Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1949-01-21

"pan uictel" do trfdy. Div no
sborem nepozdravili.
Klabunove bystrosti neusla
ia zmena. Pochopil okamzite
jej1 pr1cinu a usmal Sc ma tn
ztichlou mladez.
"Prekvapuje vas, re vas kan
tor taky mezi vas pTisel, kdyz
Sc k VAN neznal pc celou dobu,
co jste Sc s MIN rozloucili? Pre-
kvapuje to i mne, ale trochu
jinak nez vas, Kdyz vas tn n.y.
nj vid1m, nechapu, re jsem tn
prvne. Ale to vsechno prejde
ma obou stranach. Zvykneme
81 Ease, jake jsme 81 zvykli We
skole."
Potrasl bodre tomu nejbliz-
s1mu rukou a poposel k ostat-
MIN, ably Sc s mimi privftal. Sr-
decnost, s jakou to delal, Cd
stranila skoro vsechnu prvotnf
ostychavost. "A kdyz pax Wy
stoupil ma jeviste, ably S Liza
lem smlouval O -Marysu, nevi-
deli V mem jiz sveho byvaleho
ucitele, ale Vavru, mlynare a
vdovce.
ZkouSka zacala.
Arnostovi Sc zdalo, re vsech-
ny oci jsou ma neho upreny a
zvedave cekaj1, CO Dude jake
novy reziser delat a bude-li VII
bee neco delat. We skutecnos-
tt vsak to nebyla pravda. Ned1-
vail Sc ma nej, ale ma Klabunu,
ktery byl ma ievisti a pfedsta-
voval Sc jim jake Vavra. Vsi-
chni sledovali hru, jak Sc pred
mimi zac1nala nadherne rozv1-
jet. tt diva ma jevisti, L1zal S
Vavrou, nepotrebovali ~rezisera,
ba ami skoro napov6dy. Ovla-
dali sve 1lohy skvele. To ne
byla prvn1 zkouska, ale poca-
tex skutecneho dramatu.
Prvnf jednan1 skoncilo. Vsi-
chni byli spokojeni.
Vavra 81 v pfestavce sedl do
pozadf salu, ably 81 vykouril CT
garetu. Nevs1mal 81 uctivych
pohledG, kterymi no ostatn1 st1-
hall. Prekvapil je vsechny. To
nebyl Klabuna, jak no znali,
ale nekdo docela jiny, ktereho
vidi pc prve. Byl to zkratka
mlynar Vavra, furiantsky vdo-
wee, jak 81 jej Mrstfkove pred
stavovali. Nynf chapal i Ar
most, proc Sc o tn 1lohu sam
hlasil. Vzdyt to byl rozeny
herec!
Kamila priscilla Ike Klabu-
now.
Dude Sc nam dobre hrat,
vidte?"
Klabuna zamyslene pokyvl
hlavou.
"Taky 81 to myslfm."
"Proc :jste nehral tax dlou-
no, kdyz jste takovym her
cem?"
"Prave O tom premyslfm. Ne
proto, re bych myslil, re jsem
tim lidskou spolecnost O neco
pripravil, ale re ia jsem O mno-
no pTisel. Snad bych nebyl ia
kovy, jaky jsem. Pr nejmen-
Sim bych nebyl tax osamely a
l. brucivy."
Kamila Sc ma neho pod1vala
S 1cast1. V jeho slovech byl
smutek, ktery 81 nedovedla Wy
svetlit. Vedela slice jiz davno,
re neni jeho nitru vsechno v
poradku, ale povazovala no
spfse "a podiv1na, re jeho po-
divinstvi je pTlcinou jeho ne
spokojenosti a drazdivosti.
"Kdo je tim vinen?" zepta-
la Sc.
"Z vetsf casti ia sam. Ne
jsem spravne smysl
zivota. Mel jsem velke Gle,
drel isem Sc do 1padu a zapo-
mfnal jsem lit. Nechal jsem
zivot j1ti kolem sebe a nestaral
Sc o nej. A to nebylo dobfe:
Nynf teprve to poznavam. Me
shy Sc rozprchly, nezdstalo pc
mich mic, jenom snad trochu
trpkosti, a zivot mi zatfm ute
XII, take jej nedohonfm. Mel
de to-"
"Proc by to neslo?"
"Protoze jsem ma to uz tro-
chu = starry"
wy re jste stary?" usmala
Sc.
"Mlady pTece uz mel"
"Proc 81 to O sobe myslite?"
"Vsimla jste 81, jak byli Ia
dy ii hosi a d1vky pTekvapeni,
re idu take mezi ne?"
"To je docela pTirozene!"
"Ano, ale piece je tn neco,
co YAM uslo. Nezapominejte,
re jsem vetsinu z mich ucil
.lTehdv kdvz ke mn6 chOdili do