažné trestné činy, u nichž 
lze pořizovat výpisy, jsou trestné činy, za které zákon stanoví trest „...s horní 
hranicí trestní sazby nejméně tři roky...“. Jinými slovy, podle vnitrostátního 
zákonodárce lze výpisy telefonních hovorů pořídit i v případě krádeže, i když 
minimální hodnoty, jako je krádež mobilního telefonu nebo jízdního kola. 
8 Stanovisko tohoto soudu: článek 15 směrnice („...Členské státy mohou přijmout 
legislativní opatření, kterými omezí rozsah práv a povinností... [základní práva]... 
pokud toto omezení představuje v demokratické společnosti nezbytné, přiměřené a 
úměrné opatření pro zajištění národní bezpečnosti, obrany, veřejné 
bezpečnosti...“), jak byl vyložen Soudním dvorem dne 2. března 2021, připouští 
obětování těchto základních práv pouze v případě závažných trestných činů. 
Italský zákonodárce je naopak obětuje i v případě krádeže mobilního telefonu, 
čímž prokazuje nedostatečné docenění základních práv a ještě menší docenění 
zásady proporcionality (článek 52 Listiny základních práv Evropské unie). Tato 
zásada vždy vyžaduje vyvážení mezi závažností trestného činu a základními 
právy, která jsou při jeho stíhání obětována. Zjištění trestného činu krádeže 
neodůvodňuje - při vyvažování dotčených hodnot - obětování základních práv na 
respektování soukromého života (článek 7 Listiny základních práv), na ochranu 
osobních údajů (článek 8) a na svobodu projevu a informací (článek 11). Tato 
práva by byla vyprázdněná, pokud by mohla být obětována v případě málo 
závažného trestného činu. 
9 Zákonný limit trestu stanovený v čl. 132 odst. 3 legislativního nařízení č. 
196/2003 (trest odnětí svobody s horní hranicí trestní sazby nejméně 3 roky) 
umožňuje pořizovat výpisy telefonních hovorů i v případě trestných činů s velmi 
nízkou společenskou nebezpečností, které lze trestat pouze na základě trestního 
oznámení. Tak tomu je například v případě trestného činu porušování domovní 
svobody, který je podle článku 614 trestního zákoníku trestán odnětím svobody na 
jeden rok až čtyři roky. Dalšími trestnými činy, u nichž zákonná trestní sazba 
nebrání pořízení výpisu telefonních hovorů, které jsou trestné pouze na základě 
trestního oznámení, neboť mají malou společenskou škodlivost, jsou trestné činy 
uvedené v článku 633 trestního zákoníku (vniknutí na pozemek a do budov: odnětí 
svobody na jeden rok až tři roky a peněžitý trest v rozmezí od 103 eur do 1 032 
eur) nebo v článku 640 trestního zákoníku (prostý podvod: odnětí svobody na šest 
měsíců až tři roky a peněžitý trest v rozmezí od 51 eur do 1 032 eur). Tento soud 
má za to, že zásada proporcionality brání pořizování výpisu telefonních hovorů 
pro tento typ trestných činů, které nejsou závažné, a tudíž jsou trestné pouze na 
základě trestního oznámení. 
PROCURA DELLA REPUBBLICA PRESSO IL TRIBUNALE DI BOLZANO 
 
5 
10 Je třeba uvést, že diskreční pravomoc soudu při odmítnutí povolení k pořízení 
výpisu telefonních hovorů je velmi omezená, neboť při existenci „... dostatečných 
indicií o trestném činu...“ musí být povolení vydáno, pokud je „... relevantní pro 
vyšetřování trestného činu...“. Zákonodárce nepřiznává soudu žádný prostor pro 
uvážení, pokud jde o konkrétní závažnost trestného činu. Toto posouzení provedl 
zákonodárce jednou provždy, když obecně a bez rozlišení jednotlivých druhů 
trestných činů stanovil, že pořízení výpisu telefonních hovorů by mělo být 
umožněno u všech trestných činů, za které lze uložit trest odnětí svobody s horní 
hranicí trestní sazby nejméně tři roky. 
11 Otázku je tedy třeba znovu položit Soudnímu dvoru Evropské unie, aby se mohl 
prostřednictvím řízení o předběžné otázce vyjádřit k otázce, zda čl. 15 odst. 1 
směrnice 2002/58/ES, jak byl vyložen v rozsudku ze dne 2. března 2021 (věc C-
746/18), brání takové vnitrostátní právní úpravě, která obecně a bez rozlišování 
mezi jednotlivými druhy trestných činů umožňuje, pokud existují dostatečné 
indicie o trestném činu, pořízení výpisu telefonních hovorů pro trestné činy, za 
které lze uložit trest odnětí svobody s horní hranicí trestní sazby nejméně tři roky 
a peněžitý trest. 
12 Přesněji řečeno, Soudnímu dvoru Evropské unie je předložena následující 
předběžná otázka týkající se dvou trestních řízení vedených pod čísly RGNR 
9794/neznámý pachatel 2021 a RGNR 9528/neznámý pachatel 2021, která jsou ve 
fázi vyšetřování: 
„Brání čl. 15 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES ze dne 
12. července 2002 vnitrostátní právní úpravě uvedené v článku 132 legislativního 
nařízení č. 196 ze dne 30. června 2003 (zákon o ochraně osobních údajů), jehož 
odstavec 3 byl změněn nařízením vlády s mocí zákona č. 132 ze dne 30. září 2021, 
které bylo se změnami přeměněno na zákon č. 178 ze dne 23. listopadu 2021 a 
který ve svém platném znění stanoví následující: 
3. V rámci zákonem stanovené doby uchovávání, pokud existují dostatečné 
indicie o trestných činech, za které zákon stanoví trest odnětí svobody na doživotí 
nebo trest odnětí svobody s horní hranicí trestní sazby nejméně tři roky, stanovené 
podle článku 4 trestního řádu, a o trestných činech vyhrožování a obtěžování osob 
prostřednictvím telefonu, v případě, že jsou hrozba a obtěžování závažné, jsou 
údaje, pokud jsou důležité pro zjištění skutkového stavu, získávány na základě 
povolení soudu odůvodněným usnesením na žádost státního zástupce nebo na 
žádost obhájce obžalovaného, vyšetřované osoby, poškozeného a dalších 
soukromých osob?“ 
13 [omissis] 
14 [omissis] 
[přerušení řízení, pokyny pro soudní kancelář, adresa předkládajícího soudu] 
[omissis] 
ŽÁDOST O ROZHODNUTÍ O PŘEDBĚŽNÉ OTÁZCE ZE DNE 20. ÚNORA 2022 - VĚC C-178/22 
 
6  
[omissis] [popis příloh] 
[omissis] Bolzano dne 20. února 2022 
[omissis]