Summary;Order — ECLI:EU:C:2025:135
Date: 2025-02-26
Language of the case: Greek
Court formation: Eighth Chamber
Subject matter: Judicial cooperation in criminal matters;Area of freedom, security and justice
Procedure: Reference for a preliminary ruling
Origin: Greece

Překlad C-766/24 (PPU) – 1 
Věc C-766/24 (PPU) 
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce  
Datum doručení: 
5. listopadu 2024 
Předkládající soud: 
Protodikeio Peiraios (Trimeles Plimmeleiodikeio Peiraios) (Řecko) 
Datum předkládacího rozhodnutí: 
26. února 2024 
Orgán vedoucí stíhání:  
Eisaggelia Protodikon Peiraia 
Stíhaná osoba:   
AB 
Účastníci adhezního řízení:  
CD 
EF a další 
KL 
  
PROTODIKEIO PEIRAIOS 
(soud prvního stupně v Pireu, Řecko) 
[OMISSIS] 
PROTOKOL A ROZSUDEK 
 A’ TRIMELES PLIMMELEIODOKEIO PEIRAIOS 
(1. tříčlenný trestní senát soudu v Pireu, Řecko)  
Jednání konané dne 26. února 2024 
Složení soudu Stíhaná osoba Jednání 
CS 
ŽÁDOST O ROZHODNUTÍ O PŘEDBĚŽNĚ OTÁZCE ZE DNE 26.02.2024 – VĚC C-766/24 (PPU) – 1 
 
2  
(dále jen „obžalovaná“) 
[OMISSIS] AB 
nepřítomna; zastoupena 
advokátem zmocněným 
ad litem 
Úmyslné založení 
požáru, který může 
způsobit a který způsobil 
obecné ohrožení cizího 
majetku  
 
PROTOKOL Z JEDNÁNÍ 
Na dnešním veřejném jednání zdejšího soudu předsedkyně vyzvala jménem 
obžalovanou, ta se nedostavila.  
[OMISSIS] [rozhodnutí předkládajícího soudu, kterým se přijímá, že obžalovaná 
bude zastoupena jí zmocněným advokátem, který na jednání předložil plnou moc 
udělenou obžalovanou]  
Následně státní zástupce přednesl obžalobu a stručně rozvedl body obžaloby 
[uvedení svědků obžaloby].  
Poté se přihlásil CD a zopakoval své prohlášení, že uplatňuje svůj občanskoprávní 
nárok v trestním řízení proti výše uvedené obžalované [OMISSIS] [advokátce je 
udělena plná moc ad litem]. 
Následně se přihlásila advokátka [OMISSIS] [jméno advokátky], která prohlásila, 
že je zmocněna EF [OMISSIS] k tomu, aby zopakovala jeho prohlášení o tom, že 
EF uplatňuje svůj občanskoprávní nárok v trestním řízení proti výše uvedené 
obžalované.  
Poté se přihlásil advokát [OMISSIS] [jméno advokáta], který prohlásil, že je 
zmocněn KL – jednajícím jako statutární orgán společnosti s názvem „HAYDIN 
YACHTING LED“ – aby zopakoval jeho prohlášení o tom, že EF uplatňuje svůj 
občanskoprávní nárok v trestním řízení proti výše uvedené obžalované.  
Proti těmto připojením se v adhezním řízení nebyly vzneseny žádné námitky.  
[OMISSIS] [prohlášení třetího účastníka adhezního řízení o předvolání svědků 
obžaloby]. 
V této fázi obhájce obžalované, který se ujal slova, vznesl námitku překážky věci 
rozsouzené (ne bis in idem), kterou na jednání ústně přednesl a předložil 
v písemné podobě: 
Námitky – Nezávislé důvody  
obžalované [AB] 
A. Námitka překážky věci rozsouzené Zásada ne bis in idem 
Věc rozsouzená v Evropě. Nadnárodní působnost zásady ne bis in idem  
EISAGGELIA PROTODIKON PEIRAIA 
 
3 
(rozsudek 1/2011 Areios Pagos – Kasační soud, Řecko – rozhodnutí pléna 
a rozsudky 1409/2013, 1125/2014 a 1503/2017 Areios Pagos [OMISSIS]). 
1) Článek 54 Schengenské úmluvy (Úmluva k provedení Schengenské 
dohody), ratifikované zákonem 2514/1997: „Osoba, která byla pravomocně 
odsouzena jednou smluvní stranou, nesmí být pro tentýž čin stíhána druhou 
smluvní stranou za předpokladu, že v případě odsouzení již byla vykonána nebo je 
právě vykonávána sankce, nebo podle práva smluvní strany, ve které byl rozsudek 
vynesen, již nemůže být vykonána.“  
2) Článek 50 Listiny základních práv Evropské unie: „Nikdo nesmí být stíhán 
nebo potrestán v trestním řízení za čin, za který již byl v Unii osvobozen nebo 
odsouzen konečným trestním rozsudkem podle zákona.“  
3) Pravomocný a nezrušitelný rozsudek Soudu první instance ve Wiener 
Neustadt (Rakousko) č. 37 Hv 112–19 f ze dne 18. února 2020: Obžalovaná byla 
odsouzena k umístění do psychiatrického zařízení na dobu pěti (5) let, a to 
s podmíněným odkladem výkonu tohoto opatření. Je dána shoda prošetřovaného 
jednání, skutkových okolností, jakož i trestného činu (právní kvalifikace, třebaže 
to není nezbytné).  
4) Ke skutečnosti, že [rakouský] rozsudek je konečný / nelze proti němu podat 
opravný prostředek:  
a) potvrzení [rakouského] soudu týkající se jeho rozsudku; 
b) dopis s právním stanoviskem [rakouského] advokáta [OMISSIS] [jméno 
advokáta] ze dne 25. května 2023.  
Návrhové žádání [obhajoby]: zastavit trestní stíhání  
B. Podpůrná argumentace: Nezávislý důvod (vycházející z článku 34 řeckého 
trestního zákoníku [ustanovení týkající se nemožnosti přičítat trestní odpovědnost 
z důvodu poruchy duševních funkcí nebo vědomí]).  
Z důvodu patologického narušení svých duševních funkcí v okamžiku spáchání 
činu nebyla obžalovaná schopna chápat protiprávnost svého jednání. Zvláště: 
1. Obžalovaná trpí po léta paranoidní schizofrenií (F20) s chronickým 
psychickým odcizením, aniž si je vědoma své nemoci, má bludné myšlenky, není 
schopna vnímat realitu, jednat vědomě, jednat z vlastní iniciativy, rozlišovat 
a rozhodovat, není schopna uvědomovat si / vnímat reálnou situaci, trpí bludy 
a duševním odcizením.  
[OMISSIS] [důkazy] 
2. Z důvodu výše uvedeného onemocnění byl obžalované rozhodnutím 
Landesgericht Baden (zemský soud v Badenu, Rakousko) ze dne 29. prosince 
ŽÁDOST O ROZHODNUTÍ O PŘEDBĚŽNĚ OTÁZCE ZE DNE 26.02.2024 – VĚC C-766/24 (PPU) – 1 
 
4  
2017 ustanoven opatrovník [podrobnější popis psychiatrických onemocnění 
obžalované v původním řízení]. 
3. Rozsudek č. 24P 176/17z-38 Landesgericht Baden (zemský soud v Badenu), 
Rakousko, který konstatoval, že obžalovaná si není vědoma své nemoci, a rozhodl 
se rozšířit zastoupení obžalované na lékařské otázky, zvláště na právo na přístup 
k lékařské dokumentaci pacientky a právo na přístup k informacím o lékařských 
otázkách. 
4. Onemocnění bylo potvrzeno diagnózou znalce OP ze dne 11. února 2019, 
který [OMISSIS] [uvedení příznaků] dospěl k závěru, že obžalovaná trpí 
paranoidní schizofrenií (F20.0) podle Mezinárodní klasifikace nemocí 
vypracované Světovou zdravotnickou organizací. 
5. V důsledku toho [podle obhájce] obžalovaná nebyla schopna chápat 
protiprávnost svého jednání nebo rozlišovat mezi tím, co je správné a nesprávné, 
z důvodu onemocnění paranoidní schizofrenií, která se v okamžiku spáchání činu 
projevovala výše uvedenými patologickými příznaky ([OMISSIS] [citace 
vycházející z výpovědi obžalované ze dne 15. prosince 2018]).  
6. V důsledku toho jsou [podle obhajoby] splněny podmínky pro použití článku 
34 trestního zákoníku.  
Advokáti účastníků adhezního řízení, kteří si vzali slovo, se vyjádřili v tom 
smyslu, že rozhodnutí ponechávají na úvaze soudu. 
Následně si vzala slovo státní zástupkyně, která uvedla ohledně uplatnění Listiny 
základních práv na obžalovanou, že rozhodnutí [rakouského] soudu nevedlo 
k odsuzujícímu rozsudku, ale k uložení léčebného opatření, neboť obžalovaná 
byla považována za osobu zbavenou rozlišovací schopnosti; [podle státní 
zástupkyně] je třeba tento rozsudek vyložit ve světle článku 50, k čemuž je 
příslušný Soudní dvůr Evropské unie; proto navrhla, aby Soudnímu dvoru 
Evropské unie byla položena otázka týkající se výkladu článku 50 a toho, zda se 
působnost tohoto článku vztahuje i na rozhodnutí tohoto typu. 
Advokáti účastníků adhezního řízení si vzali slovo a prohlásili, že se připojují 
k návrhu státní zástupkyně.  
Obhájce obžalované poté prohlásil, že rakouský rozsudek je odsuzujícím 
rozsudkem a že z hlediska článku 54 Schengenské úmluvy pouze stanoví odklad 
a ukládá umístění v léčebném zařízení; [podle něj] je jisté, že obžalovaná byla 
odsouzena za předmětný přečin a že [rakouský rozsudek] odkládá výkon 
rozhodnutí pod podmínkou, že se dotčená osoba podrobí soustavné léčbě; bude-li 
to potvrzeno, je třeba mít za to, že podmínky pro použití článku 54 [Schengenské 
úmluvy] a článku 50 [Listiny základních práv Evropské unie] jsou splněny. 
EISAGGELIA PROTODIKON PEIRAIA 
 
5 
Zdejší soud poté přistoupil k tajné poradě za přítomnosti zapisovatelky 
a vypracoval rozsudek [OMISSIS], který předsedkyně při veřejném jednání 
vyhlásila v tomto znění: 
[SOUD] ROZHODL PODLE PRÁVA TAKTO  
Z jednání i z dokumentů přečtených na jednání vyplývá, že je třeba posoudit, jak 
navrhla státní zástupkyně soudu, zda se na rozhodnutí rakouského soudu, které 
nejprve konstatovalo, že obžalované chybí rozpoznávací schopnost, a poté uložilo 
léčebné opatření, vztahuje zásada ne bis in idem podle článku 50 Listiny 
základních práv Evropské unie. Soudní dvůr Evropské unie je příslušný 
rozhodnout v tomto ohledu prostřednictvím žádosti o rozhodnutí o předběžné 
otázce, která mu bude předložena.  
Z TĚCHTO DŮVODŮ  
přerušuje řízení do doby, než Soudní dvůr Evropské unie rozhodne;  
předkládá Soudnímu dvoru Evropské unie žádost o rozhodnutí o předběžné otázce 
ohledně toho, jak je třeba vykládat článek 50 Listiny základních práv Evropské 
unie, pokud byla vznesena námitka překážky věci rozsouzené (ne bis in idem), jak 
je podrobně popsána níže. 
[OMISSIS] 
Pireus, dne 26. února 2024 
[OMISSIS] 
SOUDNÍMU DVORU EVROPSKÉ UNIE 
ŽÁDOST O ROZHODNUTÍ O PŘEDBĚŽNÉ OTÁZCE  
1. Státní zastupitelství v Pireu zahájilo trestní stíhání AB s bydlištěm ve Vídni, 
Rakousko, z důvodu úmyslného založení požáru, který může způsobit a který 
způsobil obecné ohrožení cizího majetku, přičemž obžalovaná se měla dopustit 
tohoto jednání dne 15. prosince 2018 v Glyfadě, Attika, Řecko. Obžalované je 
konkrétně kladeno za vinu, že na výše uvedeném místě a ve výše uvedené době 
úmyslně založila oheň na rekreační jachtě „PATHOS“ plující pod nizozemskou 
vlajkou, která byla zakotvena ve 4. maríně v Glyfadě a na jejíž palubě byla 
obžalovaná ubytována, což vedlo k úplnému zničení a potopení plavidla, přičemž 
věděla, že to mohlo způsobit a skutečně to způsobilo obecné ohrožení cizího 
majetku vzhledem k tomu, že se požár rozšířil na vedlejší plavidla, konkrétně na 
turistickou loď „MILOU“, plující pod nizozemskou vlajkou, a poté na turistickou 
loď „BABOUSKA“, plující pod britskou vlajkou.  
2. Jinak řečeno, je obžalována z trestného činu podle čl. 26 prvního 
pododstavce, čl. 27 odst. 1 a čl. 264 odst. 1 písm. a) řeckého trestního zákoníku 
ŽÁDOST O ROZHODNUTÍ O PŘEDBĚŽNĚ OTÁZCE ZE DNE 26.02.2024 – VĚC C-766/24 (PPU) – 1 
 
6  
(zákon 4619/2019), které stanoví následující: i) čl. 26 první pododstavec trestního 
zákoníku: „Trestné činy a přečiny jsou trestné pouze tehdy, jsou-li spáchány 
úmyslně“; II) čl. 27 odst. 1 trestního zákoníku: 
„1. Úmyslně jedná ten, kdo chce naplnit znaky skutkové podstaty trestného činu 
uvedené v zákoně, jakož i ten, kdo si je vědom, že jeho jednání může naplnit tyto 
znaky a je s touto možností srozuměn“, a iii) čl. 264 odst. 1 písm. a) trestního 
zákoníku: „Kdo založí požár, bude potrestán: a) trestem odnětí svobody, pokud 
toto jednání může způsobit obecné ohrožení cizího majetku...“. 
3. ODŮVODNĚNÍ ŽÁDOSTI O ROZHODNUTÍ O PŘEDBĚŽNÉ OTÁZCE: 
3.1 Na odročeném jednání zdejšího soudu, které se konalo dne 26. února 2024, 
požádal obhájce obžalované soud o zastavení trestního stíhání a uvedl, že 
pravomocným a nezrušitelným rozsudkem č. 37 Hv 112–19 f ze dne 18. února 
2020 vydaným soudem prvního stupně ve Wiener Neustadt (Rakousko) byla 
obžalovaná odsouzena k umístění v psychiatrickém zařízení na dobu pěti (5) let, 
s podmíněným odkladem, a že tedy vyvstává otázka použití článku 54 Úmluvy 
k provedení Schengenské dohody – ratifikované zákonem 2514/1997 – podle 
kterého „osoba, která byla pravomocně odsouzena jednou smluvní stranou, nesmí 
být pro tentýž čin stíhána druhou smluvní stranou za předpokladu, že v případě 
odsouzení již byla vykonána nebo je právě vykonávána sankce, nebo podle práva 
smluvní strany, ve které byl rozsudek vynesen, již nemůže být vykonána“ a článku 
50 Listiny základních práv Evropské unie, který stanoví, že „nikdo nesmí být 
stíhán nebo potrestán v trestním řízení za čin, za který již byl v Unii osvobozen 
nebo odsouzen konečným trestním rozsudkem podle zákona“; proto [podle 
obhájce] byla projednávaná věc v Evropě již rozsouzena a uplatní se zásada ne bis 
in idem. 
3.2 V každém případě článek 57 řeckého [trestního] řádu stanoví: „1. Byla-li 
osoba neodvolatelně odsouzena nebo zproštěna obžaloby nebo pokud bylo trestní 
řízení proti ní ukončeno, nemůže být znovu stíhána pro totéž jednání, třebaže je 
kvalifikováno odlišně“.  
3.3 Z prostudování spisu vyplývá, že rozsudkem č. j. 37 Hv 112–19 f ze dne 
18. února 2020, který se stal pravomocným a nezrušitelným (poté, co se státní 
zastupitelství i obžalovaná vzdali práva na podání opravného prostředku,) soud 
prvního stupně ve Wiener Neustadt (Rakousko) (zasedající v trestním senátě 
s přísedícími) – po přezkoumání merita věci (a tedy po provedení dokazování) – 
rozhodl, že [obžalovaná] „dne 15. prosince 2018 v Glyfadě (Řecko), pod vlivem 
akutní psychózy v kontextu existující schizofrenie, a tedy ve stavu nedostatku 
trestní odpovědnosti (článek 11 trestního zákoníku) způsobeného duševní 
poruchou, konkrétně těžkou psychickou poruchou, [založila] požár cizího majetku, 
a sice rekreační jachty ‚PATHOS‘, patřící CD, rekreační lodi ‚Milou‘, patřící QR 
a KL, a rekreační lodi ‚Babouska‘, patřící EF, bez souhlasu jejich vlastníků: 
polila celou palubu plavidla ‚Pathos‘, které kotvilo ve 4. maríně v Glyfadě, 
hořlavým přípravkem a zapálila ji sirkami, takže plavidlo ‚Pathos‘ a plavidlo 
‚Milou‘, nacházející se vedle něj, celá vzplála a navíc se oheň rozšířil na plavidlo 
EISAGGELIA PROTODIKON PEIRAIA 
 
7 
‚Babouska‘, které se nacházelo vedle ‚Milou‘; požár byl nakonec uhašen až díky 
rychlému zásahu velké skupiny hasičů; z toho vyplývá, že obžalovaná se dopustila 
jednání, za které lze uložit trest odnětí svobody na dobu delší než jeden rok, 
a pokud by obžalovaná nebyla trestně neodpovědná, byla by shledána vinnou ze 
žhářství podle čl. 169 odst. 1 [rakouského] trestního zákoníku. Z toho vyplývá, že 
rakouský soud rozhodl, o týchž skutcích, jako jsou ty, pro které bylo v Řecku 
zahájeno trestní stíhání téže obžalované. 
3.4 Tento rakouský soud krom toho nařídil následující: „[...]Vzhledem k tomu, 
že existují dostatečné důvody k obavě, že obžalovaná by se v důsledku své závažné 
duševní, tedy psychické, poruchy mohla dopustit dalšího trestného činu se 
závažnými následky, nařídil zdejší soud, aby byla v souladu s § 21 odst. 1 
[rakouského] trestního zákoníku umístěna do zařízení pro pachatele trpící 
psychiatrickým onemocněním. Podle § 45 odst. 1 [rakouského] trestního zákoníku 
lze umístění do zařízení pro pachatele trpící psychiatrickým onemocněním za 
určitých podmínek odložit (německy: „bedingt nachgesehen”) prostřednictvím 
uložení zkušební doby v trvání pěti let.“  
3.5 Souběžně s výše uvedeným řízením zaslal vedoucí státní zástupce 
městského státního zastupitelství ve Wiener Neustadt (Rakousko) dne 17. prosince 
2019 v rámci evropské právní pomoci v trestních věcech mezi členskými státy 
Unie státnímu zastupitelství při Odvolacím soudu v Pireu žádost [OMISSIS] 
s tímto doslovným zněním: „Abychom předešli problému ‚ne bis in idem‘ (nikdo 
nemůže být stíhán nebo potrestán dvakrát za tentýž trestný čin), dovolujeme si Vás 
požádat o sdělení, zda bude trestní řízení vedené proti AB v Řecku ukončeno 
s ohledem na probíhající vyšetřování a současné bydliště obžalované v Rakousku. 
S ohledem na vyšetřování, které je v současné době vedeno v Rakousku, a na 
zákaz dvojího trestu bychom Vás rovněž chtěli požádat, abyste nás neprodleně 
informovali, zda trestní řízení v Řecku pokračuje, a abyste nám v každém případě 
předali případná trestní nebo jiná soudní rozhodnutí, která byla vydána." Na tuto 
žádost odpověděl sedmý zvláštní vyšetřovací senát soudu v Pireu státnímu 
zástupci při Odvolacím soudu v Pireu v tom smyslu, že trestní řízení nebylo 
skončeno a [že] se tamější soud touto věcí stále zabývá.  
3.6 Krom toho se konstatuje, že obžalovaná přinejmenším do 6. prosince 2022 
dodržela podmínky, které jí byly uloženy uvedeným [rakouským] rozsudkem, 
a sice 1. podrobit se psychiatrické péči v centru soudní psychiatrie ve Vídni 
(Forensisch-therapeutisches Zentrum Wien), v současné době v pravidelných 
čtyřtýdenních intervalech a po dobu, kdy je z lékařského hlediska možné 
pravidelně využívat farmaceutickou péči ve formě dlouhodobě působících injekcí 
a zajistit, aby hladiny farmaceutických látek byly pravidelně kontrolovány, a to 
nejméně jednou za měsíc; a 2. podrobit se průběžné psychoterapeutické léčbě.  
4 ŽÁDOST 
4.1 Vzhledem k tomu, že rozhodnutím rakouského soudu uvedeným v bodě 3.3 
bylo rozhodnuto o podmíněném odkladu („bedingt nachgesehen“) umístění 
ŽÁDOST O ROZHODNUTÍ O PŘEDBĚŽNĚ OTÁZCE ZE DNE 26.02.2024 – VĚC C-766/24 (PPU) – 1 
 
8  
obžalované v ústavu pro duševně choré pachatele, a to na zkušební dobu pěti let, 
Soudní dvůr je žádán, aby v rámci trestní věci projednávané v Řecku a týkající se 
stejných skutkových okolností [OMISSIS] odpověděl na následující otázky 
položené řeckým soudem: 
4.2 [a)] Vztahuje se zásada ne bis in idem rovněž na pravomocný nebo 
nezrušitelný rozsudek trestního soudu jiného členského státu Unie, který 
následoval po trestním stíhání pro stejné skutky, v němž tento soud, po posouzení 
skutkových okolností případu a po zjištění, že obžalovaný není trestně odpovědný, 
uznal, že se obžalovaný dopustil předmětného jednání, ale uložil mu léčebné 
opatření – konkrétně přijetí do ústavu pro duševně choré pachatele –, které s sebou 
nese zbavení svobody obžalovaného proti jeho vůli? Jinak řečeno, představuje 
uložené léčebné opatření „trest“ a je v takovém případě rozsudek považován za 
„odsuzující rozsudek“? b) Je odpověď na předchozí otázku odlišná, pokud výše 
uvedený rozsudek uloží léčebné opatření s odkladem podmíněným splněním 
určitých podmínek obžalovaným?  
[OMISSIS] 
Pireus, 26. února 2024 
[OMISSIS]