Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1949-03-11

Ides do Mich dfvat!" Dosti mne
bolest trapila, hlava sc mi az
motala, ale ami jsem neseptla,
ocf neotevrela. Kladl mi svou
ruku ma cello, bral mne "a ru-
ku; mne mraz prochazel - a.
lie mlcela jsem. PAX mne pu-
still a zacal mi kropit vodu do
obliceje, zdvihal mi hlavu; CO
Ijsem mela delat, musela jsem
piece oci otevrit. = Ach, ma
mila kmotra, ty jeho oci ma mne
zasvitly jake to bozf slunko;
Liza musela svoje oci zakryt! Ale
COZ to bylo vsecko platno, kdyz
zacal ma mne mluvit! Oh, wy
|iste. mela pravdu, mila kmotra,
lie ucaruje i hlasem; mne "a
zniva ustavicne v usfch jeho
|hlas, jeho slova, kdyz mi pow
dial, re mne miluje, re jsem je-
no blaho, jeho nebe!"
"Jaka to hr1sua slova! To je
videt dabelske l1cky; ktereho
pax clov6ka by takove Teci ma
paddy! Nestastna holka, cos
to myslela, ze's MI uverila!'
bedovala kmotra.
"Boze, jak pax neuverit,
kdyz va mfekne, re vas milu-
|je!"
"Leda povfdali; co pax je do
Itoho, same balamucenf! Chce
tie O rozum pTipravit!"
ga mu to take rekla, ale on
Sc mi Bohem a dust dokladal,
re mne miloval hned cd prvni-
no uvidenf a re Sc jen proto wy
hybal sc mnou mluvit a rfci mi
to, protoze nechtel pripoutat
mne k nestastnemu osudu sve-
mu, ktery no vsude pronasle-
duje, ktery mu mcdowell pozi-
vat jakeho stestf. Oh, ia ne
vim jiz ami, CO mi vsecko pow
dial - bylo to az k placi. ia mu
vsecko uverila, rekla jsem mu,
re jsem Sc no bala, re jsem re
sameho strachu Sc stala neves-
|tou, Tekla jsem mu, re nosfm
ma srdci skapulfr, a kdyz no
zadal, dala jsem mu jej," re-
kla Viktorka.
81 ty mil Spasiteli!" bedo-
vala kovaTka; iona mu da sve-
|ceny skapulfr, ona mu da vec
ma tele SVEN zahTatou! w isl
v jeho moci, uz ii ami Panb1h
z jeho drapG nepomGze, uz tt
ucaroval docista!"
con Tekl, to kouzlo re je las
ka, a jinemu abych neverila,'
ozvala Sc opet Viktorka.
"Ano, ano, povidali = las.
ka; ia bych mu povedela, &C
je laska; ale uz je vsecko dar.
mo. Co isl to jen udelala
Vzdyt je, to morous, Dude t
nynf krev z tela ssat, al tt vsec.
ku vyssaje, zadav1 te a duse
tvoje nebude NIT ami pc smrt
pokoje. A jak isl mohla by
~stastna!"
Viktorka Sc kmotrinych sloV
zdesila, ale "a chv1li povidala
"Uz je darmo; ia "a MIN phi
du, a kdybych mne i do pekl;
vedl. w je darmo. PTikryjtt
mne; mraz1 mne!" rekla pr
kratkem pomlcen1.
Kmotra nahazela ma nj pc
rim, kde jaka, a Viktorce stall
bylo zima a slovicka jiz nepro
mluvila.
KovaTka mela opravdu Vik
torku rada. a byt Sc i ma nj roz
hnevala, re dala skapul1r z ru
kou, pTece il osud devcete, je.
mela "a ztracene, velice rmou
It'll. o vsem tom, co j Viktor
ka povedela, nesverila Sc nike
mu.
Viktorka lezela cd toho DIN
.Ijako zabita. Nemluvila, led,
liako We snu nesroZumitelna sic
va, nezadala 81 niceho, nevsi
mala 81 nikoho. KovaTka sc o.
nj nehnula a vsechno umer
svoje vynalozila ma to, ably dey
ceti pomohla. Ale mic nebyl
!: platno a rodice kazdym diner
byli smutnejsf a zenich odchS
eel kazdym dnem tesklivejs
Kovarka k~routila hlavou a my
/, slila 81: "Tohle neni samo So
bou; jak pax by to bylo, ably
-zadny z tech prostredkG nept
} mohl, CO uz kolika jinym p,
mohlo. Ale ten vojak j ud'
; lal a to je to!"
! Takove byly myslenky je
dnem i noel, a kdyz jednou
h, noel nahodou vykoukla z okel
ka u komory a videla v sac
u stromu staff zahaleneho m