Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1950-04-14
BYLA JSEM /.
Mezine Muhitin:

sud zpeceten - aNjaky osud!
Ones, r. 1889, jsem stara zena,
a nevim, kdo byli moi rodice,
jak sc jmenovali, kde lezela ma
Sc vesnice - nektera vesnice
nedaleko vychodniho pobrezi
Cerneho more to musela byt.
Vzpominam 81, re jsme videli
ma sirou vodu, vystoupili-li jsme
ma pahorek, ktery sc v nasi reci
"Hora matek"; vzpo-
minam 81 vsak predevsim ma
omen prfbeh, ktery udeTil jake
blesk do me detske duse a dial
mi tusen1 toho, CO mne oceka-
valO.
V Cerkesku mel kazdy dv1r
asi uprostTed sveho oplocenf je-
ste maly dim t. Nv. cizinecky.
Byl velmi pouz1van cestujiclmi,
nebot tt prichazeli caste z nj
ira zeme, ably ma pobrezf wy
menovali sve obili "a jine zbo-
Ii. a hostincG nebylo. Nemohli
Sc ami ma dlouhou dobu sve ces-
ty dostatecne zasobit, a tax by
Ii odkazani ma pohostinstvf kra-
jan1 a odplaceli u sveho krbu
stejne stejnym.
Byli jsme tedy zvykli, re zde
byli ciZinci hosty - ale jednou
bylo velke v~zrusen1; v cizinec-
KEN dome byl muz, jakeho jsme
jeste nevideli, neverici (Cerke-
sove jsou mohamedani). Evro-
pan. Hledeli jsme ma neho u
zaslyma ocima, nebot to je Ger
kesky mrav z%aujal-li host mis-
to ma koberci, ~nastoupf kazdy
pfislusnfk domu, postavf Sc ne
me Ike stene a pozoruje hosta.
Kdyz sc ma neho vsichni takto
vynadlvali, predstoupf k nemu
hostitel a pozdrav1 no obvyk-
lynn pozdravem "Selam Alej-
kum!"
TAX Sc stale i tenkrate. Otec
jeste mluvil S neverfcimi, ktery
hovoTil nasi recf, a my 81 pospl-
sill, abychom udelali vse co Sc
must S hostem stat; lii jsme CT
zinci vodu ma ruce, prinesli jsme
Milky, trfnohy still a nanosili
jidla, ktera jsme nell: bysele
a sladke mleko, ctvrt pecene
koziny a med. Cizinec jedi, a
kdyz byl hotov, MALTA jsem mu
Ease vodu ma ruce = vidim hill
neny dzban, We kterem jsem pri-
nesla vodu, kdybychom byli
byvali bohat1, byl by dzban
medeny. Bylo mi tehdy snad
10 let.
My tri Install nyni uplne sa-
mi v pokoji cizineckeho domu
= mil otec, neveficf a ia. Mil
otec tn stall We sve cepici z be-
raniciny a Sc svymi cernymi
kniry; neverfcf mel bezvousy
oblicej a ctyri oci, jak Sc mi
zdalo, nebot jsem tehdy jeste
nikdy bryle nevidela, a jedno
Sc mi zdalo jeste strasnejsf nez
druhe. Mil otec mel zbran v
ruce, kterou mu dial cizinec,
a dukladne 81 il prohl1zel. Chte-
la jsem j1t = tn mi otec poky-
null, abych zGstala.
"Dej mi ten revolver" rekl
aztec, "dam tt "a nej svou nej-
leps1 savli!"
Never1c1 nechtel vsak O tom
ami slyset a mne bylo jasno, Re
lie to zpustlfk: jak jinak by Sc
byl odvazil rfci nezdvoTile me-?
Tu rekl mGj otec: "Zlato my
Cerkesove nemame, ale nasim
zlatem jsou nase devcata
chces tohle devce "a ten revol-
yer? Pod1vej Sc ma to dite; bu-
de z neho brzy nadherne stvo-
remit"
/NnIlC SC ShOIC1Il ZdSCd WIG STU
ce. ia mela byt prodana! A
to tehle oblude sc ctyTma oci-
ma!
Ale cizinec Sc small. Dokazal
Sc v tonic okamziku smat! Ma
stestl mne nechtel, a ia mohla
vic mrtva nez viva odejit.
To by tedy bylo pryc - ale
re mne otec vGbec chtel pro-
dat! Byla jsem jake omame-
ma, chtela jsem k matce - ale
nahle jsem poznala, re by mi
.nepomohla: byla pr1lis otrocky
porobenym stvoTenfm. Byla az
pc obocf z~astrena stale pc boku
tchyne, mela uzavrenou tvaT,
stale byla ma nohou a neodva-
Ella Sc haste smat nebo mlu-
Wit.
Ale ia musela nekomu WILT
sve srdce, a bezela jsem k pra-
menu, kde Sc devcata vecer
schazela. Byla jsem jeste pri-
lis mlada, takze isem tam ieSt6