Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1949-10-14
BABICKA.
POVfDKA Napsala BOzENA NEMCOVA
Napsala BOzENA NEMCOVA

IN ONSAO0 OO
co ie mladost i nerozum", do
koncila babicka, p~olozivSi S mir
nym usman1m suchou ruku ma
Kristino kulate rame.
"Mnoho jste zkusila babicko,
ale byla jste pTece ~stastna; do
stala jste, co srdce zadalo. Kdy
bych vedela, re budu i ia pc
vsem trapenf stastna, rada bych
je snaSela, tTeba buch musela
ma Mflu ctrnacte let cekat,"
pravila Krista. "Budoucnost
ma Bib rukou. Co Dude, to
Dude. tomu sc holka nevyhnes,
a nejlfp, kdyz Sc odevzdas pew
nou d6v6rou do vile BOIL" =
"Jak pax jinak; ale clovek Sc
nem1Gze mnohdy vzpamatovat,
a odvedou-li mi Jakuba, budu
narfkat. S MIN odejde vsecka
radost, S MIN mole jedina pod
pora ztracena." - "Jak to mlu-
Wis, Kristo? NemaS-li otce?"-
"Mam otce hodneho, PanbGh
mi no zachovej, ale pTece jiz
starry, broukavy. Jiz letos usta-
viGn6 chtel, abych Sla "a muze,
by no mel kdo zastat; co zacnu
odvedou-li Jakuba? A ia 81 pre-
&c jin6ho nevezmu, kdyby Sc
vsickni ma hlavu postavili; pra-
cOvat budu do upadu, ably ne
mel tatlk proc broukat, a kdyz
to nep1jde, = nepdjde, vdavat
Sc nebudu! Ach, babicko, Wy
AMI nev6rfte, jake ia nam ira
peni V t6 hospode! Nemysletez
ma praci, Boze zachran, z te ia
81 malo delam, ale to, CO muslin
mnohdy pfeslechnout, to mne
mrzf." "A cd toho 81 nepo-
mu6zeS?" - "Proslm vas, jak?
Kolikrat jsem rekla otci; "Vi-
dfte, tatfku, tax a tax to je, ne
trpte takovych hostG," ale on
nerad komu co Tekne, nerad by
81 hosty zradil, a tn mne vzdy
rika: "Pros1m te, holka, fekni,
co chces, jen nebud hruba, at
sc host6 nezradf, Wis, re je to
nase zivnost!" Nemam byt hru-
ba a nevlidna; jsem-li pT1v6ti-
va, stanu Sc Ease V lecjake hu-
be ohryzkem. Vesela, zpeva-
va, jak jsem vzdy byla, sotva
budu; co 81 tedy pocnu? Kdy-
by to byli jen nejacf darmotla-
chov6, ia bych je brzy sklidila,
ale pan spravce a p1sar re zam-
ku, to jsou hoTcf hoste, tech
mann plny zaludek. ia Sc YAM
to stydim Tfci, jak mne ten sta
try kozeI pronasleduje, a jake
by mi to n6kdo septal, re on 81
da zalezet, ably dostal Mllu S
krku, protoze vi, to re je mil o.
brance, re Sc boil, ably Sc mu
nestalo to, co Talianovi. Della,
jak by chtel, %rychtafovi udelat
vdek, ba Ease "a dceru Sc mstf,
ale vzdy filuta myslf ma sebe.
Tatik sc no boil a mama chu-
dak, to v1te, jake by jiz ma sve-
te nebyla, vic lei, nez chodl,
tie nemohu s takovou vec1 pfi-
it. Kdybych byla vdana, vsec-
ko by bylo jinac1. Kdyz Sc mi
n6kdo nelfbil, Tekla jsem jen
Milovi, a nemohl-li no vystrna-
dit, pozoroval no, re 81 netrou-
fal ten clov6k hrube ma mne
kouknout. Ach, babicko, kdy-
bych yam to mohla vypoved1t,
lax on mne ma rad a ia jeho,
ale to Sc medal" a d6vce pode-
pTfevsi lokte O kolena, vlozilo
tvar do dlanf a zamlcelo Sc.
Vtom vstoupil tise, nepozo-
rowan Mia do zahradky. Jeho
krasna tvaT byla bolest1 RORY
ia, jasne oci zkaleny, tmavoka-
stanove kucery, okolo celia Sc
tocfci, byly ustrihany, misto fu-
riantske vydrovky mel ma hla-
We vojenskou cepici, ma nj stru-
eek jedlfc1. Barunka sc M1ly
lekla, babicce sklesly ruce do
klfnu, tvaT j zbledla; tise "a
septala: "Pot6s t6 PanbGh, no
chu!" Ale kdyz Krista pozdvi-
hla hlavu a Mia, ruku j poda-
vale, skoro bezzvucnym hlasem
Tekl: "Jsem vojakem, "a til dni
muslin do Hradce!" padla mu
beze smyslu do naruc1.
XIV.
DruhJ den, kdyz babicka sla
detem, jak obycejn6 naproti,
bylo jejf prvn1 slovo: "Hadejte,
d6ti, kdo u mas je?" D6ti Sc tro-
chu zarazily, neuhodly hned,
az Barunka zvolala: "Pan Be
yer, vidte, babicko?" Uho-
dlas; a privedl $ sebou synka."
II jel to jsem rad; p%obehneme
k nemu!" vykfikl Jan, a jiz ia
Ike utfkal a Vilim "a MIN, re Jim
1- 800 lob oI Io11,, oIo1zo