Judgment;Summary — ECLI:EU:C:2025:887
Date: 2025-11-13
Language of the case: German
Court formation: Seventh Chamber
Procedure: Reference for a preliminary ruling
Origin: Germany

Překlad C-563/24 – 1 
Věc C-563/24 
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce 
Datum doručení: 
20. srpna 2024 
Předkládající soud: 
Landgericht Potsdam (Německo) 
Datum předkládacího rozhodnutí: 
6. srpna 2024 
Žalobce: 
Verband Sozialer Wettbewerb e. V. 
Žalovaná: 
PB Vi Goods GmbH 
    
Landgericht Potsdam (zemský soud v Postupimi, Německo) 
Usnesení 
Ve věci 
Verband Sozialer Wettbewerb e. V., [omissis] Berlín 
- žalobce - 
[omissis] 
proti 
PB Vi Goods GmbH, [omissis] Rathenow 
- žalované - 
[omissis] 
Landgericht Potsdam (zemský soud v Postupimi) [omissis] dne 6. srpna 2024 
rozhodl takto: 
CS 
ŽÁDOST O ROZHODNUTÍ O PŘEDBĚŽNÉ OTÁZCE ZE DNE 6. 8. 2024 – VĚC C-563/24 
 
2  
Řízení se přerušuje. Soudnímu dvoru Evropské unie se na základě čl. 267 prvního 
pododstavce písm. a) a b) předkládají následující předběžné otázky: 
1. Je článek 10 odst. 7 nařízení (EU) 2019/787 v rozsahu, v němž 
zakazuje obchodní úpravu nebo označování nealkoholických nápojů jako 
„nealkoholický gin“, neplatný pro rozpor s článkem 16 Listiny základních 
práv Evropské unie? 
2. Podpůrně: Musí být čl. 10 odst. 7 nebo čl. 12 odst. 1 nařízení (EU) 
2019/787 vykládán v tom smyslu, že podle těchto ustanovení nejsou 
obchodní úprava nebo označení nealkoholického nápoje jako „nealkoholický 
gin“ zakázány pouze z toho důvodu, že daný nápoj nedosahuje minimálního 
obsahu alkoholu požadovaného pro použití názvu „gin“ a nebyl vyroben 
aromatizací lihu zemědělského původu (nýbrž vody) jalovcovými bobulemi? 
Odůvodnění: 
I. 
Žalobce je zapsaný spolek, mezi jehož úkoly podle jeho stanov patří prosazování 
a podpora zájmů podnikatelů a nezávislých povolání, jakož i poskytování 
poradenství a informací týkajících se otázek spravedlivé hospodářské soutěže. 
Žalovaná na internetu na prodejní platformě www.ebay.de prodává a propaguje 
nejrůznější výrobky, mimo jiné [podle přílohy (žaloby) K4 přinejmenším dne 
26. května 2023] nabízela k prodeji výrobek „[obchodní značka] Virgin Gin 
Alkoholfrei“ (Virgin Gin bez alkoholu). Tento nápoj je vyráběn osobou, která 
není účastníkem sporu, a neobsahuje žádný alkohol. 
[omissis] 
Dne 31. října 2023 žalobce podal žalobu [omissis], která [omissis] byla doručena 
[omissis] žalované dne 1. prosince 2023 [omissis]. 
Žalobce má za to, že reklama žalované na daný výrobek je nepřípustná, protože 
podle bodu 20 přílohy 1 nařízení (EU) 2019/787 musí být gin vyroben aromatizací 
lihu zemědělského původu jalovcovými bobulemi a minimální obsah alkoholu 
musí být 37,5 % objemových. 
Žalobce navrhuje (kromě dalších návrhů, které z hlediska žádosti o rozhodnutí 
o předběžné otázce nejsou relevantní), aby byla žalované uložena povinnost zdržet 
se v obchodním styku ve vztahu ke spotřebitelům nabízení nápojů pod názvem 
„gin“ k prodeji, aniž by jejich minimální obsah alkoholu činil 37,5 % 
objemových. 
Žalovaná navrhuje, aby žaloba byla zamítnuta. 
PB VI GOODS 
 
3 
Na svou obhajobu uvádí, že se nejedná o porušení nařízení (EU) 2019/787, 
protože každému spotřebiteli je jasné, že ve skutečnosti se nejedná o gin 
obsahující alkohol. 
Předkládající soud oběma účastníkům řízení poskytl právo být vyslechnut ohledně 
zamýšleného uskutečnění řízení o předběžné otázce a v této souvislosti dne 
10. června 2024 uvedl, že ustanovení čl. 10 odst. 7 nařízení (EU) 2019/787 
považuje v rozsahu, v němž dané ustanovení zakazuje obchodní úpravu nebo 
označování nealkoholických nápojů jako „nealkoholický gin“, za neplatné 
z důvodu porušení článku 16 Listiny základních práv Evropské unie. Tento zákaz 
je podle něj nepřiměřený, protože není zřejmé, jaký legitimní cíl by jím mohl být 
sledován. Má za to, že v případě popisu jako „nealkoholický“ je vyloučeno 
nebezpečí uvedení v omyl v důsledku toho, že se nepodařilo dosáhnout 
minimálního obsahu alkoholu, resp. toho, že nápoj nebyl vyroben aromatizací lihu 
zemědělského původu jalovcovými bobulemi (nýbrž aromatizací vody). Pokud jde 
o přiměřenost, je rovněž relevantní, že podle nařízení je zakázán i jiný popis 
nápoje, například pomocí výrazu „příchuť ginu“, a daný výrobek tedy nelze 
popsat ani označit srozumitelným způsobem. Předkládající soud dále poukázal na 
skutečnost, že podle jeho názoru nebylo žalované zřejmé, že by mohla podat 
žalobu na neplatnost daného ustanovení. 
Žalobce k výše uvedenému předložil vyjádření a připomněl, že účel daného 
ustanovení – v rozsahu, v němž je relevantní pro projednávanou věc – vyplývá 
z bodů 2, 4, 10 a 11, bodu 12 třetí věty a bodu 13 odůvodnění nařízení. Tvrdí, že 
cílem požadavků stanovených v daném ustanovení je zejména zabránit zneužívání 
zákonného názvu, ochrana spotřebitele, informování spotřebitele, jakož 
i zachování jakosti, bezpečnosti a pověsti lihovin vyrobených v Unii tradičními 
postupy. Tyto cíle podle žalobce odůvodňují omezení svobody podnikání, které je 
ostatně rovněž přiměřené. 
II. 
Rozhodnutí o předběžných otázkách je nezbytné, protože předkládající soud 
považuje ustanovení čl. 10 odst. 7 nařízení (EU) 2019/787 v rozsahu, v němž 
zakazuje obchodní úpravu nebo označování nealkoholických nápojů jako 
„nealkoholický gin“, za neplatné z důvodu porušení článku 16 Listiny základních 
práv Evropské unie. 
Předkládajícímu soudu není ani s přihlédnutím k vyjádření žalobce zřejmý žádný 
legitimní cíl pro zákaz označení a obchodní úpravy nápoje, který má chutnat jako 
gin, avšak nedosahuje toho aromatizací alkoholu, nýbrž vody, a který je 
jednoznačně označen jako „nealkoholický“, jako „nealkoholického ginu“. Tento 
zákaz není způsobilý k dosažení cílů uvedených v odůvodnění nařízení (zejména 
ochrany spotřebitele, informování spotřebitele a zachování jakosti, bezpečnosti 
a pověsti lihovin vyráběných v Unii tradičními postupy), protože nikdo, zejména 
žádný spotřebitel, nemá v případě jednoznačného popisu nápoje jako 
„nealkoholického“ za to, že by si zakoupil konkrétní lihovinu vyrobenou v Unii – 
ŽÁDOST O ROZHODNUTÍ O PŘEDBĚŽNÉ OTÁZCE ZE DNE 6. 8. 2024 – VĚC C-563/24 
 
4  
v daném případě gin. Z tohoto důvodu nemůže být prodejem „nealkoholického 
ginu“ ohrožena ani pověst ginu vyrobeného v Unii. Mimoto je v případě ginu 
popis nealkoholického nápoje, který by byl pro spotřebitele srozumitelný, sotva 
možný bez použití výrazu „gin“. Dokládá to mimo jiné skutečnost, že – pokud je 
předkládajícímu soudu známo – jsou tyto nealkoholické nápoje až na několik 
výjimek v maloobchodě nabízeny bez názvu, avšak pod ochrannou známkou 
výrobce, který prodává i gin. Naproti tomu výrobce, resp. prodejce, jehož 
ochranná známka není spojována s lihovinou gin, téměř nemá možnost jak 
spotřebiteli jednoduše přiblížit chuť daného nápoje a propagovat svůj výrobek bez 
použití slova „gin“. Dané ustanovení tedy má za následek, že v hospodářské 
soutěži jsou zvýhodněni výrobci, kteří prodávají i gin obsahující alkohol 
a vytvořili pro něj zavedenou značku, a výrobci, kteří tak nečiní, jsou 
znevýhodněni. Ani v tomto ohledu není zřejmý legitimní cíl, resp. tuto skutečnost 
nelze odůvodnit cíli uvedenými v odůvodnění nařízení. 
Předkládající soud nemá ani za to, že je třeba vycházet z toho, že je dané 
ustanovení platné, protože žalovaná nepodala žalobu na neplatnost podle čl. 263 
šestého pododstavce SFEU. V tomto ohledu je předně sporné již to, zda pouhá 
možnost podat žalobu na neplatnost vůbec vede k tomu, že předkládající soud již 
nemůže zpochybnit platnost daného ustanovení. I kdyby tomu tak bylo, bylo by 
nicméně nutné, aby bylo od žalované možno podání žaloby na neplatnost 
vyžadovat. V daném případě tomu tak není. Žalovaná totiž výrobek, který je 
předmětem sporu, sama nevyrábí a ani nerozhoduje o jeho obchodní úpravě, 
resp. označení, v důsledku čehož vyvstávají pochybnosti již ohledně toho, zda je 
daným ustanovením vůbec osobně dotčena. Předkládající soud však má 
každopádně za to, že od žalované nelze požadovat, aby sama podala žalobu na 
neplatnost sporného zákazu. Tento závěr zaprvé vyplývá ze skutečnosti, že aktivní 
legitimace je přinejmenším sporná. Dále rovněž nic nenasvědčuje tomu, že 
žalované bylo před tím, než předkládající soud dne 10. června 2024 poukázal na 
to, že došlo k porušení čl. 10 odst. 7 nařízení (EU) 2019/787, avšak že by dané 
ustanovení mohlo být neplatné, vůbec známo jak porušení zákazu, tak i případné 
oprávnění napadnout ho žalobou na neplatnost. Žalovaná v tomto řízení ani 
netvrdila, že by dané ustanovení mohlo být neplatné, avšak předkládající soud tuto 
otázku přezkoumal z úřední povinnosti. Z tohoto důvodu se předkládající soud 
nedomnívá, že žalované musela být na základě a od výzvy k upuštění od 
protiprávního jednání doručené jejímu jednateli dopisem žalobce ze dne 24. srpna 
2023 známa možnost podat žalobu na neplatnost a že od ní bylo pouze díky této 
znalosti možno požadovat, aby (ještě před předložením věci soudu, ke kterému 
došlo o více než dva měsíce později, totiž dne 1. prosince 2023) podala žalobu na 
neplatnost. 
V případě, že Soudní dvůr neprohlásí dané ustanovení za neplatné, vyvstává 
otázka, zda je možný takový výklad ustanovení nařízení (EU) 2019/787, podle 
kterého tato ustanovení nezakazují obchodní úpravu nebo označování 
nealkoholických nápojů jako „nealkoholický gin“. Předkládající soud považuje 
znění daných ustanovení za jednoznačné, resp. má za to, že zákaz obchodní 
PB VI GOODS 
 
5 
úpravy nebo označování nealkoholických nápojů jako „nealkoholický gin“ byl 
záměrem unijního normotvůrce. 
[omissis] 
[podpis]