Judgment;Summary — ECLI:EU:C:2023:381
Date: 2023-05-04
Language of the case: Bulgarian
Court formation: Ninth Chamber
Subject matter: Taxation;Value added tax
Procedure: Reference for a preliminary ruling
Origin: Bulgaria

Shrnutí C-127/22 – 1 
Věc C-127/22 
Shrnutí žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce podle čl. 98 odst. 1 
jednacího řádu Soudního dvora 
Datum doručení: 
22. února 2022 
Předkládající soud:  
Varchoven administrativen sad (Bulharsko) 
Datum předkládacího rozhodnutí:  
16. února 2022 
Navrhovatelka v řízení o kasačním opravném prostředku: 
Balgarska telekomunikacionna kompania EAD 
Odpůrce v řízení o kasačním opravném prostředku: 
Direktor na Direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“ 
Sofia 
  
Předmět původního řízení 
Řízení o kasačním opravném prostředku týkající se vrácení daně z přidané 
hodnoty formou odpočtu daně v případě vyřazení skladových zásob a investičního 
majetku 
Předmět a právní základ předběžné otázky 
Výklad unijního práva a zejména ustanovení článků 184 až 187 směrnice Rady 
2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané 
hodnoty; právní základ: čl. 267 první pododstavec písm. b) Smlouvy o fungování 
Evropské unie 
Předběžné otázky 
1. Musí být čl. 185 odst. 1 směrnice 2006/112/ES vykládán v tom smyslu, že 
vyřazení zboží ve smyslu odúčtování aktiv nebo skladových zásob z rozvahy 
CS 
SHRNUTÍ ŽÁDOSTI O ROZHODNUTÍ O PŘEDBĚŽNÉ OTÁZCE – VĚC C-127/22 
 
2  
osoby povinné k dani na základě skutečnosti, že od nich již nelze očekávat žádný 
hospodářský užitek, protože jsou například opotřebované, vadné nebo nevhodné 
nebo je nelze použít ke stanovenému účelu, představuje změnu okolností 
zohledněných při výpočtu výše odpočtu v souvislosti s daní z přidané hodnoty 
odvedenou již při zakoupení zboží, které nastaly po podání přiznání k dani z 
přidané hodnoty podle zakon za danak varhu dobavenata stojnost (zákon o dani z 
přidané hodnoty, dále jen „ZDDS“), a s níž proto souvisí povinnost provést 
opravu odpočtu, jestliže vyřazené zboží bylo následně prodáno jako zboží 
uvedené v příloze 2, což je zdanitelným dodáním?  
2. Musí být čl. 185 odst. 1 směrnice 2006/112/ES vykládán v tom smyslu, že 
vyřazení zboží ve smyslu odúčtování aktiv nebo skladových zásob z rozvahy 
osoby povinné k dani na základě skutečnosti, že od nich již nelze očekávat žádný 
hospodářský užitek, protože jsou například opotřebované, vadné nebo nevhodné 
nebo je nelze použít ke stanovenému účelu, představuje změnu okolností 
zohledněných při výpočtu výše odpočtu v souvislosti s daní z přidané hodnoty 
odvedenou již při zakoupení zboží, které nastaly po podání přiznání k dani z 
přidané hodnoty podle ZDDS, a s níž proto souvisí povinnost provést opravu 
odpočtu, jestliže vyřazené zboží bylo následně zničeno nebo zlikvidováno a tato 
skutečnost byla řádně doložena nebo potvrzena? 
3. V případě kladné odpovědi na první, druhou nebo obě otázky, musí být čl. 
185 odst. 2 směrnice 2006/112/ES vykládán v tom smyslu, že vyřazení zboží za 
výše uvedených okolností představuje řádně doložený nebo potvrzený případ 
zničení nebo ztráty zboží, který nezakládá povinnost opravy odpočtu daně v 
souvislosti s daní z přidané hodnoty zaplacenou při nabytí zboží? 
4. Musí být čl. 185 odst. 2 směrnice 2006/112/ЕS vykládán v tom smyslu, že v 
řádně doložených nebo potvrzených případech zničení nebo ztráty zboží se oprava 
odpočtu neprovede pouze tehdy, pokud zničení nebo ztráta byly způsobeny 
událostmi, které osoba povinná k dani nemůže ovlivnit a nemohla je předvídat ani 
jim zabránit? 
5. V případě záporné odpovědi na první, druhou nebo obě otázky, brání čl. 185 
odst. 1 směrnice 2006/112/ES takovému vnitrostátnímu ustanovení, jako je čl. 79 
odst. 3 ZDDS ve znění účinném do 31. prosince 2016 resp. čl. 79 odst. 1 ZDDS ve 
znění účinném od 1. ledna 2017, které při vyřazování zboží ukládá povinnost 
provést opravu odpočtu, i když bylo zboží následně prodáno jako zdanitelné 
dodání zboží ve smyslu přílohy 2 nebo bylo zničeno či zlikvidováno a tato 
okolnost byla řádně doložena nebo potvrzena? 
Právní předpisy a judikatura Evropské unie 
Mezinárodní standard účetního výkaznictví 2: bod 6 
Směrnice 2006/112/ЕS: články 184, 185, 186, 187 a 189 
BALGARSKA TELEKOMUNIKACIONNA KOMPANIA 
 
3 
Rozsudky Soudního dvora Evropské unie: Stichting Schoonzicht (С-791/18), 
Mateusiak (C-229/15), Mydibel (C-201/18), Gmina Ryjewo (C-140/17), Correios 
de Portugal (C-661/18), World Comm Trading Gfz (C-684/18), ITH Comercial 
Timişoara (C-734/19), Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Suceava a 
další (C-182/20), E. (snížení základu DPH) (С-335/19), SEB bankas (C-532/16), 
T–2 (C-396/16), Skellefteå Industrihus (C-248/20), Finanzamt Bad Neuenahr-
Ahrweiler (C-374/19), Wirtl (C-661/16), TETS Haskovo (С-234/11), „PIGI – P. 
Dimova“ (С-550/11), Gran Via Moineşti (C-257/11), Kreissparkasse 
Wiedenbrück (C-186/15) a Imofloresmira – Investimentos Imobiliários (C-
672/16) 
Vnitrostátní právní předpisy 
Zakon za danak varhu dobavenata stojnost (zákon o dani z přidané hodnoty, 
ZDDS): články 78, 79 a 80 (ve znění z 1. ledna 2017) 
ZDDS: články 78, 79 a 80 (ve znění účinném do 31. prosince 2016) 
ZDDS: články 163a a 163b, příloha 2 a § 83 dodatkových ustanovení 
Stručný popis skutkového stavu a řízení 
1 Společnost Balgarska telekomunikacionna kompania EAD (dále jen BTK EAD) 
poskytuje telekomunikační služby. Kromě toho prodává svým zákazníkům různá 
mobilní komunikační zařízení. 
2 V období od října 2014 do prosince 2017 provedla BTK EAD podle čl. 79 odst. 3 
ZDDS ve znění účinném do 31. prosince 2016 resp. podle čl. 79 odst. 1 ZDDS v 
aktuálně účinném znění opravy odpočtu daně. Tyto opravy byly provedeny v 
souvislosti s tím, že společnost vyřadila investiční majetek resp. jej přestala 
používat (oprava odpočtu daně ve výši celkem 1 002 345,22 leva [BGN]) a 
vyřadila skladové zásoby (oprava ve výši celkem 301 745,36 BGN). 
3 Vyřazení bylo provedeno postupem stanoveným k tomuto účelu. Zahájeno bylo na 
návrh IT systému podniku. O vyřazení byl vyhotoven protokol, který musela 
schválit příslušná komise, a seznam vyřazeného investičního majetku resp. 
skladových zásob. Vyřazené vybavení bylo shromážděno ve skladu podniku a při 
dosažení určitého množství předáno k likvidaci externí společnosti, s níž BTK 
EAD uzavřela smlouvu, včetně předávacího protokolu a vážního listu. Oprava 
odpočtu daně byla provedena formou protokolů vystavených v souladu s 
ustanoveními článku 117 ZDDS a jejich zahrnutím do příslušného měsíčního 
přiznání k dani z přidané hodnoty. 
4 Společnost BTK EAD podala dne 18. ledna 2019 žádost o započtení a vrácení 
podle čl. 129 odst. 1 danačno-osiguritelen procesualen kodeks (daňový a 
pojišťovací řád procesní, dále jen „DOPK“), kterou požádala o vrácení DPH v 
SHRNUTÍ ŽÁDOSTI O ROZHODNUTÍ O PŘEDBĚŽNÉ OTÁZCE – VĚC C-127/22 
 
4  
celkové výši 1 304 090,59 BGN, která byla stanovena při vyřazení skladových 
zásob a investičního majetku podle článku 79 ZDDS ve výši odečtené daně na 
vstupu. Na základě této žádosti vydal vedoucí sekce u Teritorialna Direkcija na 
Nacionalnata agencija za prihodite „Golemi danakoplatci i osiguriteli“ (oblastní 
ředitelství Národní agentury pro veřejné příjmy „Velcí daňoví poplatníci a 
pojistitelé“) usnesení o provedení kontroly započtení a vrácení, jímž byla nařízena 
daňová kontrola společnosti BTK EAD. Usnesením o započtení a vrácení ze dne 
5. prosince 2019 uvedené oblastní ředitelství jako orgán příslušný finanční orgán 
žádost společnosti BTK EAD zamítlo jako neopodstatněnou. Rozhodnutím ze dne 
18. února 2020 potvrdil direktor na Direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna 
praktika“ (ředitel ředitelství „Opravné prostředky, daňová agenda a záležitosti 
sociálního zabezpečení“) v Sofii usnesení o započtení a vrácení. 
5 Rozsudkem Administrativen sad Sofia grad (správní soud města Sofie) ze dne 18. 
května 2021 byla zamítnuta žaloba, kterou společnost BTK EAD podala proti 
usnesení o započtení a vrácení ze dne 5. prosince 2019. Soud prvního stupně 
nechal vypracovat znalecký posudek v oboru ekonomie, který konstatoval, že 
společnost BTK EAD má k dispozici podklady, mezi jiným objednávky 
sekundárních surovin, faktury o jejich prodeji a příslušné seznamy, protokoly o 
předání kupujícím společnostem a vážní listy, které srozumitelně dokládají, že 
vyřazené zboží bylo prodáno, zničeno nebo zlikvidováno. Z údajů, k nimž byly 
připojeny mimo jiné původní fakturační podklady – protokoly o vyřazení, 
protokoly podle článku 117 ZDDS, faktury o prodeji sekundárních surovin s 
příslušnými seznamy, předávací protokoly a vážní listy –, byl vyvozen závěr, že z 
vyřazeného investičního majetku a skladových zásob za období od října 2014 do 
prosince 2017, pro které byla provedena oprava odpočtu daně ve výši [1] 304 
090,56 BGN, byl jako sekundární surovina prodán investiční majetek a skladové 
zásoby, za které byla provedena oprava odpočtu daně ve výši celkem 949 676,15 
BGN, z toho 655 442,38 BGN za investiční majetek a 294 233,77 BGN za 
skladové zásoby, a zničen a zlikvidován investiční majetek a skladové zásoby, za 
které byla provedena oprava odpočtu daně ve výši celkem 345 414,39 BGN, z 
toho 346 902,84 BGN za investiční majetek a 7 511,55 BGN za skladové zásoby. 
Zboží a služby, za které společnost BTK EAD provedla opravu odpočtu daně ve 
výši 1 002 345,22 BGN v období let 2014 až 2017, byly v účetnictví společnosti 
vedeny jako investiční majetek. Podléhaly daňovým odpisům. K nim jsou k 
dispozici informace o tom, při jaké činnosti společnosti BTK EAD byly použity. 
Zboží, za něž společnost BTK EAD provedla opravu odpočtu daně ve výši 301 
745,36 BGN v období let 2014 až 2017, bylo v účetnictví vedeno jako skladové 
zásoby. Ty nepodléhaly daňovým odpisům, protože podle používaných účetních 
standardů nejsou zbožím, na něž se uplatní. Jsou k dispozici informace o tom, při 
jaké činnosti společnosti bylo zboží použito. Z účetního posudku, který si soud 
prvního stupně vyžádal, vyplývá, že společnost při následném prodeji vyřazených 
předmětů jako šrotu neúčtovala žádnou daň. Uvedený soud proto rozhodl, že 
napadené usnesení o započtení a vrácení je zákonné. 
6 Řízení u Varchoven administrativen sad (Nejvyšší správní soud) bylo zahájeno na 
základě kasační stížnosti podané společností BTK EAD proti rozsudku 
BALGARSKA TELEKOMUNIKACIONNA KOMPANIA 
 
5 
Administrativen sad Sofia grad (správní soud Sofie město) ze dne 18. května 
2021. 
Hlavní argumenty účastníků původního řízení 
7 Společnost BTK EAD má za to, že odvedená DPH není splatná, protože čl. 185 
odst. 2 směrnice 2006/112 nebyl článkem 79 ZDDS proveden správně. Podle 
prvně jmenovaného ustanovení se totiž oprava neprovádí v řádně doložených nebo 
potvrzených případech zničení nebo ztráty, v projednávané věci však společnost 
opravu odpočtu provedla. 
8 Podle názoru společnosti BTK EAD není bulharské znění čl. 185 odst. 2 směrnice 
zcela správné, protože používá výraz „pogivane“ [zánik]. V jiných jazykových 
zněních má použitý výraz jiný význam: např. v anglickém znění je použito slovo 
„loss“ (ztráta, chybějící množství, zmetek), v německém „Verlust“ ([v bulharštině 
význam jako] ztráta, chybějící množství, úbytek), ve francouzském „perte“ 
(ztráta) a v italském „perdita“ (ztráta). Podle názoru společnosti musí být 
ustanovení směrnice v souladu s judikaturou Soudního dvora Evropské unie 
vykládána nejen na základě konkrétního znění v jednom z úředních jazyků 
Evropské unie, nýbrž i s přihlédnutím ke zněním v ostatních 23 jazycích (např. 
věc Е. T., С-296/95, body 33 až 36, K. G., С-174/00, bod 26, a М., С-305/01, 
body 68 a 73 až 79). 
9 Společnost BTK EAD v projednávané věci tvrdí, že zboží bylo vyřazeno z toho 
důvodu, že nebylo možno očekávat, že by přineslo hospodářský užitek, protože 
bylo například opotřebené, vadné, nekompatibilní, zastaralé nebo bylo nutno jej 
vyměnit, nebylo možno jej použít ke stanovenému účelu atd. 
10 Finanční orgány příslušné pro veřejné příjmy odůvodňují zamítnutí žádosti 
společnosti BTK EAD o vrácení částky ve výši 1 304 090,56 BGN – DPH 
vypočtená podle článku 79 ZDDS z důvodu vyřazení ve výši odpočtu daně na 
vstupu – za období let 2014 až 2016 ustanovením čl. 79 odst. 3 ZDDS (podle nějž 
registrovaná osoba, která provedla úplný nebo částečný odpočet daně za zboží, 
které vyrobila, koupila, nabyla nebo dovezla, vypočítá a je povinna odvést částku 
daně ve výši odpočtu, pokud došlo ke zničení zboží, ke zjištění chybějícího 
množství nebo vyřazení zboží nebo změně jeho účelu a nový účel již neopravňuje 
k odpočtu daně) a za rok 2017 ustanovením čl. 79 odst. 1 ZDDS (podle nějž 
registrovaná osoba, která provedla úplný nebo částečný odpočet daně nebo 
odpočet odpovídající poměru užívání k nezávislé hospodářské činnosti za zboží, 
které vyrobila, nabyla nebo dovezla, vypočítá a je povinna odvést částku daně ve 
výši odpočtu daně, jestliže bylo zboží zničeno, zjištěno chybějící množství nebo 
bylo zboží vyřazeno). Tento názor byl ve správním řízení, které proběhlo po 
napadení usnesení, v plném rozsahu převzat. Usnesení bylo potvrzeno 
rozhodnutím ředitele ředitelství „Opravné prostředky, daňová agenda a záležitosti 
sociální pojištění“ v Sofii ze dne 18. února 2020. 
SHRNUTÍ ŽÁDOSTI O ROZHODNUTÍ O PŘEDBĚŽNÉ OTÁZCE – VĚC C-127/22 
 
6  
Stručný popis odůvodnění žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce 
Ve výše uvedených rozsudcích Soudního dvora Evropské unie je zdůrazňováno, 
že podle logiky systému zavedeného směrnicí o DPH lze odpočíst daně, které 
zatížily na vstupu zboží nebo služby použité osobou povinnou k dani pro účely 
jejích zdanitelných plnění. Odpočet daní na vstupu je spojen s výběrem daní na 
výstupu. Pokud jsou zboží nebo služby pořízené osobou povinnou k dani použity 
pro potřeby plnění osvobozeného od daně nebo nespadají do působnosti DPH, 
nemůže dojít ani k vybrání daně na výstupu, ani k odpočtu daně na vstupu. 
Skutečné nebo zamýšlené použití zboží nebo služeb určuje rozsah počátečního 
odpočtu, na který má osoba povinná k dani nárok, a rozsah případných oprav v 
průběhu následujících období. Soudní dvůr uvádí, že mechanismus opravy je 
součástí právní úpravy odpočtu daně zavedené směrnicí o DPH a jeho účelem je 
zvýšit přesnost odpočtů daně tak, aby byla zachována daňová neutralita, která je 
základní zásadou společného systému DPH vytvořeného relevantními 
ustanoveními přijatými unijním normotvůrcem. Na základě této zásady platí, že 
plnění uskutečněná v dřívější fázi dále poskytují nárok na odpočet daně pouze v 
rozsahu, ve kterém slouží k poskytnutí plnění podléhajících DPH. Směrnice o 
DPH tak má za cíl založit úzký a přímý vztah mezi nárokem na odpočet DPH na 
vstupu a využíváním dotčeného zboží a služeb pro zdanitelná plnění na výstupu. 
V této souvislosti je nutno připomenout, že články 184 a 185 směrnice o DPH 
obecně uvádí pravidla, za nichž může vnitrostátní finanční úřad požadovat opravu 
DPH původně odečtené na vstupu, aniž stanoví, jak má být tato oprava provedena. 
Podle čl. 185 odst. [1] směrnice se oprava provede, zejména pokud se po podání 
přiznání k dani změní okolnosti zohledněné při výpočtu výše odpočtu, například 
byly-li zrušeny určité koupě nebo byla-li získána určitá snížení ceny. Vzhledem k 
tomuto, že jsou uvedeny změny okolností, k nimž se přihlíží při výpočtu výše 
odpočtu, totiž zrušené koupě nebo získaná snížení ceny, je s ohledem na výraz 
„například“ nasnadě závěr, že tento výčet není konečný. Výjimku z uvedeného 
ustanovení obsahuje čl. 185 odst. 2 směrnice, podle nějž se odchylně od odstavce 
1 oprava neprovádí u plnění, která zůstala zcela nebo zčásti nezaplacena, ani při 
zničení, ztrátě či krádeži majetku, které byly řádně doloženy nebo potvrzeny, ani 
při použití prostředků na dárky malé hodnoty a poskytnutí vzorků uvedených v 
článku 16. Tento výčet případů, kdy se oprava neprovádí, by bylo možno 
posuzovat jako konečný, protože druhá věta čl. 185 odst. 2 směrnice umožňuje 
výjimku z výjimky tím, že členským státům přiznává možnost, aby u plnění, která 
zůstala zcela nebo zčásti nezaplacena, a v případě krádeže přesto požadovaly 
opravu (takto rovněž závěr v rozsudku Soudního dvora ze dne 11. dubna 2018 ve 
věci SEB bankas, v němž je poukazováno na to, že zaprvé je třeba poznamenat, že 
povinnost opravy je definována v článku 184 směrnice o DPH co nejširším 
způsobem, jelikož „počáteční odpočet daně se opraví, je-li vyšší nebo nižší, než na 
jaký měla osoba povinná k dani nárok“ [bod 32]). Tato formulace a priori 
nevylučuje žádný možný případ neoprávněného odpočtu daně. Obecný rozsah 
povinnosti opravy je potvrzen výslovným vyjmenováním výjimek povolených 
směrnicí o DPH v čl. 185 odst. 2 této směrnice. V těchto případech, včetně 
krádeže, je zjevné, že osoba povinná k dani nemůže zboží používat pro další 
dodání z důvodu událostí, které nemůže ovlivnit. V zájmu ochrany této osoby před 
BALGARSKA TELEKOMUNIKACIONNA KOMPANIA 
 
7 
tím, aby kromě hospodářských ztrát utrpěla i ztráty daňové, se podle čl. 185 odst. 
2 směrnice neprovede oprava provedeného odpočtu daně. Podmínka, že osoba 
povinná k dani musí zničení, ztrátu nebo krádež řádně doložit, je v souladu s 
nárokem na odpočet daně. Dokonce v těchto případech směrnice stanoví výjimku 
z výjimky v čl. 185 odst. 2 tím, že v druhé větě dává členským státům možnost 
požadovat opravu i v případě krádeže. S přihlédnutím k těmto okolnostem 
vyvstává otázka, zda vyřazení zboží lze považovat za změnu okolností 
zohledněných při výpočtu výše odpočtu, k níž došlo po podání přiznání k dani. 
Uvedená rozhodnutí Soudního dvora Evropské unie nepodávají na tuto otázku 
odpověď. V ZDDS, v zakon za šetovodstvoto (zákon o účetnictví) a v příslušných 
účetních standardech chybí legální definice pojmu „vyřazení“. Právní úpravu 
vyřazení obsahovalo naredba Nº 1 za brakuvane i likvidirane na negodni osnovni 
sredstva (nařízení č. 1 o vyřazení a zničení nevhodných aktiv) ministerstva 
financí, v roce 1992 ale byl tento předpis zrušen. Podle svého článku 1 upravovalo 
toto nařízení podmínky a postupy při vyřazení a zničení aktiv spravovaných 
samostatnými hospodářskými subjekty, které v důsledku opotřebení nebo z jiných 
důvodů již nejsou vhodné k použití ke stanovenému účelu. Podle článku 3 
nařízení se aktiva vyřadila, byla-li fyzicky opotřebená, doba jejich užívání 
uplynula a prostředky pro jejich nahrazení byly zaúčtovány; stárnutí a fyzické 
opotřebení nastávalo nezávisle na tom, zda uplynula doba použití. Ačkoliv 
chyběla příslušná legální definice, byl tento pojem zaveden do praxe a zákon jej 
vzhledem ke znění čl. 79 odst. 3 ZDDS převzal. Podle obecné praxe se aktiva 
vyřazují, jestliže již nejsou vhodná k používání, ať je to z důvodu opotřebení, 
nebo poškození, nebo protože jsou zastaralá a nelze je používat ani prodat. V 
důsledku uvedených důvodů jsou taková aktiva nevhodná k používání, a proto 
jsou vyřazena. Vyřazená aktiva lze zničit (fyzicky zlikvidovat), prodat, předat k 
užívání apod. V tomto smyslu výraz „vyřazení“ aktiv zjevně znamená, že byla v 
rámci podnikatelské činnosti zcela spotřebována. V tomto ohledu Soudní dvůr 
Evropské unie ohledně opravy odpočtu daně již rozhodl, že se nejedná o změnu 
faktorů ve smyslu daného ustanovení – tedy čl. 185 odst. 1 směrnice o DPH –, 
jestliže zboží nebo služby byly v rámci podnikatelské činnost zcela spotřebovány 
(rozsudek ze dne 17. května 2001 ve spojených věcech Fischer a Brandenstein, C-
322/99 a C-323/99). Pro rozhodnutí v původním řízení je ohledně článku 185 
směrnice nejasné, zda musí být při vyřazení zboží provedena oprava odpočtu 
daně, ačkoliv pak zboží bylo v rámci zdanitelného plnění prodáno jako odpad (s 
přihlédnutím ke skutečnosti, že obchod s odpadem z černých a barevných kovů 
není součástí podnikatelské činnosti společnosti). Podle názoru společnosti BTK 
EAD vyřazení v tomto případě nepřerušuje přímé spojení mezi zakoupeným 
zbožím a jeho použitím pro zdanitelnou činnost společnosti, zatímco použití čl. 79 
odst. 3 ZDDS ve spojení s jeho článkem 80 vede ke dvojímu zdanění, jednou při 
opravě odpočtu daně z důvodu vyřazení a poté při prodeji vyřazeného zboží jako 
odpadu. Nejasnost panuje rovněž v otázce, zda vyřazení zboží představuje změnu 
okolností zohledněných při výpočtu výše odpočtu podle čl. 185 odst. 1 směrnice, 
jestliže zboží bylo před svým vyřazením použito na zdanitelné plnění, je řádně 
doloženo nebo potvrzeno, že po vyřazení bylo zničeno a zlikvidováno, a vyřazené 
zboží nebylo použito pro nezdanitelná plnění nebo plnění mimo oblast použití 
SHRNUTÍ ŽÁDOSTI O ROZHODNUTÍ O PŘEDBĚŽNÉ OTÁZCE – VĚC C-127/22 
 
8  
DPH. Nejistota dále existuje ve vztahu k otázce, zda výraz „ztráta“ v čl. 185 odst. 
2 směrnice zahrnuje rovněž vyřazení. Nezbytný je výklad článku 185 směrnice s 
ohledem na to, zda uvedené znění nepřipouští opravu odpočtu daně pouze tehdy, 
jestliže zničení nebo ztráta zboží představuje důsledek událostí, které jsou mimo 
kontrolu osoby povinné k dani a osoba povinná k dani je nemůže předvídat ani jim 
předejít, nebo zda postačuje, že zboží bylo čistě objektivně ztraceno nebo zničeno, 
nezávisle na tom, zda se tak stalo v rámci nebo mimo kontrolu osoby povinné k 
dani. V této souvislosti ustanovení čl. 80 odst. 2 ZDDS stanoví, že v následujících 
případech se neprovede oprava podle článku 79: 
1. zničení, chybějící množství nebo vyřazení v důsledku vyšší moci, jakož i 
v případě zničení zboží, které podléhá spotřební dani a je předmětem správní 
kontroly podle zakon za akcizite i danačnite skladove (zákona o spotřební dani a 
o daňových skladech); 
2. zničení, chybějící množství nebo vyřazení způsobené haváriemi nebo 
nehodami, u nichž může osoba doložit, že nebyly způsobeny jejím zaviněním 
nebo zaviněním osoby, která zboží užívá; 
3. chybějící množství, které je důsledkem změny fyzikálně-chemických 
vlastností v obvyklém rozsahu, v rámci stanoveném pro přirozený úbytek, a 
chybějící množství zboží při jeho skladování a přepravě podle právních předpisů 
nebo podnikových standardů a norem; 
4. technologický odpad v rámci přípustných norem stanovených technickou 
dokumentací týkající se příslušné výroby nebo činnosti; 
5. vyřazení z důvodu překročení doby trvanlivosti, která je stanovena v souladu 
s požadavky právního předpisu; 
6. vyřazení aktiv, je-li jejich bilanční hodnota nižší než 10 % pořizovacích 
nákladů. 
11 S ohledem na význam výrazu „vyřazení“, jak byl zaveden do praxe, vyvstává 
otázka, zda uvedené ustanovení čl. 80 odst. 2 nepředstavuje opatření ve smyslu čl. 
189 písm. c) směrnice.