Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1950-06-09
t1ostinny Dim
ROMAN
Napsal: KAREL K~LOSTERMANN

bohem ~opusten6ho okresu, ne
vyjfmaj1c kralovskych DTevo-
hryz = a ten lid, jake bych no
neznal! jake by, dive nedele to-
mu, Sc mi nebyli pTedtavili sko-
no vsichni, kteTf Sc toho casu
prav6 netoulajf pc svete, sidfce
cizinu b1dnou majolikou a z u
kradeneho drfvf vyrabenymi
nasadami k lopatam, motykam
a kopacdm. o, u mas je domaci
prGmysl! NJ, nae Sc O tom ST.
Titi? Vzdyt Wy znate tn chasku
l6pe nez ia, pane sud-, vzdyt
jste jim onehdy sam nadal zlo-
d6jG, rOzenych troupG, leni-
vych pollen -"
"Pomalu S tou flintou, mlady
pane! Reknu-li ia komu, re je
Zlodej, trOup a podobne, to je
tax, jake bych no pohladil. Oni
me znajf a vedf, re jsem jejich
otec, ktery je chranf pred hor-
SINH vecmi. Proto jeste takovy
clov6k nenf zlod6j ami troup, to
jsou patriarchalni Navy
Adjunkt Sc dial tentokrate do
srdecneho sm1chu.
"Ano, tax je to, pane kolle-
CO." pokracoval sud-. "Kazdy
name svou individuality, a srd-
&c bez individuality, prosfm vas
to je jake pol1vka bez mast
nych ok. AT 81 tt tam nahoTe
u zlen6ho stolu pTedpisujf CO.
koli. Pripustfte piece, re S Po-
dlesakem z Racene nebo s a
kovym N6mcem z hvozdG mou-
dry clov6k Dude jinak jednatl,
nez S Prazskym velkokupcefa.
COZ"
"Ovsem, ale -"
"zadn6 ale! Tu plat1: bud =
anebo. ia Sc drzfm toho, co Sc
tenn lidem zamlouva a cemu
mohou porozum6ti. Reknu-li:
pane Vohnate, racte 81 v6c.
pTedstaviti takhle'" = cumf ma
mne, nevf co povdiam, ba dom
nfva Sc, re 81 no dobfram. Ear
vu-li mu do obliceje, az sc kan
cellar tTese: "Vy Zatraceny O.
sic, otevrte svoje slechy, pade-I
satiletou spinou zalehle, a da-I
vejte pozor, co VAN reknu" =
rozumi mn6, vidi V mych slo-I
vech neznOu starost o sve bla-I
no. a coz hlavni vec, o svou
drahou kapsu. - Ale nae o tom
mluviti zde, kdyz 81 muzeme
witt ma svezi vzduch. Pojdte
povime 81 to venku."
Co takto hovorili jeste V kan
celari. dostalo Sc dole Kotalovi
nasledujiciho pokaranf, ply
nouciho z kyprych rtfkd jeho
bez odporu krasn6isi polovice;
"Jeronyme, yer mi, re me tvoje
jednani rmoutf! Tolikrat jsem
t6 prosila, abys neodchazel
pred panem adjunktem, re by
Sc ii to mohlo vykladati V ne
zdvoTilost."
Nadarmo Sc vymlouval p1sar,
re uposlechl pouze rozkazu
pana sudiho; panicka stala ma
tom, re mel tedy cekati n6kde V
pr1jezd6, a byla by Sc snad pu-
stila do jinych jest6 podrobnos-
tt, kdyby tom oba panove ne
byli vySli re vrat. l pan sud-
zastihl ohnivy pohled, jenz do
padl jake rychla stTela ma pana
adjunkta, i nezny, slibny 1smev
jenz no doprovazel. Oba pa
nj pozdravili, adjunkt Sc bez-
deky take usmal. Kdyz poo
desli, jail Sc sud- skadliti sveho
podT1zeneho.
"Vy Selma podsita VAN Sc
chce odtud kdyz takov6hle oci
k yam mluv1? Jste bud notne
vyhejckan a zkazen t6mi zen
skymi, nebo jste slep. At je to-
mu jakkoli, dejte 81 pozor"
PAM dali Sc sikmo pres ne
pravidelne, hrbolovite namest1
a zabocili do jakes ulice, KITE
rou "a nekolik minut vysli z me-
sta. Byl rozkosny vecer. Costa
je vedla v oblouku Poole hor-
skeho svahu, ma jehoz dine, hlu-
boko pod mimi, hucel shiny po-
tok, vroubeny bujnym vrb1m a
vysokymi olsemi; ma druhe
strane "a vodou vypfnala Sc
sctrma skaln1 st6na porostla bo-
rovfm a bflymi bTfzami, jez We
cernf slunce pfiodelo stribrnym
leskem; ma levo ia stran uzav1-
rala obzor, "a to ma prave stra-
ne vlnily Sc hory do nekonecna;
prechazely v dlouha pasma ST.
rokych hTbetd, z nichz tn a tam