Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1950-05-19

KOllk un1 Jen pro to JednO SlOvO
z Marjancinych list.
Ones prisel ma namluvy do
opravdy. Ma dnesek Sc festival
tolik let, uz kdyz pro tn holku
chod1val do skoly, folk let den
Ia dnem pocftal, kdy by to asi
mohlo byt, a tolik let Sc mu kaz-
dou noe zdavalo O dnesku. TAX
dlouho Sc nemohl dockat tie
dnesn1 koledy, az 81 p1jde pro
Marjanku, jak 81 zadupne, jak
81 zavyskne a jak 81 zazpiva:
"Dostanu ia te "a ruku,
nepustfm ia tie,
ma holubicko, do roku.
Dostanu ia tie "a ODE,
nepust1m ia tie,
ma holubicko, az v hrobe!"
A dnes by Sc byl radeji nevi-
del. Nejak prudce Sc v mem
roZboufila krev a sam nevedel,
proc Sc mu tax zene k hlave.
Kmotr Ruzicka zacal pozno-
WI.
"Jarku, at sc teda domluvf-
me! Pan1mamo!- Marjanko!"
Venku zabusil kdos ma vrata
a zafehotali kone.
Celed1n. vybehl otevr1t a do
statku Well diva jezdci.
Prvn1 bleskem seskocil a v
SIM, otrepav sc sebe sn1h, vkro-
Gil do jizby.
Pan1mama prave rozsveco-
vala. w Sc hezky seTilo.
0 podlahu este vydrhnutou
zvonila savle a cvrnkaly ostru-
by.
Vojak, pozdraviv, stanul u
prostfed jizby.
Sedlaci "a stolen Sc d1vali
jeden ma druheho udiveni, sko-
rem ustraseni, a panfmama sot-
vinka mohla leknutim priv1tat
pana vojaka.
Byl to hulan a Poole zlateho
tTepen1 u savle, couhajlc1- re
spodu plaste, dGstojn1k.
"Jedu, mila panfmamo, ma
koledu! - Ci uz mne nezna-
tie? = Ci w jste ma mne "a
pomneli? - Ziva-li a zdrava-li
vase dcera? A zdrava-li, zdaz
dosud svobodna?"
Hulansky dGstojnfk Sc tazal
najednou pT1liS mnoho.
Vaclav no poznal razem, pa
n1mama teprv "a chvilku a
Marjanka sc chvela u kamen
Jake osika.
Zach, p6kne vftam, mily pa
ne! = TAX vzacny host a tax
znenadan1!"
Panimama podavala dGstoj-
niku zidlici a odbehla k prl-
stenku pro sklenicku Sc zlatym
obrouckem, jiz mela nachysta-
nu k svatbe.
"Svobodna-li dcera vase? -
Vzdyt jsem yam rekl, re 81 jed
nou pro nj pTijedu! Zapomneli
jste = baze zapomneli! Ach,
tamhle ia zpevacka, = hezoun-
ka kolednice!"
DGstojnfk Sc octl rychle u ka-
men, Ease polozil prst Marian
ce do dolfcku brade, c1til, jak
lii hoff tvaT, jak Sc il rd1 a jak
ia tmave silva ocka zab1haj1 do
cervena jake pred Lefty.
Ddstojnfk uz nebyl bezvou-
sy, ami p~oruc1kem; ale z podo-
by 81 nevysel, toliko re mel po-
nekud vpadlejsi oci a bledsl
tvaf. Pod polorozepjatym pla-
stem Sc mu leskly zlatych snur
cele pletence a lfmec u krku
) mel cely take re zlata.
} Ddstojnfk 81 vsiml dukatu
| pod krkem holcinym.
/, Marjanka byla v tehle styd-
: livosti, S hlavou sklopenou, S
temnym rumencem ma prdsvit-
mem obliceji svGdna neodola-
telne.
: POlak j pOlOZ1l leVlcl ma pra-
We rameno a prikrocil k nj tesne.
5 "P1jdes Sc mnou, devusko?
Budes cht1t byt zenou mou, Ma
2 rusko? - Dovol1s tomu, ma
: ticko?"
, Sedlaci hledeli jeden ma dru-
/ heho tazave, zda-li vsecko to-
HE, mac Sc divaji, pravda ci sen,
: a jeden druhemu cetl v obliceJi
| pevne: neveT1m.
l "Ptam sc tie, Marusko-zpe-
2 vacko, = hezounka kolednice,
chces-li byt zenou mou?" Pfi-
} iedu 81 pro tebe Sc sesti vranl-
' ky zanedlouho. = Maticka 40
voli, maticka iva nam poze-
4 hna!"
| D~dstojnfk wal divcinu Ia ru-
ku. Ale v tie chv1li Sc octl pc bo-
ku dfvcine hoch sc zarudlym
oS:-oo xxxyo40J1nIH