Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1950-09-29
Hostinny Dim
ROMAN
NapsaI: ARE K~LOSTERMANN

OQpOI0uIIO Sc V SOuuIIl UuuO-
We objevil Bofita.
"Tohle mi byli vsichni CERT
dluzni," mluvil k sud1mu a Roz-
tock6mu. "Ten tam je, a vSec-
ko hledani je marno, uz jsem
sam rozeslal polovici Racenske-
no obyvatelstva pc vSem okoli,
do les1 i do sousedn1ch vesnic,
ably sc tam poptavali. Do dvou
hodin nedosla nejmensf west;
pax jsem odjel - myslil jsem,
Re jste sc snad Wy zde dov6deli
n6ceho. Cd zenskych donna po-
rad slyslm naTek. A co mohu
"a hloupost, kterou proved ten
nerozvazny mlad1k? KIDD pax
mu velel, ably utekl nerozlouciv
sc s nikym? Ones uz jsem mel
byti We V1dni, odeslal jsem tam
zbozi uz pred tydnem, nedodr-
yet casu znamena pro mne ztra-
tn hmotnou, n6kdy velmi citel-
nou. Jakmile Sc vydam ma ces-
ty, kazda hodina je vym6rena,
a kazdy neporadek ma jine V
zap6ti. A prece, JAKE opustit
ty zenske V jejich rozechven1?"
sud- hled6l svym optimistic
kym poj1manfm v6cf zaplasili
chmury S jeho celia. "Vsak my
Sc postarame, ably vase danny
nezGstaly bez 1techy. Chudak
slecna Bozena!"
"Kdo il nezna," vece Borita,
"Tekl by, re nema citu. Je to
jeji zpdsob vzdorovat osudu;
Ia ivy svet by pred nikdym ne
dala znat, co il TIL srdce, ami
pred svymi rodici. Ale jsem
pTesv6dcen, re velice trp1. Bu-
du ~odjfzd6ti s t6zkym srdcem.
Vsak pochopujete = stejne
chvili co rozkvetlo st6sti jedno-
no m6ho d1tete, zkazilo sc st6sti
druh6ho. Byl jsem tomu MIA
dfkovi upT1mn6 naklonen, kdy-
by mne byl pozadal, byl byCh
mu bez rozpakG dial svou dee
ru. Ano, pfal jsem 81, ably I'll
S Mani, ably Sc stall mym spoiled
nfkem a nastupcem. Nemelo
to byti."
"Vzdyt snad Sc jeste vrati,"
Tekl Roztocky.
BoFita pokrcil ramenoma, ma
Gez pokracoval: "Vy jste nynl
jedinou moi 1techou. Kdyby
vas nebylo, snad bych Sc neod-
vail ami odjeti. IMAM ryzost
vasi povahy, vim, re ma vas mo
hu spolehat. Skladam ma vas
vSecky sve nad6je a vznaS1m k
YAM snaznou prosbu, abyste
mym drahym zde byl radou a
zaStitou. Kdybych sc snad ne
vratil = nikdo nevl, jaky osud
no ocekava -"
"Nemluvte TAX" vpadl mu
adjunkt do reci.
"Budte zdrav a jist, re jste
mi drahy jake vlastn1 SYM"
Neobycejne pohnut loucil Sc
Borita S Roztockym a sudlm
X.
Ubehly dive ned6le, pc Ka-
hOvcovi Sc neobjevila nejmens1
stopa. o jeho zmizenf bujely
porad sm6l6 i posetile domnen-
ky. Roztocky doj1zdel do Ra-
Gene kazdou ned6li, casio We
vsednf den, jakmile bylo pc u
Fedn1ch hodinach; vrac1val Sc
pozd6 noel, nekdy take az ra-
no. U BoritG nebylo veselo;
PAM BoTitova tonula v stalem
strachu o sveho m~anzela, BOA
malo mluv1c chovala sc jake
vt6leny vzdor. Roztockemu da-
vala ma jevo, re Sc il zavdec1,
nebude-li O Kahovcovi mluviti.
Jednou do konce nevrle Tekla:
"Toho blazna snadno ozel1m!
Clov6k, ktery takovou nesmysl-
most provede, nestoj1 "a to, ably
JIM no zeleli."
"Nemluv tax, Bozo!" karala
il Miluse, "vzdyt isl no m6la
rada!"
"Ano, mela," odtusila tvrde
sestra, "ale nynf, kdyby Sc ma
krasn6 vratil, do smrti bych S
MIN slova nepromluvila."
"Takove smyslenf by yam
clovek mohl zavidet," prohodil
adjunkt.
"Zavideti - dobra, jen kdyz
ne Iitovati!" odsekla vzdorovite
Adjunkt 81 umfnil, re Sc pred
metu toho v1cekrat nedotkne.
Jeho zcela zaujala Miluse. z
jejfho jasneho Okla zafilo mu
st6stf, jejf sladky HAS plasil
chmury S jeho celia a vnikal do
hlubin jeho srdce. Vsude byla
u n6ho, v zaprasene, nevl1dne