Judgment — ECLI:EU:C:2008:526
Date: 2008-09-25
Language of the case: Czech
Court formation: Seventh Chamber
Based on: Treaty establishing the European Economic Community (1957)
Subject matter: Right of establishment;Freedom to provide services
Concepts: General
Procedure: Action for failure to fulfil obligations - successful
Origin: Czechia

ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA (sedmého senátu) 25. září 2008 (*) „Nesplnění povinnosti státem − Směrnice 2006/73/ES − Opatření, kterými se provádí směrnice 2004/39/ES − Organizační požadavky a provozní podmínky investičních podniků − Neprovedení ve stanovené lhůtě“ Ve věci C‑87/08, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 26. února 2008, Komise Evropských společenství, zastoupená P. Dejmek, jako zmocněnkyní, s adresou pro účely doručování v Lucemburku, žalobkyně, proti České republice, zastoupené M. Smolkem, jako zmocněncem, žalované, SOUDNÍ DVŮR (sedmý senát), ve složení U. Lõhmus, předseda senátu, A. Ó Caoimh (zpravodaj) a A. Arabadžev, soudci, generální advokát: M. Poiares Maduro, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, s přihlédnutím k písemné části řízení, s přihlédnutím k rozhodnutí, přijatému po vyslechnutí generálního advokáta, rozhodnout věc bez stanoviska, vydává tento Rozsudek 1 Svou žalobou se Komise Evropských společenství domáhá, aby Soudní dvůr určil, že Česká republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Komise 2006/73/ES ze dne 10. srpna 2006, kterou se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES, pokud jde o organizační požadavky a provozní podmínky investičních podniků a o vymezení pojmů pro účely zmíněné směrnice (Úř. věst. L 241, s. 26), nebo v každém případě tím, že je nesdělila Komisi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 53 odst. 1 této směrnice. Právní rámec 2 Jak vyplývá z jejího článku 1, směrnice 2006/73 stanoví podrobná pravidla provádění čl. 4 odst. 1 bodu 4 a čl. 4 odst. 2, čl. 13 odst. 2 až 8, článku 18, čl. 19 odst. 1 až 6, čl. 19 odst. 8 a článků 21, 22 a 24 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů, o změně směrnic Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/12/ES a o zrušení směrnice Rady 93/22/EHS (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 06/07, s. 263). 3 Článek 53 odst. 1 směrnice 2006/73 zní následovně: „Členské státy přijmou a zveřejní nejpozději do 31. ledna 2007 právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí. Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů a srovnávací tabulky mezi těmito předpisy a touto směrnicí.“ Postup před zahájením soudního řízení 4 Jelikož Komise neobdržela žádnou informaci o opatřeních přijatých Českou republikou k zajištění provedení směrnice 2006/73 do jejího vnitrostátního právního řádu, zahájila řízení pro nesplnění povinnosti podle článku 226 ES. 5 Poté, co Komise dne 20. dubna 2007 vyzvala Českou republiku, aby předložila vyjádření, vydala dne 29. června 2007 odůvodněné stanovisko, kterým tento členský stát vyzvala k přijetí opatření nezbytných ke splnění povinností vyplývajících z této směrnice ve lhůtě dvou měsíců od obdržení uvedeného stanoviska. 6 Česká republika odpověděla na odůvodněné stanovisko dopisem ze dne 31. srpna 2007 a uvedla, že návrh zákona byl předložen vládě ke schválení během června roku 2007 a že jeho vstup v platnost je předpokládán v listopadu téhož roku. 7 Jelikož žádné jiné později došlé informace neumožňovaly dospět k závěru, že by dotčený členský stát s konečnou platností přijal nezbytné změny, podala Komise projednávanou žalobu. K žalobě 8 Česká republika ve své žalobní odpovědi nezpochybňuje nesplnění povinnosti, které je jí vytýkáno. Uvádí pouze, že změny, které zajistí provedení směrnice 2006/73, jsou stále ve fázi schvalování a jakmile budou přijaty, splní Česká republika své povinnosti podle čl. 53 odst. 1 této směrnice. Vzhledem k tomu, že se účel žaloby Komise zanedlouho stane bezpředmětným, navrhuje tento členský stát, aby se v řízení nepokračovalo. 9 Podle ustálené judikatury se existence nesplnění povinnosti musí posuzovat vzhledem ke stavu, v němž se členský stát nacházel v době, kdy uplynula lhůta stanovená v odůvodněném stanovisku. Změny, ke kterým došlo následně, nemohou být Soudním dvorem brány v úvahu (viz zejména rozsudek ze dne 27. září 2007, Komise v. Francie, C‑9/07, bod 8). 10 Jelikož Česká republika ke dni uplynutí lhůty stanovené v odůvodněném stanovisku nepřijala opatření nezbytná k zajištění provedení směrnice 2006/73 do vnitrostátního právního řádu, musí být žaloba podaná Komisí považována za opodstatněnou. 11 V důsledku toho je třeba určit, že Česká republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí 2006/73, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 53 odst. 1 této směrnice. K nákladům řízení 12 Podle čl. 69 odst. 2 jednacího řádu se účastníku řízení, který neměl úspěch ve věci, uloží náhrada nákladů řízení, pokud to účastník řízení, který měl ve věci úspěch, požadoval. Vzhledem k tomu, že Komise náhradu nákladů řízení od České republiky požadovala a Česká republika neměla ve věci úspěch, je důvodné jí uložit náhradu nákladů řízení. Z těchto důvodů Soudní dvůr (sedmý senát) rozhodl takto: 1) Česká republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Komise 2006/73/ES ze dne 10. srpna 2006, kterou se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES, pokud jde o organizační požadavky a provozní podmínky investičních podniků a o vymezení pojmů pro účely zmíněné směrnice, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 53 odst. 1 této směrnice. 2) České republice se ukládá náhrada nákladů řízení. Podpisy. * Jednací jazyk: čeština.