Information;Order — ECLI:EU:C:2023:94
Date: 2023-02-07
Language of the case: Slovak
Court formation: Ninth Chamber
Subject matter: Right of establishment;Approximation of laws;Freedom to provide services
Procedure: Reference for a preliminary ruling - inadmissible
Origin: Slovakia

Súdny dvor Európskej únie  
   L – 2925 Luxembourg 
    
  Bratislava 03. 08. 2022 
   Číslo spisu: 3804-9000/2020 
                   3805-9000/2020 
    3806-9000/2020 
  
 
 
Návrh na začatie prejudiciálneho konania 
 
 
 
vo veci výkladu článku 1 bod 17 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/81/ES  
z 13. júla 2009 o koordinácii postupov pre zadávanie určitých zákaziek na práce, zákaziek  
na dodávku tovaru a zákaziek na služby verejnými obstarávateľmi alebo obstarávateľmi  
v oblastiach obrany a bezpečnosti a o zmene a doplnení smerníc 2004/17/ES a 2004/18/ES 
(ďalej len „smernica 2009/81/ES“) v nadväznosti na článok 2 ods. 1 bod 4 smernice 
Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ z 26. februára 2014 o verejnom obstarávaní  
a o zrušení smernice 2004/18/ES (ďalej len „smernica 2014/24/EÚ“). 
 
 
 
Účastníci vnútroštátneho konania 
 
Vnútroštátny orgán, ktorý vydal napadnuté rozhodnutie:  
Úrad pre verejné obstarávanie, Ružová dolina 10, 821 09 Bratislava, IČO: 31797903 (ďalej 
len „úrad“) 
 
Kontrolovaný subjekt, ktorý podal opravný prostriedok:  
KONŠTRUKTA – Defence, a.s., Lieskovec 575/25, 018 41 Dubnica nad Váhom, IČO: 34 
139 800, zapísaná v Obchodnom registri Okresného súdu Trenčín, Oddiel: Sa, Vložka č.: 123/R 
(ďalej len „kontrolovaný subjekt“) 
 
 
Rada Úradu pre verejné obstarávanie 
Ružová dolina 10, P. O. BOX 98, 820 05 Bratislava 
2 
Vnútroštátny súdny orgán podávajúci návrh 
1. Rada Úradu pre verejné obstarávanie (ďalej len „Rada“) ako odvolací orgán konštatuje,  
že sa považuje za vnútroštátny súdny orgán podľa článku 267 Zmluvy o fungovaní 
Európskej únie (ďalej len „ZFEÚ“) v zmysle podmienok, ktoré stanovila judikatúra Súdneho 
dvora Európskej únie (ďalej len „Súdny dvor“). 
2. Rada ako odvolací orgán, ktorý preskúmava neprávoplatné rozhodnutia úradu, je zriadená 
zákonom č. 343/2015 Z. z. o verejnom obstarávaní1 (ďalej len „ZVO“) ako stály kolektívny 
orgán úradu, ktorý pri svojej rozhodovacej činnosti uplatňuje právne predpisy (napr. § 187i  
ods. 1 až ods. 25 ZVO), pričom právomoc Rady preskúmavať neprávoplatné rozhodnutia úradu 
v odvolacom konaní, ako aj procesné pravidlá upravujúce odvolacie konanie, sú dané zákonom. 
Rada podľa § 187i ZVO obligatórne rozhoduje o odvolaniach proti rozhodnutiam úradu 
vydaným podľa § 175 ZVO, tzn. odvolanie podané proti neprávoplatnému rozhodnutiu úradu 
podlieha obligatórnemu preskúmaniu Radou v odvolacom konaní, a teda právomoc Rady je 
obligatórna, pričom rozhodnutie úradu možno súdne preskúmať až po využití odvolania  
ako opravného prostriedku, o ktorom rozhoduje Rada. V prípade rozhodnutia Rady o odvolaní 
proti rozhodnutiu úradu vydanému po uzavretí zmluvy, ktorým sa verejnému obstarávateľovi 
neukladá povinnosť (tzn. proti rozhodnutiu úradu, o aké ide vo veci samej), rozhodnutie Rady 
je záväzné a konečné, nakoľko nepodlieha súdnemu prieskumu (§ 187i ods. 22 ZVO). Rada má 
zároveň v konaní o odvolaní postavenie „tretej strany v spore“, a teda Rada je odvolací orgán 
konajúci ako tretia strana vo vzťahu k orgánu (úradu), ktorý prijal rozhodnutie tvoriace 
predmet konania.  
3. Rada má deväť členov, pričom členmi rady sú predseda úradu, ktorého podľa § 141 ods. 1 ZVO 
volí a odvoláva Národná rada Slovenskej republiky na zákonom stanovené päťročné funkčné 
obdobie, ďalej dvaja podpredsedovia úradu, ktorých na návrh predsedu úradu vymenúva 
a odvoláva Vláda Slovenskej republiky na zákonom stanovené päťročné funkčné obdobie, 
a šesť osôb, ktoré vymenúva a odvoláva Vláda Slovenskej republiky na zákonom stanovené 
päťročné funkčné obdobie, ktoré zároveň nemôžu byť zamestnancami úradu. Členovia Rady 
môžu byť odvolaní len z taxatívnych, v zákone presne uvedených dôvodov (§ 142 ods. 2 ZVO, 
§ 145 ods. 3 ZVO), ktoré sú obdobné, ako dôvody na odvolanie sudcov všeobecných súdov. 
Členovia Rady tak majú zákonom stanovené a garantované funkčné obdobie. Zároveň 
existuje výslovná zákonná požiadavka, aby predseda Rady a dvaja podpredsedovia Rady neboli 
členom politickej strany alebo politického hnutia a nepôsobili v ich prospech (§ 141 ods. 3 
ZVO). Rada ako odvolací orgán teda spĺňa podmienku nezávislosti, najmä v kontexte 
garantovaného funkčného obdobia jej členov a zákonnej povinnosti vylúčenia člena Rady  
z rozhodovania veci, ak so zreteľom na jeho pomer k veci, k účastníkom konania alebo k ich 
zástupcom možno mať pochybnosť o jeho nezaujatosti alebo ak sa v tej istej veci zúčastnil  
na konaní na inom stupni (§ 146 ods. 8 ZVO). Podľa § 187i ods. 21 ZVO proti rozhodnutiu 
Rady o odvolaní nemožno podať opravný prostriedok, a teda rozhodnutia Rady sú záväzné 
a vykonateľné a majú súdny charakter. 
4. Prvostupňové konanie o preskúmanie úkonov verejného obstarávateľa, v ktorom je vydané 
rozhodnutie úradu, ako aj odvolacie konanie proti rozhodnutiu úradu, majú presný zákonný 
rámec, ktorý umožňuje stranám riadne vypočutie a možnosť sa vyjadriť ku právnej kvalifikácii 
a skutkovému základu. Rada môže pred vydaním rozhodnutia v odvolacom konaní vyzvať 
verejného obstarávateľa, aby sa písomne vyjadril ku skutočnostiam, ktoré rada zistila v tomto 
konaní (verejný obstarávateľ má teda možnosť pred vydaním rozhodnutia vyjadriť sa k jeho 
podkladu aj k spôsobu jeho zistenia, prípadne navrhnúť jeho doplnenie), môže nariadiť ústne 
pojednávanie, alebo prerušiť odvolacie konanie s cieľom získať odborné stanovisko alebo 
znalecký posudok. Rada pritom v konaní o odvolaní rozhoduje vždy vo veci samej, pričom  
ak sú pre to dôvody, preskúmavané rozhodnutie zmení a v opačnom prípade odvolanie 
zamietne a rozhodnutie úradu potvrdí. Ak je to potrebné, Rada doplní doterajšie konanie, 
prípadne odstráni zistené vady v konaní (§ 187i ods. 14 ZVO). Na dokazovanie v odvolacom 
3 
konaní pritom možno použiť všetky prostriedky, ktorými možno zistiť a objasniť skutočný stav 
veci, a ktoré sú v súlade s právnymi predpismi. Rada v odvolacom konaní môže taktiež vydať 
predbežné opatrenie, ktorým pozastaví konanie verejného obstarávateľa do nadobudnutia 
právoplatnosti rozhodnutia Rady o odvolaní, pričom proti rozhodnutiu Rady o predbežnom 
opatrení nemožno podať opravný prostriedok. Konanie pred Radou má teda kontradiktórny 
a súdny charakter, pričom rozhodnutia Rady, ktoré sú záväzné a vykonateľné, sú zároveň 
podľa vnútroštátnej právnej úpravy (§ 45 ods. 2 písm. f) Exekučného poriadku) exekučným 
titulom.  
5. Rada je zároveň orgánom realizujúcim revízne postupy v zmysle článku 1 ods. 1 štvrtý 
pododsek smernice Rady z 21. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych 
predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmavania v rámci 
verejného obstarávania tovarov a prác (ďalej len „smernica 89/665/EHS“), ktorá má v zmysle 
vnútroštátnych predpisov zákonnú právomoc v konaniach o odvolaní proti rozhodnutiu úradu 
právne záväzným a vykonateľným spôsobom preskúmavať, či rozhodnutia prijaté verejnými 
obstarávateľmi sú v súlade s právom Európskej únie v oblasti verejného obstarávania alebo 
vnútroštátnymi právnymi predpismi, ktorými sa toto právo transponuje. Táto obligatórna 
právomoc Rady rozhodovať o porušení právnych noriem v oblasti verejného obstarávania 
pritom nie je zastupiteľná a výkon týchto revíznych postupov, vrátane preskúmania úkonov 
verejného obstarávateľa pred alebo po uzavretí zmluvy, nie je možné vylúčiť zo strany 
verejných obstarávateľov alebo záujemcov o verejné zákazky.  
6. Rozhodnutia Rady, ktoré budú výsledkom aktuálne prebiehajúcich odvolacích konaní, 
v ktorých Rada prejednáva predmet sporu, nepodliehajú súdnemu prieskumu, a teda budú 
mať záväzný a konečný charakter (§ 187i ods. 22 ZVO). Predovšetkým však zodpovedanie 
položených prejudiciálnych otázok je nevyhnutné pre rozhodnutie Rady vo veci samej. Rada 
ako odvolací orgán má teda za to, že sú naplnené predpoklady podľa článku 267 ZFEÚ na to, 
aby predložila prejudiciálne otázky Súdnemu dvoru.  
Predmet sporu 
7. Verejný obstarávateľ Ministerstvo obrany Slovenskej republiky (ďalej len „ministerstvo“)  
ako kupujúci uzavrel s kontrolovaným subjektom ako predávajúcim dňa 21. 12. 2018 Kúpnu 
zmluvu č. 2018/2752 (ďalej len „Kúpna zmluva“), na základe aplikácie in-house výnimky 
z použitia postupov verejného obstarávania (§ 1 ods. 5 ZVO, článok 12 smernice 2014/24/EÚ). 
Predmetom Kúpnej zmluvy v cene 172 199 900 eur bolo dodanie: (i) 25 kusov ShKH 
ZUZANA 2 spolu s príslušenstvom, (ii) 1 kusu simulátora na výcvik, (iii) 3 kusov súprav 
špeciálneho náradia a náhradných dielov 1:8, (iv) 1 kusu súpravy špeciálneho náradia  
a náhradných dielov 1:24 a (v) munícia. V bode 10.1 Kúpnej zmluvy sa uvádza, že predávajúci 
vyhlasuje, že na plnení predmetu zmluvy sa budú podieľať aj subdodávatelia. V rámci Kúpnej 
zmluvy sa teda predpokladalo, že kontrolovaný subjekt pri jej plnení využije aj kapacity 
subdodávateľov, avšak v Kúpnej zmluve nie je žiadnym spôsobom riešený postup výberu 
subdodávateľov zo strany kontrolovaného subjektu. 
8. Za účelom zabezpečenia plnenia predmetnej Kúpnej zmluvy následne kontrolovaný subjekt 
uzatvoril tri Zmluvy o dielo so subdodávateľmi: 
 Zmluva o dielo č. KD 011/20193 zo dňa 19. 06. 2019 uzatvorená so spoločnosťou ZTS – 
ŠPECIÁL, a.s., Lieskovec 575/25, 018 41 Dubnica nad Váhom, predmetom ktorej bolo 
dodanie 25 ks elevačných častí pre delostrelecký zbraňový systém 15 mm ShKH ZUZANA 
2, 25 ks námerových valcov a 25 ks vyvažovačov, v cene 15 523 100 eur, 
 Zmluva o dielo č. KD 013/20194 zo dňa 24. 06. 2019 uzatvorená so spoločnosťou 
MATADOR Industries, a.s., Továrenská 1, 018 41 Dubnica nad Váhom, predmetom ktorej 
bola výroba a dodanie 25 ks komplexu skupín zbraňovej nadstavby určeného pre uloženie 
a integráciu zbraňového systému a systému riadenia paľby samohybnej kanónovej húfnice 
ZUZANA 2, v cene 27 480 960 eur, 
4 
 Zmluva o dielo č. KD 016/20195 zo dňa 26. 07. 2019 uzatvorená so spoločnosťou MSM 
Martin, s.r.o., Štúrova 925/27, 018 41 Dubnica nad Váhom, predmetom ktorej bola výroba 
a dodanie 26 ks podvozku, predstavujúceho špeciálne terénne vozidlo, ktoré je navrhnuté 
ako nosič nadstavby samohybnej kanónovej húfnice ZUZANA 2, v cene 31 094 400 eur. 
9. Kontrolovaný subjekt pri uzatvorení Zmlúv o dielo nepoužil pravidlá a postupy verejného 
obstarávania, nakoľko mal za to, že nenapĺňa definičné znaky verejného obstarávateľa. 
10. Kontrolovaný subjekt je právnym nástupcom zrušeného štátneho podniku KONŠTRUKTA – 
Defence, na ktorého prešli všetky práva a záväzky [pozn.: V roku 1953 bol založený národný 
podnik KONŠTRUKTA Trenčín, n.p. V roku 1988 bol tento národný podnik transformovaný  
na štátny podnik KONŠTRUKTA Trenčín, š.p. V roku 1993 došlo k rozdeleniu tohto štátneho 
podniku na: (i) KONŠTRUKTA – Defence, š.p. a (ii) KONŠTRUKTA – Industry, š.p. V roku 
1996 vznikol kontrolovaný subjekt transformáciou štátneho podniku KONŠTRUKTA – Defence 
na akciovú spoločnosť.]. Jediným akcionárom kontrolovaného subjektu je spoločnosť  
DMD GROUP, a.s., Lieskovec 575/25, 018 41 Dubnica nad Váhom (ďalej len „DMD GROUP, 
a.s.“), pričom jediným akcionárom spoločnosti DMD GROUP, a.s. je Slovenská republika, 
v mene ktorej koná ministerstvo, ktoré je verejným obstarávateľom, a ktoré plní potreby 
všeobecného záujmu (zabezpečenie a riadenie obrany Slovenskej republiky a ozbrojených síl 
Slovenskej republiky). 
11. Zo stanov6 kontrolovaného subjektu vyplýva, že pôsobnosť valného zhromaždenia vykonáva 
jediný akcionár, a to ministerstvo prostredníctvom spoločnosti DMD GROUP, a.s., pričom 
valné zhromaždenie volí a odvoláva členov predstavenstva kontrolovaného subjektu, menuje 
predsedu predstavenstva kontrolovaného subjektu, ktorý v zmysle stanov vykonáva funkciu 
generálneho riaditeľa kontrolovaného subjektu, a zároveň valné zhromaždenie volí a odvoláva 
členov dozornej rady kontrolovaného subjektu. Ministerstvo teda prostredníctvom spoločnosti 
DMD GROUP, a.s. vymenúva alebo volí viac ako polovicu členov riadiaceho a kontrolného 
orgánu kontrolovaného subjektu (čl. 7 bod 1 stanov). Kontrolovaný subjekt je teda de facto  
vo výlučnom vlastníctve Slovenskej republiky. 
12. Skutočnosť, že činnosť ministerstva spočíva taktiež v plnení potrieb všeobecného záujmu, 
kontrolovaný subjekt nespochybňuje, kontrolovaný subjekt však tvrdí, že on sám nebol 
zriadený za účelom uspokojovania potrieb všeobecného záujmu, a teda, že jeho primárnym 
účelom nie je uspokojovanie potrieb vo verejnom záujme, ale dosahovanie zisku.  
13. Kontrolovaný subjekt vykonáva operácie pre ministerstvo ako verejného obstarávateľa,  
ako aj operácie na trhu vyznačujúcom sa hospodárskou súťažou (kontrakty so zahraničnými 
subjektmi). Z informácií ministerstva vyplýva, že obrat kontrolovaného subjektu z kontraktov 
uzatvorených s ministerstvom a inými právnickými osobami kontrolovanými ministerstvom  
za posledné tri roky predchádzajúce roku, v ktorom bola uzatvorená Kúpna zmluva, t. j. za roky 
2015 – 2017, predstavuje 88,70 % z celkového obratu kontrolovaného subjektu, a teda 
väčšinové operácie realizuje kontrolovaný subjekt priamo pre ministerstvo. 
14. Predmetným záväzkovým vzťahom pritom predchádzala séria postupných krokov od roku 
2009, na základe ktorých došlo k riešeniu úlohy v oblasti vedy a výskumu, ktorej cieľom bola 
modernizácia zbraňového systému „ZUZANA 2“. Zmluvne sa tento cieľ prejavil v uzatvorení 
Zmluvy o hospodárení so spoločnou vecou zo dňa 15. 06. 20097, ktorú uzavreli ministerstvo, 
Ministerstvo hospodárstva Slovenskej republiky, kontrolovaný subjekt a spoločnosť DMD 
GROUP, a.s. ako spoluvlastníci zbraňového systému „ZUZANA 2“. Na základe dohody 
uvedených subjektov sa hlavným investorom projektu stala spoločnosť DMD GROUP, a.s.  
a kontrolovaný subjekt sa stal dodávateľom technického riešenia projektu. Dňa 03. 06. 2013 
uzatvorili ministerstvo, Ministerstvo hospodárstva Slovenskej republiky, kontrolovaný subjekt 
a spoločnosť DMD GROUP, a.s. Zmluvu spoluvlastníkov o schválení výšky, resp. zmeny 
výšky spoluvlastníckych podielov7, v ktorej sa zmluvné strany dohodli, že budúcu výrobu 
zbraňového systému „ZUZANA 2“ bude na vlastné náklady zabezpečovať kontrolovaný 
5 
subjekt, ktorý sa stane výlučným vlastníkom vyrobených kusov zbraňového systému 
„ZUZANA 2“ a bude s nimi oprávnený nakladať samostatne, pričom v príslušnom zmluvnom 
ustanovení (čl. III bod 6) je zároveň uvedené, cit.: „Zmluvné strany potvrdzujú, že týmto 
ustanovením nie je dotknuté ich spoluvlastníctvo k hmotným a nehmotným výsledkom riešenia 
úlohy rozvoja vedy a techniky pre systém ZUZANA 2 a s tým súvisiace práva.“ 
15. Zo Zmluvy spoluvlastníkov o schválení výšky, resp. zmeny výšky spoluvlastníckych podielov 
tiež vyplýva, že spoločnosť DMD GROUP, a.s. v rokoch 2011 až 2013 vynaložila finančné 
prostriedky vo výške 5 566 620,19 eur na vývojové práce, strelecké skúšky a ďalšie činnosti  
na dokončenie systému „ZUZANA 2“, pričom ministerstvo zároveň prispelo finančným 
vkladom 818 750,54 eur, na základe čoho sa spoluvlastnícke podiely k hmotným a nehmotným 
výsledkom riešenia úlohy rozvoja vedy a techniky pre systém „ZUZANA 2“ upravili 
nasledovne: spoločnosť DMD GROUP, a.s. 68,88 %, ministerstvo 5,06 %, Ministerstvo 
hospodárstva Slovenskej republiky 14,31 % a kontrolovaný subjekt 11,75 %. 
16. Slovenská republika teda priamo cez ministerstvo a spoločnosť DMD GROUP, a.s. dlhodobo 
financuje vývoj zbraňového systému „ZUZANA 2“, a to primárne pre potreby ozbrojených síl 
Slovenskej republiky, pričom zároveň je priamym väčšinovým spoluvlastníkom výsledkov 
tohto vývoja. Nakoľko jediným akcionárom kontrolovaného subjektu je spoločnosť DMD 
GROUP, a.s., ktorej jediným akcionárom je Slovenská republika, v mene ktorej koná 
ministerstvo, de facto je Slovenská republika výlučným vlastníkom výsledkov vývoja 
zbraňového systému „ZUZANA 2“.  
17. Na uvedenom nič nemení ani skutočnosť, že kontrolovaný subjekt je oprávnený pri výkone 
svojich ďalších činností tento zbraňový systém následne poskytovať v konkurenčnom prostredí 
iným zahraničným subjektom. Kontrolovaný subjekt teda pri iných verejných zákazkách  
pre iné (zahraničné) subjekty, je možno vystavený medzinárodnej konkurencii a hospodárskej 
súťaži, avšak v posudzovanom prípade, a teda pri zákazke na výrobu 25 ks zbraňového systému 
„ZUZANA 2“ priamo pre ministerstvo, kontrolovaný subjekt nebol vystavený konkurenčnému 
prostrediu, a teda ani hospodárskej súťaži s inými výrobcami obdobných zbraňových systémov. 
18. V zmysle rozsudku Súdneho dvora zo dňa 10. 04. 2008 vo veci C-393/06, Ing. Aigner 
(ECLI:EU:C:2008:213) nie je pritom relevantné to, že kontrolovaný subjekt vykonáva okrem 
svojej úlohy vo všeobecnom záujme aj iné činnosti, ktorých cieľom je dosiahnutie zisku 
(zákazky pre iné subjekty), ak aj naďalej plní potreby všeobecného záujmu. Vychádzajúc 
z tohto rozsudku Súdneho dvora je zároveň možné konštatovať, že význam činností, ktoré sú 
vykonávané s cieľom dosiahnuť zisk, je zanedbateľný v porovnaní s celkovými činnosťami 
kontrolovaného subjektu na účely jeho kvalifikácie ako verejného obstarávateľa (tiež rozsudok 
Súdneho dvora zo dňa 15. 01. 1998 vo veci C-44/96, Mannesmann, ECLI:EU:C:1998:4, 
rozsudok Súdneho dvora zo dňa 27. 02. 2003 vo veci C-373/00, Adolf Truley, ECLI: 
EU:C:2003:110, rozsudok Súdneho dvora zo dňa 22. 05. 2003 vo veci C-18/01, Korhonen, 
ECLI:EU:C:2003:300). Nezdá sa byť teda relevantné to, ktoré z týchto činností vykonávaných 
daným subjektom prevažujú, nakoľko v zmysle judikatúry Súdneho dvora taktiež skutočnosť, 
že uspokojovanie potrieb vo všeobecnom záujme predstavuje len relatívne malú časť činností, 
ktoré daný subjekt skutočne vykonáva, je irelevantná za predpokladu, že daný subjekt naďalej 
plní potreby vo všeobecnom záujme, ktorých plnenie sa od neho vyžaduje (napr. rozsudok 
Súdneho dvora zo dňa 22. 05. 2003 vo veci C-18/01, Korhonen, ECLI:EU:C:2003:300).  
V posudzovanom prípade výrazne prevažujú činnosti vykonávané kontrolovaným subjektom 
pre ministerstvo (verejného obstarávateľa). 
19. V stanovách8 kontrolovaného subjektu bol v roku 1997 doplnený čl. IV „Strategické záujmy 
štátu“, podľa ktorého bez súhlasu Ministerstva hospodárstva Slovenskej republiky nie je možné 
v danej spoločnosti (kontrolovaný subjekt) prijať rozhodnutie o zavedení, resp. zrušení nového 
výrobného programu alebo výrobkov špeciálnej techniky, a zároveň kontrolovaný subjekt  
je povinný prednostne plniť záväzky, ktoré vyplývajú z medzištátnych zmlúv a dohovorov,  
ale aj objednávok, ktoré súvisia so štátnymi zákazkami. V zmysle zákona č. 192/1995 Z. z. 
6 
o zabezpečení záujmov štátu pri privatizácii strategicky dôležitých štátnych podnikov 
a akciových spoločností bola pritom spoločnosť Konštrukta – Defence, štátny podnik, Trenčín 
(právny predchodca kontrolovaného subjektu) označená za strategicky dôležitý štátny podnik 
v odvetví zbrojárskej výroby, ktorý nemôže byť predmetom privatizácie. V dôvodovej správe 
k tomuto zákonu je pritom uvedené, že tento majetok štátu má z hľadiska jeho hospodárskeho 
rozvoja, bezpečnosti a obranyschopnosti osobitný význam, a je preto v záujme štátu, aby zostal 
v jeho vlastníctve. Z uvedeného teda nevyplýva tvrdenie kontrolovaného subjektu, že bol 
založený primárne za účelom dosahovania zisku, ale z uvedeného vyplýva, že kontrolovaný 
subjekt bol aj v čase jeho založenia (transformácie z pôvodného štátneho podniku na akciovú 
spoločnosť) Slovenskou republikou považovaný za strategický štátny podnik v odvetví 
zbrojárskej výroby s osobitným významom z hľadiska hospodárskeho rozvoja, bezpečnosti 
a obranyschopnosti štátu. Uvedenému nasvedčuje taktiež skutočnosť, že po transformácii 
kontrolovaného subjektu na akciovú spoločnosť, bola do stanov kontrolovaného subjektu 
včlenená povinnosť prednostne plniť záväzky štátu, ktoré vyplývajú z medzištátnych zmlúv 
a dohovorov, ale aj objednávok, ktoré súvisia so štátnymi zákazkami. Je teda možné mať za to, 
že aj pri transformácii kontrolovaného subjektu na akciovú spoločnosť bolo úmyslom 
Slovenskej republiky ponechať si rozhodujúci vplyv u kontrolovaného subjektu, nakoľko jeho 
činnosť Slovenská republika považovala za strategickú a osobitne významnú pre plnenie úloh 
všeobecného záujmu, a teda primárnym úmyslom nebolo založenie kontrolovaného subjektu 
na účely dosahovania zisku. Cieľom založenia kontrolovaného subjektu teda primárne nebolo 
vystaviť tento subjekt hospodárskej súťaži v trhových podmienkach, ale kontrolovaný subjekt 
bol založený za účelom zabezpečenia obranyschopnosti Slovenskej republiky, aj keď uvedené 
výslovne nevyplýva z jeho zakladateľskej listiny, či pôvodných stanov. V zmysle rozsudku 
Súdneho dvora zo dňa 15. 01. 1998 vo veci C-44/96, Mannesmann (ECLI:EU:C:1998:4)  
má pritom rozhodujúci význam práve zhodnotenie prvotného cieľa stanoveného pri založení 
daného subjektu. Ak bol subjekt vytvorený s cieľom zabezpečovania potrieb vo verejnom 
záujme a bežne popritom vykonáva aj hospodárske aktivity zamerané na zisk, nie je daný 
právny dôvod vyňatia tohto subjektu spod pôsobnosti smerníc vo verejnom obstarávaní,  
a to dokonca ani vtedy, ak jeho činnosť vo verejnom záujme bežne predstavuje len neveľkú 
časť v porovnaní s rozsahom jej obchodnej činnosti. 
20. V zmysle rozsudku Súdneho dvora zo dňa 10. 04. 2008 vo veci C-393/06, Ing. Aigner 
(ECLI:EU:C:2008:213) je potrebné vziať do úvahy všetky okolnosti, ktoré existovali v dobe 
zriadenia kontrolovaného subjektu, ako aj podmienky, v ktorých vykonáva svoju činnosť,  
napr. podmienky, za akých sú mu zadávané zákazky na plnenie potrieb všeobecného záujmu. 
Z tohto rozsudku zároveň vyplýva, že nie je relevantné, či sú tieto potreby skutočne plnené 
alebo či by mohli byť plnené súkromnými podnikmi. Je dôležité, aby išlo o potreby, ktoré sú 
vo všeobecnosti z dôvodov týkajúcich sa všeobecného záujmu plnené samotným štátom alebo 
územnou samosprávou alebo si tieto orgány chcú v súvislosti s uvedenými potrebami zachovať 
rozhodujúci vplyv. Za „potreby verejného záujmu, ktoré nemajú priemyselnú alebo obchodnú 
povahu“ je v zmysle judikatúry Súdneho dvora možné vo všeobecnosti považovať tie, ktoré sú 
uspokojované inak ako prostredníctvom dostupnosti tovarov a služieb na trhu, a z dôvodu,  
že na ich uspokojovanie je nazerané ako na verejný záujem, sa štát rozhodol sám tieto úlohy 
vykonávať alebo si nad ich vykonávaním aspoň udržiava potrebnú kontrolu. Nie je pritom 
relevantné ani to, že predmetný subjekt vykonáva okrem svojej úlohy vo všeobecnom záujme 
aj iné činnosti, ktorých cieľom je dosiahnutie zisku (zákazky pre iné subjekty), ak aj naďalej 
plní potreby všeobecného záujmu. Význam činností, ktoré sú vykonávané s cieľom dosiahnuť 
zisk, môže byť totiž zanedbateľný v porovnaní s celkovými činnosťami tohto subjektu na účely 
jeho kvalifikácie ako verejného obstarávateľa (rozsudok Súdneho dvora zo dňa 10. 11. 1998  
vo veci C-360/96, BFI Holding, ECLI:EU:C:1998:525). 
21. Úrad v odvolaniami napadnutých rozhodnutiach konštatoval porušenie § 10 ods. 1 ZVO (podľa 
ktorého je verejný obstarávateľ povinný pri zadávaní zákaziek postupovať podľa tohto zákona), 
nakoľko kontrolovaný subjekt sa nezatriedil ako verejný obstarávateľ a zadal verejné 
7 
zákazky (i) na dodanie 25 ks elevačných častí pre delostrelecký zbraňový systém 15 mm ShKH 
ZUZANA 2, 25 ks námerových valcov a 25 ks vyvažovačov, (ii) na výrobu a dodanie 25 ks 
komplexu skupín zbraňovej nadstavby určeného pre uloženie a integráciu zbraňového systému 
a systému riadenia paľby samohybnej kanónovej húfnice ZUZANA 2 a (iii) na výrobu 
a dodanie 26 ks podvozku, predstavujúceho špeciálne terénne vozidlo, ktoré je navrhnuté  
ako nosič nadstavby samohybnej kanónovej húfnice ZUZANA 2, bez použitia pravidiel  
a postupov verejného obstarávania. Podľa úradu kontrolovaný subjekt napĺňa definičné 
znaky verejného obstarávateľa podľa § 7 ods. 1 písm. d) ZVO, ktorý je transpozíciou článku 2 
ods. 1 bodu 4 smernice 2014/24/EÚ do vnútroštátneho právneho poriadku.  
22. Medzi úradom a kontrolovaným subjektom je pritom sporné, či kontrolovaný subjekt je osobou 
založenou alebo zriadenou na osobitný účel plnenia potrieb všeobecného záujmu, ktoré nemajú 
priemyselný charakter alebo obchodný charakter. Rozpor medzi stranami sporu konkrétne 
spočíva v existencii alebo neexistencii všeobecného verejného záujmu a priemyselného alebo 
obchodného charakteru plnených potrieb. 
Hlavné tvrdenia účastníkov konania 
23. Úrad tvrdí, že k uzatvoreniu Kúpnej zmluvy došlo na podklade uznesenia Vlády Slovenskej 
republiky č. 249/2018 zo dňa 23. 05. 20189, ktorým Vláda Slovenskej republiky schválila 
„Návrh realizácie projektu 155 mm samohybná kanónová húfnica ZUZANA 2“ a uložila 
ministrovi obrany Slovenskej republiky začať proces realizácie daného projektu. Realizáciu 
tohto projektu odobrila aj Bezpečnostná rada Slovenskej republiky dňa 23. 05. 2018 uznesením 
č. 59910. Z materiálov, ktoré mali dané orgány k dispozícii pred svojím rozhodovaním, vyplýva, 
že pokiaľ bude schválená realizácia daného projektu, jediným subjektom, ktorý môže daný 
projekt realizovať, je kontrolovaný subjekt. Konkrétne v dokumente „Doložka vybraných 
vplyvov“11 ministerstvo uviedlo, že iné alternatívne riešenia nie sú možné, nakoľko jediným 
výrobcom a dodávateľom zavedeného delostreleckého zbraňového systému 155 mm ShKH 
ZUZANA 2 je kontrolovaný subjekt, pričom dodávky uvedeného systému budú realizované 
slovenským dodávateľom vo vlastníctve štátu. V tomto dokumente ministerstvo tiež uviedlo, 
že cieľom je vytvoriť vecný, finančný a časový rámec (v horizonte rokov 2018 – 2022) 
realizácie projektu vyzbrojovania ozbrojených síl Slovenskej republiky týmto zbraňovým 
systémom. V podkladových materiáloch k rozhodovaniu Vlády Slovenskej republiky sa teda 
nepočítalo so žiadnou alternatívou k dodaniu delostreleckého zbraňového systému 155 mm 
ShKH ZUZANA 2. V dokumente „Návrh realizácie projektu 155 mm samohybná kanónová 
húfnica ZUZANA 2“ je zároveň uvedené, že tento delostrelecký zbraňový systém je jedinečným 
výrobkom slovenského obranného priemyslu, ktorý je dlhodobo používaným v ozbrojených 
silách Slovenskej republiky. 
24. Úrad preto tvrdí, že činnosť kontrolovaného subjektu je nevyhnutná na to, aby ministerstvo 
mohlo vykonávať svoju činnosť a úlohy udelené Vládou Slovenskej republiky predmetným 
uznesením, pričom ak aj existovala teoretická možnosť, že mohlo prísť k rozhodnutiu o výbere 
iného výrobcu, ako je kontrolovaný subjekt, tak k takejto možnosti reálne neprišlo. Úrad teda 
tvrdí, že Kúpna zmluva je výsledkom plnenia úloh uložených ministerstvu zo strany Vlády 
Slovenskej republiky, pričom na splnenie daných úloh nemalo ministerstvo inú možnosť,  
než zadať plnenie daných úloh kontrolovanému subjektu, pričom uzatvorenie Kúpnej zmluvy 
bolo výsledkom aplikácie in-house výnimky z použitia postupov verejného obstarávania podľa 
§ 1 ods. 5 ZVO, ktorá predstavuje pre ministerstvo ako verejného obstarávateľa možnosť 
neaplikovať pravidlá a postupy verejného obstarávania, nakoľko sa rozhodol využiť svoje 
vlastné kapacity, hoci tieto kapacity formálne patria inému právnemu subjektu (rozsudok 
Súdneho dvora zo dňa 08. 12. 2016 vo veci C-553/15, Undis Servizi, ECLI:EU:C:2016:935).  
25. Úrad ďalej tvrdí, že pokiaľ bola kontrolovanému subjektu zo strany ministerstva ako verejného 
obstarávateľa zadaná úloha postupom in-house výnimky, tak kontrolovaný subjekt žiadnym 
spôsobom nevystupoval voči ministerstvu ako rovnocenný partner, ktorý by voči nemu mohol 
8 
vznášať akékoľvek relevantné požiadavky, resp. svoje úvahy, a to vrátane úvah ekonomických. 
Formálne by síce kontrolovaný subjekt, s ohľadom na skutočnosť, že formálne ide o rozličné 
právne subjekty, mohol svoje požiadavky, resp. úvahy vznášať, ale z vecného pohľadu stále  
ide o požiadavky, resp. úvahy predkladané v rámci jedného subjektu, a to ministerstva. Vecná 
nerovnocennosť subjektov vyplývajúca zo samotnej povahy in-house výnimky má za následok, 
že pokiaľ ministerstvo zadalo kontrolovanému subjektu úlohu plniť predmet Kúpnej zmluvy, 
tento ju nemohol odmietnuť splniť a akékoľvek požiadavky, resp. úvahy kontrolovaného 
subjektu (aj ekonomické), nemohli mať žiadnu relevanciu. V danom prípade teda z dôvodu 
využitia in-house výnimky vo vzájomnom vzťahu daných subjektov absentuje logika trhu 
a s ňou aj hospodárska súťaž, t. j. kontrolovaný subjekt nemusel s ohľadom na špecifickú 
previazanosť s ministerstvom v rámci trhu súťažiť s inými súťažiteľmi, aby mu bola zadaná 
úloha od ministerstva, a zároveň absentuje možnosť kontrolovaného subjektu odmietnuť splniť 
úlohu, ktorú mu ministerstvo zadalo. Na základe uvedeného úrad tvrdí, že kontrolovaný subjekt 
sa pri uzatváraní Kúpnej zmluvy s ministerstvom na účely plnenia potrieb všeobecného záujmu 
riadil inými ako ekonomickými úvahami, a to iba rozhodnutím ministerstva o tom, že Kúpna 
zmluva bude uzatvorená. V danom prípade tak Kúpna zmluva nebola výsledkom hospodárskej 
súťaže na relevantnom trhu, ale iba výsledkom rozhodnutia ministerstva o aplikácii in-house 
výnimky a výsledkom plnenia úloh uložených ministerstvu Vládou Slovenskej republiky. Úrad 
preto v nadväznosti na závery Súdneho dvora uvedené v rozsudku zo dňa 05. 10. 2017 vo veci 
C-567/15, LitSpecMet (ECLI:EU:C:2017:736) tvrdí, že kontrolovaný subjekt mal v súvislosti 
s uzatvorením predmetných Zmlúv o dielo postavenie verejného obstarávateľa. 
26. Kontrolovaný subjekt tvrdí, že nie je organizáciou riadenou verejným právom, keďže 
vykonáva činnosti s priemyselným alebo komerčným charakterom, keď poskytuje priemyselné 
služby za odplatu, nesie podnikateľské riziko svojich činností a funguje v konkurenčnom 
prostredí. Činnosť kontrolovaného subjektu pritom nie je nevyhnutne potrebná pre plnenie úloh 
ministerstva, čo je podľa rozsudku Súdneho dvora zo dňa 05. 10. 2017 vo veci C-567/15, 
LitSpecMet jedným z posudzovaných znakov. Činnosti kontrolovaného subjektu teda nie sú 
nevyhnutné na to, aby ministerstvo mohlo vykonávať svoju činnosť, nakoľko na zabezpečenie 
vykonávania svojej činnosti ministerstvo nie je odkázané výlučne na plnenia poskytované  
zo strany kontrolovaného subjektu, ale poskytovanie týchto plnení môže byť ministerstvom 
zabezpečené aj inými subjektmi. Pri uzatvorení a plnení Kúpnej zmluvy sa teda kontrolovaný 
subjekt riadil výlučne ekonomickými úvahami, pričom kontrolovaný subjekt má zároveň za to, 
že pôsobí v trhových podmienkach a všetky činnosti, ktoré vykonáva, majú priemyselný 
charakter. 
27. Kontrolovaný subjekt ďalej tvrdí, že pri vykonávaní svojej podnikateľskej činnosti nie je 
chránený žiadnym kontrolným mechanizmom kompenzácie finančných strát, a zároveň jeho 
podnikateľská činnosť ako obchodnej spoločnosti je založená na kritériách výkonnosti, 
efektivity a efektívnosti nákladov. Kontrolovaný subjekt tvrdí, že je na relevantnom trhu 
obranného priemyslu vystavený silnej celosvetovej konkurencii, nakoľko ďalšími výrobcami 
obdobných zbraňových systémov, ako je ZUZANA 2, sú na svetovom trhu napr. NEXTER, 
Francúzsko, BAE SYSTEMS, RHEINMETALL, Nemecko, HANWHA DEFENSE, Južná 
Kórea, ELBIT SYSTEMS, Izrael. Účelom verejnoprávneho subjektu je pritom uspokojovanie 
potrieb vo verejnom záujme, ktoré nie sú uspokojované súkromnými podnikateľmi, resp. štát 
chce mať na uspokojovaní daných potrieb vo verejnom záujme výhradný alebo rozhodujúci 
vplyv, pričom kontrolovaný subjekt zároveň pôsobí ako súťažiteľ v tendroch vyhlasovaných 
inými štátmi. Primárnym účelom kontrolovaného subjektu teda nie je uspokojovanie potrieb  
vo verejnom záujme, ale dosahovanie zisku na základe výkonu podnikania. Zo zakladateľskej 
listiny kontrolovaného subjektu zo dňa 29. 03. 199612, ako ani z prvotného znenia stanov 
kontrolovaného subjektu, ktoré sú súčasťou zakladateľskej listiny, podľa kontrolovaného 
subjektu nevyplýva, že bol založený na osobitný účel plnenia potrieb všeobecného záujmu.  
28. V súvislosti s uvedeným tvrdením kontrolovaného subjektu Rada dodáva, že zo zakladateľskej 
listiny kontrolovaného subjektu, ako ani z prvotného znenia stanov kontrolovaného subjektu, 
9 
priamo nevyplýva účel založenia kontrolovaného subjektu, pričom zo zakladateľskej listiny 
vyplýva len to, že kontrolovaný subjekt je univerzálnym právnym nástupcom zanikajúceho 
štátneho podniku KONŠTRUKTA – Defence, Trenčín. V zmysle rozsudku Súdneho dvora  
zo dňa 15. 05. 2003 vo veci C-214/00 (ECLI:EU:C:2003:276) sa pojem „verejný obstarávateľ“, 
vrátane pojmu „inštitúcia, ktorá sa spravuje verejným právom“, vzhľadom na ciele smerníc  
v oblasti zadávania verejných zákaziek, má vykladať funkčne a v širšom zmysle. V zmysle 
rozsudku Súdneho dvora zo dňa 22. 05. 2003 vo veci C-18/01, Korhonen (bod 59): „Pre účely 
rozhodnutia, či potreba verejného záujmu má priemyselnú alebo obchodnú povahu, musia 
národné súdy posúdiť okolnosti, ktoré prevládali v čase založenia spoločnosti a podmienky,  
v ktorých svoje činnosti vykonáva, berúc do úvahy obzvlášť skutočnosť, že primárne nesmeruje 
k vytváraniu zisku, že nenesie riziká spojené s danými činnosťami a akékoľvek verejné 
financovanie predmetnej činnosti.“ 
29. Kontrolovaný subjekt tvrdí, že pre posúdenie, či jeho činnosť má priemyselný alebo obchodný 
charakter, je rozhodné posúdenie danej činnosti ako podnikateľskej aktivity zameranej  
na dosahovanie zisku, pričom činnosť kontrolovaného subjektu je priemyselného charakteru, 
keďže jeho produkty sú tovary a služby v oblasti obranného priemyslu, a kontrolovaný  
subjekt ako obchodná spoločnosť má právo tieto tovary a služby predávať tretím osobám. 
Kontrolovaný subjekt tvrdí, že vplyv štátu je uplatňovaný výlučne prostredníctvom výkonu 
práv jediného akcionára, ktorým je spoločnosť DMD GROUP, a.s., pričom žiadnym iným 
spôsobom štát na podnikateľskú činnosť kontrolovaného subjektu nevplýva (a to ani priamo 
ani nepriamo prostredníctvom finančného riadenia). 
30. V súvislosti s uvedeným tvrdením kontrolovaného subjektu Rada dodáva, že pôsobnosť 
valného zhromaždenia kontrolovaného subjektu vykonáva ministerstvo prostredníctvom 
spoločnosti DMD GROUP, a.s., pričom valné zhromaždenie zároveň volí a odvoláva členov 
predstavenstva, menuje predsedu predstavenstva, ako aj volí a odvoláva členov dozornej rady, 
a zároveň funkciu generálneho riaditeľa kontrolovaného subjektu vykonáva predseda 
predstavenstva. Na základe uvedeného je možné mať za to, že ministerstvo prostredníctvom 
spoločnosti DMD GROUP, a.s. má výlučný vplyv na podnikateľskú činnosť kontrolovaného 
subjektu. Zároveň je možné sa domnievať, že štát cez takéto vlastníctvo „vie regulovať“  
aj prípadnú hroziacu stratu kontrolovaného subjektu, hoci formálne nie je stanovený žiadny 
mechanizmus, ktorý by kontrolovanému subjektu zabezpečil elimináciu rizík, a to napríklad 
prostredníctvom zákaziek, ktoré mu ministerstvo zadá. Je pritom nepochybne v záujme štátu, 
aby mal fungujúci zbrojársky podnik. Uvedenému nasvedčuje aj skutočnosť, že až 88,70 %  
z celkového obratu kontrolovaného subjektu pochádza výlučne z kontraktov uzatvorených  
s ministerstvom.  
31. Kontrolovaný subjekt ďalej tvrdí, že preskúmavaným záväzkovým vzťahom predchádzala séria 
postupných krokov od roku 2009, na základe ktorých došlo k riešeniu úlohy v oblasti vedy  
a výskumu, ktorej cieľom bola modernizácia zbraňového systému „155 mm ShKH ZUZANA 
2000“. Kontrolovaný subjekt zrealizoval výrobu prototypov, ktoré sa následne podrobili 
vojskovým skúškam, a po ich úspešnom absolvovaní bol zbraňový systém „ZUZANA 2“ 
zaradený do používania v ozbrojených silách Slovenskej republiky. Tento zbraňový systém  
tak splnil formálne všetky kroky potrebné na to, aby mohol byť následne sériovo vyrábaný  
a ponúkaný ako komerčný produkt na relevantnom trhu, pričom jedným zo subjektov, ktorý 
prejavil záujem o kúpu zbraňového systému „ZUZANA 2“, je aj Slovenská republika.  
V Zmluve spoluvlastníkov o schválení výšky, resp. zmeny výšky spoluvlastníckych podielov, 
sa zmluvné strany dohodli, že budúcu výrobu zbraňového systému „ZUZANA 2“ bude  
na vlastné náklady zabezpečovať kontrolovaný subjekt, ktorý sa stane výlučným vlastníkom 
vyrobených kusov zbraňového systému „ZUZANA 2“ a bude s nimi oprávnený nakladať 
samostatne, pričom vychádzajúc zo zmluvných vzťahov medzi spoluvlastníkmi spoločnej veci 
je kontrolovaný subjekt držiteľom výhradných práv oprávňujúcich výlučne kontrolovaný 
subjekt na výrobu a predaj zbraňového systému „ZUZANA 2“, a práve táto skutočnosť bola 
dôvodom, ktorý viedol ministerstvo ako predkladateľa uvedených materiálov na rokovanie 
10 
Vlády Slovenskej republiky k formulácii ich obsahu, a následne Vládu Slovenskej republiky  
k formulácii predmetného uznesenia, na základe ktorého bolo ministrovi obrany Slovenskej 
republiky uložené začať proces realizácie projektu na základe schváleného „Návrhu realizácie 
projektu 155 mm samohybná kanónová húfnica ZUZANA 2“. Podľa kontrolovaného subjektu 
teda činnosti tohto subjektu v čase rozhodovania ministerstva o ďalšom postupe pri obstaraní 
samohybných kanónových húfnic neboli nevyhnutné na to, aby ministerstvo mohlo vykonávať 
svoju činnosť. 
32. V súvislosti s uvedeným tvrdením kontrolovaného subjektu Rada dodáva, že z rozsudku 
Súdneho dvora zo dňa 05. 10. 2017 vo veci C-567/15, LitSpecMet vyplýva, že na splnenie 
podmienky, v zmysle ktorej sú činnosti spoločnosti nevyhnutné na to, aby verejný obstarávateľ 
mohol vykonávať svoju činnosť, postačuje v tomto prípade skutočnosť, že obrana Slovenskej 
republiky je zaiste všeobecným záujmom, pričom na zabezpečenie tohto všeobecného záujmu 
ministerstvo potrebuje aj zbraňové systémy, a teda činnosť kontrolovaného subjektu, ktorý 
vyvíja a vyrába tieto zbraňové systémy, je tak nevyhnutná na to, aby ministerstvo mohlo 
vykonávať svoju činnosť na úseku zabezpečenia obrany Slovenskej republiky. Nevyžaduje  
sa preto, aby bol kontrolovaný subjekt jediným subjektom, ktorý dokáže vyrobiť tieto zbraňové 
systémy pre ministerstvo. 
Ustanovenia vnútroštátneho práva 
33. Podľa § 7 ods. 1 ZVO13 je verejným obstarávateľom na účely tohto zákona:  
a) Slovenská republika zastúpená svojimi orgánmi,  
b) obec, 
c) vyšší územný celok, 
d) právnická osoba, ktorá spĺňa požiadavky podľa odseku 2,  
e) združenie právnických osôb, ktorého členmi sú výlučne verejní obstarávatelia uvedení  
v písmenách a) až d).  
34. Podľa § 7 ods. 2 ZVO právnická osoba podľa odseku 1 písm. d) je osoba založená alebo 
zriadená na osobitný účel plnenia potrieb všeobecného záujmu, ktoré nemajú priemyselný 
charakter alebo obchodný charakter, a  
a) je úplne alebo z väčšej časti financovaná verejným obstarávateľom podľa odseku 1 písm. a) 
až d),  
b) je kontrolovaná verejným obstarávateľom podľa odseku 1 písm. a) až d) alebo  
c) verejný obstarávateľ podľa odseku 1 písm. a) až d) vymenúva alebo volí viac ako polovicu 
členov jej riadiaceho orgánu alebo kontrolného orgánu. 
35. Podľa § 10 ods. 1 ZVO verejný obstarávateľ a obstarávateľ sú povinní pri zadávaní zákaziek, 
koncesií a pri súťaži návrhov postupovať podľa tohto zákona. 
Ustanovenia práva Únie 
36. Podľa článku 1 bod 17 smernice 2009/81/ES „verejní obstarávatelia alebo obstarávatelia“  
sú verejní obstarávatelia uvedení v článku 1 ods. 9 smernice 2004/18/ES a obstarávatelia 
uvedení v článku 2 smernice 2004/17/ES. 
37. Podľa článku 1 ods. 9 smernice Európskeho parlamentu a Rady č. 2004/18/ES z 31. marca 2004  
o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku 
tovaru a verejných zákaziek na služby (ďalej len „smernica č. 2004/18/ES“) „verejní 
obstarávatelia“ sú štátne, regionálne alebo miestne orgány, inštitúcie, ktoré sa spravujú 
verejným právom, združenia vytvorené jedným alebo niekoľkými takýmito orgánmi alebo 
jednou alebo viacerými takýmito inštitúciami, ktoré sa spravujú verejným právom. „Inštitúcia, 
ktorá sa spravuje verejným právom“ je každá inštitúcia:  
11 
a) zriadená na osobitný účel plnenia potrieb všeobecného záujmu, ktoré nemajú priemyselný 
alebo obchodný charakter;  
b) má právnu subjektivitu; a  
c) je z väčšej časti financovaná štátnymi, regionálnymi alebo miestnymi orgánmi alebo inými 
inštitúciami, ktoré sa spravujú verejným právom; alebo jej riadenie podlieha dohľadu týchto 
inštitúcií; alebo má správny, riadiaci alebo dozorný orgán, ktorého viac ako polovicu členov 
vymenúvajú štátne, regionálne alebo miestne orgány alebo iné inštitúcie, ktoré sa spravujú 
verejným právom. 
38. Podľa recitálu č. 10 smernice 2014/24/EÚ pojem „verejní obstarávatelia“, a najmä pojem 
„verejnoprávne inštitúcie“ bol opakovane preskúmaný v rámci judikatúry Súdneho dvora 
Európskej únie. Aby sa spresnilo, že rozsah pôsobnosti tejto smernice určený zásadou ratione 
personae by mal ostať nezmenený, je vhodné zachovať vymedzenia, z ktorých vychádzal 
samotný Súdny dvor a začleniť určitý počet spresnení vyplývajúcich z tejto judikatúry ako 
kľúčový prvok pre interpretáciu samotných vymedzení bez zámeru zmeniť chápanie týchto 
konceptov, ako vyplývajú z judikatúry. Na daný účel by sa malo spresniť, že inštitúcia, ktorá 
pracuje v bežných trhových podmienkach, zameriava sa na vytváranie zisku a znáša straty 
spojené s vykonávaním svojej činnosti, by sa nemala považovať za „verejnoprávnu inštitúciu“, 
keďže potreby všeobecného záujmu, na ktorých plnenie bola zriadená alebo ktorých plnením 
bola poverená, sa môžu považovať za potreby priemyselnej alebo komerčnej povahy. 
39. Podľa článku 2 ods. 1 bod 1 smernice 2014/24/EÚ „verejní obstarávatelia“ sú štátne, regionálne 
alebo miestne orgány, verejnoprávne inštitúcie, alebo združenia vytvorené jedným alebo 
viacerými takýmito orgánmi alebo jednou alebo viacerými takýmito verejnoprávnymi 
inštitúciami. 
40. Podľa článku 2 ods. 1 bod 4 smernice 2014/24/EÚ „verejnoprávne inštitúcie“ sú inštitúcie, ktoré 
majú všetky tieto charakteristické znaky: 
a) sú zriadené na osobitný účel uspokojovania potrieb vo všeobecnom záujme, pričom 
nemajú priemyselnú ani komerčnú povahu; 
b) majú právnu subjektivitu a 
c) sú z väčšej časti financované štátnymi, regionálnymi alebo miestnymi orgánmi alebo inými 
verejnoprávnymi inštitúciami; alebo ich riadenie podlieha dohľadu týchto orgánov alebo 
inštitúcií; alebo majú správnu, riadiacu alebo dozornú radu, v ktorej viac ako polovicu členov 
menujú štátne, regionálne alebo miestne orgány alebo iné verejnoprávne inštitúcie. 
Odôvodnenie návrhu 
41. Vo vnútroštátnej právnej úprave verejného obstarávania zakotvenej v ZVO sú transponované 
smernice Európskej únie pre oblasť verejného obstarávania (okrem iného smernica 2014/24/EÚ 
a smernica 2009/81/ES). Účelom legislatívy Európskej únie pre oblasť verejného obstarávania 
je realizovať zadávanie verejných zákaziek v súlade so zásadami ZFEÚ a so zásadami voľného 
pohybu tovarov, slobody usadiť sa a slobody poskytovania služieb. Inými slovami, cieľom 
danej legislatívy je predovšetkým podpora slobodnej a férovej súťaže na trhu, čím sa vytvára 
zdravé prostredie pre konkurenciu v rámci spoločného vnútorného trhu a nepriamo s ním  
aj vyrovnaný a udržateľný rast, vyššia zamestnanosť a sociálna starostlivosť, vyššia životná 
úroveň a kvalita života, ako aj ekonomická a sociálna súdržnosť. Obdobne sa vyjadril aj Súdny 
dvor v rozsudku zo dňa 11. 01. 2005 vo veci C-26/03, Stadt Halle (ECLI:EU:C:2005:5), bod 
44, v ktorom uviedol, cit.: „v tejto súvislosti je na prvom mieste potrebné pripomenúť hlavný 
cieľ predpisov Spoločenstva v oblasti verejného obstarávania ... a síce voľný pohyb služieb  
a otvorenie neskreslenej hospodárskej súťaže vo všetkých členských štátoch. Ten predpokladá 
povinnosť každého verejného obstarávateľa uplatniť relevantné predpisy Spoločenstva, ak sú 
splnené v nich ustanovené podmienky.“ 
12 
42. Ustanovenie § 10 ods. 1 ZVO ukladá verejným obstarávateľom povinnosť pri zadávaní 
zákaziek postupovať podľa tohto zákona, a teda zadávať verejné zákazky postupmi verejného 
obstarávania. Ustanovenia § 7 ods. 1 ZVO v spojení s § 7 ods. 2 ZVO zároveň vymedzujú 
subjekty, ktoré je na účely tohto zákona potrebné považovať za verejných obstarávateľov, 
pričom táto vnútroštátna úprava zodpovedá úprave článku 2 ods. 1 bod 4 smernice 2014/24/EÚ, 
ktorá definuje pojem „verejnoprávne inštitúcie“.   
43. Vo veci, ktorá je predmetom sporu pred Radou ako odvolacím orgánom, úrad ako ústredný 
orgán Slovenskej republiky pre verejné obstarávanie, ktorý v rámci svojej právomoci vykonáva 
dohľad nad dodržiavaním zákonných povinností verejných obstarávateľov a obstarávateľov  
pri zadávaní verejných zákaziek, vykonal kontrolu postupu kontrolovaného subjektu  
pri uzatvorení predmetných Zmlúv o dielo, na základe čoho úrad vydal tri rozhodnutia14 
(založené na rovnakom skutkovom a právnom základe), v ktorých konštatoval, že kontrolovaný 
subjekt porušil § 10 ods. 1 ZVO tým, že sa pri uzavretí predmetných Zmlúv o dielo nezatriedil 
ako verejný obstarávateľ, v dôsledku čoho predmetné Zmluvy o dielo uzavrel bez použitia 
postupov verejného obstarávania. Proti týmto rozhodnutiam úradu podal kontrolovaný subjekt 
odvolania15, o ktorých aktuálne rozhoduje Rada ako odvolací orgán. V rámci predmetných 
odvolacích konaní Rada prijala rozhodnutie, že sa obráti na Súdny dvor s návrhom na začatie 
prejudiciálneho konania. Rozhodnutie Súdneho dvora o položených prejudiciálnych otázkach 
je teda dôležité pre rozhodnutie Rady ako odvolacieho orgánu vo veci samej. Rozhodnutia 
Rady, ktoré budú výsledkom týchto prebiehajúcich odvolacích konaní, nepodliehajú súdnemu 
prieskumu, a teda budú mať záväzný a konečný charakter. 
44. Súdny dvor sa v rozsudku zo dňa 05. 10. 2017 vo veci C-567/15, LitSpecMet zaoberal 
vymedzením pojmu verejnoprávnej inštitúcie. V predmetnej veci pritom išlo o prípad využitia 
in-house výnimky, keď si materská spoločnosť „Lietuvos geležinkeliai“ (ďalej len „Litovská 
železničná spoločnosť“) objednala u svojej dcérskej spoločnosti VLRD dodanie vozidiel. 
Spoločnosť VLRD je obchodná spoločnosť, ktorá bola zriadená v priebehu roka 2003  
v nadväznosti na reštrukturalizáciu Litovskej železničnej spoločnosti, a ktorej predmet činnosti 
sa týka najmä výroby a údržby lokomotív, vozňov, ako aj elektrických motorov a motorových 
strojov. VLRD je dcérska spoločnosť Litovskej železničnej spoločnosti, ktorá je jej jediným 
spoločníkom. Litovská železničná spoločnosť bola v čase vzniku skutkových okolností 
hlavným zákazníkom spoločnosti VLRD, pričom jej objednávky predstavovali okolo 90 % 
obratu spoločnosti VLRD. V tejto súvislosti bola Súdnemu dvoru položená prejudiciálna otázka 
ohľadom postavenia VLRD, a to, či sa má považovať za verejného obstarávateľa v zmysle 
článku 1 ods. 9 smernice 2004/18/ES. Súdny dvor predmetnú prejudiciálnu otázku spresnil,  
a to tak, či „sa má článok 1 ods. 9 druhý pododsek Smernice č. 2004/18/ES vykladať v tom 
zmysle, že spoločnosť, ktorá je jednak vo výlučnom vlastníctve verejného obstarávateľa, 
ktorého činnosť spočíva v plnení potrieb všeobecného záujmu, a ktorá jednak realizuje  
tak operácie pre tohto verejného obstarávateľa, ako aj operácie na trhu vyznačujúcom  
sa hospodárskou súťažou, možno kvalifikovať ako „inštitúciu, ktorá sa spravuje verejným 
právom“ v zmysle tohto ustanovenia.“ Na takto zadefinovanú prejudiciálnu otázku Súdny dvor 
odpovedal, že článok 1 ods. 9 druhý pododsek smernice 2004/18/ES sa má vykladať v tom 
zmysle, že: 
a) spoločnosť, ktorá je jednak vo výlučnom vlastníctve verejného obstarávateľa, ktorého 
činnosť spočíva v plnení potrieb všeobecného záujmu, a  
b) ktorá jednak realizuje operácie pre tohto verejného obstarávateľa, ako aj operácie na trhu 
vyznačujúcom sa hospodárskou súťažou, sa má kvalifikovať ako „inštitúcia, ktorá  
sa spravuje verejným právom“ v zmysle tohto ustanovenia,  
c) pokiaľ sú činnosti tejto spoločnosti nevyhnutné na to, aby uvedený verejný obstarávateľ 
mohol vykonávať svoju činnosť, a  
d) pokiaľ sa na účely plnenia potrieb všeobecného záujmu uvedená spoločnosť riadi inými  
ako ekonomickými úvahami.  
13 
45. V nadväznosti na závery uvedeného rozsudku Súdneho dvora vo veci C-567/15, LitSpecMet 
a posúdenie postavenia kontrolovaného subjektu analogickým spôsobom v zmysle tohto 
rozsudku, úrad v prejednávanej veci tvrdí, že v súvislosti s uzatvorením Zmlúv o dielo mal 
kontrolovaný subjekt postavenie verejného obstarávateľa v zmysle § 7 ods. 1 písm. d) ZVO 
v spojení s § 7 ods. 2 ZVO, resp. v zmysle článku 2 ods. 1 bod 4 smernice 2014/24/EÚ. Úrad 
teda tvrdí, že ak kontrolovaný subjekt v rámci plnenia predmetu Kúpnej zmluvy využíval 
externé kapacity (subdodávateľov), tak pri ich zabezpečení musel v tomto prípade postupovať 
ako verejný obstarávateľ.  
46. Kontrolovaný subjekt však s takýmto právnym záverom úradu nesúhlasí, nakoľko na jeho 
klasifikovanie ako verejného obstarávateľa podľa neho nepostačuje zohľadnenie akcionárskej 
štruktúry, objem kontraktov s ministerstvom, či uznesenia Vlády Slovenskej republiky, keďže 
ním vykonávaná činnosť, ktorou je vývoj a výroba výrobkov obranného charakteru, spadá  
do bezpečnostného a obranného priemyslu. Na základe uvedeného má kontrolovaný subjekt  
za to, že nespĺňa definíciu verejného obstarávateľa podľa § 7 ods. 2 ZVO (resp. podľa článku 
2 ods. 1 bod 4 smernice 2014/24/EÚ), ktorý vyslovene vylučuje tie subjekty zriadené alebo 
založené na osobitný účel potrieb všeobecného záujmu, ktoré majú priemyselný alebo 
obchodný charakter, pričom tento subjekt tvrdí, že je na relevantnom trhu obranného priemyslu 
vystavený celosvetovej konkurencii. Kontrolovaným subjektom napádaná argumentácia úradu 
pritom vychádza zo záverov rozsudku Súdneho dvora zo dňa 05. 10. 2017 vo veci C-567/15, 
LitSpecMet. 
47. S ohľadom na závery rozsudku Súdneho dvora vo veci C-567/15, LitSpecMet, tak v danej veci 
vyvstala sporná otázka, či sa kontrolovaný subjekt pôsobiaci na relevantnom trhu 
obranného priemyslu má považovať za verejnoprávnu inštitúciu, a teda za verejného 
obstarávateľa v zmysle článku 1 bod 17 smernice 2009/81/ES v nadväznosti na článok 2 
ods. 1 bod 4 smernice 2014/24/EÚ. Kontrolovaný subjekt sa domáha toho, že nie je verejným 
obstarávateľom v zmysle uvedených článkov, pričom poukazuje na priemyselný a obchodný 
charakter svojej činnosti. 
48. Je pritom zrejmé, že smernica 2009/81/ES pri definícii verejného obstarávateľa odkazuje  
na smernicu 2014/24/EÚ, ktorá zavádza osobitnú kategóriu verejného obstarávateľa v podobe 
právnickej osoby zriadenej na osobitný účel uspokojovania potrieb vo všeobecnom záujme. 
Tieto osoby nemajú mať priemyselnú ani komerčnú povahu. 
49. Súdny dvor v uvedenom rozsudku zo dňa 05. 10. 2017 vo veci C-567/15, LitSpecMet uzavrel, 
že článok 1 ods. 9 druhý pododsek smernice 2004/18/ES (právny predchodca smernice 
2014/24/EÚ) sa má vykladať v tom zmysle, že spoločnosť, ktorá je jednak vo výlučnom 
vlastníctve verejného obstarávateľa, ktorého činnosť spočíva v plnení potrieb všeobecného 
záujmu, a ktorá jednak realizuje operácie pre tohto verejného obstarávateľa, ako aj operácie  
na trhu vyznačujúcom sa hospodárskou súťažou, sa má kvalifikovať ako „inštitúcia, ktorá  
sa spravuje verejným právom“ v zmysle tohto ustanovenia, pokiaľ sú činnosti tejto spoločnosti 
nevyhnutné na to, aby uvedený verejný obstarávateľ mohol vykonávať svoju činnosť,  
a pokiaľ sa na účely plnenia potrieb všeobecného záujmu uvedená spoločnosť riadi inými  
ako ekonomickými úvahami, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu. V tomto ohľade nemá 
význam skutočnosť, že hodnota interných operácií by mohla v budúcnosti predstavovať menej 
ako 90 % alebo nepodstatnú časť celkového obratu spoločnosti.  
50. Súdny dvor tak spoľahlivo objasnil definíciu verejného obstarávateľa podľa čl. 2 ods. 1 bod 4 
písm. a) smernice 2014/24/EÚ, nakoľko ide o identickú právnu úpravu ako obsahovala 
smernica 2004/18/ES. 
51. Z bodu 9 predmetného rozsudku Súdneho dvora vo veci C-567/15, LitSpecMet pritom vyplýva, 
že VLRD je obchodná spoločnosť, ktorá bola zriadená v priebehu roka 2003 v nadväznosti  
na reštrukturalizáciu litovskej železničnej spoločnosti, a ktorej predmet činnosti sa týkal najmä 
výroby a údržby lokomotív, vozňov, ako aj elektrických motorov a motorových strojov. Z bodu 
14 
38 tohto rozsudku Súdneho dvora vyplýva, že VLRD bola zriadená po reštrukturalizácii 
litovskej železničnej spoločnosti, a že „tak zriadenie [spoločnosti VLRD], ako aj jej činnosť, 
naďalej sledujú plnenie potrieb jej zriaďovateľa, konkrétne potrieb všeobecného záujmu“.  
V tejto súvislosti je potrebné zdôrazniť, že v konaní vo veci samej sa činnosť spoločnosti 
VLRD, predovšetkým výroba a údržba lokomotív a vozidiel, ako aj dodávanie týchto tovarov  
a poskytovanie týchto služieb litovskej železničnej spoločnosti, javilo nevyhnutným na to,  
aby litovská železničná spoločnosť mohla vykonávať svoju činnosť určenú na plnenie potrieb 
všeobecného záujmu. 
52. Predmetom posúdenia Rady vo veci samej je pritom posúdenie statusu kontrolovaného 
subjektu, ktorý je hospodárskym subjektom vyvíjajúcim a vyrábajúcim produkty 
obranného priemyslu, ako verejného obstarávateľa v režime smernice 2009/81/ES,  
kde tento kontrolovaný subjekt je právnickou osobou súkromného práva vo forme akciovej 
spoločnosti, ktorá okrem zákaziek pre verejného obstarávateľa (ministerstvo) realizuje zákazky 
aj pre iné zahraničné subjekty na relevantnom trhu zbrojárskeho priemyslu, kde je vystavená 
hospodárskej súťaži. Tento kontrolovaný subjekt má pritom jediného akcionára, a to ďalšiu 
akciovú spoločnosť, ktorá je 100 % vo vlastníctve Slovenskej republiky (ministerstva). 
Slovenská republika (ministerstvo) financuje výskum a vývoj týchto zbraňových 
systémov, ktoré vyrába kontrolovaný subjekt, ktorý určité plnenia súvisiace s finálnym 
zbrojným systémom zadáva ďalším hospodárskym subjektom bez použitia príslušných 
postupov verejného obstarávania, hoci ide o finančné plnenia nad finančnými limitmi  
pre zadávanie nadlimitných verejných zákaziek, ktoré bežne patria do rozsahu európskych 
smerníc o verejnom obstarávaní. Tieto finálne produkty obranného priemyslu následne kupujú 
ozbrojené sily Slovenskej republiky, ktoré sú materiálne zabezpečované ministerstvom.   
53. Vo veci samej, ktorá je predmetom odvolacích konaní, teda vyvstáva otázka, či na účely 
posúdenia kontrolovaného subjektu pôsobiaceho na relevantnom trhu obranného priemyslu  
ako verejnoprávnej inštitúcie, a teda verejného obstarávateľa v zmysle článku 1 bod 17 
smernice 2009/81/ES v nadväznosti na článok 2 ods. 1 bod 4 smernice 2014/24/EÚ, je možné 
aplikovať závery uvedené Súdnym dvorom v rozsudku zo dňa 05. 10. 2017 vo veci C-567/15, 
LitSpecMet, s prihliadnutím na skutočnosť, že odberateľom vojenských systémov je štát,  
t. j. priemyselná a komerčná povaha hospodárskych subjektov pôsobiacich na relevantnom trhu 
obranného priemyslu sa orientuje na štáty a ich ozbrojené sily, a teda, že v prípade takéhoto 
hospodárskeho subjektu je jeho činnosť priemyselnej a komerčnej povahy zameraná výlučne 
na uspokojovanie potrieb klientov, ktorými sú štáty vrátane domovského štátu, t. j. Slovenskej 
republiky. Rovnako vyvstáva otázka, či je v tomto prípade možné aplikovať závery uvedené 
Súdnym dvorom v tomto rozsudku, z ktorých vyplýva, že na splnenie podmienky, v zmysle 
ktorej sú činnosti spoločnosti nevyhnutné na to, aby verejný obstarávateľ mohol vykonávať 
svoju činnosť, postačuje samotná skutočnosť, že obrana štátu je všeobecným záujmom, pričom 
na zabezpečenie tohto všeobecného záujmu ministerstvo (verejný obstarávateľ) potrebuje  
aj zbraňové systémy, ktoré vyrába kontrolovaný subjekt, a teda činnosť kontrolovaného 
subjektu, ktorý vyvíja a vyrába tieto zbraňové systémy, je tak nevyhnutná pre činnosť verejného 
obstarávateľa (ministerstva). 
54. Rada dané otázky vníma ako spoločné prejudiciálne otázky pre všetky tri odvolacie konania 
a jej konečné rozhodnutia v týchto odvolacích konaniach vo veci samej. Výklad článku 1 bod 
17 smernice 2009/81/ES v nadväznosti na článok 2 ods. 1 bod 4 smernice 2014/24/EÚ zo strany 
Súdneho dvora zároveň nepochybne uľahčí činnosť a navodí stav právnej istoty ako princípu 
právneho štátu verejných obstarávateľov pri realizovaní procesov verejného obstarávania,  
ako aj hospodárskych subjektov, ktoré sa za verejných obstarávateľov nepovažujú, pričom 
výklad Súdneho dvora vymedzí taktiež ďalší postup vnútroštátnych správnych, ako aj súdnych 
orgánov vo veciach s obdobným právnym a skutkovým základom. Vyriešenie položených 
prejudiciálnych otázok tak umožní jednotnosť v rozhodovaní, a to nielen na úrovni súdnej,  
ale aj na úrovni správnej. Verejný obstarávateľ je pritom pri zadávaní verejných zákaziek 
povinný rešpektovať základné princípy práva Európskej únie, ktoré sú zakotvené v ZVO, 
15 
pričom na účely zabezpečenia rešpektovania a plnenia noriem Európskeho práva možno 
odstránenie pochybností označiť za viac ako len potrebné. Zodpovedanie predmetných otázok 
môže zároveň ovplyvniť jednotu a vnútorný súlad práva Únie. Podľa Rady ide teda o zásadnú 
otázku majúcu vplyv na jednotnosť v rozhodovaní správnych, ako aj súdnych vnútroštátnych 
autorít v obdobných právnych a skutkových prípadoch. 
Prejudiciálne otázky 
1. Posudzuje sa pojem verejný obstarávateľ podľa článku 1 bod 17 smernice 2009/81/ES 
vo väzbe na článok 2 ods. 1 bod 4 smernice 2014/24/EÚ v kontexte výkladu Súdneho 
dvora uvedeného v rozsudku zo dňa 05. 10. 2017 vo veci C-567/15, LitSpecMet? 
2. Je oblasť obranných a bezpečnostných zákaziek regulovaná smernicou 2009/81/ES 
odlišná od oblasti verejných zákaziek regulovanej smernicou 2014/24/EÚ z dôvodu, 
že na trhu obranného priemyslu sú odberateľmi vojenských systémov ako produktov 
hospodárskych subjektov pôsobiacich na trhu obranného priemyslu takmer výlučne 
štáty alebo medzinárodné organizácie, a teda nejde o klasický trh, kde by bolo možné 
očakávať, že obranné a vojenské produkty sú predávané aj súkromným osobám 
pôsobiacim na voľnom trhu?  
3. Má byť pri výklade pojmu verejný obstarávateľ podľa článku 1 bod 17 smernice 
2009/81/ES bratá na zreteľ skutočnosť, že odberateľom vojenských systémov je štát, 
t. j. priemyselná a komerčná povaha hospodárskych subjektov pôsobiacich na trhu 
obranného priemyslu sa orientuje na štáty a ich ozbrojené sily, a teda skutočnosť,  
že v prípade takéhoto hospodárskeho subjektu pôsobiaceho na trhu obranného 
priemyslu je jeho činnosť priemyselnej a komerčnej povahy zameraná výlučne  
na uspokojovanie potrieb klientov, ktorými sú štáty vrátane domovského štátu?  
4. Postačuje na splnenie podmienky, v zmysle ktorej sú činnosti spoločnosti nevyhnutné 
na to, aby verejný obstarávateľ mohol vykonávať svoju činnosť, skutočnosť,  
že obrana štátu je všeobecným záujmom, pričom na zabezpečenie tohto všeobecného 
záujmu verejný obstarávateľ potrebuje aj zbraňové systémy, ktoré vyrába daná 
spoločnosť, a teda činnosť danej spoločnosti, ktorá vyvíja a vyrába tieto zbraňové 
systémy, je tak nevyhnutná pre činnosť verejného obstarávateľa? 
5. Má sa článok 1 bod 17 smernice 2009/81/ES vykladať v tom zmysle, že hospodársky 
subjekt, ktorého jediným akcionárom je spoločnosť vo výlučnom vlastníctve 
verejného obstarávateľa, ktorého činnosť spočíva v plnení potrieb všeobecného 
záujmu, pričom tento hospodársky subjekt vykonáva činnosť vývoja a výroby 
výrobkov obranného charakteru, a zároveň realizuje operácie pre tohto verejného 
obstarávateľa, ako aj operácie na trhu vyznačujúcom sa hospodárskou súťažou, 
možno kvalifikovať ako „inštitúciu, ktorá sa spravuje verejným právom“ v zmysle 
článku 2 ods. 1 bod 4 smernice 2014/24/EÚ? 
 
 
 (elektronicky) 
 JUDr. Miroslav Hlivák, PhD., LLM 
 predseda Rady 
 Úradu pre verejné obstarávanie 
 
Prílohy: 
1 Zákon č. 343/2015 Z. z. o verejnom obstarávaní a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších 
predpisov (ZVO) v znení účinnom v čase podávania návrhu na začatie prejudiciálneho konania 
                                                 
16 
                                                                                                                                                        
2 Kúpna zmluva č. 2018/275 zo dňa 21. 12. 2018 
3 Zmluva o dielo č. KD 011/2019 zo spoločnosťou ZTS – ŠPECIÁL, a.s. zo dňa 19. 06. 2019 
4 Zmluva o dielo č. KD 013/2019 zo spoločnosťou MATADOR Industries, a.s. zo dňa 24. 06. 2019 
5 Zmluva o dielo č. KD 016/2019 zo spoločnosťou MSM Martin, s.r.o. zo dňa 26. 07. 2019 
6 Stanovy spoločnosti KONŠTRUKTA – Defence, a.s. zo dňa 23. 04. 2019 
7 Zmluvy o spoluvlastníckych podieloch 
8 Stanovy spoločnosti KONŠTRUKTA – Defence, a.s. zo dňa 16. 06. 1997 
9 Uznesenie Vlády Slovenskej republiky č. 249/2018 zo dňa 23. 05. 2018 
10 Uznesenie Bezpečnostnej rady Slovenskej republiky č. 599 zo dňa 23. 05. 2018 
11 Doložka vybraných vplyvov 
12 Zakladateľská listina spoločnosti KONŠTRUKTA – Defence, a.s. zo dňa 29. 03. 1996 
13 Zákon č. 343/2015 Z. z. o verejnom obstarávaní a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších 
predpisov (ZVO) v znení účinnom v čase uzatvorenia Zmlúv o dielo 
14  a. Rozhodnutie úradu č. 6306-6000/2019-OD/7 zo dňa 13. 01. 2020 (ZTS – ŠPECIÁL, a.s.);  
b. Rozhodnutie úradu č. 6307-6000/2019-OD/7 zo dňa 13. 01. 2020 (MATADOR Industries, a.s.);  
c. Rozhodnutie úradu č. 12111-6000/2019-OD/6 zo dňa 13. 01. 2020 (MSM Martin, s.r.o.) 
15  a. Odvolanie kontrolovaného subjektu proti rozhodnutiu úradu č. 6306-6000/2019-OD/7 zo dňa 13. 01. 2020 
(ZTS – ŠPECIÁL, a.s.);  
b. Odvolanie kontrolovaného subjektu proti rozhodnutiu úradu č. 6307-6000/2019-OD/7 zo dňa 13. 01. 2020 
(MATADOR Industries, a.s.);  
c. Odvolanie kontrolovaného subjektu proti rozhodnutiu úradu č. 12111-6000/2019-OD/6 zo dňa 13. 01. 2020 
(MSM Martin, s.r.o.)