Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1950-09-08

VCOC I1CJlAAAANJOA O1ChO IIC OOdOy .
Mel bych Sc ma vas vlastne hne-
vat, nebot co vas ma hodna Mi
luse poznala, nechce nyni O di-
vadle slyset. skodal U mne
zde doplnuje divadlo kazatel-
nu, a ia YAM do tech pTedsta-
vent pasuju rozlicne veci, ktere
Sc ma kazatelnu nehodi. Miluse
byvala mou pravou rukou - v
nj soustredil Sc vkus a instink-
tivnf cit pro vse, CO Sc hodi a
slusf. Ale ia Sc nehnevam, ia
VAN Cd srdce preju vseho do
breho, a jsem presvedcen, re j
budete nosit ma rukou, jak toho
zasluhuje."
Stiskli 81 p~ravice.
Sc snoubenci k jednomu stolu
zasedli farar, sud- a Borita. Ne
vesta nezGstala stale ma SVEN
mfste, netrGnila necinne Poole
sv6ho snoubence, jak nevesty
cinfvajf, ba casteji cd neho Cd
bihala, nez mu bylo milo. Posu-
kavala, prisluhovala, i kuchy-
nj sc cinila.
Nosili vybranna jfdla a INA
menita VIVA, pivo teklo prou-
dem. Vprostranne senkovne
tancili, S pfestavkami nekdy
KovaTfkG6v orchestr zahral kon-
certnf kus, nekdy sedl nektery
re spolecnosti ku pianu nebo
zapet pfsen; i Miluse S Bozou
zp1valy, ano i ma zertovne SOLO
We vystupy doslo.
Jak sc chylilo k veceru, hus-
tell padala mlha, srcel dest.
Pres tuto nepohodu dobre by
do zaplasilo vselikou melan-
cholii; kdyz pax sv1cky i lam
ply rozzaty, %vzpruzila Sc kazda
mysl i rozproudila sc bujna We
selost; Teci a smfch, hudba a ia
nee splyvaly.
Adjunkt neodolal kouzlu hud-
by, nez sc nadal, krouzil v kole
Sc svou drahou Milusi. = Sto-
KRAFT "a ten vecer mel prilezitost
poseptati il slovo lasky. Oh,
tanci, dobrym b1zkem lidstvu
dany! Broukajf ma tebe mr.
zouti, zazehnavajf tie mravokar-
cove, jake by Sc z tebe rodily
vselike neplechy = a ty plynes
z lidske prirozenosti! Tvs pro-
vazel lidstvo ma vsech jeho ces-
tach, tobe Sc zraci povaha ma
rodG i jednotlivcG, ty trvas cd
vekG a trvati budes, pokud clo-
vecenstvo Dude zfti.
Tancil Roztocky, nenatancil
Sc. w nevidel Boze, otaceji-
CT Sc Poole n6ho, rozvasnenou
menadu; ba byl tomu rad, re i
JIM jsou Stastni; Kahovec zafil
blazenost1, a Roztocky sc c1til
tax stasten, re Sc mu podobalo,
jake by jeho vlastnf stesti sc
odrazelo v oc1ch a ma liclch to-
hoto statnaho hocha.
sud- byl rovnez We SVEN III
vile; pres tn chvili vychazel re
salonu a d1val sc ma rel tanci-
cfch, pri cemz jeho object jen
zaril; tleskal v ruce, oci mu no.
rely = snad vzpomfnal zapad-
lych dob mlad1, a vzpomfnky
ty byly mile a krasne.
Use Sc bavilo. vSe Sc veselilo,
ale nejspokojenejsi re vsech byl
snad hostitel sam.
"Tak to ma byt! tax to nam
rad!" zvolal tn k tomu, onde k
onomu, nekdy sam k sobe.
Hloubeji padala noe, ale
kdoz toho dial? RozjaTila Sc
vsecka ia spolecnost. Gin dale
tim sumneji sobe vedla; vycha-
zeli a vraceli Sc zvencf Tide i Wy
pravovali, re mlha 81 drobny
dest shoustly, re padajf prave
pTfvaly, re vse plove, re hrozl
povoden = ale ami tyto hrozive
zvesti nekazily nalady.
Desata jiste uz minula, kdyz
Ease tanec ustal. Kahovec pre-
tancovav kus s Bozou, uchylil
Sc do kterehosi vyklenku SEN
kovny, kde stanul, utfraje sobe
pot S celia. Jeho tanecnice Cd
BELLA do salonu, kde S patrnou
zalibou pTijfmala haste poklo-
ny. Oci jeji plany, zoubky Sc
leskly "a nachovymi rty, nadra
sc dumala. Kazdemu, kdoz j
rekl dvorne slovo, Sc dostalo d.
KEN rozkosneho pohledu, mile
no slova, ale pres to Sc nikde ne
zdrzela, bro sc Ease octla U
mladeho myslivce. Hovofili spo-
lu u vyklenku.
Zach Bozko, mole Bozko.
kdy my dojdeme sveho cfle?'
zatouzil on.
Jejf oci odpovedely jasne, re
Ii il to cekanf jest dlouhe. eta