ZajednicÌŒar = Fraternalist. [volume] (Allegheny, Pa.) 1894-current, 1956-11-14

prodornosti / pompoznosti. l.
ako sc u tom pogledu oceki-
vanja nisu obistinila, jugo-
slavenski pjevac, van sum-
ME, posjeduje neke kvalitete
| i slicnosti sa velikim ruskim
basom. Nenaviklost, neobic-
most i nepoznavanje takvog
glasa jamacno je razlog sto
Sc kritika nije sasvim mogla
zagrijati "a Cangalovicev glas
a valjda je i razlog sto su
kritike o koncertu upadljivo
kratke.
New York Times o pjeva-
nju Cangalovica kaze ovako:
"Njegov glas je gibak instru-
menat sirokog raspona sa snaz-
MIN niskim tonovima BARTON
skom zvucnoscu visem registru.
Nedostaci tog glasa su u ponesto
monotonom kvalitetu pomanj-
kanju vibrata (sto nije istovjetno
sa tremolom) srednjem regis
tru. cankalovic odlicno vlada svo-
jim mezza-voce tonovima."
N. Y. Herald Tribune IF.
D. P.)) pise ovo:
"Jugoslavenski bas pokazao je
glas velikog opsega snage, a u
nizim tonovima znacajnu dubinu.
| Pjevanje mu je, u najboljim me-
mentima, hjepo, blistavo ugod-
no po kvalitetu. Medjutim, njegov
tonalni standard je neizjednacen,
glasovni tembar mjestimice sub, a
neki cd njegovih ma efektnih
visokih tonova odaju sjenku ma
prezanja. cangalovic posjeduje IL
dasnu glasovnu boju, ali ova nije
uvijek dolazila do izrazaja. On je
majstor finog dinamicnog osjenja-
vanja jednako kao izvanrednog
kontrastiranja, ali potonje mu je
ponekad suvise naglasavano."
N. Y. journal American
Oh. Kastendieck), pod ma
slovom "Jugoslavenski b a S
ma svom prvo m nastupu u
SAD potresa dvoranu", pise
ovo:
"Operni bas L. Jugoslavije po-
kazao je velik glas sa obilnom
: snagom kao pianissimom. .
Njegov glas je sirovo-briljantnog
tipa. Glas ina toliku prirodnu We
licinu da zahtjeva mnogo profinje-
= nosti da bi glatko prolazio svo-
/, Jim rasponom da bi izraZio svu
razlicitost boji. Cangalovic je
pjevao impressive duboke efekt-
ne mekane tonove, ali je pjevao
neke grubo-zrnaste glasne note.
Kao pjevae, cini Sc, on ina vete
mogucnosti no sto in je pokazao
! ma koncertnoj pozornici. Progress
mu je oicto bio wise u vokalnom
nego u Interpretations pogledu." !"
Kriticar Louis Biancolli IN.
Y. World Telegram & Sun)
pise da Cangalovic ina sna-
: IAN i dobro skolovan glas,
: koji je narcotic lijep u nj
} zim registrima, ali dodaje, da
: Sc i on "nasao u istoj onoj
: neprilici u koju zapadaju svi
J basovi koji nastupaju van O.
: perskog okvira a nepri-
: lika je u vokalnoj boji". I
: kriticar Biancolli produzuje
"cangalovit je po swim velikim
operama Europe izgradio lijepu
reputaciju 1 vjerojatno bi
4 njegov nastup New Yorku bio
: dvostruko toliko impresivan usred
i burne zivosti opere. Potrebna je
akcija da bi njegov glas dosao
do punog izrazaja."
!. Muzicki kriticar dalje isti-
/ &c da Sc Cangalovic pokazao
majstorom u pjesmama ari-
e jana Borodina, Musorgskog,
Glinke j Grecaninova.
"Teske tonove pjevao je sa bi.
strinom, a fraziranje mu je IL
razajno ostavlja snazan dojam.
Tai covjek zna sta Sc sa pjesmom
moze uciniti." Ali, kaze dalje kri-
ticar, "cangalovitu je "a ovakav
mnogostran program nedostajalo
razlicitosti intenziteta u boji
glasa. U toku programa njegovo
. je pjevanje ubrzo odavalo utisak
jednolicnosti. To Sc sigurno ne bi
desilo u dramatskom okviru O.
pere."
: Skoro puma dvorana Car
t negie Hall-a, sa velikim bro
: jem ruske i jugoslavenske
4 publike, odusevljeno je po-
: zdravljala proslavljenog pie
: vaca, i po punom zadovolj-
: stvu te publike Sc vidjelo, da
: je pjevacu zahvalna "a sve
pjevacke odlike koje su kri-
;, ticari zabiljezili, a nije pri-
: mjetila nikakvog razloga "a
e njihove zamjerke.