Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1949-12-02

OCL ~ Il
starenu. Babicku to nezmatlo.
Chvilku premyslela, pax rekla
upTimne: "Schvalne jsem to
povedela; co mi ma mysli leze-
10, pablo mi ma jazyk. Chtela
jsem milostive PAM neco napo-
vedft. Nekdy byva slovo v cas-
a k mfstu prospesne," odpove-
della babicka. - "Rekla ii to
komtesa?" patrala knezna. -
"Boze chran; milostslecinka
nen1 z tech, jak vid1m, ktef1 ST.
zy ma ulici nos1, ale kdo sam
zkusil, rozuml. Media Sc vzdy
utajit, co clovekem hyde, ia sc
dovtfpila sama." "Ceho ses
dovtipila? Cos slysela? Povez
mi to! Nen1 to zvedavost, ale
pece O mole dfte, ktere miluju
iako ~vlastnf, CO mne donucuje
vedet to-" uzkostne pravila
knezna.
"Mohu to r1ci, co jsem slyse-
la, nenf to mic zleho, ami jsem
Sc ma smlcen1 zapanbovat ne
musela," Tekla starenka a po-
vfdala, co slyse1a O zasnoubeni
a nemoci komtesine. f'Myslenka
pfivadi myslenku, dokladala;
mac sc clovek zdaleka diva.
jew sc jinak nee z blfzka, a CO
hlava, to rozum. TAX, milosti-
va PAM, i mne prislo ma mysl,
re by snad milostslecna toho
pana hrabete nerada 81 .brala,
|snad jen z po%volnosti k milosti-
I've PAM. Vcera pozorovala jsem'
milostslecnu, byla bych plaka-
la mad nj; divaly jsme Sc ma ty
Ipekne obrazy, CO malovala =
lie to ku podivu = a tn mi pri-
Isel do ruky obrazek, ktery, jak
milostslecna povedela, ucitel
JEFF maloval a il dial. Ptala
jsem Sc, zda-li ten hezky pan
on sam - starry clovek jake d.
te vsecko rad vi = zardela Sc
Jake rdze, vstala, neTekla tax
ami tax, ale oci sc il zalily.
Vsak mi toho bylo dost a mi
lostiva PAM nejlepe Dude vedet,
mela-li stara babicka pravdu."
Knezna vstala, prechazela
pc pokoji a jake sauna sobe po-
vfdala: "Nepozorovala jsem nj
echo; vzdy vesela, povolna. Nj
kdy O mem nemluvila." "Inu",
ozvala Sc babicka ma toto hla-
site myslenf, "kazda natura il
Ina. Nektery clovek nebyl by
Istasten, kdyby kazdou radost,
kazdou zalost ~nepostavil svetu
ma odiv; jiny nosf il Ia nadry
pc celicky zivot a vezme il S Sc
bou do hrobu. Tezko zlskat ia
kove ildi, avsak laska lasku ro-
df. Nine to pripada s lidmi ja-
ko s temi bylinkami. Pro ne
kterou nemus1m daleko j1t, vsu-
de il najdu, ma kazde louce, ma
kazde mezi. Pro nekterou mu-
sim do st1nu lesa, muslin il hle-
dat pod lfstecky, nesmf mi pri-
Lit "a tezko lett pres vrchy a
kameny, nesmfm sc ohlizeti pc
trnf a bodlac1; ktere mi cesty
bran1. Ia to mne bylinka sto-
nasob odmeni. Bahia korenaT-
ka, CO k nam chodf hor, vzdy
Ir1ka, kdyz nam prinasf vonny
mech: "Mnoho prace mi da, nez
no najdu, ale ods'ouzi se."
"Mech ten von1 jake fialky a ia
WINE cloveku v zine pripomf-
ma jaro. Adpustte, milostiva
PAM. ia vzdycky sejdu S cesty.
Chtela jsem jeste rfci. re mi
lostslecna snad proto byla We
|sela, re mela nadeji, a nyni.
kdyz il zcela ztratila, re teprve
dvojnasob lasku svoji poznava.
Byva tax, re nev1me, co name.
az kdyz to ztratfme."
"Dekuji ii "a pravdu, staren-
ko," rekla knezna; zfskam-li
ia pri nj, nevfm, ien kdyz ona
Dude stastna. lobe Dude nit
co dekovat, bez tebe nebyla
bych ma pravou stopu pris'a.
Nebudu tie dele zdrzovat. Ultra
Sc chysta komtesa k malovani,
prijd sem i S vnoucaty." Temi
slovy propustila knezna babic-
ku. ktera odnasela v srdci We
domf, re prispela dobrym slo-
VEN ku blahu cloveka.
Prichazej1c k staven1, polka
la Sc babicka s myslivcem; byl
vsecek polekan, krok chvatny.
"Poslyste, co Sc stalo!" pravi'
pohnutym hlasem babicce. -
"Nelekeite mne a povezte ry.
chile col" "Viktorku zasah,
bozf poselr" Babicka spraskls
truce. nemohla chvili ami pro.
mluvit, az Sc il pax dive Shy
iakO hOhatV hrach q Okla vyhr