Dirva = Field. [volume] (Cleveland, Ohio) 1915-current, 1950-06-15

kaip miela visa, kaS praejo
Ir nuostabaus padaro esama
zmogaus. Wis gailis to, kas buvo,
Wis laukia to, kas bus. Praeitis
|ir ateitis, o dabarties tartum
|nera. Ir is tikro beveik nera. Da-
bartis tai toks trumpas momen-
|tas, kad beveik nenujauciamas,
Kokia yra mano dabartis !?
Sedziu sodne tarp dviejq obeliu.
Prizes name margu- aguonu mis-
kas. Zyzia bites, klevu lapai osia,
kvepia liepu ziedai. Taip grazu,
taip gera, taip miela. Virsum
aguonQ girios plaukia keistas
debesys - lyg milziniskas kali
mas snieguota virsune. Ir stai
mintys lekia j snieguotus kali
nus, atmintyje pabunda ia gy-
yenimo dalis, kuria praleidau tu
kalnu prieglobstyje. Ir ina no.
ras pasneketi apie tuos laikus ir,
kahn kodel, apie universiteta.
Esant man Zueriche, tenyks-
tis universitetas neturejo savo
rumu ir viesejo politechnikoje,
naudodamasis jos erdviomis sa-
lemis. Savo nuosavybes teturejo
[dideli mama per kelis simtus
zingsniu nuo politechnikos j pa
kalne, kur buvo rastine ir kele-
tas auditoriju, nedidesniu uz vi
outlines klases. Paskaitas jane
skate daugiausia teologijos pro-
fesoriai, mes neturedami perdaug
klausytoju, sutilpdavo ir ten.
Suzinojus, kad vienas teologi-
jos fakulteto profesorius skai-
tvs "Grosse Denker des Chris
tentums" ir kad tas paskaitas
gall eiti, kas nori, nutariau eiti
ju pasiklausyti.
Ir nepasigailejau: profesorius
skate taip graziai, idomiai, SUI
tokia meile ir pagarba piese sv.
Augustine, Origena ir kitus ne
mirius dvasios galiunus. Bet
kamgi is placiosios publikos be-
lrupejo tuomet tie "persene" gal:
votojai? Tad klausytoju buvo
nedaug: mudvi SUI drauge ir ke-
liolika teologu. Auditorijos ma
zos, baisiai prikurentos, silta,
kaip pirtyje, o paskaitos budavo
vakare, tai gal ir nenuostabu,
kad teologu "stropi dvasia' ne
besuvaldydavo "silpno kuno' ir
|jie sau nekalciausiai snausdavo.
zinoma, ne. visi. Ypac pasizyme-
davo vienas, grazus juodplaukis
vaikinas. Tasai atejes, kaip atsi-
sesdavo kampe, tai atsiremes i
siena, tuojau paskesdavo nirva-
noje ir tokioje padetyje isbuda-
vo punktualiai As minutes, kol
suskambedavo varpelis. Tada pa
sipurtes ir axis pratrynes, is
eidavo su kitais, vadinas po pa
skaitos.
zilredama j il, daznai klaus
davau saves, ko jis, tikrai sa-
kant, ateina j tas paskaitas. Juk
simta kartu geriau jam butq
buvus per ta valanda pamiegoti
mipkstoje sveicaru lovoje, negu
cia ant kieto suolo tokioje nepa-
togioje pozicijoje. Ir pats nesi-
kankintu ir kitty nejuokintq, kur
nereikia. Kad tai butu buve ret
karciais, tai butum galejes ziu-
reti, kaip j nelaiminga atsitiki-
ma, kurio daugiau nebus. Bet
juk tai buvo visados, kiekviena
paskaita, be isimties. Tiesiog
apmaudas imdavo. Bet juo il
giau taip j il mieganti ziurejau
juo silpnyn ejo tas mano apmau.
das, uzleisdamas vieta simpati.
jai. Tas jo atkaklumas sazinin.
gal lankyti paskaitas, ne vienos
Inepraleidziant, eme rodytis mar
tiesiog herojiskas. Juk kick tas
yargsas vaikinas turejo kovot
su savim, neleisdamas sau pa
lieskoti tai valandai patogesnes
vieteles pailseti, kick jam reike'
| jo energijos, taip nuolat nuvei.
kiamam,- Wis eiti ir nenustoti vii
ties, kad pagalios dvasia nuga'
les silpna kuna.