Information;Order — ECLI:EU:C:2021:365
Date: 2021-05-06
Language of the case: Bulgarian
Court formation: Ninth Chamber
Subject matter: Fundamental rights;Charter of Fundamental Rights
Procedure: Reference for a preliminary ruling - inadmissible
Origin: Bulgaria

М) - А
РЕПУБЛИКА БЪЛГАРИЯ 
СОФИЙСКИ ГРАДСКИ СЪД
НАХД№ 2787/2018г.
НО, 31 състав 
09.12.2020г.
ДО СЪДА НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ 
Ра1шз Не 1а Соиг Не ДизЕсе 
Вои1еуагс1 Копгас! Ас!епаиег 
Ь-2925 ТихешЬоиг^
ЕихегаЬоиг§
Тел.+352 4303 1 
Факс +352 4303 2600
Във връзка с разпореждане на съдията- докладчик от 09.12.2020г. .по 
НАХД № 2787/2018г. по описа на Софийски градски съд, Наказателно 
отделение, 31- ви състав моля да отговорите писмено на преюдициално 
запитване по искане на адвокат Татяна Дончева, от Софийска адвокатска 
колегия.
Прилагаме писмено преюдициално запитване.
Приложение: съгласно текста.
ИСКАНЕ
ЗА ПРЕЮДИЦИАЛНО ЗАПИТВАНЕ, 
от „ПОНС ХОЛДИНГ” АД, БИК - 102064401, 
седалище и адрес на управление:
е-пш1: саЪше*@5§5.]и$йсе.Ь{;
1000 София. бул. ,!Внгоша” № 2, тел. централа: /02/ 9219 88; факс /02/ 981 37 40;
гр.София, ж.к.„Борово”, бл.52, вх.„Г”, ет.4, ап.6, 
представлявано от изпълнителния директор Румен Косев Бинев, 
чрез адв. Татяна Дончева, САК, съдебен адрес: гр.София, 
кв.„Лозенец”, ул.„Минзухар”, № 2, ет. 2, ет. 2, ап. 17, тел - 02 980 22 88,
на основание чл.486, ал.1 от НПК.
УВАЖАЕМА ГОСПОЖО СЪДИЯ,
цитираното горе дело е образувано по предложение от Специализирана 
прокуратура /СП/ по реда на чл.83б, ал.1 от Закона за административните 
нарушения и наказания /ЗАНН/, с което се предлага на „ПОНС ХОЛДИНГ’ 
АД да бъде наложена имуществена санкция в размер на 1 млн. /един милион/ 
лева,за това, „..че се е обогатило съм сумата 2 млн. /два милиона/ лева, в 
резултат на извършени престъпления по чл.321, ал.З, пр.2, тЛ, вр. ал.1, пр.2 от 
НК, както и престъпление по чл.255, ал.З, вр. ал.1, т.7 от НК от Милко Вълчев 
Милков.”
Считаме, че по настоящето дело тълкуването на актове на институциите, 
органите, службите или агенциите на Европейския съюз е от значение за 
правилното решаване на делото, поради което молим, да постановите съдебен 
акт, с който да уважите настоящето искане и отправите запитване до Съда на 
Европейския съюз.
1. Факти и обстоятелства по делото.
Предмет на делото е предложението на Специализирана прокуратура /СП/ 
по реда на чл.83 от ЗАНН за налагане на имуществена санкция на „ПОНС 
ХОЛДИНГ” АД. Специализира прокуратура обосновава това свое 
предложение с внесен срещу Милко Вълчев Милков, представляващ „ПОНС 
ХОЛДИНГ” АД, обвинителен акт в Специализиран наказателен съд /СНС/ по 
прок. преписка № 737/2-12г., ДП № 2/2015г., по описа на ГД БОП, по което е 
образувано НОХД № 1458/15г., по описа на СНС, 16 състав. Делото към 
момента не е приключило на първа инстанция.
Според Специализирана прокуратура, стр. 10 от предложението, са били 
налице законовите предпоставки за налагане на имуществената санкция, тъй 
като:- юридическото лице /ЮЛ/ било получило неправомерно облага;- налице 
била връзка между извършителя на престъпното деяние и ЮЛ;- налице била
1000 София, бул. "Витоша” № 2. тел. централа: /02/ 9219 88: факс /02/ 981 37 40;
е-таИ: саЪтеЦЙБб5-]115^6-^
2
връзка между престъпното деяние и облагата за ЮЛ, и- налице бил безспорно 
установен размер на имуществената облага на ЮЛ.
Изложените от СП предпоставки за налагане на санкцията се основават на 
разпоредбата на ал.З на чл.83г от ЗАНН, като приповтарят изцяло текста й.
2. Приложимо национално право и съдебна практика.
ПРИЛОЖИМО НАЦИОНАЛНО ПРАВО
ЗАКОН за административните нарушения и наказания
Обн.- ДВ,бр.92 от 28.11.1969г.; изм., бр.54 от 11.07.1978г.; доп., бр.28 от 
09.04.1982г.; в сила от 01.07.1982г.; изм. и доп., бр.28 от 08.04.1983г.; в сила от 
01.07.1983г.; изм., бр. 101 от 27.12.1983г.; доп., бр.89 от 18.11.1986г.; изм. и 
доп., бр.24 от 27.03.1987г.; изм,, бр.94 от 23.11.1990г.; бр.105 от 19.12.1991 г.; 
изм. и доп., бр.59 от 21.07.1992г.; бр.102 от 21.11.1995 г.; бр.12 от 09.02.1996г.; 
изм., бр.110 от 30.12.1996г.; изм. и доп., бр.11 от 29.01.1998г.; доп., бр. 15 от 
06.02.1998г.; в сила от 08.08.1998г.; изм., бр. 59 от 26.05.1998г.; доп., бр.85 от 
24.07.1998г.; изм., бр.89 от 03.08.1998г.; бр. 51 от 04.06.1999г.; изм. и доп., бр. 
67 от 27.07.1999г.; в сила от 28.08.1999г.; доп., бр.114 от 30.12.1999г,; в сила от 
31.01.2000г.; изм., бр.92 от 10.11.2000г.; в сила от 01.01.2001г.; бр.25 от 
08.03.2002г.; изм. и доп., бр.61 от 21.06.2002г.; изм., бр. 101 от 29.10.2002г.; в 
сила от 01.01.2003г.; доп., бр.96 от 29.10.2004г.; в сила от 30.11.2004г.; бр.39 
от 10.05.2005г.; в сила от 11.08.2005г.; изм. и доп., бр.79 от 04.10.2005г.; изм., 
бр.30 от 11.04.2006г.; в сила от 12,07.2006г,; бр.ЗЗ от 21.04.2006г.; изм. и доп., 
бр.69 ог 25.08.2006г.; доп., бр. 108 от 29.12.2006г., в сила от 29.12.2006г.; бр.51 
от 26.06.2007г.; изм., бр.59 от 20.07.2007г., в сила от 01.03.2008г.; доп., бр.97 
от 23.11.2007г.; изм., бр.12 от 13.02.2009г., в сила от 01.05.2009г., Дата на 
влизане в сила изменена със ЗИД ДОПК- ДВ бр.32 от 28.04.2009г.; изм., бр.27 
от 10.04.2009г.; изм. и доп., бр.10 от 01.02.2011г.;; изм. бр.ЗЗ от 26.04.2011 г., в 
сила от 27.05.2011 г.; изм., бр.39 от 20.05.2011г.; доп., бр.60 от 05.08.2011г.; 
доп., бр.77 от 04.10.2011 г.; доп., бр.19 от 06.03.2012г.; доп,, бр.54 от 
17.07.2012г., в сила от 17.07.2012г.; изм., бр.77 от 09.10.2012г., в сила от 
09.10.2012г.; доп., бр. 17 от 21.02.2013г.; доп.,бр. 98 от 28.11.2014г., в сила от 
28.11.2014г.; доп., бр. 107 от 24.12.2014г., в сила от 01.01.2015г.; изм. и доп., 
бр.81 от 20.10.2015г., в сила от 22.11.2015г.; изм., бр.76 от 30.09.2016г., в сила 
от 30.09.2016г.; доп., бр. 101 от 20.12.2016г., в сила от 22.01.2017г.; изм. и доп., 
бр. 63 от 04.08.2017г., в сила от 06.11.2017г.; доп., бр. 101 от 19.12.2017г.; изм.
е-гааП: саЬи]е1@58$.]Ц5Й«.Ь{;
1000 София, бух ’Бнтоша” № 2, тел. централа: /02/' 9219 88; факс /02/ 98137 40; 3
и доп., бр,20 от 06.03.2018г., в сила от 06.03.2018г.; доп., бр.38 от 08.05.2018 г., 
в сила от 08.05.2018г.
Глава четвърта
АДМИНИСТРАТИВНОНАКАЗАТЕЛНИ САНКЦИИ СПРЯМО 
ЮРИДИЧЕСКИ ЛИЦА И ЕДНОЛИЧНИ ТЪРГОВЦИ
(Загл. изм.- ДВ, бр.79 от 2005 г.)
Чл.83. (1) (Доп.- ДВ, бр. 15 от 199г., в сила от 08.08Д998г,, изм. и доп., бр. 
69 от 2006г.) В предвидените в съответния закон, указ, постановление на 
Министерския съвет или наредба на общинския съвет случаи на юридически 
лица и еднолични търговци може да се налага имуществена санкция за 
неизпълнение на задължения към държавата или общината при осъществяване 
на тяхната дейност.
(2) Санкцията по предходната алинея се налага по реда на този закон, 
доколкото в съответния нормативен акт не е предвиден друг ред.
Чл.83а. (Нов- ДВ, бр.79 от 2005г.; изм., бр.27 от 2009г.; изм. бр.ЗЗ от 
2011г., в сила от 27.05.2011г.; доп., бр.60 от2011г.; доп., бр.19 от 06.03.2012г.; 
доп., бр. 107 от 2014г., в сила от 01.01,2015г.; изм. и доп., бр.81 от 2015г., в 
сила от 22.11.2015г.; доп., бр. 101 от2017г.) (1) (Изм.- ДВ, бр.27 от2009г.; изм. 
бр.ЗЗ от 2011г., в сила от 27.05.2011г.; изм., бр.60 от 2011г.; доп., бр.19 от 
2012г.; доп., бр. 107 от 2014 г., в сила от 01.01.2015 г.; изм. и доп., бр. 81 от 
2015 г., в сила от 22.11.2015г.; доп., бр.101 от 2017г.) На юридическо лице, 
което се е обогатило или би се обогатило от престъпление по чл.108а, 109, 110 
(приготовление към тероризъм), 142- 143а, чл.152, ал.З, т.4, чл.153, 154а, 155, 
155а, 156 ,158а, 159-159г,чл.162, ал. 1 и 2, чл.164, ал.1, чл. 71, ал.З, 172а-174, 
209- 212а, 213а, 214, 215, чл.216, ал.З, 225в, 227, ал.1 - 5, 242, 243, 244, 244а, 
246, ал.З, 248а, 250, 252, 253, 2546, 255, 255а, 2556, 256, 260а - 260в, 278в-278д, 
280, 281, 282, 283, 301- 307, чл.307б, 307в, 307г, чл.308, ал.З, чл.319а- 319е, 320 
- 321а, 327, 352, 352а, 3536 -353е, 354а -354в, 356к и 419а от Наказателния 
кодекс, както и от всички престъпления, извършени по поръчение или в 
изпълнение на решение на организирана престъпна група, когато са 
извършени от:
1. лице, овластено да формира волята на юридическото лице;
2. лице, представляващо юридическото лице;
3. лице, избрано в контролен или надзорен орган на юридическото лице,
или
е-пш1:
1000 София. брт. Интоша1’ № 2. тел. цешрала: /02/9219 88; факс /02/ 981 37 40; 4
4. (изм.- ДВ, бр.81 от 2015г., в сила от 22.11.2015г.) работник или 
служител, на който юридическото лице е възложило определена работа, когато 
престъплението е извършено при или по повод изпълнението на тази работа, 
се налага имуществена санкция до 1 000 000,00 лева, но не по-малко от 
равностойността на облагата, когато тя е имуществена; санкция в размер до 1 
000 000,00 лева се налага и когато облагата няма имуществен характер или 
размерът й не може да се установи,
(2) (Нова- ДВ, бр.81 от 2015г., в сила от 22.11.20.15г.) Имуществената 
санкция се налага и на юридическо лице, което няма седалище на територията 
на Република България, в случай че престъплението по ал.1 е извършено на 
територията на Република България.
(3) (Предишна ал.2- ДВ, бр.81 от 2015г., в сила от 22.11.2015г.) 
Имуществената санкция се налага на юридическото лице и когато лицата по 
ал. 1, т. 1, 2 и 3 са подбудили или подпомогнали извършването на посочените 
деяния, както и когато деянията са спрели на стадия на опита.
(4) (Предишна ал.З, изм.- ДВ, бр.81 от 2015г., в сила от 22.11.2015г.) 
Имуществената санкция се налага независимо от осъществяването на 
наказателната отговорност на съучастниците в извършване на престъпното 
деяние по ал. 1.
(5) (Предишна ал. 4, изм.- ДВ, бр.81 от 2015г., в сила от 22.11.2015г.) 
Отнема се в полза на държавата придобитата от юридическото лице пряка или 
непряка облага ог престъплението по ал.1, ако не подлежи на връщане или 
възстановяване, или на отнемане по реда на Наказателния кодекс. Когато 
вещта или имуществото- предмет на престъплението, липсва или е отчуждено, 
присъжда се неговата левова равностойност.
(6) (Предишна ал.5- ДВ, бр.81 от 2015г., в сила от 22.11.2015г.) На 
държавата, държавните органи и органите на местното самоуправление, както 
и на международните организации не се налага имуществена санкция по ал. 1.
Чл.83б. (Нов- ДВ, бр.79 от 2005г,; изм., бр.39 от 2011г.; изм. и догъ, бр.81 
от 2015г., в сила от 22.11.2015г.) (1) (Изм.- ДВ, бр.39 от 2011г.; изм., бр.81 от 
2015г., в сила от 22.11.2015г.) Производството по чл. 83а се образува по 
мотивирано предложение на прокурора, който е компетентен да разгледа 
делото или преписката за съответното престъпление, до окръжния съд по 
седалището на юридическото лице, а в случаите по чл.83а, ал.2- до Софийския 
градски съд:
1. (доп,- ДВ, бр.81 от 2015г., в сила от 22.11.20151.) след внасяне на 
обвинителния акт, на постановление с предложение за освобождаване на дееца
1000 София. бул. "Витоша” № 2, тел. централа: /02/ 9219 88; факс /02/ 98137 40;
е-таП: саЪте1@58$.)озйсе.Ь{5
5
от наказателна отговорност с налагане на административно наказание или на 
споразумение за решаване на делото в съда; или
2. когато наказателното производство не може да се образува или 
образуваното е прекратено на основание, че:
а) деецът не носи наказателна отговорност поради амнистия;
б) наказателната отговорност е погасена поради изтичане на 
предвидената в закона давност;
в) деецът е починал;
г) след извършването на престъплението деецът е изпаднал в 
продължително разстройство на съзнанието, което изключва вменяемостта.
д) (нова- ДВ, бр.81 от 2015г.3 в сила от 22.11.2015г.) в предвидените в 
особената част на Наказателния кодекс случаи по дела от общ характер липсва 
тъжба от пострадалия до прокурора;
е) (нова- ДВ, бр.81 от 2015г,, в сила от 22.11.2015г.) деецът се 
освобождава от наказателна отговорност с прилагане на възпитателни мерки;
ле) (нова- ДВ, бр.81 от 2015г., в сила от 22.11.2015г.) е допуснат трансфер 
на наказателното производство в друга държава.
3. (нова- ДВ, бр.81 от 2015г., в сила от 22.11.2015г.) когато наказателното 
производство е спряно на основание, че:
а) след извършване на престъплението обвиняемият е изпаднал в 
краткотрайно разстройство на съзнанието, което изключва вменяемостта, или 
има друго тежко заболяване, което пречи на провеждането на производството;
б) разглеждането на делото в отсъствие на обвиняемия би попречило да 
се разкрие обективната истина;
в) деецът е лице с имунитет;
4. (нова- ДВ, бр.81 от 2015г., в сила от 22.11.2015г.) след влизане в сила 
на решение по члД24, ал.5 от Гражданския процесуален кодекс.
(2) Предложението трябва да съдържа:
/. описание на престъплението, обстоятелствата, при които е било 
извършено, и наличието на причинна връзка между него и облагата за 
юридическото лице;
2. вид и размер на облагата;
е-шаН:
1000 София, бут '"Витоша11 № 2, тел. централа: /02/ 9219 88; факс /02/ 981 37 40; 6
3. наименование, предмет на дейност, седалище и адрес на управление на 
юридическото лице;
4. лични данни на лицата, представляващи юридическото лице;
5. лични данни на обвиняемите или осъдените за престъплението лица;
6. опис на писмените материали или заверени копия от тях, които 
установяват обстоятелствата по т.1 и 2;
7. списък на лицата за призоваване;
8. датата и мястото на съставянето му, името, длъжността и подписа на 
прокурора.
(3) Към предложението се прилага и препис за юридическото лице.
Чл.83в. (Нов- ДВ, бр.79 от 2005г.) Прокурорът може да поиска от съда да 
вземе мерки за обезпечаване на имуществената санкция на юридическото лице 
по реда на Гражданския процесуален кодекс.
Чл.83г. (Нов- ДВ, бр.79 от 2005г.; изм., бр.81 от 2015г., в сила от 
22.11.2015г.) (1) Съдът в закрито заседание се произнася с определение, с 
което:
1, връща предложението на прокурора, когато не е мотивирано или не 
отговаря на изискванията на закона;
2. прекратява делото, когато юридическото лице е заличено от търговския 
регистър поради ликвидация или несъстоятелност.
(2) Съдът разглежда предложението в състав от един съдия в открито 
съдебно заседание с участието на прокурор и с призоваване на юридическото 
лице.
(3) Неявяването на представител на юридическото лице, когато 
призоваването е редовно, не е пречка за разглеждане на делото.
(4) Съдът събира доказателства служебно или по искане на страните.
(5) Съдът разглежда делото и въз основа на събраните доказателства 
преценява:
1. получило ли е юридическото лице неправомерна облага;
2. има ли връзка между извършителя на престъпното деяние и 
юридическото лице;
3. има ли връзка между престъпното деяние и облагата за юридическото 
лице;
1000 София, бух "Витоша" № 2, тел. централа: /02/ 9219 88; факс /02/ 98137 40;
е-та!]; саЬше1@$р.р!5Йсе.Ь8
7
4. какъв е видът на облагата и размерът е, ако е имуществена.
(6) Съдът се произнася с решение, с което:
/. налага имуществена санкция;
2. отказва да наложи имуществена санкция.
(7) Решението по ал. 6, т. 1 съдържа:
/. данните за юридическото лице;
2. данните за произхода, вида и размера на облагата;
3. размера на наложената имуществена санкция;
4. описание на имуществото, което се отнема в полза на държавата, ако 
има такова;
5. определяне на разноските.
(8) По дела, които представляват фактическа или правна сложност, 
мотивите могат да бъдат изготвени и след произнасянето на решението, но не 
по-късно от 30 дни.
Чл.83д. (Но - ДВ, бр.79 от 2005г,; изм., бр.81 от 2015г., в сила от 
22.11.2015г.) (1) Решението на окръжния съд по чл.83г, ал. 6 подлежи на 
обжалване или протест пред апелативния съд в 14-дневен срок от 
съобщаването му на страните.
(2) Делото се разглежда в открито заседание с участието на прокурор. За 
съдебното заседание се призовава и юридическото лице.
(3) В производството пред апелативния съд се допускат само писмени 
доказателства.
(4) Апелативният съд се произнася с решение, с което може:
1. да отмени решението на окръжния съд и да върне делото за ново 
разглеждане, когато в хода на съдебното производство пред първата 
инстанция са допуснати съществени нарушения на процесуалните правила;
2. да отмени решението на окръжния съд и да наложи имуществена 
санкция;
3. да отмени решението на окръжния съд и да откаже да наложи 
имуществена санкция;
4. да измени решението на окръжния съд;
5. да потвърди решението на окръжния съд.
1000 София. бул. ”Витоша” № 2, тел. допрала: /02/ 9219 88; факс /02/ 981 37 40;
е-шаН: саЪгаеЦй^.дгеНсе.ЬЕ
8
(5) Решението на апелативния съд е окончателно.
Чл.83е. (Нов- ДВ, бр.79 от 2005г.; изм., бр.59 от 2007г., в сила от 
01.03.2008г.; изм., бр.81 от 2015г., в сила от 22.11.2015г.) (1) Производството, 
по което е постановено влязло в сила решение на окръжния или на 
апелативния съд, подлежи на възобновяване, когато:
1. с влязла в сила присъда или решение се установи, че някои от 
писмените доказателства, въз основа на които е издаден актът, са неистински 
или с невярно съдържание;
2. с влязла в сила присъда или решение се установи, че съдия, прокурор, 
страна или участник в производството е извършил престъпление във връзка с 
участието си в производството;
3. след влизане в сила на решението за налагане на имуществена санкция 
на юридическото лице лицето по чл. 83а, ал. 1, т. 1 - 4 бъде оправдано с влязъл 
в сила съдебен акт или спряното досъдебно производство бъде прекратено от 
прокурора в случаите по чл. 24, ал. 1, т. 1 от Наказателно-процесуалния 
кодекс;
4. след влизане в сила на решението се разкрият обстоятелства или 
доказателства, които не са били известни на страната и съда и имат 
съществено значение за производството;
5. с решение на Европейския съд по правата на човека е установено 
нарушение на Европейската конвенция за защита на правата на човека и 
основните свободи, което има съществено значение за делото;
6. в хода на производството е допуснато съществено нарушение на 
процесуалните правила.
(2) Искането за възобновяване може да се направи в 6-месечен срок от 
узнаване за възникване на основанието, а в случаите по ал. 1, т. 6 - от влизане 
в сила на решението на окръжния или на апелативния съд.
(3) Искането за възобновяване не спира изпълнението на влязлото в сила 
решение, освен ако съдът постанови друго.
(4) Искане за възобновяване на производството може да направи:
1. окръжният прокурор;
2. юридическото лице, на което е наложена имуществена санкция.
1000 София, буя. "Витоша” № 2, тел. централа: /02/ 9219 88; факс /02/ 981 37 40;
е-тай: саЬше^х^избсе.Ь^
9
(5) Искането за възобновяване се разглежда от апелативния съд, в 
съдебния район на който се намира органът, постановил влязлото в сила 
решение.
(6) Апелативният съд разглежда искането в състав от трима съдии. В 
случаите, когато се иска възобновяване на производството по решение на 
апелативния съд, искането се разглежда от друг състав на съответния 
апелативен съд.
(7) Делото се разглежда в открито заседание с участието на прокурор. За 
съдебното заседание се призовава и юридическото лице.
(8) Когато намери искането за възобновяване за основателно, 
апелативният съд отменя акта и връща делото за ново разглеждане, като 
посочва процесуалното действие, от което трябва да започне новото 
разглеждане.
Чл.83ж. (Но - ДВ, бр.81 от 2015г., в сила от 22.11.2015г.) За неуредените 
в чл.836, 83г- 83е въпроси се прилагат разпоредбите на Наказателно- 
процесуалния кодекс.
СЪДЕБНА ПРАКТИКА
ТЪЛКУВАТЕЛНО РЕШЕНИЕ № 3 от 3- 07. 2014 г., на Общото 
събрание на Върховен административен съд, по т. д. № 5/2013 г.
„За да се даде отговор на двата въпроса, поставени в искането на 
омбудсмана, е необходимо да се изясни институтът на “имуществената 
санкция”, въведена с разпоредбата на чл.83, ал.1 от Закона за 
административните нарушения и наказания и да се съпостави с “глобата”, 
която е едно от административните наказания, предвидени в чл.13- глава втора 
“Административни нарушения и наказания” от Закона за административните 
нарушения и наказания.
Съгласно текста на чл.13 от Закона за административните нарушения и 
наказания за административни нарушения могат да се предвиждат и налагат 
следните административни наказания:
а) обществено порицание;
б) глоба;
е-пш1: гаЬше^з^ахйсе.Ьз
1000 София, бух "Витоша” № 2, тел, централа: /02/ 9219 88; факс /02/ 981 37 40; 1
0
в) временно лишаване от право да се упражнява определена професия или 
дейност.
Предвидените в чл.13 от Закона за административните нарушения и 
наказания административни наказания са само по отношение на физическите 
лица, тъй като за да бъде определено като административно нарушение едно 
деяние, то трябва да бъде извършено виновно- чл.6 от Закона за 
административните нарушения и наказания, а вина могат да формират само 
физически лица- чл.24 и 26 от Закона за административните нарушения и 
наказания. Имуществената санкция е отделен правен институт, въведен с 
разпоредбата на чл.83, ал.1 от Закона за административните нарушения и 
наказания като обективна, безвиновна отговорност на юридическите лица и 
едноличните търговци за неизпълнение на задължения към държавата или 
общината при осъществяване на тяхната дейност.
Съгласно текста на чл.83, ал.1 от Закона за административните 
нарушения и наказания в предвидените в съответния закон, указ, 
постановление на Министерския съвет или наредба на общинския съвет 
случаи на юридически лица и еднолични търговци може да се налага 
имуществена санкция за неизпълнение на задължения към държавата или 
общината при осъществяване на тяхната дейност. Имуществената санкция е 
изведена в специална разпоредба от Закона за административните нарушения 
и наказания, в самостоятелна глава четвърта “Административнонаказателни 
санкции спрямо юридически лица и еднолични търговци”, която е след глава 
втора “Административни нарушения и наказания”.
Законодателят прави ясно разграничение между глобата и имуществената 
санкция като правни термини и правни институти. Двата института са 
самостоятелно регламентирани и са въведени с различни нормативни 
разпоредби. Имуществената санкция не е сред административните наказания, 
визирани в чл.13 от Закона за административните нарушения и наказания, 
които се налагат за административни нарушения, за които 
административнонаказателна отговорност могат да носят само физически, но 
не и юридически лица. Имуществената санкция е предмет на различна 
законова регламентация. Поради това правилата, приложими към глобите, 
налагани на физически лица, не следва механично да се прилагат към 
имуществените санкции, налагани на юридически лица и на еднолични 
търговци.
По отношение на юридическите лица и еднолични търговци налагането 
на имуществена санкция няма характера на глобата като реализиране на 
административнонаказателна отговорност, която по дефиниция е лична и
е-юаИ: саЬше^зйз.ргсйсе.Ьй
1000 София. бул. "Витоша’5 № 2, тел. централа: /02/ 9219 88; факс /02/ 981 37 40; 1
1
която може да се носи само от физически лица. Разликата между наказанието 
“глоба” за физическите лица и “имуществената санкция” за юридическите 
лица и едноличните търговци се свежда до субекта на отговорността и 
именно от тази разлика в субекта и поради това, че българското 
законодателство изключва наказателна и/или административнонаказателна 
отговорност за юридическите лица, отговорността по чл.83 от Закона за 
административните нарушения и наказания се определя като обективна, 
безвиновна отговорност.
3. Разпоредба/акт, чието тълкуване се иска.
ХАРТА НА ОСНОВНИТЕ ПРАВА НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ. 2012/С
326/02
ДЯЛ VI
ПРАВОСЪДИЕ
Член 47
Право на ефективни правни средства за защита и на справедлив съдебен 
процес
Всеки, чийто права и свободи, гарантирани от правото на Съюза, са били 
нарушени, има право на ефективни правни средства за защита пред съд в 
съответствие с предвидените в настоящия член условия.
Всеки има право неговото дело да бъде гледано справедливо и публично в 
разумен срок от независим и безпристрастен съд, предварително създаден със 
закон. Всеки има възможността да бъде съветван, защитаван и представляван.
На лицата, които не разполагат с достатъчно средства, се предоставя 
правна помощ, доколкото тази помощ е необходима, за да се осигури реален 
достъп до правосъдие.
Член 48
Презумпция за невиновност и право на защита
]. Всеки обвиняем се счита за невинен до установяване на вината му в 
съответствие със закона.
2. На всеки обвиняем се гарантира зачитане на правото на защита.
1000 Софет, буд. "Витоша* №2, тел. централа: /02/ 9219 88; факс /02/ 981 37 40;
е-та11: саЬгае1@*8$.р|$<ке.Ьг
1
2
4. Мотиви за отправяне на преюдициалното запитване.
Считаме, че правилното решаване на делото се предопределя от 
преценката за съответствие на приложимото национално право и съдебна 
практика със съответните разпоредби от правото на ЕС, с оглед пълноценното 
и правилно прилагане на тези разпоредби в настоящия казус.
Визираните горе текстове от ХАРТА НА ОСНОВНИТЕ ПРАВА НА 
ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ, по-долу Хартата, извеждат като първостепенни 
принципи в правоприлагането правото на ефективни правни средства за 
защита и презумпцията за невиновност.
По отношение на първия принцип, този за правото на ефективни правни 
средства за защита и справедлив съдебен процес, считаме, че следва да се 
отбележи следното. Употребеното понятие „ефективни” без съмнение изисква 
наличието най-малко на следните предпоставки: правните средства да са
установени със закон и да са в синхрон с целта, предмета и обхвата на закона:
- уредбата в този закон да е в съответствие с цялостната правна национална и
европейска уредба; - тази уредба да предоставя ясно и изчерпателно разписани
правила и принципи, които да гарантират непосредственост, предвидимост,
последователност и взаимообусловеност на правните средства; - тази уредба
да е подчинена и да следва неотклонно както вътрешната логика на закона.
така и логиката на правната система; - не на последно място, тази уредба
трябва да осигурява справедливост, установяване на истината, равенство на
страните и право на защита.
Вторият принцип изключва според нас възможността виновността на
съответното лице да се презумира, преодолявайки основополагащия принцип 
за установяване на вината с влязла в сила присъда от съответния компетентен 
наказателен съд, при провеждане на цялата, предвидена в 
наказателнопроцесуалния закон, процедура.
Видно е, че конкретната приложима разпоредба, чл.83а-чл.83ж от ЗАНН е 
част от отделна Глава Четвърта „Административнонаказателни санкции 
спрямо юридически лица и еднолични търговци”. Чл.83г, ал.5 визира 
задължителните обстоятелства, които съответният съд следва да прецени и 
установи, с оглед постановяване на акта си. Употребените в законовите 
разпоредби изрази „извършителя на престъпното деяние” и „престъпното
деяние” изключват възможността в тях да се вложи различно съдържание от
това, което притежават, съгласно НК /Наказателен кодекс/ и НПК
/Наказателно-процесуален кодекс/. За да направи преценката по точки 2 и 3, 
решаващият съд трябва да има вече установен извършител на престъпното 
деяние и установено престъпно деяние. Това съдът може да направи по два
1000 София бух ’гВитопьГ№2, тех централа: /02/ 9219 88; факс /02/ 981 37 40;
е-тай: саЬ'ше1(<5з[р.]п5Йсе,Ьв
1
3
начина- или сам да признае, със свой съдебен акт, съответното лице за
виновно /което не може да стопи поради естеството на съдебното
производство/ или да презумира вина на лице. по отношението на което
наказателното производство не е приключило с окончателен съдебен акт.
Видно е от разпоредбата на чл.83б, т. 1 от Закона за изминистравните 
нарушения и наказания, че за иницииране на настоящото производство 
законът не изисква влязла в сила присъда, с която съответното лице е признато 
за виновно за извършване на престъпното деяние, а единствено - да е внесен 
обвинителен акт или изготвено постановление за освобождаване от 
наказателна отговорност.
Видно от визирания горе текст от Тълкувателното решение, ВАС приема,
че имуществената санкция не е административно наказание, по смисъла на чл.
13 от ЗАНН, като същевременно не посочва правната природа на тази санкция.
Този проблем е от съществено значение, в контекста на обстоятелството, че 
правната уредба относно имуществената санкция се намира именно в ЗАНН, 
от който акт, като предмет, обхват и действие, тя е изрично отграничена - и по 
силата на посоченото горе Тълкувателно решение. Тук следва да се припомни, 
че нито един от текстовете в ЗАНН относно /чл.1/- „Общите правила за 
административните нарушения и наказания, реда за установяване на 
административните нарушения, за налагане и изпълнение на 
административните наказания..” не се отнася до правния институт на 
имуществената санкция. Липсата на връзка между Глава Четвърта и 
останалите разпоредби от ЗАНН придобива особено значение и поради
посочения горе „пропуск” на законодателя да определи изрично, рееп.,
законово да регулира правния характер и статут на имуществената санкция.
както и на съдебната практика да изясни същността на института.
5. Преюдициални въпроси.
-Текстът на чл.48 от Хартата дава ли възможност да се определи 
„извършителя на престъпното деяние”, по смисъла на чл.83г, ал.5, т.2 от 
ЗАНН като невинен?
- Текстът на чл.48 от Хартата позволява ли установяването на вината на 
обвиняемо лице да става не от наказателен съд с присъда, а инцидентно в 
административно дело?
-Текстът на чл.47 от Хартата допуска ли да се приеме като ефективно 
средство за защита изолирана правна уредба, която не е в синхрон с 
разпоредбите на закона, където се намира, и която не регламентира правния 
характер на създадения с нея институт- „имуществена санкция”, именно с 
оглед на който тя е създадена?
1000 София, бух '"Витоша” № 2, тел. централа: /02/ 9219 88; факс /02/ 98137 40;
е-таИ: саЬие^з^-доНсе.Ье
1
4
-Текстът на чл.47 от Хартата допуска ли да се приеме като ефективно 
средство за защита уредбата в чл. 83а-83ж от ЗАНН, при която установяването 
на обстоятелствата по чл.83г, ал.5 от ЗАНН се извършва не по реда, условията 
и последователността на НПК, а по „съкратен” ред, в административно 
производство, при което основните въпроси за дееца, деянието и вината, без 
да са решени с влязла в сила присъда, се приемат за установени?
-Следва ли да се тълкува текста на чл.48 от Хартата в смисъл, че допуска 
национално право и съдебна практика, които предвиждат налагане на 
имуществена санкция на юридическо лице за престъпление, извършено от 
физическо лице, без да е налице влязла в сила присъда спрямо физическото 
лице?
/Христинка Колева1
СЪДИЯ ПРИ СГС:
1000 София, бу.т ,гВ1ГГоша“№ 2, тел. централа: /02/ 9219 88; факс /02/ 981 37 40;
е-шаЛ: саЪше1@58$,р5Йсе.Ь{»
1
5