Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1950-05-12

neSCaStnycn mladycn lldl pro-
jel jake kruta vycitka. Chtel
rychle vse napraviti, ale nena-
lezal vhodnych SLOW.
"Jiffku = iafku - tenlec-
vim, re ste voba moe vytrpeli-
Stanicka nase i ty a taky UNA
YAM, re sem byl moe vinen =
ba vseho prfcinou = (veliky
pTrevrat Sc stall v tom hrdem nj
tru, kdyz table slova pysna u
sta vynutila) a chcel bych ma
pravit, co Sc este napravit da.
Jses-li este svobodnej a stojfs-
Ii do dnes vo mou dceru - rex
nj = ia ii ii il ted dam, beze
vseho tt il dam, protoze vidim,
re made vsecko je verna a u
pTfmna a dobry srdce."
Myslel, re to tax nahle vSec-
ko dobTe povedel, ale zmylil Sc.
jake horka vlna nahrnula sc
Vrbovi vsecka krev do tvare,
kde zpdsobila rudou zaplavu a
ieho velke, rozs1rene, znepoko-
jene oci zatekaly z mlynare ma
pan1mamu a Ease ma dveTe pr1-
stenku, ktere zdstaly "a Sta
nou nedovfeny. PAX ale zha-
w pTfboj kvapne opadl a smr-
telna bledost jej v%ystf1dala.
Vztycil Sc v cele vysce a ura-
zen, chladn6 pohledl ma mly-
mare:
''Pantato," rekl dnrazne a
ledove, "nezaslouzil jsem "a
svou dobrou zpravu, S kterou
jsem prisel, a Ia vsecko, co
jsem uz vytrpel pro vasi dceru,
abyste Sc mi jeste posmival a
krute zerty Sc mnou provozo-
val"
Bolesti fatal zuby do RITZ, a
obratil sc, znovu Ike dveTim sc
bral, ale %panfmama ted sc vzpa
matovala re vsech tech dojmG
radosti i l1tosti, zastoupila mu
cestu a "a ruku jej uchytila:
"spatne rozumis, Jirfku, pan
tatovi = Won te nechce tupit a.
nj urazet, ale spatne Sc vyslo-
vii. ia ii muslin vsecko rfct
zcerstva a jasne: nase Stanic-
ka je, chuderka dobra pull ro-
ku uz vdovou a proto pantato-
vi napadlo, re by Sc dalo nejc-
kom napravit, v com SINE chy-
bill"
Pantata tezce dychal, .kdyz
pfistupuje, ruku mu ma rame-
no polozil a volne vysvetloval:
ga vim, re = tenlec - nej-
nj vdova uz tax jake svobodna,
ale spatne bys nepochodil. Ar
cit sladek = vodpust mu Pan
Bib = moe z vena jejfho pro-
marnil, ale ia bych no Ease do
plnil, nebo nekde nakej mlejn
bysme koupili. Jen1k by yam
musel re svyho %pripomoct, ne
DO byste hospodafili tady ma
p~olovic."
Vrba stall jake solny sloup,
nejsa slova ami pohybu scho-
pen. Co davno pochoval, to re
ted z mrtvych vstalo? A hla-
YOU mu kmitla v%zpomfnka ma
strasti a bedyplne chvfle, KITE
re proz1val We SVEN zajeti a
cestou do Francie. Kdyz Sc
domn1val, re sc nenavrati nikdy
jiz, re nemoc, ktera Tadila mezi
jeho kamarady, zadavi jej co
nejdTfve, nebo hlad a lima hro-
Ella jej sklatiti, kdyz S Jenfkem
Sc vlekli jake diva 1--WE stiny
zpustosenymi krajinami, tn je-
dine vzpom1nka ma Stanu byla
slunecnfm paprskem v tom bah
ne a mlze jeho zitf. A tn vzdy
pro potechu 81 vypravel pohad-
ku, jake to mohlo byti ,kdyby
byla jeho zenou, ma neho donna
vzpomfnala, "a neho Sc modli-
la a on smell doufat, re sc vrati
k jejfmu boku, k jejfmu srdci.
Temi pTedstavami a tou pohad-
kou sc festival a treba sam sobe
sc vysmfval, re jest posetilcem,
pTece vzdy znovu a znovu Sc k
nj vracel a znovu 81 il vypravo-
val. A ted, re ia pohadka me-
la byti skutecnost1?
Dvere pristenku sc otevrely
a Stana, placem opuchla, bleda
a roztTesena, vstoupila.
"Tatfnku," zvolala ma otce S
bolestnou vycitkou, "kerak me
mGzete nab1zet jemu, kerej byl
u mas tax vodehnanej a ponfze-
nej a kerej 81 nejckom takovy
Zasluhy vo vlast zfskal a tax Sc
proslavil, re hide Sc prosit ne
potfebuje! Dybych byla svo-