Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1949-03-11
BABICKA.
PovfDKA Napsala BozENA NEMCOvA

"Vsak to je to nejhors1, kmo-
ira, re Sc nemohu uz S pokoJ-
nou mysl1 pomodlit," plakalo
d6vce.
"Vidis, vidfs, holka, proc isl
to tax dlouho nechala, az tie ia
fla moe pTemohla. No, ale da
Panb1h, re toho dabla pTem1-
zem."
Viktorka sebrala vsechnu
svoji sflu, modlila sc vroucne, a
kdyz chiefly myslenky jinam
zabihat, hned 81 myslila ma u
muceni Pane ma Pannu Mari,
ably jen fla ia moe odstoupila.
Chranila Sc jeden diva dni; ale
tretf den vysla 81 ma ~nejzazsi
clip otcova pole ma jetelinu; ce-
ledinu pfikazala, by zahy pfi-
jel "a nj, re 81 S kosen1m popi-
II. sla tam, jake srna 81 krace-
JIG, lehkym krokem, az Sc Tide
zastavovali, dfvaj1ce Sc "a nj,
jak pekne il to slus1. TAX sla
tam, a domG privezl il celed1n
ma zelene jeteline, bledou, po-
ranenou. Mela nohu zavazanu
tenkym bilym satkem a museli
il sn6st S vozu a do stavenl.
"Rodicko svatohorska!" bedo-
vala matka, "holka, co Sc tt
stalo?"
"Zabodla jsem 81 do nohy trn
hluboko. pTislo mi cd toho zle.
Domestic mne do komory, ia 81
lehnu!" prosila Viktorka.
Donesli il ma loze a otec be
Eel hned pro kovafku. Kovaf-
ka pTib6hla jake ma koni a S nj
houf nezvanych kmoter, jak to
uz byva. Jedna radila matefi
lfcko, druha psoser, tret1 zaff-
kat, ctvrta kouTit; ale kovaTka
Sc nedala mylit a prikladala ma
oteklou nohu bramborovy skrob
PAX poslala vsechny pryc uvo-
lujfc Sc, re Dude sama Viktor-
ku hlfdat a re Dude CO nevidet
Ease vSecko v pofadku.
"Povez mi pax, holka, jak to
bylo, tvs nejaka zlekana? A
kdo pax medic zavazal tt nohu
tim belounk1m, hebounkym
Satkem? ia jej radeji schova-
la, ably 81 no ty trajdy nevslm-
ly," pravila opatrna kovarka,
ukladaj1c il nohu ma l1zku.
Exam jste jej DALAI" ptala
Sc kvapne Viktorka.
"Mas jej pod poduskou."
Viktorka sahla pro Satek,
prohlfzela vysit6 jmeno, jehoz
neznala, a tvaT Sc j menila z
bleda do cervena.
"Holka. holka, ty Sc mi nell
bis, co 81 mann o tobe myslit?"
"Myslete 81, re mne Panb6h
opustil, re jsem ztracena sa We
ky vekdv, re mi nenf pomoci.'
"Snad ma horkost a blabol1,'
myslila 81 kmotra, sahaj1c Vik-
torce ma tvaTe, ale ty byly stu
dene a ruce take byly studen6
a jen oci d6vcete horely, obra-
ceny jsouce ma satek, ktery
pred sebou ob6ma rukama dr.
zela.
"Slyste, kmotra," zacala ii
Sc, "ale nikomu to nepov1dej
tie, vSechno VAN pov1m. Ty dvs
dni jsem to nevid6la, vsak v1te
koho myslfm = ale dnes, dnes
mi cd rama v us1ch znelo: sd.
ma jetelinu, jdi ma jetelinu," ia.
ko by mi to nekdo poseptaval
ia vedela, re je to nejake pc
kusen1, nebot on tam nejv1c by.
va blfzko pole, sedava pod stro.
mem ma strani, ale pTece mi tt
nedalo pokoje, az jsem vzals
loktusi a kosu. Cestou pTislC
mi ma mysl, re jsem sama svyn
skudcem, ale v usfch jen vzdy
septalo: "Jdi jen, jdi ma jeteli
nu, kdo vi, bude-li tam; proc
by ses bala, Pride "a tebou
Koukla jsem Ike stromu, nikohc
tam. "No, kdyz tam nenf, tx
uz je vyhrano," myslila jsem
vzala kosu a cht6la lit. tt
mne napadlo, abych zkusil;
sveho st6stf, chtela jsem nalez
ii ctverolisty jetelfcek a pr
tom jsem myslila: "Najdes-l
jei, budes S Antoninem stast
nal" Hledam, hledam, di'
jsem ma jeteline oc1 nenechala
ale mic isem nenasla. Tu mi pr
slo podfvat Sc ma stran; a koh'
tam pod stromem vid1m = vo
jaka! Rychle Sc obrat1m pry6
ale v tom slapla jsem ma trn.
iez lezelo u cesty, a poranil
isem 81 nohu. NekTikla jsen
ale bolestf delaly Sc mi pred
Gina mzitky a ia skleskla n
7ono TakO We Snl1 vid31a iSpn