Judgment;Summary — ECLI:EU:C:2023:416
Date: 2023-05-17
Language of the case: Bulgarian
Court formation: Ninth Chamber
Subject matter: Provisions governing the Institutions
Procedure: Reference for a preliminary ruling
Origin: Bulgaria

Překlad C-176/22 – 1 
Věc C-176/22 
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce 
Datum doručení: 
8. března 2022 
Předkládající soud: 
Spetsializiran nakazatelen sad (Bulharsko) 
Datum předkládacího rozhodnutí: 
8. března 2022 
Státní zastupitelství:  
Spetsializirana Prokuratura 
Obžalovaní: 
BK 
ZhP 
  
USNESENÍ 
Datum: 8. března 2022      Město: Sofia 
Spetsializiran nakazatelen sad (Specializovaný trestní soud, Bulharsko)  
  … [OMISSIS] 
… [OMISSIS] 
1 … [OMISSIS] Předkládající soud se rozhodl předložit Soudnímu dvoru Evropské 
unie žádost o rozhodnutí o předběžné otázce týkající se použití článku 6 směrnice 
Evropského parlamentu a Rady 2012/13/EU ze dne 22. května 2012 o právu na 
informace v trestním řízení. 
Na základě tohoto rozhodnutí stojí předkládající soud před dalším problémem,  
a sice zda musí přerušit projednávání věci nebo zda v něm může pokračovat ve 
vztahu k jiným otázkám než těm, které byly uvedeny v žádosti o rozhodnutí  
o předběžné otázce. 
CS 
ŽÁDOST O ROZHODNUTÍ O PŘEDBĚŽNÉ OTÁZCE ZE DNE 8. 3. 2022 – VĚC C-176/22 
 
2  
Vzhledem k tomu, že je otázka přerušení původního řízení v případě předložení 
žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce upravena unijním právem – článkem 23 
statutu Soudního dvora – nepochybně o ní nelze rozhodnout bez předchozího 
stanoviska Soudního dvora, který jediný může podat závazný výklad unijního 
práva. 
2 Z tohoto důvodu je třeba předložit následující žádost o rozhodnutí o předběžné 
otázce: 
Předběžná otázka 
Musí být článek 23 statutu Soudního dvora vykládán v tom smyslu, že vnitrostátní 
soud, který předložil žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podle článku 267 
Smlouvy o fungování Evropské unie, je povinen přerušit původní řízení jako 
celek, nebo postačuje, pokud je přerušena pouze ta část původního řízení, které se 
předběžná otázka týká? 
Skutkový stav 
3 Dne 26. února 2021 podala Spetsializirana prokuratura (Specializované státní 
zastupitelství, Bulharsko) u předkládajícího soudu obžalobu na BK a ZhP. Oběma 
osobám klade za vinu, že se měly jako policejní vyšetřovatelé dohodnout na 
spáchání trestných činů podle čl. 301 odst. 1 až 3 a čl. 302 bodů 1 a 2 Nakazatelen 
kodeks (trestní zákoník, dále jen „NK“), a sice požadování a přijetí úplatků  
v souvislosti s výkonem jejich služby (za provedení či neprovedení služebních 
úkonů nebo za spáchání trestného činu během služby), tím, že se při zneužití 
pravomoci úřední osoby dopustí vydírání (trestný čin podle čl. 321 odst. 6 NK). 
Dále se uvádí, že se BK jako pachatel a ZhP jako pomocník měli dopustit čtyř 
samostatných korupčních jednání vůči dvěma podezřelým v trestní věci, kterou 
BK vyšetřoval [trestný čin podle čl. 30[2] bod 1 a bod 2 písm. b) ve spojení s čl. 
301 odst. 2 a odst. 1, čl. 26 odst. 1 a čl. 20 odst. 4 NK]. 
4 Obhajoba vznesla řadu námitek. Jedna z nich, kterou přednesla obhajoba BK, se 
týká správnosti právní kvalifikace čtyř korupčních jednání, jak ji provedlo státní 
zastupitelství. 
Předkládající soud vyslechl obě osoby, od kterých měl BK podle státního 
zastupitelství požadovat úplatky, ohledně přesné povahy jejich vztahů  
k obžalovaným. Za této situace je předkládající soud toho názoru, že námitka 
obhajoby BK je dostatečně závažná a že je třeba případně zvážit možnou změnu 
kvalifikace činu. Předkládající soud proto považuje za nutné obrátit se na Soudní 
dvůr s žádostí o rozhodnutí o předběžné otázce ohledně použití čl. 6 odst. 3 a 4 
směrnice 2016/343*, ve vztahu k této změně kvalifikace. 
 
*– pozn. překl.: pravděpodobně se má na mysli směrnice 2012/13/EU.  
BK A ZHP 
 
3 
5 Obhajoba BK a ZhP má námitky i vůči dalším aspektům obžaloby. Kritizují 
zejména způsob, jakým byli BK a ZhP zadrženi, včetně nálezu označených peněz 
v kanceláři ZhP (státní zástupce tvrdí, že BK tyto peníze požadoval a obdržel od 
jednoho z podezřelých proto, aby provedl služební úkon, totiž aby mu vrátil 
motorové vozidlo, které bylo zajištěno jako nástroj trestné činnosti). 
K zadržení BK a ZhP došlo v jejich služebních prostorách. Jejich část (zejména 
chodby) byla vybavena videokamerami, které zaznamenaly část zatčení, jakož  
i řadu úkonů policistů, kteří se zadržení BK a ZhP zúčastnili, včetně pozdějšího 
nálezu označených peněz v kanceláři ZhP. 
Předkládající soud se rozhodl vyslechnout osoby, které se zadržení BK a ZhP 
zúčastnily nebo mu byly přítomny, a prověřit videozáznamy; kromě toho byl 
vyžádán technický posudek k těmto záznamům. 
6 K okamžiku předložení žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce byl v původním 
řízení připuštěn zhotovený technický posudek, byly vyslechnuty některé osoby, 
které se zúčastnily zadržení BK a ZhP (nejméně tři další musejí být ještě 
vyslechnuty), a byly částečně prověřeny záznamy jedné z kamer (zbytek je třeba 
ještě prověřit, stejně jako záznamy z další kamery). 
Nezávisle na tom zbývá rozhodnout ještě o připuštění důkazního materiálu 
získaného pomocí speciálních zpravodajských prostředků, a sice skrytou 
videokamerou a skrytým mikrofonem, které měl u sebe jeden z podezřelých při 
svých setkáních s BK a ZhP. 
Kromě toho má obhajoba možnost předkládat vlastní doplňující důkazní návrhy. 
7 Za těchto okolností by předkládající soud mohl pokračovat v projednávání věci  
i navzdory žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce. Zejména by mohl pokračovat 
v dokazování. Tyto důkazy se týkají jiných otázek než těch, které jsou předmětem 
žádosti. 
Teprve po skončení dokazování by předkládající soud přerušil řízení, aby vyčkal 
odpovědi Soudního dvora. 
Po obdržení této odpovědi by pokračoval v jednání, případně by dal odpovídající 
pokyn ke změně právní kvalifikace, kterou zde možná bude nutné provést, a po 
vyslechnutí účastníků řízení by ve věci samé rozhodl. 
8 Je však třeba uvážit, že předkládající soud při předložení žádosti o rozhodnutí  
o předběžné otázce používá unijní právo, včetně článku 23 statutu Soudního 
dvora. 
Je tedy třeba objasnit, zda toto ustanovení takový postup připouští. 
ŽÁDOST O ROZHODNUTÍ O PŘEDBĚŽNÉ OTÁZCE ZE DNE 8. 3. 2022 – VĚC C-176/22 
 
4  
Unijní právo 
9 Smlouva o fungování Evropské unie (Úř. věst. 2012, C 326, s. 47), protokol (č. 3) 
o statutu Soudního dvora Evropské unie (Úř. věst. 2016, C 202, s. 210). 
„Článek 23 
V případech uvedených v článku 267 Smlouvy o fungování Evropské unie doručí 
příslušný vnitrostátní soud Soudnímu dvoru své rozhodnutí, jímž bylo řízení 
přerušeno a věc předložena Soudnímu dvoru. Toto rozhodnutí pak oznámí 
vedoucí soudní kanceláře Soudního dvora účastníkům řízení, členským státům  
a Komisi, jakož i orgánu, instituci nebo jinému subjektu Unie, který přijal akt, 
jehož platnost nebo výklad je předmětem sporu.“ 
Odůvodnění předběžné otázky 
10 Podle předkládajícího soudu je zjevné, že předložení žádosti o rozhodnutí  
o předběžné otázce vede nevyhnutelně k přerušení rozhodování vnitrostátního 
soudu o předložené otázce. Právě proto, že předkládající soud nemůže sám bez 
výkladu Soudního dvora o této otázce rozhodnout, musí své rozhodnutí nutně 
odložit, dokud neobdrží odpověď Soudního dvora. 
11 Vnitrostátní soud, který se zabývá komplexní obžalobou, je na druhé straně často 
konfrontován s potřebou provést procesní úkony, které se týkají i jiných otázek, 
než je ta, která byla předložena. 
12 Čistě technicky by v určitých případech nebyl problém, pokud by se přerušení 
stanovené v článku 23 statutu Soudního dvora nevztahovalo na původní řízení 
jako na celek, ale pouze na tu část, ohledně níž byla podána žádost o rozhodnutí  
o předběžné otázce. Ve vztahu k ostatním otázkám by tedy mohlo projednávání 
věci pokračovat. 
Taková technická možnost je dána v původním řízení (viz výše, body 6 a 7). 
V každém případě by však bylo nejprve nutné vyčkat odpovědi Soudního dvora na 
žádost, než by bylo možné ve věci samé rozhodnout. 
13 Tímto způsobem by byla omezena časová ztráta spojená s přerušením řízení. To 
by vedlo k dodržení přiměřené lhůty k projednání věci (čl. 47 odst. 2 Listiny 
základních práv Evropské unie). 
Projednání věci v přiměřené lhůtě je hodnota chráněná unijním právem (usnesení 
Soudního dvora ze dne 12. února 2019, RH, C-8/19 PPU, ECLI:EU:C:2019:110, 
bod 32). Neměla by být opomíjena kvůli ochraně jiné hodnoty, a sice správného 
použití unijního práva vnitrostátním soudcem. Obě hodnoty by měly být uvedeny 
do souladu namísto toho, aby jedna nahrazovala druhou. 
BK A ZHP 
 
5 
14 Vnitrostátní soudce by neměl být postaven před alternativu buď předložit žádost  
o rozhodnutí o předběžné otázce, která by vedla ke zbytečnému přerušení celého 
řízení, nebo od takové žádosti upustit, aby takovému přerušení zamezil a mohl 
rozhodnout v přiměřené lhůtě. 
Tato alternativa může mít na vnitrostátního soudce pouze odrazující účinek, 
pokud jde o možnost předložit žádost o rozhodnutí o předběžné otázce. 
15 Nemělo by se zapomínat, že každý vnitrostátní soudce je jako takový jmenován 
příslušnými vnitrostátními orgány, aby plnil úkoly v oblasti vnitrostátního 
soudnictví. Jeho úkolem je především rozhodovat o otázkách, které mu byly 
předloženy proto, aby v dané věci rozhodl. Předložení žádosti o rozhodnutí  
o předběžné otázce je pouze technickým prostředkem k zajištění legality jeho 
rozhodnutí podle unijního práva. Předložení žádosti o rozhodnutí o předběžné 
otázce není zejména předmětem vnitrostátního řízení ani bezprostředním úkolem 
vnitrostátního soudce. 
16 Dále způsob, jakým má být vedeno vnitrostátní trestní řízení, včetně ustanovení  
o jeho přerušení, není upraven unijním právem. Unijní právo nepochybně 
upravuje žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podle článku 267 SFEU; otázku 
přerušení původního řízení upravuje rovněž pouze v případě, že je toto přerušení 
nezbytné pro zajištění toho, že rozhodnutí Soudního dvora o žádosti povede  
k užitečnému výsledku. 
Použití unijního práva v určitých oblastech týkajících se trestního práva  
a trestního řízení by se nemělo rozšiřovat na jiné otázky, které s tímto přímo 
nesouvisí [čl. 82 a 83 ve spojení s čl. 2 odst. 2 a čl. 4 odst. 2 písm. j) SFEU]. 
17 Vyvstává tedy otázka, zda musí být článek 23 statutu Soudního dvora vykládán  
v souladu se zásadou proporcionality, totiž v tom smyslu, že podle tohoto 
ustanovení smí být vnitrostátní řízení přerušeno pouze v té části, která se týká 
rozhodnutí o předběžné otázce. V určitých případech by to umožnilo pokračovat 
ve zbývajících částech vnitrostátního řízení a přerušit řízení až poté, co byly 
provedeny příslušné procesní úkony, aby se vyčkalo odpovědi Soudního dvora. 
Nebo zda musí být uvedené ustanovení vykládáno v tom smyslu, že ukládá 
vnitrostátnímu soudu povinnost přerušit vnitrostátní řízení jako celek, aniž by se 
posuzovalo, zda se předběžná otázka týká problému, ohledně kterého může být 
rozhodnutí odloženo, zatímco se mezitím budou provádět jiné procesní úkony, 
jako je třeba dokazování. 
18 Podobný problém byl zmíněn v bodě 80 rozsudku Soudního dvora ze dne 21. 
prosince 2021, Euro Box Promotion a další, C-379/19, ECLI:EU:C:2021:1034. 
Tam bylo uvedeno sdělení předkládajícího soudu, podle kterého bylo přerušení 
původního řízení soudem druhého stupně zrušeno a řízení pokračovalo ohledně 
jiných otázek. 
ŽÁDOST O ROZHODNUTÍ O PŘEDBĚŽNÉ OTÁZCE ZE DNE 8. 3. 2022 – VĚC C-176/22 
 
6  
Přitom je však zřejmé, že Soudní dvůr se dál zabýval žádostí o rozhodnutí  
o předběžné otázce a sám odpověděl na otázky, které byly ve věci položeny (body 
155 až 175, 214 až 263). Přípustnost žádosti byla posuzována z jiného hlediska 
než z důvodu, že původní řízení pokračovalo a nebylo přerušeno (body 137 až 
141). 
V této souvislosti vyvstává rovněž otázka, jakou povahu má povinnost přerušit 
původní řízení stanovená v článku 23 statutu Soudního dvora, v jakém rozsahu 
platí a jaké důsledky má její nesplnění. 
19 V konečném důsledku má předkládající soud za to, že musí přerušit původní 
řízení jako celek. To je nezbytné vzhledem k povaze předběžné otázky. Pokud by 
předkládající soud navzdory této předběžné otázce pokračoval v projednávání věci 
úkony uvedenými v bodech 6 až 7, vyvolalo by to důvodné pochybnosti, že tím 
porušuje unijní právo. 
Těmito úkony by předkládající soud navíc připravil odpověď Soudního dvora  
o jakýkoliv užitečný účinek, pročež by bylo předložení předběžné otázky 
nepřípustné. 
Z těchto důvodů bylo přijato toto 
USNESENÍ: 
Soudní jednání nařízená na 15. března 2022 a 25. března 2022 se RUŠÍ. 
ŘÍZENÍ SE PŘERUŠUJE. 
Soudnímu dvoru Evropské unie se PŘEDKLÁDÁ ŽÁDOST O ROZHODNUTÍ  
O PŘEDBĚŽNÉ OTÁZCE, jejíž obsah je uveden výše pod bodem 2. 
… [OMISSIS]