Dirva = Field. [volume] (Cleveland, Ohio) 1915-current, 1949-03-25
Senoves Lietuvos zmones

Visi buvo vidutinio augumo, ne taip s1nul-
Klaus, kaip rimto ir petyje vyrai zaliukai, su vi
SUI sutike mes ir siandien dar yra tariama: Ii
MIA, vyras koks paritus, toks pastacius, arba:
ilgas, tevas mergininkas, trumpas drutas =
darbininkas. Mes, kaip girioje zemus ir stambius
medzius regejo vetru ir audru nepavekamus,
taip tare jog ir zmones, ne taip auksti ir smu-
kus, kap stambus ir kresni zaukai, gall prizes
vargus ir nelaimes stengti.
Visi buvo ne toxic dideli, kaip augaloti, sta
clos ir gasios statulos, augumo skaistus, dra-
sios ir sukrios kalbos, zydrai rainu akiu, didzia
balto kuno, daugiau paguotinio, nekaip apva-
laus vedo, kuro iinkmes daugiau aiskios, ne
ismeigusios rodes. Jaunuomene lg 40 metu sku-
tos, idant paskui tanki barzda, veputiniais su-
sisukusi, ant zandu niuksotq. Plaukai = tam
sus uz auses sukasti, kuru kasos, j uzpakali
nudribusios, VETO sklaidomos, it arkliu karciai
plaikstes. Ant galvu sklastai it dirvoje vagos
tauksojo, uostai it kuskiai is panoses kysojo
nuo kuriu geriant ir valgant it nuo pedq varve-
jo. Povyzos drasios ir maonios, kiekviename
veide narsybe ir kantrybe zydejo, artimo ma
lone kikvienoje sirdyje klestejo Statula, kalba
r kiekvienas zngsnis reiske visus laisvus esan-
cius ir deja tam, kas neteisingai ranka kuri
tarp ju palytejo zodziu uzgavo: tas vietoje
zegterejo, mes kelio nedoram nelenke.
Visi pakencia salt ir alki istur dargana ir
spega niekino; kalboje ir egimes pervs tiesa
saugoja ir myli.. Savo kentejimuose ir veiki-
muose ryzesi ant ko norint nevangstes, bet at
kdavo ir dirbdavo nuveiktinai: todel kiekvie-
name darbe ir atlikime klotis buvo. Ne vienas
nenorejo begedziu butt: ka pradejo, ta ir nuben-
ge. Kiekvienas savo nuopelnu ir uzdarbiu kaki-
nos, svetimo negede, minedamiesi, ne saules
amziu gyvensa Veltui savo turtu nekleido, do
vanu nedrepino, atmnima ne vezima dare, kick
venas SUI rytu gyveno, aukso ir sidabro negei-
de, mes niekam rinkliavu nemokejo Tart visu
kautis r vienybe buvo. Kiekvienas selpe rel
kalaujanti ir gelbejo gaistanti Vieses ju buvo
meiles, ne zmonystes zenklas Iseigoje buvo pa
dorumas, zmonystoje mandagumas. Skoos ir
palukanu nezinojo, mes visi viso perteke buvo
r svetimq pramoniQ negeide; drabuzyje ir val
gyje nesilepino, ir jei kas ant to slygo ta isti-
ziu vadino Varguose kantrybe ir stangybe,
dumoje sminti rode, viltyje neguro, paskuti-
neje nenusimine, zadetoje nenusigando, nelai-
mole neisipyle, laimoje nesddziavo. Del to ka-
re narsybe, valstybeje dorybe ir teisybe per am
zius tarp ju kestejo. Ka sirdyje turejo, ta ir
zodziu reiske. Ne kiltis, ne turtai, bet ismintis
ir dorybe visu patirta, kekviena vyresnybe
kele, mes visi lygus buvo ir taip, kas narsesnis
Rare, tas ir vyresnis; kas doresnis, ismintinges-
mis- ir teisesnis, tas tiesos suole sedejo. Darbo
ar reikalo atlikimas jQ dziaugsmas buvo o pa
Isis po vargu linksmybe mes veja paklote, dan
gus apklote, akmuo ar alkune pagalve buvo.
Kruvina prakaita nubraukus, girioje vargus,
keliavus, kariavus, ar sunkq darba po ziauriu
oru nubengus visu didziausias buvo dziaugsmas
pre sventos ugnies passildyti ir tue save dides-
niam vargu pastiprinti.
(Bus daugiau)