Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1950-08-11
Hostinny Dim
ROMAN
Napsal: ARE K~LOSTERMANN

nepovolll.
"Kdyz tedy jinak nechcete,'
pravila ma konec Miluse, "bude
pan Kahovec tax hodny a do.
provod1 vas. .Jeho costa bez-
toho jde skoro celou hodinU
stejnym smerem. Lesem vede
p6kna pesina, ktera ukrati ces-
tn o pdl hodiny.
"To Sc rozumf, re pujdu s pa
mem adjunktem," Tekl ochotne
Kahovec a hned hledal klobouk
StTibrna zaTe 1plnku svftila
chodcGm ma nocnf jich pout.
Bile leskla Sc silnice, ale pada-
ly ma nj hustle st1ny topol1 a lip,
jimiz byla vroubena. Mezi mia
dymi muzi brzy zavladla dive
ra; zvlaSte Kahovec ochotne o.
tvfral sve srdce.
"Ze jste Sc mnou Sci, tot ne
mala obet", rekl Roztocky.
"Ani Sc nezminujte O tom,
pane adjunkte." znela odpov6d'
"vSak 81 tam Ultra zas dojdu.
Jsem tomu rad, re mi lie pro-
mluvit S vami beze svedkG.
Jsem uprimny clov6k a nemam
tn starSiho, zkusenejsfho pTfte-
lie, abych Sc S MIN poradil, sde-
Ill = w odpustte, ia vim, re
jste laskavy pan, jenz mi neza-
Eli me dGvery."
"Mluvte, pros1m, bez obalu a
pokladejte mne "a sveho prfte-
lie, tTeba Sc nezname, leda KRAFT
kou dobu."
"Dekuii yam, pane adjunk-
tie. Clovek ma RUNE pochybno-
sti vnitTnf a vnejs1 boje. Doma,'
pravil, gu sv6ho chefa, TTestic-
keno revfrnfka, mann hotove pc
klo; jen. kdybych mohl odtam-
tud vyvaznout = ovSem bych
cht6l zGstati ma bl1zku.- Wa
Ii 81 yam do hlavy, abych Sc O.
zenil s jeho svakrovou, Pavlou,
ktera k will tomu je porad u
Mich. Ale me srdce patti Boze-
ne. Vim, re 81 jeSt6 pockam,
nez sc stanu rev1rnfkem a budu
moci pomysleti ma cement. Be-
"a mne miluje, O tom nemohu
pochybovati - ale boj1m Sc, re
ohnivy zpGsob jejf 1asky nebu-
de mfti trvan1, re il cekan1 O.
mrzf."
Kahovec Sc zamlcel. Costa
jejich prav6 odbocila cd silnice,
vedla je z pocatku ponekud VIII
kymi lukami, bylo tTeba davati
pozor ma strouhy, krizujfcf Sc
pesinou. Pc chvfli Sc Kahovec
op6t ujal slova. "JeSt6 neco
YAM muslin Tfci," pravil. "Moz-
ma, re iste sam uz o tom slysel.
Jsou Tide, kterf Sc Bority boil;
bib vi, co vcecko O mem a jeho
rodin6 natlachajf. Ale sem tam
n6co i mne vrta mozkem. Po-
slyste. Kdysi "a bourlive noel
vrac1m Sc lesem domd, prave
nedaleko odtud = dojdeme
tam "a ctvrt hodiny, je tam ka-
plicka ctrnacti svatych pomoc-
nik1, osamocene mfsto prostred
lesa = a tn slys1m kroky a hla-
sy lidske. Myslfm 81, re jsou to
n6jac1 darebaci, provadej1cl
pych lesnf, a plfzfm Sc blfze, a.
bych jim prekazil Temeslo. A
iak sc dostanu skoro al k MIN,
nepozorovan cd Mich, vidfm, re
lie to BoTita a jeho dcera Bozka.
Prichazeli patrne cd kaplicky
a ublrali Sc dolG, k Raceni."
Adjunkt bystre poslouchal.
"Pozd6 v noci?" tazal sc. eco
tam d6lali?"
"To bib vi. Mole prvni my
vl6nka byla pristoupiti k MIN a
tazati Sc jich Primo. Nev1m We
ru, CO mne zdrzelo mona, re
to bylo neco jake strach = ne
mohu yam omen pocit jasn6 Wy
loziti - strach pred BoTitou to
nebyl, AMI strach pred neJaky-
mi jeho carami, vzdyt ia v ia
kov6 hlouposti nev6Tfm = ale
jakas bazen mne poiala, re bych
sc mohl dopustit nejake nede-
likatnosti, m1chat Sc do veci, do
niz mi mic nebylo, a to hlavne
proto, re V te veci byla dfvka,
prave ona d1vka, ktera uz Cd
n6jake dolby Sc mi vkradala do
srdce. Neukazal jsem Sc tedy,
nechal jsem je minouti = a do
sud nemaj1 AMI tuSen1, re jsem
lie tehda videl. Sledoval jsem je
v jiste vzdalenosti, a kdyz jsem
Sc presvedcil, re jdou skutecne
k Raceni, obratil jsem Sc a Sci
isem take domG. NeTekl jsem
nikomu ami slova 0 tom, co jsem
videl; Wy jste prvn1 clovek, pred
nfmz Sc O tom zminuji, protoze
k YAM mann dGveru."