Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1950-07-14
Hostinny Dim
ROMAN
Napsal: KAREL K"LOSTERMANN

Napsal: KAREL KLOSTERMANN

Dl D4 oC OCOOOAt ~ S100I PC1A CAA
ustanovil tax hodneho pana zs
eoudce vasich SPORT. Poznate
no jest6 bl1ze, jake jste poznal-
pana sud1ho. A nyn1 yam po-
vidam, re kazdy je Cd kosti da.
rebak, KIDD bez potreby ma me-
uval1 vice prace nez je nutno.
Mystic, re takovy pan je tn k
Will tomu, ably pro vas psal a
hlavu 81 lanai pc cele meslce?
Prav6 tax malo, jake Wy tn ne
jste proto, abyste Sc pro nej
pachtili. V6c Dude rychle Wy
~rizena, neucini-li zadny z vas
namitek. Nedohodnete-li Sc
vSak, Dude z toho process, a ne
kolik advokatG 81 naplnf kapsy
ma vase 1traty. Wy me znate a
dobFe v1te, re jsem yam vzdy
dobTe radil. Ultra Sc tn sejde-
tie, ia vyhotovim spis, Wy no
vSichni podp1Sete, a v6c Dude
vyrovnana. Ma vzajemne do
br6 pTatelstvf vyp1jeme diva SUI
dy piva, jeden dnes a druhy Ii
ira. Kdo Sc zprotivf, kdo ne
pTistOupi ma nase ujednan1, je
z naseho spolku vy~loucen; ia
aspoh mu nikdy jiz nevypomo-
hu, to at 81 nemysl1."
Prisv6dcovali V kruhu, pouze
jeden Sc oval.
'Lib6ji dovolit, pantato, ia
z toho mann skodu, jak to tihle
cht6ji ud6lat."
oak to, Jozifku?" Teknete
to zkratka!
A Jozifek poved6l, co mel ma
srdci. BoTita Sc zamyslil; pax
pravil "Mate pravdu; mel jste
mluvit pTi komisi .."
"Vsak jsem mluvil, ale pre-
kTiCeli me go"
"Sprav1me to takhle. Svolat
.komisi stale by dost penez a
marn6 prace. On ma skodu,
slysite Wy ostatni = to piece
nebudete chtit. Odskodnite no
kazdy hotovymi, vedle who'd,
kter6 komu weldon V rozdele-
nj, Wy tolik, Wy tolik, a Wy zas
tOlik"
Borita, jenz znaI celou v6c
do vSech podrobnosti, vymefil
kazdemu obnos. Nekterf Sc
b6u trochu vrteli, jeden reptal
haste: "To ne, to nejde!"
"ze to nejde?" ujal Sc slova
Bofita. "Nechcete-li, dobre! Ia
jedu 81 do Drevohryz a povfm
tam tenn panGm n6co O neja-
KEN mezniku, jenz patrne do
stall nohy, jinak by Sc nebyl W.
dial ma pout do Liskovic grun-
tn. Rozumel jste, strycku?"
Strycek patrne rozum6l, ne
bot umlkl jake pena; a byli i
JIM, jimz snad svedomi COST po-
vfdalo, nebot uz nikdo sebou
nevrtel.
"Nu, vid1te = trochu dobre
vile, a vsecko jde. Kubo, pri-
val sem cerstve v6derko!"
BoTita pax polozil svou ruku
ma rameno sveho hosta. "Pojdte
zas tancit, pane adjunkte, vidi-
tie, re vse je %vyTfzeno," pravil
tiSe: "ti yam nedaji uz mnoho
prace, a INNATE, re Sc stale, co
jest spravedliveho."
Adjunkt nemel casu premy-
sleti dlouho O tom, echo prave
byl svedkem. Hudba zacala
Ease hrati a oci slecny MiluSe
zaplasily Cd n6ho vselike jine
myslenky.
Pdlnoc davno minula. V SIM
bylo marianne horko, ale vese-
losti, sunni a lance neubyvalo.
z vedlejs1 m1stnosti, kde obca-
ne RacenSt1 slavili svou shodu,
valily Sc do tanecnf sine kotou-
&c cpav6ho dymu, doznivala
rycne, tTeskna zabava; vyda-
valy kovov6 zvuky narazejfce Q
sebe plechove cimenty, z nichz
Sc onem panGm prfjemn6ji pi-
10 neil re sklenic; dunely sto-
ly pod padaj1cfmi ma ne peste-
mi; smlch a bujna, caste neo-
malena slova ~otTasaly vzdu-
chem; casem take n6ktery mad
senec Sc pustil do zpevu, ale
drsna, kTikem a pivem os1p6la
hrdla nenalezala noty.
To vse nevadilo tancicim
slecnam, jez patrne takovym
v6cem cd malickosti pfivykly.
Ba zdalo Sc, re zejmena BOA
nynf teprve byla We SVEN zivlu.
Bakchantka nemohla diveji tan
cit; ices jejf Sc rozviklal, vse
ma nj hralo, prsa Sc vlnila, 1sta
chytla dech, ale z oc1 salal pla-
men skoro vasnive radosti.
Miluse ptala Sc adjunkta:
ECNY1 -,6no TftO Ho toto NAM