Judgment;Summary — ECLI:EU:C:2023:844
Date: 2023-11-09
Language of the case: Bulgarian
Court formation: Fourth Chamber
Subject matter: Justice and home affairs;Approximation of laws;Area of freedom, security and justice
Procedure: Reference for a preliminary ruling
Origin: Bulgaria

Překlad C-175/22 – 1 
Věc C-175/22 
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce 
Datum doručení: 
8. března 2022 
Předkládající soud: 
Specializiran nakazatelen sad (Bulharsko) 
Datum předkládacího rozhodnutí: 
8. března 2022 
Státní zastupitelství: 
Specializirana prokuratura 
Obžalovaný: 
BK 
      
USNESENÍ 
Datum: 8. března 2022      Město: Sofie 
Specializiran nakazatelen sad (specializovaný trestní soud, Bulharsko) (omissis) 
(omissis) 
1 Předkládající soud má jisté potíže posoudit, zda je s unijním právem slučitelná 
vnitrostátní právní úprava, která soudu umožňuje uznat obžalovaného vinným na 
základě obvinění ze spáchání trestného činu (ve smyslu právní kvalifikace daného 
skutku), které proti němu nevzneslo státní zastupitelství a proti němuž se 
obžalovaný nemohl hájit. 
2 Z tohoto důvodu je nezbytné předložit žádost o rozhodnutí o následujících 
předběžných otázkách. 
Předběžné otázky: 
Brání čl. 6 odst. 3 a 4 směrnice 2012/13 vnitrostátním právním ustanovením čl. 
301 odst. 1 bodu 2 ve spojení s čl. 287 odst. 1 Nakazatelno procesualen kodeks 
CS 
ŽÁDOST O ROZHODNUTÍ O PŘEDBĚŽNÉ OTÁZCE ZE DNE 8.3. 2022 — VĚC C-175/22 
 
2  
(trestní řád), jak jsou vykládány judikaturou, podle níž může soud ve svém 
rozsudku skutek právně kvalifikovat odchylně od obžaloby, pokud se nejedná o 
kvalifikaci jako přísněji trestný čin, z toho důvodu, že obžalovaný nebyl před 
vyhlášením rozsudku o nové, jiné právní kvalifikaci řádně informován a nemohl 
se proti ní bránit? 
V případě kladné odpovědi: Zakazuje čl. 47 odst. 2 Listiny soudu, aby 
obžalovaného informoval o tom, že by své rozhodnutí ve věci samé mohl vydat 
pouze na základě jiné právní kvalifikace skutku, a aby mu mimoto poskytl 
možnost připravit v tomto ohledu svou obhajobu, jelikož podnět k této jiné právní 
kvalifikaci nevzešel od státního zastupitelství? 
Skutkový stav 
3 Dne 26. února 2021 podalo Specializirana prokuratura (specializované státní 
zastupitelství, Bulharsko) u předkládajícího soudu obžalobu proti BK. Vytýká mu, 
že se jakožto policejní vyšetřovatel dopustil korupčního jednání. Konkrétně tvrdí, 
že od dvou osob podezřelých ze spáchání trestného činu požadoval určitý peněžní 
obnos za to, že 1) učiní služební úkon, a to že vydá kladné stanovisko k jejich 
žádostem o vrácení důkazních prostředků (osobních automobilů, které byly zřejmě 
použity jako prostředek ke spáchání trestného činu) a že jim daná vozidla poté, co 
k tomu udělí souhlas státní zastupitelství, vrátí zpět; 2) se v souvislosti se svou 
služební činností dopustí dalšího trestného činu, a to trestného činu podle článku 
288 [Nakazatelen kodeks (trestní zákoník), dále jen „NK“] tím, že podezřelé 
neobviní z trestného činu, ze kterého jsou podezříváni. Dále uvádí, že mu jeden z 
podezřelých – pouze v souvislosti s prvním služebním úkonem (vrácením vozidel) 
– předal určitý peněžní obnos. 
4 Dané jednání bylo právně kvalifikováno jako trestný čin podle čl. 302 bodu 1 a 
bodu 2 písm. b) ve spojení s čl. 301 odst. 3 a 1 NK, a to jako přijetí úplatku ze 
strany policejního vyšetřovatele formou vydírání v souběhu se zneužitím 
pravomoci úřední osoby. Tento trestný čin je postihován „trestem odnětí svobody“ 
v trvání od 3 do 15 let, „peněžitým trestem“ ve výši 25 000 leva (BGN), 
„zabavením“ poloviny majetku a „ztrátou práv“. 
Z hlediska této žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce je relevantní právní 
kvalifikace podle čl. 301 odst. 3 ve spojení s odst. 1 NK, tedy jako případ, kdy 
úřední osoba požaduje nebo přijme výhodu (v projednávané věci peněžní obnos), 
na kterou nemá nárok, za to, že učiní úřední úkon nebo se při výkonu svých 
úředních pravomocí dopustí trestného činu. 
5 Specializované státní zastupitelství tedy svou obžalobu zakládá na tom, že úkony, 
jejichž provedení BK přislíbil oběma podezřelým, spadají do jeho pravomoci 
policejního vyšetřovatele. 
Byla vznesena ještě další obvinění, mj. proti další osobě, která nejsou předmětem 
této žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce. 
BK 
 
3 
6 Obhajoba BK proti této právní kvalifikaci ve svém písemném vyjádření i při 
soudním jednání konaném dne 16. března 2021 vznesla námitky. Tvrdí, že 
inkriminované úkony nejsou služebními úkony BK, jelikož nespadaly do jeho 
pravomoci. Tyto úkony mohl provést státní zástupce, nikoli ale policejní 
vyšetřovatel, který koná pod dozorem státního zástupce a řídí se jeho pokyny. 
Nejedná se tedy o korupční trestný čin, nýbrž o podvod podle čl. 209 odst. 2 NK. 
7 Předkládající soud uvádí, že o podvod podle čl. 209 odst. 1 NK se jedná, pokud 
pachatel za účelem opatření si majetkového prospěchu někoho uvede v omyl a 
oběť v důsledku tohoto omylu uskuteční majetkovou dispozici (např. předání 
určitého peněžního obnosu), na jejímž základě jí vznikne škoda na majetku. Daný 
čin je postihován trestem odnětí svobody v trvání od jednoho roku do šesti let. 
Podle čl. 209 odst. 2 NK se o případ podvodu jedná, pokud pachatel takovou 
škodu na majetku způsobí tím, že využije omylu, nezkušenosti nebo neznalosti 
oběti, která uskutečňuje majetkovou dispozici. Tento čin je postihován trestem 
odnětí svobody v trvání až pěti let. 
8 Specializované státní zastupitelství námitky obhajoby neuznalo. Trvá na obvinění 
z přijetí úplatku a tvrdí, že přislíbené úkony spadají do úředních pravomocí BK. 
Předkládající soud uvádí, že podle vnitrostátních procesních předpisů posuzuje 
otázku, jaké obvinění lze vznést, státní zastupitelství. Soud mu v této souvislosti 
nemůže udělovat žádné pokyny. Předmětem tohoto řízení je tedy výlučně 
obvinění z korupčního jednání. Případný podvod není předmětem tohoto řízení. 
9 Z tohoto důvodu se účastníci řízení i soud v rámci dokazování soustředili pouze 
na prokázání, resp. vyvrácení obvinění z korupčního jednání. 
Možnost, že se nejedná o korupci, nýbrž o podvod, není předmětem řízení. 
10 Účelem argumentace obhajoby BK je ve skutečnosti obhajoba proti obvinění z 
korupčního jednání, a nikoli doznání k podvodu. 
11 Předkládající soud uvádí, že jeho rozhodnutí ve věci samé musí být vydáno 
ohledně obvinění, které bylo formulováno státním zastupitelstvím. Pokud by měl 
za to, že není naplněna skutková podstata vytýkaného činu, musel by vydat 
rozhodnutí o zproštění obžaloby. Tak by tomu bylo v případě, že by vyšlo najevo, 
že BK skutečně nemá úřední pravomoc k provedení úkonů, které byly údajně 
přislíbeny podezřelým. 
BK by pak byl zproštěn obvinění z přijetí úplatku. 
12 Pokud by však předkládající soud považoval ostatní skutečnosti tvrzené státním 
zastupitelstvím za správné, musel by posoudit, zda se v důsledku toho nejedná o 
jiný čin, který není přísněji trestný. V takovém případě by předkládající soud měl 
na základě čl. 301 odst. 1 bodu 2 ve spojení s čl. 287 odst. 1 Nakazatelno 
procesualen kodeks (trestní řád) (viz níže body 28 a 29) pravomoc, a to poprvé ve 
ŽÁDOST O ROZHODNUTÍ O PŘEDBĚŽNÉ OTÁZCE ZE DNE 8.3. 2022 — VĚC C-175/22 
 
4  
svém rozhodnutí ve věci samé, konstatovat, že se jedná o jiný trestný čin, a v 
souladu s tím odsoudit obžalovaného. 
13 Bylo by rovněž možné konstatovat, že se jedná o podvod podle článku 209 NK, 
jak tvrdí obhajoba. 
V úvahu ale přichází i jiná právní kvalifikace, např. podle čl. 304b odst. 1 NK 
(nepřímé úplatkářství), podle něhož pachatel žádá nebo přijme prospěch, na který 
nemá nárok, za to, že bude svým vlivem působit na rozhodnutí úřední osoby 
související s její služební činností. V projednávané věci měl BK požadovat 
finanční obnos za to, že přiměje státního zástupce k vrácení vozidel a k tomu, aby 
nepodal obžalobu. Daný čin je postihován trestem odnětí svobody v trvání až do 
šesti let nebo peněžitým trestem až do výše 5 000 BGN, a tedy nikoli přísněji než 
čin uvedený státním zastupitelstvím. 
14 V takovém případě by předkládající soud, pokud jde o právní kvalifikaci, 
nepotřeboval odpovídající obvinění ze strany státního zastupitelství; postačovalo 
by, že státní zastupitelství vzneslo obvinění pro týž skutek a že stanovený trest 
není přísnější. 
15 Předkládající soud by obžalovaného o takovém odsouzení ani o možnosti této jiné 
právní kvalifikace neinformoval. Obžalovaný by tedy ani neměl příležitost uvést 
argumenty pro nebo proti, ani by nemohl činit své důkazní návrhy. Fakticky by 
mu byla odňata jakákoli forma práva na obhajobu proti nové právní kvalifikaci. 
Dozvěděl by se o ní teprve při svém odsouzení. 
Vnitrostátní právo 
16 Nakazatelno procesualen kodeks (trestní řád, dále jen „NPK“) (DV č. 86/05, 
aktuální znění: DV 85/21). 
17 Podle čl. 46 odst. 1 NPK obžalobu podává a zastupuje státní zastupitelství. 
Obžaloba je sepsána specifickým způsobem (článek 246 NPK); obsahuje 
skutkovou část (tj. popis skutkových okolností vytýkaného skutku, čl. 246 odst. 2 
NPK) a závěrečnou část (tj. uvedení právní kvalifikace vytýkaného skutku, čl. 246 
odst. 3 NPK). 
18 Podle čl. 46 odst. 2 bodu 3 NPK se státní zástupce soudního řízení účastní jako 
veřejný žalobce. Za podmínek stanovených článkem 287 NPK je oprávněn ke 
změně obžaloby. 
19 Podle článku 287 NPK je taková změna přípustná ve dvou případech. 
Zaprvé zjistí-li státní zastupitelství v rámci dokazování, že skutkové okolnosti 
jsou podstatně odlišné. V tomto případě státní zástupce změní popis skutkových 
okolností vytýkaného skutku. 
BK 
 
5 
Zadruhé zjistí-li státní zastupitelství v průběhu řízení, že je třeba daný skutek 
právně překvalifikovat a tato okolnost znamená použití zákonného ustanovení, 
které stanoví přísnější trest. V tomto případě státní zastupitelství změní právní 
kvalifikaci vytýkaného skutku. 
K oběma změnám může dojít zároveň. 
20 Článek 287 odst. 1 NPK zní: 
„Státní zastupitelství podá novou obžalobu, pokud během soudního vyšetřování 
zjistí důvody pro podstatnou změnu skutkové části obžaloby nebo pro použití 
zákonného ustanovení, které stanoví přísnější trest.“ 
21 Na změnu obžaloby se vztahují zvláštní záruky. Nová obžaloba je formálně 
sdělena obhajobě. Projednávání věci se odročí, pokud o to požádá obhajoba za 
účelem přípravy na změněnou obžalobu (čl. 287 odst. 3 NPK), ledaže je obžaloba 
postoupena jinému soudu, který je příslušný, a řízení začne od začátku (čl. 287 
odst. 2 NPK). 
Obžalovaný může tímto způsobem připravit svou obhajobu proti nové právní 
kvalifikaci. Může tak navrhnout obstarání nových důkazů, dovolat se jiné 
judikatury a vznášet libovolné argumenty ve prospěch, nebo v neprospěch nové 
právní kvalifikace. 
22 Má-li státní zastupitelství za to, že musí změnit právní kvalifikaci, nemůže však 
obžalobu změnit, pokud nová právní kvalifikace znamená použití zákonného 
ustanovení, které stanoví stejně přísný nebo mírnější trest. Článek 287 odst. 1 
NPK totiž změnu obžaloby připouští pouze v případě, že k nové právní kvalifikaci 
dojde na základě zákonného ustanovení, které stanoví přísnější trest. 
23 Zda je změna obžaloby přípustná, se tedy řídí pouze kritériem přísnosti 
stanoveného trestu. Toto kritérium nikterak nesouvisí se specifiky nové obžaloby. 
24 Podle čl. 301 odst. 1 bodu 2 NPK soud svým rozhodnutím ve věci samé – trestním 
rozsudkem – rozhodne o tom, zda je dané jednání trestným činem a jak je třeba je 
právně kvalifikovat. 
Článek 301 odst. 1 bod 2 NPK zní: 
„Při rozhodování o rozsudku soud posuzuje a rozhoduje následující otázky: 
[…] 
2. zda je dané jednání trestným činem a jak je třeba je právně kvalifikovat.“ 
25 Při tomto rozhodování je soud vázán obžalobou podanou státním zastupitelstvím. 
Nemůže se od ní odchýlit, pokud se nejedná o výjimku uvedenou v bodě 28. 
ŽÁDOST O ROZHODNUTÍ O PŘEDBĚŽNÉ OTÁZCE ZE DNE 8.3. 2022 — VĚC C-175/22 
 
6  
26 Před vynesením svého rozsudku soud poskytne obžalovanému možnost připravit 
svou obhajobu. Probíhá to tak, že obžalovaný je formálně vyrozuměn o obžalobě, 
a to pokud jde o skutkový stav, i o právní kvalifikaci; je mu poskytnuta příležitost 
činit důkazní návrhy a vznášet právní argumenty týkající se i relevantních 
právních úvah. 
27 V případě změny obžaloby se tyto záruky uplatní obdobně (bod 21). Obžalovaný 
pak má stejné postavení, jako by státní zastupitelství tuto obžalobu podalo hned na 
počátku. 
28 V judikatuře je čl. 301 odst. 1 bod 2 ve spojení s čl. 287 odst. 1 NPK vykládán 
následovně: 
Podle zákona (čl. 287 odst. 1 NPK) není státnímu zastupitelství dovoleno měnit 
právní kvalifikaci vytýkaného skutku, pokud s novou právní kvalifikací není 
spojen přísnější trest. Státní zastupitelství tuto možnost nemá, jelikož není 
nezbytná k obhajobě práv obžalovaného. Jeho práva nejsou omezena, protože 
nová právní kvalifikace neznamená přísnější trest. 
Podle judikatury tedy soudu nic nebrání v tom, aby obžalovaného uznal vinným 
nikoli na základě právní kvalifikace uvedené státním zastupitelstvím, nýbrž na 
základě jiné právní kvalifikace, kterou soud z úřední povinnosti považuje za 
správnou. Tento postup je zákonný, pokud: 1) se nejedná o podstatnou změnu 
skutkových okolností vytýkaného skutku a 2) nová právní kvalifikace se 
nevztahuje na přísněji trestný čin. 
29 Pokud se tedy nejedná o použití zákonného ustanovení, které stanoví přísnější 
trest, nelze uplatnit záruky související se změnou obžaloby. Zaprvé není nutné, 
aby se státní zastupitelství chopilo iniciativy a navrhlo, aby soud rozhodl na 
základě jiné právní kvalifikace; místo toho může soud tuto právní kvalifikaci 
provést z úřední povinnosti za předpokladu, že to neznamená přísnější trest, než je 
trest uvedený v obžalobě. Zadruhé není nutné informovat obhajobu a poskytnout jí 
možnost, aby se připravila na novou právní kvalifikaci a hájit se proti ní. Ve 
skutečnosti se o tom dozví až při vyhlášení trestního rozsudku. 
30 V souladu s touto právní filozofií jsou čl. 337 odst. 1 bod 2 NPK, který je 
rozhodný pro řízení před soudem druhého stupně, i čl. 354 odst. 2 bod 2 NPK, 
který je rozhodný pro řízení o kasačním opravném prostředku. Tato ustanovení 
soudu umožňují, aby z vlastní vůle pozměnil rozsudek, pokud musí „použít 
zákonné ustanovení, které stanoví týž, obdobný nebo mírnější trest“. Tento postup 
je možný v případě, že nedošlo k podstatné změně skutkové části obžaloby. 
Má se za to, že nejsou porušena práva obžalovaného, jelikož se nezvyšuje trestní 
sazba. 
Okolnost, že obžalovaný neměl možnost se proti nové právní kvalifikaci hájit, je 
irelevantní. Ve skutečnosti se o ní dozví teprve na základě rozhodnutí soudu. 
BK 
 
7 
Unijní právo 
31 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/13/EU ze dne 22. května 2012 o 
právu na informace v trestním řízení (Úř. věst. 2012, L 142, s. 1) (dále jen 
„směrnice 2012/13“); 
Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/343 ze dne 9. března 2016, 
kterou se posilují některé aspekty presumpce neviny a právo být přítomen při 
trestním řízení před soudem (Úř. věst. 2016, L 65, s. 1) (dále jen „směrnice 
2016/343“); 
Listina základních práv Evropské unie (Úř. věst. 2016, C 202, s. 389) (dále jen 
„Listina“); 
Judikatura k EÚLP 
32 ESLP, D.M.T. a D.K.I. v. Bulharsko (stížnost č. 29476/06, rozsudek ze dne 
24. července 2012, CE:ECHR:2012:0724JUD002947606, body 73 až 84); Penev 
v. Bulharsko (stížnost č. 20494/04, rozsudek ze dne 7. ledna 2010, 
ECLI:CE:ECHR:2010:0107JUD002049404, body 33 až 45). 
Odůvodnění otázek 
33 První otázka se týká možnosti soudu odsoudit obžalovaného na základě právní 
kvalifikace, o které předtím nebyl formálně informován. Obžalovaný by se pak o 
obvinění dozvěděl teprve na základě rozsudku soudu, kterým je shledán vinným. 
34 Podle čl. 6 odst. 3 směrnice 2012/13 musí být nejpozději při předložení obžaloby 
soudu poskytnuty podrobné informace o obvinění, včetně informací o právní 
kvalifikaci trestného činu. Jak konstatoval Soudní dvůr (rozsudek ze dne 5. června 
2018, Kolev a další, C-612/15, ECLI:EU:C:2018:392, body 92 a 93), musí se tak 
stát před meritorním přezkumem dané věci a vyhlášením rozsudku. 
35 Sporné je, zda jsou podmínky stanovené tímto ustanovením splněny, pokud je 
obžalovaný formálně informován o právní kvalifikaci a teprve na základě 
rozsudku se dozví, že byl odsouzen na základě jiné právní kvalifikace. 
V takovém případě jsou podmínky stanovené čl. 6 odst. 3 směrnice 2012/13 na 
první pohled splněny, jelikož obžalovaný obdržel informace o právní kvalifikaci 
daného trestného činu. Při bližším zkoumání se však tyto informace musí projevit 
jako nedostatečné. Je totiž sice zproštěn obžaloby ohledně právní kvalifikace, 
která mu byla formálně sdělena, vedle toho je ale odsouzen na základě jiné právní 
kvalifikace, aniž byl informován o tom, že k tomu může dojít. 
36 Podle čl. 6 odst. 4 směrnice 2012/13 musí být obžalovaný neprodleně informován 
o změnách v údajích, včetně těch, které se týkají právní kvalifikace daného 
trestného činu: musí k tomu dojít tak, aby byl zajištěn spravedlivý proces. 
ŽÁDOST O ROZHODNUTÍ O PŘEDBĚŽNÉ OTÁZCE ZE DNE 8.3. 2022 — VĚC C-175/22 
 
8  
37 Sporné je, zda jsou podmínky stanovené tímto ustanovením splněny, pokud se 
obžalovaný o nové, jiné právní kvalifikaci daného trestného činu dozví teprve při 
svém odsouzení. Postačuje to k tomu, aby bylo možno mít za to, že je zajištěn 
spravedlivý proces, pokud se vezme v potaz, že obžalovanému byla fakticky 
odňata jakákoli možnost právně se bránit proti nové právní kvalifikaci? 
38 Podle judikatury Soudního dvora musí být obžalovaný v případě změny právní 
kvalifikace informován, dokud „ještě [má] možnost účinně na [ni] reagovat před 
stadiem závěrečné porady soudu“ (rozsudek ze dne 13. června 2019, Moro, С-
646/17, ECLI:EU:C:2019:489, bod 52); musí mu „být poskytnuta dostatečná lhůta 
na to, aby se [mohl] s těmito informacemi seznámit a [mohl] účinně připravit 
obhajobu, předložit případné připomínky, a případně formulovat jakékoli návrhy, 
zejména návrhy týkající se provádění důkazů, které [může] vznášet podle 
vnitrostátního práva“ (bod 53 tohoto rozsudku). 
Soudní dvůr dále uvádí: „Pokud soudy rozhodující ve věci samé, jestliže jim 
takové právo vnitrostátní právo přiznává, mají možnost překvalifikovat skutky, 
které řádně projednávají, musí se ujistit, že obvinění měli možnost uplatnit své 
právo na obhajobu v tomto bodě konkrétním a účinným způsobem a byli včas 
informováni o důvodu obvinění, tedy o skutečnostech, které se jim kladou za vinu 
a na kterých je založena obžaloba, ale i o právní kvalifikaci těchto skutků, a to 
podrobným způsobem“ (rozsudek ze dne 13. června 2019, Moro, С-646/17, 
ECLI:EU:C:2019:489, bod 55). 
39 Tyto podmínky v tomto případě bezpochyby nejsou splněny. Předkládající soud 
však zdůrazňuje, že by se obžalovaný proti nové, jiné právní kvalifikaci, o které se 
dozví teprve na základě odsuzujícího soudního rozhodnutí, mohl bránit před 
soudy vyššího stupně. Zejména by mohl proti případnému odsouzení podat 
opravný prostředek a hájit svá práva v řízení před soudem druhého stupně tím, že 
uvede argumenty a předloží návrhy související s novou, jinou právní kvalifikací. 
Postačovalo by to k tomu, aby se mělo za to, že je zajištěn spravedlivý proces? 
40 Vnitrostátní zákonné řešení, podle kterého lze obžalovanému fakticky odejmout 
právo hájit se proti jiné právní kvalifikaci, se zakládá na tom, že tato kvalifikace 
nepovede k přísnějšímu trestu. Může tato okolnost odůvodnit nepoužití čl. 6 odst. 
3 a 4 směrnice 2012/13? 
41 Ke druhé otázce. Soudní dvůr pravděpodobně dospěje k odpovědi, že čl. 6 odst. 3 
a 4 směrnice 2012/13 brání takovému výkladu vnitrostátního zákona, který 
připouští odsouzení na základě právní kvalifikace trestného činu, o které 
obžalovaný nebyl řádně informován a proti které se v rámci soudního řízení 
nemohl hájit. 
42 V takovém případě by předkládající soud byl podle čl. 6 odst. 3 a 4 směrnice 
2012/13 povinen informovat BK o možnosti odsouzení na základě jiné právní 
kvalifikace než právní kvalifikace, která byla uvedena státním zastupitelstvím. 
BK 
 
9 
Musela by mu rovněž být poskytnuta možnost k přípravě jeho obhajoby, aby byl 
zajištěn spravedlivý proces. 
Předkládající soud by tedy použil čl. 6 odst. 3 a 4 směrnice 2012/13. V důsledku 
toho by bylo nezbytné i použití Listiny (viz čl. 51 odst. 1 Listiny). 
43 Pro původní řízení je příznačná okolnost, že nová, jiná právní kvalifikace skutku 
spáchaného BK, která přichází v úvahu, nepochází od státního zastupitelství, 
nýbrž od obhajoby (možné použití čl. 209 odst. 1 NK, viz výše bod 6), resp. soudu 
(možné použití čl. 304b odst. 1 NK, viz výše bod 13). 
44 Za těchto okolností je zpochybněna nestrannost soudu. Soud musí být nezávislým 
rozhodcem a nesmí [mít] „jak[ýkoli] záj[em] na výsledku sporu. Pravidla, jež mají 
tuto nezávislost a nestrannost zaručit, musí být takového rázu, aby umožnila 
rozptýlit jakékoli legitimní pochybnosti jednotlivců stran [neutrality] tohoto soudu 
[...] ve vztahu k protichůdným zájmům“ (rozsudek ze dne 24. června 2019, 
Komise v. Polsko, C-619/18, ECLI:EU:C:2019:531, bod 108). 
Předkládající soud nesmí podporovat žádného z účastníků řízení, nejméně pak 
státní zastupitelství. 
45 Pokud by předkládající soud použil čl. 6 odst. 3 a 4 směrnice 2012/13, musel by 
obžalovaného informovat o tom, že v úvahu přichází jiná právní kvalifikace, a to 
podle článku 209, resp. čl. 304b odst. 1 NK. Předkládající soud by tak však učinil 
ze své vůle a bez příslušného návrhu státního zastupitelství. Fakticky by tedy plnil 
úlohu žalobce. V konečném důsledku by formuloval obžalobu. 
46 Od soudu, který z vlastní iniciativy považuje za myslitelnou určitou právní 
kvalifikaci a následně na základě této kvalifikace rozhodne o odsouzení, lze jen 
stěží očekávat nestrannost, dokonce i pokud předtím poskytl obhajobě příležitost, 
aby se na to připravila. Soud by nemohl zůstat neutrální ve vztahu k protichůdným 
zájmům, pokud by sám formuloval jeden z těchto zájmů, zejména pokud jde o 
možnou právní kvalifikaci daného skutku. 
47 Obžalovaný má právo neobviňovat sám sebe (čl. 7 odst. 2 směrnice 2016/343). 
Obhajoba v původním řízení argumentovala ve prospěch právní kvalifikace jako 
podvod (čl. 209 odst. 2 NK), a to za účelem právní obhajoby proti právní 
kvalifikaci jako vyžadování úplatku (čl. 303 odst. 1 body 1 a 2 NK), která byla 
provedena v obžalobě. Obhajoba neuznává vinu ohledně podvodu, nýbrž 
zpochybňuje, zda je právní kvalifikace jako přijetí úplatku z právního hlediska 
správná. 
Pokud by předkládající soud obhajobu na základě čl. 6 odst. 3 a 4 směrnice 
2012/13 řádně informoval o možné jiné právní kvalifikaci podle čl. 209 odst. 2 
NK, formulovala by tak v konečném důsledku obhajoba obžalobu proti sobě 
samé. Otázkou je, zda je to v souladu se zásadami spravedlivého procesu. 
ŽÁDOST O ROZHODNUTÍ O PŘEDBĚŽNÉ OTÁZCE ZE DNE 8.3. 2022 — VĚC C-175/22 
 
10  
48 Závěrem je třeba konstatovat, že povinnost soudu informovat obžalovaného o 
právní kvalifikaci skutku, který je mu kladen za vinu, stanovená čl. 6 odst. 3 a 4 
směrnice 2012/13, musí být splněna v souladu s článkem 47 Listiny. Je to ale 
možné, pokud bylo obvinění aktualizováno na základě podnětu, který nevzešel od 
státního zastupitelství? 
Stanovisko předkládajícího soudu 
49 K první otázce: Podle čl. 6 odst. 3 a 4 směrnice 2012/13 musí být obžalovaný 
informován o obvinění včetně právní kvalifikace vytýkaného skutku ve fázi řízení, 
kdy by se proti němu mohl hájit. Soud tedy nemůže obžalovaného odsoudit na 
základě právní kvalifikace, která se podstatně odlišuje od právní kvalifikace, o 
které byl formálně informován. Výše trestu stanoveného na základě nové zákonné 
kvalifikace je irelevantní. 
Ke druhé otázce: Formální informování obhajoby o jiné právní kvalifikaci, ke 
které by mohlo dojít v rozsudku, ze strany soudu, tuto právní kvalifikaci nečiní 
obviněním ve smyslu čl. 6 odst. 3 a 4 směrnice 2012/13. Za tím účelem musí být 
tato možná právní kvalifikace předložena státním zastupitelstvím, které musí 
navrhnout, aby soud ve svém rozhodnutí ve věci samé rozhodl i o této kvalifikaci. 
Bez příslušného návrhu státního zastupitelství se nejedná o obžalobu v právním 
smyslu, takže se neuplatní požadavky týkající se poskytnutí informací obhajobě 
podle čl. 6 odst. 3 a 4 směrnice 2012/13. 
K nezbytnosti předložení žádosti 
50 Na základě odpovědi Soudního dvora bude předkládající soud s to určit, zda musí 
obhajobu informovat o tom, že by daný skutek mohl ve svém rozsudku po právní 
stránce kvalifikovat odchylně od státního zastupitelství. 
Z těchto důvodů předkládající soud rozhodl 
TAKTO: 
Soudnímu dvoru Evropské unie se PŘEDKLÁDÁ ŽÁDOST O ROZHODNUTÍ O 
PŘEDBĚŽNÉ OTÁZCE, která má obsah uvedený v bodě 2. 
(omissis)