Order — ECLI:EU:C:2024:982
Date: 2024-11-22
Language of the case: Bulgarian
Court formation: Eighth Chamber
Subject matter: Judicial cooperation in criminal matters;Police cooperation;Area of freedom, security and justice;Fundamental rights;Charter of Fundamental Rights
Procedure: Reference for a preliminary ruling
Origin: Bulgaria

Анонимизиран текст
С-336/24 -1
Дело С-336/24
Преюдициално запитване
Дата на постъпване в Съда:
3 май 2024 г.
Запитваща юрисдикция:
Софийски градски съд (България)
Дата на акта за преюдициално запитване:
Вписано в регистъра на , 
Съда под М 4894398
Люксембург, дата:
За Секретар, 
08. 05. 2024 омощие
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  Радодави/Стефайов—Камишева
Подадено на: 49033 Администратор
28 февруари 2022 г.
Предадено на съд лице:
„СИНХРОН ИНВЕСТ“ ЕООД
Обвинител:
Софийска градска прокуратура
ПРЕЮДИЦИАЛНО ЗАПИТВАНЕ ДО СЪДА 
на ЕВРОПЕЙСКИЯТ СЪЮЗ
по Наказателно дело № 2541/21 г. на СОФИЙСКИ ГРАДСКИ СЪД, 
НАКАЗАТЕЛНА КОЛЕГИЯ, 4. първоинстанционен състав
I. Запитваща юрисдикция:
Софийски градски съд, Наказателна колегия, 4 първоинстанционен състав, 
[ОМ18818]
II. СТРАНИ по главното производство:
ОБВИНИТЕЛ:
ВС
ПРЕЮОДИЦИАЛНО ЗАПИТВАНЕ от 28.2.2022 Г. — Дело С-336/24
Софийска градска прокуратура (Специализирана прокуратура при 
Прокуратурата на Република България).
ПРЕДАДЕНО НА СЪД ЛИЦЕ:
ЮРИДИЧЕСКО ЛИЦЕ (ЮЛ) „СИНХРОН ИНВЕСТ" ЕООД [ОМ18818]
III. ПРЕДМЕТ на главното производство:
Производството по наказателно административен характер дело № 2541/12 
г. по описа на Софийски градски съд, [ОМ18818] е образувано на 29.06.2021 
г., по внесено по реда на чл. 836 и сл. от Закона за административните 
нарушения и наказания (ЗАНН) предложение на прокурор при 
Специализирана прокуратура - Р. България, за налагане на имуществена 
санкция на търговското дружество „СИНХРОН ИНВЕСТ“ ООД 
(понастоящем ЕООД) [ОМ18818], в размер на 95 159,34 лв., затова, че се е 
обогатило с имуществена облага в резултат на извършено престъпление [по] 
чл. 255, ал. 3, във вр. ал.1, т.2, пр.1, т. 6 и т. 7, във вр. чл. 20, ал. 2, във вр. чл. 
26, ал. 1 от НК, претендирано да е осъществено от управляващата и 
представляващата посочено търговско дружество ОЕ [ОМ18818].
IV. ФАКТИТЕ ПО ДЕЛОТО
Специализирана прокуратура на Р България е внесла в Специализиран 
наказателен съд обвинителен акт [ОМ18818] по досъдебно производство ДП 
№ 51/2015 г. по описа на ГДБОП, въз основа на който е било образувано 
НОХД 3210/2020 г. [ОМ18818]. Чрез така внесения обвинителен акт е 
повдигнато обвинение спрямо ОЕ, в качеството й на представляващ 
„СИНХРОН ИНВЕСТ“ ООД - за престъпление по чл. 255, ал. 3, вр. ал. 1, т. 
2, предл. 1, т. бит. 7, вр. чл. 20, ал. 2, вр. чл. 26, ал. 1 от НК, твърдяно за 
извършено в периода 13.08.2014 г. - 13.02.2015 г. [ОМ18818] [Това] 
производство по НОХД № 3210/20 г. по описа на СпНС, все още не е 
приключено на първа инстанция.
[ОМ18818] [Ф]изическото лице ОЕ е обвинена за това, че в периода 
13.08.2014 г. - 13.02.2015 г., при условията на продължавано престъпление, в 
гр. София, действайки като извършител в качеството на управител и 
представляващ [ОМ18818] „СИНХРОН ИНВЕСТ“ ООД, избегнала 
установяването и плащането на данъчни задължения в особено големи 
размери (надхвърлящи 12 000 лв.) — сумата от 95 159,34 лв. [ОМ18818], 
представляващи дължим данък върху добавената стойност, по смисъла на 
чл. 25, ал. 6 от ЗДДС - престъпление по чл. 255, ал. 3, вр. ал. 1, т. 2, предл. 1, 
т. бит. 7, вр. чл. 20, ал. 2, вр. чл. 26, ал. 1 от НК.
2
Анонимизиран текст
СИНХРОН ИНВЕСТ
Така образуваното НОХД 3210/2020 г. ОМ15518 към момента на 
отправянето на настоящото преюдициално запитване, все още не е 
приключено на първа инстанция.
В случая на обжалване на присъдата на Специализиран наказателен съд, 
делото ще бъде разгледано от Апелативен съд София и Върховен 
Касационен съд.
На 28.06.2021 г. прокурор ри Специализирана прокуратура - Р България, е 
внесъл в Софийски градски съд предложение за налагане на имуществена 
санкция на търговското дружество „СИНХРОН ИНВЕСТ“ ООД [ОМ18818] в 
размер на 95 159,34 лв., затова, че се е обогатило с имуществена облага в 
резултат на претендираното за извършено от управляващото и 
представляващото това дружество лице ОЕ престъпление [ОМ18818].
[ОМ18818]
В предложението си прокурорът излага твърдения, че според него са налице 
законовите предпоставки за ангажиране на административнонаказателната 
отговорност на юридическото лице, както следва:
Юридическото лице „СИНХРОН ИНВЕСТ“ ООД се било обогатило 
неправомерно от извършеното престъпление по чл. 255, ал. 3, във вр. ал.1, т. 
2, пр. 1, т. 6 и т. 7, във вр. чл. 20, ал. 2, във вр. чл. 26, ал. 1 от НК.
- Престъплението било извършено от лице, управлявало и представлявало 
дружеството, както и такова, овластено да формира волята и да 
представлява юридическото лице (чл. 83а, ал. 1, т. 1,2 ЗАНН).
- Облагата била за юридическото лице „СИНХРОН ИНВЕСТ“ и същата 
била настъпила именно поради извършеното престъпление. Облагата била 
в размер на 95 159,34 лв., представляваща дължим данък върху 
добавената стойност, чието плащане било избегнато от управителя на 
дружество „СИНХРОН ИНВЕСТ“ ООД, ОЕ. Изложил е мотиви, че 
горепосочената сума представлявала публично държавно вземане - 
дължим данък върху добавената стойност (ДДС), което вземане 
дружеството не било заплатило, а е дължало и било длъжно да заплати 
при законосъобразно развитие на данъчните правоотношения, вследствие 
на което е настъпил отрицателен престъпен резултат - непостъпването в 
бюджета на дължим данък в особено големи размери за „СИНХРОН 
ИНВЕСТ“ ООД, поради избягването и плащането на данъчни задължения 
от управляващата дружеството, посредством приспадането на неследващ 
се данъчен кредит; съставянето на документи с невярно съдържание - 
дневник за покупките на „СИНХРОН ИНВЕСТ“ ООД; потвърждаването 
на неистина в подадените от дружество пред органите по приходите 
справки - декларации относно размера на начисления ДДС по доставки с 
право на пълен данъчен кредит.
АIIО Н И М ИЗИра II текст
3
ПРЕЮОДИЦИАЛНО ЗАПИТВАНЕ ОТ 28.2.2022 Г. — ДЕЛО С-336/24
- Счел е, че неплащането на това задължение представлява имуществена 
облага, и между нея и престъпното деяние, претендирано да е 
осъществено от управителя на соченото дружество ОЕ, съществува 
връзка.
- Приел е, че е безспорно установен размерът на имуществената облага на 
„СИНХРОН ИНВЕСТ“ ООД - 95 159,34 лв., поради което е обосновал, че 
имуществената санкция не следва да е в размер, по-малък от 
равностойността на тази облага, тъй като тя е имуществена, или в случая - 
95 159,34 лв.
Ето защо прокурорът предлага на Съда да наложи на юридическото лице 
„СИНХРОН ИНВЕСТ“ ООД имуществена санкция в размер на размер 95 
159,34 лв., съобразно чл. 83а, ал. 1 от ЗАНН.
В настоящия случай едновременно са налице висящо наказателно 
производство срещу физическото лице ОЕ, в качеството й на представляващ 
„СИНХРОН ИНВЕСТ“ ООД, с обвинение за престъплението по чл. 255, ал. 
3, вр. ал. 1, т. 2, предл. 1, т. 6 и т. 7, вр. чл. 20, ал. 2, вр. чл. 26, ал. 1 от НК, 
което към момента на изпращане на преюдициалното запитване не е 
приключило, и същевременно предложение на прокурора при СП - Р 
България, по реда на чл. 83а и сл. от ЗАНН, за налагане на имуществена 
санкция на юридическото лице „СИНХРОН ИНВЕСТ“ ООД в размер на 
облагата, получена от същото това престъпление по чл. 255, ал. 3, вр. ал. 1, т. 
2, предл. 1, т. бит. 7, вр. чл. 20, ал. 2, вр. чл. 26, ал. 1 от НК, чието 
извършване е в процес на установяване по НОХД 3210/2020 г. по описа на 
Съда.
Настоящият състав изпитва съмнения доколко производство по чл. 83а и сл. 
от ЗАНН, което дава възможност на националния съд да наложи наказание 
на юридическо лице за конкретно престъпление, което е предмет на 
неприключило окончателно паралелно наказателно производство, 
съответства на Рамково решение 2005/212 и на чл. 49 от Хартата на 
основните права на Европейския съюз.
Поради това настоящият съдебен състав на Софийски градски съд счита за 
уместно да отправи до Съда на Европейския съюз преюдициално запитване 
за тълкуването на посочения акт на ЕС. По тези съображения съдът 
формулира съдържанието на своето преюдициално запитване.
V . ОТНОСИМИ ПРАВНИ НОРМИ.
ул. БЪЛГАРСКОТО ПРАВО:
ЗАКРИ ЗА АДМИНИСТРАТИВНИТЕ НАРУШЕНИЯ И НАКАЗАНИЯ 
(ЗАНН)
4
А н о н и м из и ра н текст
СИНХРОН ИНВЕСТ
(/ОМ58157 действаща към момента на сезирането на Софийски градски 
съд)
ГЛАВА ЧЕТВЪРТА
^дминистративно-наказаплелни санкции спрямо юридически лица и 
еднолични търговци"
Чл. 83. (1) В предвидените в съответния закон, указ, постановление на 
Министерския съвет или наредба на общинския съвет случаи, на 
юридически лица и еднолични търговци може да се налага имуществена 
санкция за неизпълнение на задължения към държавата или общината при 
осъществяване на тяхната дейност.
(2) Санкцията по предходната алинея се налага по реда на този закон, 
доколкото в съответния нормативен акт не е предвиден друг ред.
Чл. 83а. [...] (1) [...] На юридическо лице, което се е обогатило или би се 
обогатило от престъпление по чл. 255 от Наказателния кодекс, както и от 
всички престъпления по чл. [ОМ18818] 255, 255а, 2556, 256, [ОМ18818] от 
Наказателния кодекс, както и от всички престъпления, извършени по 
поръчение или в изпълнение на решение на организирана престъпна група, 
когато са извършени от:
1. лице, овластено да формира волята на юридическото лице;
2. лице, представляващо юридическото лице;
3. лице, избрано в контролен или надзорен орган на юридическото лице 
или
4. работник или служител, на който юридическото лице е възложило 
определена работа, когато престъплението е извършено при или по повод 
изпълнението на тази работа, се налага имуществена санкция до 1 000 000 
лв., но не по-малко от равностойността на облагата, когато тя е 
имуществена;
[ОМ18818]
(3) Имуществената санкция се налага на юридическото лице и когато 
лицата по ал. 1, т. 1, 2 и 3 са подбудили или подпомогнали извършването на 
посочените деяния, както и когато деянията са спрели на стадия на опита.
(4) Имуществената санкция се налага независимо от осъществяването на 
наказателната отговорност на съучастниците в извършване на престъпното 
деяние по ал. 1.
(5) Отнема се в полза на държавата придобитата от юридическото лице 
пряка или непряка облага от престъплението по ал. 1, ако не подлежи на 
5
А н о и и м и з и р а и те кст
ПРЕЮОДИЦИАЛНО ЗАПИТВАНЕ ОТ 28.2.2022 Г. — ДЕЛО С-336/24
връщане или възстановяване, или на отнемане по реда на Наказателния 
кодекс. Когато вещта или имуществото - предмет на престъплението, липсва 
или е отчуждено, присъжда се неговата левова равностойност.
[ОМ18818]
Чл. 836. [...] (1) [...] Производството по чл. 83а се образува по мотивирано 
предложение на прокурора, който е компетентен да разгледа делото или 
преписката за съответното престъпление, до окръжния съд по седалището на 
юридическото лице, а в случаите по чл. 83а, ал. 2 - до Софийския градски 
съд:
1. след внасяне на обвинителния акт; на постановление с предложение за 
освобождаване на дееца от наказателна отговорност с налагане на 
административно наказание или на споразумение за решаване на делото в 
съда; [...]
(2 ) Предложението трябва да съдържа:
1. описание на престъплението; обстоятелствата, при които е било 
извършено, и наличието на причинна връзка между него и облагата за 
юридическото лице;
2. вид и размер на облагата;
3. наименование, предмет на дейност, седалище и адрес на управление на 
юридическото лице;
4. лични данни на лицата, представляващи юридическото лице;
5. лични данни на обвиняемите или осъдените за престъплението лица;
6. опис на писмените материали или заверени копия от тях, които 
установяват обстоятелствата по т. 1 и 2;
7. списък на лицата за призоваване;
8. датата и мястото на съставянето му, името, длъжността и подписа на 
прокурора.
[...]
Чл. 83г. [...] (1) Съдът в закрито заседание се произнася с определение, с 
което:
1. връща предложението на прокурора, когато не е мотивирано или не 
отговаря на изискванията на закона;
6
Анонимизиран текст
СИНХРОН ИНВЕСТ
2. прекратява делото, когато юридическото лице е заличено от 
търговски регистър поради ликвидация или несъстоятелност;
[•••]
(2) Съдът разглежда предложението в състав от един съдия в открито 
съдебно заседание с участието на прокурор и с призоваване на 
юридическото лице.
(3) Неявяването на представител на юридическото лице, когато 
призоваването е редовно, не е пречка за разглеждане на делото.
(4) Съдът събира доказателства служебно или по искане на страните.
(5) Съдът разглежда делото и въз основа на събраните доказателства 
преценява:
1. получило ли е юридическото лице неправомерна облага;
2. има ли връзка между извършителя на престъпното деяние и 
юридическото лице;
3. има ли връзка между престъпното деяние и облагата за юридическото 
лице;
4. какъв е видът па облагата и размерът й, ако е имуществена.
(6) Съдът се произнася с решение, с което:
1. налага имуществена санкция;
2. отказва да наложи имуществена санкция.
(7) Решението по ал. 6, т. 1 съдържа:
1. данните за юридическото лице;
2. данните за произхода, вида и размера на облагата;
3. размера на наложената имуществена санкция;
4. описание на имуществото, което се отнема в полза на държавата, ако 
има такова;
5. определяне на разноските.
Чл. 83д. [...] (1) Решението на окръжния съд по чл. 83г, ал. 6 подлежи на 
обжалване или протест пред апелативния съд в 14-дневен срок от 
съобщаването му на страните.
7
Анон им изпран текст
ПРЕЮОДИЦИАЛНО ЗАПИТВАНЕ от 28.2.2022 г. — ДЕЛО С-336/24
(2) Делото се разглежда в открито заседание с участието на прокурор. За 
съдебното заседание се призовава и юридическото лице.
(3) В производството пред апелативния съд се допускат само писмени 
доказателства.
(4) Апелативният съд се произнася с решение, с което може:
1. да отмени решението на окръжния съд и да върне делото за ново 
разглеждане, когато в хода на съдебното производство пред първата 
инстанция са допуснати съществени нарушения на процесуалните правила;
2. да отмени решението на окръжния съд и да наложи имуществена 
санкция;
3. да отмени решението на окръжния съд и да откаже да наложи 
имуществена санкция;
4. да измени решението на окръжния съд;
5. да потвърди решението на окръжния съд.
(5) Решението на апелативния съд е окончателно.
Чл. 83е. [...] (1) Производството, по което е постановено влязло в сила 
решение на окръжния или на апелативния съд, подлежи на възобновяване, 
когато:
1. с влязла в сила присъда или решение се установи, че някои от 
писмените доказателства, въз основа на които е издаден актът, са 
неистински или с невярно съдържание;
2. с влязла в сила присъда или решение се установи, че съдия, прокурор, 
страна или участник в производството е извършил престъпление във връзка 
с участието си в производството;
3. след влизане в сила на решението за налагане на имуществена санкция 
на юридическото лице лицето по чл. 83а, ал. 1, т. 1—4 бъде оправдано с 
влязъл в сила съдебен акт или спряното досъдебно производство бъде 
прекратено от прокурора в случаите по чл. 24, ал. 1, т. 1 от Наказателно- 
процесуалния кодекс;
4. след влизане в сила на решението се разкрият обстоятелства или 
доказателства, които не са били известни на страната и съда и имат 
съществено значение за производството;
[ОМ18818]
8
А и о н и м и з и ран текст
СИНХРОН ИНВЕСТ
6. в хода на производството е допуснато съществено нарушение на 
процесуалните правила.
(2) Искането за възобновяване може да се направи в 6-месечен срок от 
узнаване за възникване на основанието, а в случаите по ал. 1, т. 6 - от 
влизане в сила на решението на окръжния или на апелативния съд.
(3) Искането за възобновяване не спира изпълнението на влязлото в сила 
решение, освен ако съдът постанови друго.
(4) Искане за възобновяване на производството може да направи:
1. окръжният прокурор;
2. юридическото лице, на което е наложена имуществена санкция.
(5) Искането за възобновяване се разглежда от апелативния съд, в 
съдебния район на който се намира органът, постановил влязлото в сила 
решение.
(6) Апелативният съд разглежда искането в състав от трима съдии. В 
случаите, когато се иска възобновяване на производството по решение на 
апелативния съд, искането се разглежда от друг състав на съответния 
апелативен съд.
(7) Делото се разглежда в открито заседание с участието на прокурор. За 
съдебното заседание се призовава и юридическото лице.
(8) Когато намери искането за възобновяване за основателно, 
апелативният съд отменя акта и връща делото за ново разглеждане, като 
посочва процесуалното действие, от което трябва да започне новото 
разглеждане.
Стари редакции на чл. 83е.
Чл. 83е. (Изм. - ДВ, бр. 59 от 2007 г.) (1) Съдът се произнася с решение за 
налагане на имуществената санкция след влизане в сила на осъдителна 
присъда или решение по чл. 124, ал. 5 от Гражданския процесуален кодекс и 
при доказване на обстоятелствата по чл. 83д.
(2) Решението трябва да съдържа данните за юридическото лице, 
произхода, вида и размера на облагата, размера на наложената 
имуществена санкция. [...]
(4) Срещу решението може да се подаде въззивна жалба или протест 
пред съответния въззивен съд в 14-дневен срок от съобщаване на 
решението.
9
А н о н и м изиран текст
ПРЕЮОДИЦИАЛНО ЗАПИТВАНЕ ОТ 28.2.2022 г. — ДЕЛО С-336/24
(5) Въззивният съд разглежда жалбата по реда на Наказателно- 
процесуалния кодекс. Решението му е окончателно.
Чл. 83е. (Нов - ДВ, бр. 79 от 2005 г.) (1) Съдът се произнася с решение за 
налагане на имуществената санкция след влизане в сила на осъдителна 
присъда или решение по чл. 97, ал. 4 от Грао!сданския процесуален кодекс и 
при доказване на обстоятелствата по чл. 83д.
(2) Решението трябва да съдържа данните за юридическото лице, 
произхода, вида и размера на облагата, размера на наложената 
имуществена санкция. [...]
(4) Срещу решението може да се подаде въззивна о!салба или протест 
пред съответния въззивен съд в 14-дневен срок от съобщаване на 
решението.
(5) Въззивният съд разглежда жалбата по реда на Наказателно- 
процесуалния кодекс. Решението му е окончателно.
Чл. 83ж. (Нов - ДВ, бр. 81 от 2015 г., в сила от 21.11.2015 г.) За неуредените 
в чл. 836, 83г—83е въпроси, се прилагат разпоредбите на Наказателно- 
процесуалния кодекс.
КОНСТИТУЦИЯ НА Р. БЪЛГАРИЯ
Чл. 31. (3) Обвиняемият се смята за невинен до установяване на противното 
с влязла в сила присъда.
НАКАЗАТЕЛЕН КОДЕКС
Чл. 255. [...] (1) Който избегне установяване или плащане на данъчни 
задължения в големи размери, като:
1. не подаде декларация;
2. потвърди неистина или затаи истина в подадена декларация;
3. не издаде фактура или друг счетоводен документ;
4. унищожи, укрие или не съхрани в законоустановените срокове 
счетоводни документи или счетоводни регистри;
5. осъществява или допуска осъществяването на счетоводство в 
нарушение на изискванията на счетоводното законодателство;
6. състави или използва документ с невярно съдържание, неистински или 
преправен документ при упражняване на стопанска дейност, при водене на 
счетоводство или при представяне на информация пред органите по 
приходите или публичните изпълнители;
10
А нон им изпран текст
СИНХРОН ИНВЕСТ
7. приспадне неследващ се данъчен кредит,
[...] се наказва с лишаване от свобода от една до шест години и с глоба до 
две хиляди лева.
[...]
[...] (3) Когато данъчните задължения са в особено големи размери, 
наказанието е лишаване от свобода от три до осем години и конфискация на 
част или на цялото имущество на виновния.
Чл. 20. (1) Съучастници в извършването на умишлено престъпление са 
извършителите, подбудителите и помагачите.
[...] (2) Извършител е този, който участва в самото изпълнение на 
престъплението.
НАКАЗАТЕЛНО-ПРОЦЕСУАЛЕН КОДЕКС
Презумпция за невиновност
Чл. 16. Обвиняемият се смята за невинен до установяване на противното с 
влязла в сила присъда. [...]
Въпроси, които съдът решава при постановяване на присъдата
Чл. 301. (1) При постановяване на присъдата съдът обсъжда и решава 
следните въпроси:
1. има ли извършено деяние, извършено ли е то от подсъдимия и 
извършено ли е виновно;
2. съставлява ли деянието престъпление и правната му квалификация; 
[•••]•
у.. ПРИЛОЖИМИ НОРМИ ОТ ПРАВОТО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ 
СЪЮЗ И МЕЖДУНАРОДНОТО ПРАВО:
РАМКОВО РЕШЕНИЕ 2005/212/ПВР на Съвета относно конфискация на 
облаги, средства и имущество от престъпления:
РАМКОВО РЕШЕНИЕ 2006/783/ПВР на Съвета за прилагане на принципа 
за взаимно признаване на решения за конфискация, заменено с
РЕГЛАМЕНТ (ЕС) 2018/1805 на Европейския парламент и на Съвета от 14 
ноември 2018 година относно взаимно признаване на актовете за 
обезпечаване и конфискация;
11
А нон И мизиран текст
ПРЕЮДИЦИАЛНО ЗАПИТВАНЕ от 28.2.2022 г.—ДелоС-336/24
ДИРЕКТИВА 2014/42/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ и на СЪВЕТА 
от 3 април 2014 година за обезпечаване и конфискация на средства и облаги 
от престъпна дейност в Европейския съюз
ХАРТА НА ОСНОВНИТЕ ПРАВА НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
Член 48
Презумпция за невиновност и право на защита
1. Всеки обвиняем се счита за невинен до установяване на вината му в 
съответствие със закона.
2. На всеки обвиняем се гарантира зачитане на правото на защита.
Член 49
Принципи на законност и пропорционалност на престъплението и 
наказанието
1. Никой не може да бъде осъден за действие или бездействие, което в 
момента на извършването му не е представлявало престъпление съгласно 
националното или международното право. По същия начин, не може да бъде 
налагано по-тежко наказание от това, което е било приложимо към момента 
на извършване на престъплението. Ако в по-късен момент след 
престъплението законът предвижда по-леко наказание, трябва да се приложи 
това наказание.
3. Тежестта на наказанията не трябва да бъде несъразмерна спрямо 
престъплението.
ЕВРОПЕЙСКА КОНВЕНЦИЯ ЗА ЗАЩИТА ПРАВАТА НА ЧОВЕКА И 
ОСНОВНИТЕ СВОБОДИ (ЕКЗПЧОС)
Член 6
Право на справедлив съдебен процес
1. Всяко лице при определянето на неговите граждански права и 
задължения или при наличието на каквото и да е наказателно обвинение 
срещу него, има право на справедливо и публично гледане на неговото дело 
в разумен срок от независим и безпристрастен съд, създаден в съответствие 
със закона. Съдебното решение се обявява публично, но пресата и публиката 
могат да бъдат отстранявани по време на целия или на част от съдебния 
процес в интерес на нравствеността, обществената и националната 
сигурност в едно демократично общество, когато това се изисква от 
интересите на непълнолетните лица или за защита на личния живот на 
страните по делото, или ако съдът счете това за извънредно необходимо в 
12
А нон им изпран текст
СИНХРОН ИНВЕСТ
случаите, когато поради специални обстоятелства публичността би нанесла 
вреда на интересите на правосъдието.
2. Всяко лице, обвинено в криминално престъпление, се счита за невинно до 
доказване на вината му в съответствие със закона.
[...]
Член 7
Неналагане на наказание без закон
1. Никой не може да бъде осъден за действие или бездействие, което в 
момента на неговото извършване не е било определено като престъпление 
според националното или международното право. Не може да бъде налагано 
наказание, по-тежко от това, което е било предвидено за съответното 
престъпление в момента, когато то е било извършено.
[...]
ПРОТОКОЛ № 1 към ЕКПЧ
Член 1
Защита на собствеността
Всяко физическо или юридическо лице има право мирно да се ползва от 
своята собственост. Никой не може да бъде лишен от своята собственост 
освен в интерес на обществото и съгласно условията, предвидени в закона и 
в общите принципи на международното право. Преходните разпоредби не 
накърняват по никакъв начин правото на държавите да въвеждат такива 
закони, каквито счетат за необходими за осъществяването на контрол върху 
ползването на собствеността в съответствие с общия интерес или за 
осигуряване на плащането на данъци или други постъпления или глоби. [...]
У .З. ОТНОСИМА СЪДЕБНА ПРАКТИКА:
СЪДЪТ на ЕС
РЕШЕНИЕ НА СЪДА от 19 март 2020 г„ [Агро Ин 2001] [...], С-234/18, 
(ЕП:С:2020:221)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ СЪД ПО ПРАВА НА ЧОВЕКА
Вша Ропа 8г1 апа ОЙзегз V. кау, по. 75909/01, 20 Лапагу 2009
Уагуага V. Па1у, по. 17475/09, 29 Осбег 2013
13
А н о н и м из и ра н те кст
ПРЕЮОДИЦИАЛНО ЗАПИТВАНЕ от 28.2.2022 г. — ДЕЛО С-336/24
Ол. е. т. 8.г.1. Апа обет У. нау, по. 1828/06, 34163/07 апа 19029/11, 28 Уипе 
2018.
VI МОТИВИ НА ЗАПИТВАЩИЯ СЪД ЗА ОТПРАВЯНЕ НА 
ЗАПИТВАНЕТО:
1. Производството по чл.83а и сл. от Закона за административните 
нарушения и наказания (ЗАНН) е въведено за първи път със ЗАКОН за 
изменение и допълнение на Закона за административните нарушения и 
наказания (Обн. ДВ, бр. 79 от 04.10.2005 г.). Видно от тогавашната редакция 
на чл. 83е от ЗАНН, законът е предвиждал съдът да налага имуществената 
санкция на юридическото лице едва след влизане в сила на осъдителна 
присъда. Със Закон за изменение и допълнение на Закона за 
административните нарушения и наказания (Обн. ДВ, бр. 81 от 2015 г., в 
сила от 21.11.2015 г.) съдържанието на тази разпоредба е изцяло променено, 
като е отпаднало изискването имуществената санкция да се налага след 
влизане в сила на осъдителна присъда.
2. Видно от настоящата редакция на разпоредбата на чл. 836, ал. 1, т. 1 от 
ЗАНН, производството по чл. 83а и сл. от ЗАНН се образува по мотивирано 
предложение на прокурора, след внасяне на обвинителен акт. За да се 
наложи имуществена санкция на юридическо лице, не се изисква 
непременно наличие на влязла в сила присъда относно конкретно 
престъпление, извършено от физическото лице във връзка с дейността на 
санкционираното дружество. Сред аргументите в тази насока се сочи както 
липсата в ЗАНН на изрично такова изискване, така и разпоредбата на чл. 
83е, ал. 1, т. 3 от ЗАНН, съгласно която производството, по което е 
постановено влязло в сила решение на окръжния или на апелативния съд, 
подлежи на възобновяване, когато след влизане в сила на решението за 
налагане на имуществена санкция на юридическото лице, лицето по чл. 83а, 
ал. 1, т. 1—4 ЗАНН бъде оправдано с влязъл в сила съдебен акт или 
спряното досъдебно производство бъде прекратено от прокурора в случаите 
по чл. 24, ал. 1, т. 1 от Наказателно-процесуалния кодекс (НПК), т.е. когато 
деянието не е извършено или не съставлява престъпление.
3. В настоящият случай, едновременно са налице висящо наказателно 
производство срещу физическо лице - управител на дружеството 
„СИНХРОН ИНВЕСТ“ ООД, с обвинение за извършване на престъплението 
по чл. 255, ал. 3, във вр. ал. 1, т. 2, пр. 1, т. 6 и т. 7, във вр. чл. 20, ал. 2, във 
вр. чл. 26, ал. 1 от НК, което към момента на отправяне на преюдициалното 
запитване не е приключило, и производство по реда на чл. 83а и сл. от ЗАНН 
- за налагане на имуществена санкция на дружеството, в размер на облагата, 
претендирана да е получена от същото това престъпление по чл. 255, ал. 3, 
във вр. ал. 1, т. 2, пр. 1, т. 6 и т. 7, във вр. чл. 20, ал. 2, във вр. чл. 26, ал. 1 от 
НК, чието извършване е в процес на установяване в паралелно развиващото 
се наказателно производство. Следва да се отбележи, че понастоящем в 
14
А н о н и м из пра н текст
СИНХРОН ИНВЕСТ
ЗАНН не е предвидена възможност за спиране на производството по чл. 83а 
и сл. от ЗАНН, до приключване на наказателното производство.
4. Съгласно член 2, параграф 1 от Рамково решение 2005/212/ПВР, 
държавите членки трябва да вземат необходимите мерки, за да направят 
възможно конфискуването, изцяло или частично, на средствата и облагите 
от престъпление, за което се предвижда наказание „лишаване от свобода“ 
над една година. Налагането на имуществена санкция на юридическо лице за 
извършено конкретно престъпление в размера на облагата, която е 
придобита или би била придобита от това престъпление, несъмнено 
представлява конфискуване, изцяло или частично, на облагите от 
престъпление.
В конкретния случай, за процесното престъпление по чл. 255, ал. 3, във вр. 
ал. 1, т. 2, пр. 1, т. 6 и т. 7, във вр. чл. 20, ал. 2, във вр. чл. 26, ал. 1 от НК, се 
предвижда наказание „лишаване от свобода“ от три до осем години, както и 
„конфискация“ на част или на цялото имущество на виновни, така че то 
попада в обхвата на цитираното рамково решение.
5. По повод производството по ЗАКОН за противодействие на 
корупцията и за отнемане на незаконно придобитото имущество 
(ЗПКОНПИ), с решението си от 19 март 2020 година по дело С-234/18, СЕС 
е имал възможност да се произнесе, че Рамково решение 2005/212/ПВР 
трябва да се тълкува в смисъл, че допуска правна уредба, съгласно която 
национална юрисдикция постановява конфискация на незаконно придобито 
имущество след производство, което не зависи нито от установяване на 
престъпление, нито на още по-голямо основание от осъждане на 
предполагаемите извършители на това престъпление.
6. За разлика от производството по отнемане на незаконно придобитото 
имущество по ЗПКОНПИ, производството по чл. 83а и сл. от ЗАНН, висящо 
пред настоящия състав, има за предмет налагане на наказание „имуществена 
санкция“ на юридическо лице за извършено от негов представител 
конкретно престъпление по чл. 255, ал. 3, във вр. ал. 1, т. 2, пр. 1, т. 6 и т. 7, 
във вр. чл. 20, ал. 2, във вр. чл. 26, ал. 1 от НК. То има всички белези на 
„наказателно“, а не на „гражданско“ производство. Касае се за окончателно 
отнемане на имущество (конфискация), постановено от съд във връзка с 
извършено престъпление. Производството се развива пред наказателен съд 
по реда на ЗАНН, който, видно от чл. 83ж, препраща към Наказателно- 
процесуалния кодекс /НПК/. С решението се налага имуществена санкция на 
юридическо лице, за извършено конкретно престъпление, като размерът й се 
определя именно от размера на облагата, която е придобита или би била 
придобита от това престъпление. Целта на налагането на санкцията е по- 
скоро да наказва и да възпира извършването на престъпления, а не да 
възстанови причинени от тях вреди, тъй като законът допуска санкцията да 
се налага дори и когато няма реално получена облага, както и когато 
облагата няма имуществен характер. Следователно решението, което 
15
Анонимизиран текст
ПРЕЮДИЦИАЛНО ЗАПИТВАНЕ ОТ 28.2.2022 Г. — ДЕЛО С-336/24
настоящият съд трябва да постанови в производството по чл. 83а и сл. от 
ЗАНН, се постановява след производство, което се отнася за едно или 
няколко престъпления; същото не се концентрира единствено върху 
придобито незаконно имущество и има пряка връзка с резултата от 
наказателното производство. Това, от своя страна, би следвало да води до 
извод за приложимост на Рамково решение 2005/212/ПВР.
7. Съгласно постоянната съдебна практика на СЕС основните права, 
гарантирани в правния ред на Съюза, трябва да се прилагат във всички 
случаи, уредени от правото на Съюза. В член 49 от Хартата е уреден 
принципът на законност на престъплението и наказанието, който включва в 
себе си и забрана да се налага наказание, преди да има установено 
извършване на престъпление. За да може да се приеме, че е налице 
извършено престъпление, за което следва да се наложи съответно наказание, 
то трябва да бъде установено в съответствие с националното право. Това 
изисква да се установи, че съответно физическо лице е извършило конкретно 
действие, характеризиращо се като престъпление съгласно националното 
законодателство, и е признато за виновно за това престъпление от 
наказателен съд. Съгласно българското национално право, и по-конкретно 
чл. 31, ал. 3 от Конституцията и чл.16 от НПК, това може да са стане само с 
влязла в сила присъда по реда на НПК. Съгласно чл. 1, ал. 1 от НПК, именно 
този кодекс определя реда, по който се извършва наказателното 
производство, за да се осигури разкриване на престъпленията, 
разобличаване на виновните и правилно прилагане на закона.
8. Съгласно разпоредбата на чл. 83г, ал. 5 ЗАНН в това производство 
съдът, който разглежда делото, въз основа на събраните доказателства, 
следва да прецени получило ли е юридическото лице - в случая „СИНХРОН 
ИНВЕСТ“ ООД, неправомерна облага; има ли връзка между извършителя на 
престъпното деяние и юридическото лице; има ли връзка между 
престъпното деяние и облагата за юридическото лице и какъв е видът и 
размерът й, ако е имуществена. Прави впечатление, че сред въпросите, на 
които съдът трябва да даде отговор в това производство, отсъства този - 
дали е извършено самото престъпление, който се явява предхождащ всички 
гореизброени.
9. Настоящото производство по чл. 83а и сл. от ЗАНН, което е започнало 
въз основа на внесен обвинителен акт срещу управителя на дружество 
„СИНХРОН ИНВЕСТ“ ООД - ОЕ, преди да е завършило наказателното 
производство срещу нея, на практика дава възможност за налагането на 
наказание, основано само на обстоятелствата от повдигнатото обвинение за 
определен вид престъпление, чието извършване не е установено с влязъл в 
сила съдебен акт, поради което настоящият състав изпитва съмнение дали то 
съответства на принципа на законност на престъплението и наказанието, 
прогласен в чл. 49 от Хартата. Разпоредбата на чл. 49 от Хартата изцяло 
съответства на чл. 7 от Европейската конвенция за правата на човека 
(ЕКПЧ). В Решението си по дело С.1.Е.М. 8.Г.1. апа о1Ьег8 V. 1ТАЕХ, по. 
16
Анони м из ира н те кст
СИНХРОН ИНВЕСТ
1828/06, 34163/07 апа 19029/11, 28 Уипе 2018, Голямата камара на 
Европейският съд по права на човека (ЕСПЧ) приема, че член 7 от ЕКПЧ 
изключва налагането на наказателна санкция на лице, без предварително да 
бъде установена неговата наказателна отговорност, като не е задължително 
това да бъде направено в наказателно производство з1пс1о вепви с присъда, с 
която официално се осъжда подсъдимият, но най-малкото в производство, 
отговарящо на изискванията на чл. 6 от ЕКПЧ следва да се установи дали са 
налице всички елементи за ангажиране на отговорността му, които включва 
и установяване на елементите на престъпното деяние. В противен случай чл. 
7 от ЕКПЧ би бил нарушен.
10. Ето защо, настоящият състав изпитва съмнения доколко 
производството по чл. 83а и сл. от ЗАНН, което дава възможност на 
националния съд да наложи наказание на юридическо лице за конкретно 
престъпление, чието извършване все още не е установено, защото е предмет 
на неприключило окончателно паралелно наказателно производство, 
съответства на Рамково решение 2005/212/ПВР и на чл. 49 от Хартата на 
основните права на Европейския съюз. Тази възможност поставя под 
съмнение спазването на основния принцип на правото на Европейския съюз 
да не се налага наказание, преди да има установено престъпление, и може да 
доведе до подкопаване взаимното доверие и признаване, стоящи в основата 
на съдебното сътрудничество между държавите — членки на ЕС.
11. Поставеният въпрос е важен в контекста на Рамково решение 
2006/783/ПВР за прилагане на принципа за взаимно признаване на решения 
за конфискация. Рамково решение 2005/212/ПВР е акт, който има за цел да 
задължи държавите членки да въведат общи минимални правила за 
конфискация на средства и приходи, свързани с престъпления, именно с 
оглед на улесняване на взаимното признаване на решения за конфискация по 
наказателни дела. Разпоредбата на чл. 83а, ал. 2 от ЗАНН дава възможност 
за налагане на имуществена санкция на юридическо лице, което няма 
седалище на територията на Република България, което означава, че за да се 
изпълни това решение на българския съд в друга държава членка, това би 
следвало да стане въз основа на Рамково решение 2006/783/ПВР. 
Сътрудничеството между държавите членки, основано на принципа на 
взаимното признаване и незабавно изпълнение на съдебните решения, 
предполага убеденост, че решенията, които трябва да бъдат признати и 
изпълнени, ще бъдат вземани винаги в съответствие с принципа на 
законността, субсидиарността и пропорционалността. Следователно, за да 
признае и изпълни решение за налагане на имуществена санкция на 
юридическо лице, изпълняващата държава членка следва да е убедена, че 
това решението е взето от издаващата държава след провеждане на 
производство в съответствие с тези принципи, в това число в съответствие с 
чл. 49 от Хартата. Възниква въпросът дали това ще бъде така, ако с 
решението на българския съд по чл. 83а от ЗАНН е наложено наказание на 
юридическо лице за конкретно престъпление, чието извършване все още не е 
17
А и о н и м из иран те КсТ
ПРЕЮДИЦИАЛНО запитване от 28.2.2022 г. — Дело С-336/24
установено, защото е предмет на друго неприключило окончателно 
паралелно наказателно производство.
12. По изложените съображения Софийски градски съд НАМИРА, че 
правилното решаване на спора изисква отговор на въпроса дали цитираният 
основен принцип на правото на ЕС на законност на престъплението и 
наказанието би бил спазен, ако в производство като главното Съдът наложи 
наказание на дружеството преди извършването на престъплението по чл. 255 
от НК да бъде установено в паралелното наказателно производство, затова
ОПРЕДЕЛИ:
ОТПРАВЯ ПРЕЮДИЦИАЛНО ЗАПИТВАНЕ ДО СЪДА НА 
ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ на основание чл. 267, ал. 2 ДФЕС със следните 
въпроси:
1. Чл. 4 и чл. 5 от Рамково решение 2005/212/ПВР и чл. 49 от 
Хартата на основните права на ЕС следва ли да се тълкуват в 
смисъл, че допускат правна уредба на държава членка, съгласно 
която националният съд в производство като главното, в случая 
НАХД № 2541/21 г. по описа на СГС, НО, 4. състав, може да 
наложи наказание на юридическо лице (ЮЛ) за конкретно 
престъпление, чието извършване все още не е установено, защото 
е предмет на неприключило окончателно паралелно наказателно 
производство — в случая НОХД № 3210/20 г. по описа на СпНС, 
водещо се срещу ОЕ — в качеството й на представляващ 
„СИНХРОН ИНВЕСТ“ ООД, за престъпление по чл. 255, ал. 3, вр. 
ал. 1, т. 2, предл. 1, т. 6 и т. 7, вр. чл. 20, ал. 2, вр. чл. 26, ал. 1 от 
НК?
2. Чл. 4 и чл. 5 от Рамково решение 2005/212/ПВР и чл. 49 от 
Хартата на основните права на ЕС следва ли да се тълкуват в 
смисъл, че допускат правна уредба на държава членка, съгласно 
която националният съд в производство като главното — в случая 
НАХД № 2541/21 г. по описа на СГС, НО, 4. състав, може да 
наложи наказание на ЮЛ, като определи размера на това 
наказание в размер на облага, която би се получила от конкретно 
престъпление, чието извършване все още не е установено, защото 
е предмет на неприключило окончателно паралелно наказателно 
производство — в случая НОХД № 3210/20 г. по описа на СпНС, 
водещо се срещу ОЕ — в качеството й на представляващ 
„СИНХРОН ИНВЕСТ“ ООД, за престъпление по чл. 255, ал. 3, вр. 
ал. 1, т. 2, предл. 1, т. 6 и т. 7, вр. чл. 20, ал. 2, вр. чл. 26, ал. 1 от 
НК?.
На Съда е известно, че за аналогично искане, направено по наказателно дело 
№ С-203/21 г. по описа на Окръжен съд Бургас, пред Съда на Европейския 
18
А н о н и м из и ра н текст
СИНХРОН ИНВЕСТ
съюз, е образувано дело, но независимо от абсолютно идентичните, 
релевантни и правни факти, за които е отправено преюдициално запитване 
до СЕС от ОС Бургас по дело № С-203/21 г., според НПК на Р България, 
когато тълкуването на разпоредба от правото на ЕС в областта на съдебното 
сътрудничество по наказателноправни въпроси или произнасянето по 
валидността или тълкуването на актове на институциите, органите, 
службите или агенциите на ЕС по такива въпроси е от значение за 
правилното решаване на делото, само съдът, пред който делото е висящо, 
отправя преюдициално запитване до Съда на ЕС, което е и процесуалното 
основание за спиране на съответното производство — в конкретния случай 
НАХД № 2541/21 г. по описа на СГС, НО, 4. състав, сторено на 28.02.2022 г.
ПРИЛОЖЕНИЯ:
[ОМ18818]
19
А н о н И м из и ра н те кеч