Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1949-09-23

OIdCIlu, W. pan kUyZ III
hn6v, zehravost, laska aneb ia.
kakoliv vasen uchvati, ma to.
Xix kdy, ably Sc radil S rozu.
mem? Tu chvfli kdyby 20 mem
bylo, nebude dbat. A coz .je te
vsecko platno, i nejdokonalej-
81 clovek podleha slabostem.'
"Babicko, Wy jste jiz lonsky rok
O svatku pana ProSka rekla, &c
vas neboztlk cos podobneho do
kazal, FAC utrpel, a nynf jste
Sc zmfnila Ease; ia zapomnela
jake ma smrt tazat sc vas cd te
dolby, povezte mi to nynf. Ujde
chvfle, pfijdem ma jine myslen-
ky a sedi sd tn pod tim bezem
az milo" prosila Krista. "Tre-
has," rekla babicka; ETY., Ba-
runko, jdi a del mi pozor pc
tech d6tech, at mi to nejde k
vode!"
Barunka odesla a babicka
zacala: "Byla jsem devcice wy
rostla jiz, kdyz zacala Marie
Terezie S Prusem vojnu. 0 ne
co Sc nepohodli. Cisar Josef S
'vojskem pritahl k JaromeTi a
Prus polozil Sc u hranic. V &C.
lem okol1 bylo vojsko rozlozeno
i 20 vesnic1ch. V naSi zivnosti
nell jsme nekolik sprostych vo-
jak1 a ddstojnfkG. Byl to clo-
vGk lehk6 mysli. z tech, jimz sc
IDA, re hned kazde devce do
svych tenat vpletou jake pavouk
mouchu. ia no zkratka odby-
la, ale on mych SLOW mic ned
bal. stTasl je Sc sebe jake rosu.
Kdyz rec mic n~eprospela, zaff-
dila jsem 81 vsechny pochodky
tax, abych Sc s MIN nikdez ne
musela potkat samotna. To Wis,
jak to je, re must devce kolik-
rat Ia den beet ma pole, tn ma
travu, re odejdou domaci a ne
chaj1 il samotnu, zkratka, re
neni zvykem ami potrebou, ably
KIDD devce hlldal, re Sc must
hl1dat sama, a tn naskytne sc
pTflezitosti dosti pro svGdneho
clov6ka k pronasledovanf. Ale
mne chranil. Ma travu
chod1vala jsem casinko z rama,
kdyz jeste vsecko spalo. ia
jsem cd mladosti casne rano
vstavala; matka mi vzdy Tlka-
la: "Kdo casne vstava, tomu
Panb1h dava." Mela pravdu ;
kdybych ami z toho byla meme
la -jineho uzitku, tedy radost.
Kdyz jsem vesla z rama do sa-
du nebo do pole a videla ira
vicku pekne %zelenou, porose-
nou, srdce Sc mi ma nj smalo.
Kazde kv1tecko stale jake pan
ma, S pozdvizenou hlavickou,
vyspalyma ockama. Vsude cpe-
la vine, z kazdeho l1stecku, z
kazde travicky. Ptackove, chu-
dinci mali, made mnou sc vzna-
sell, zpevem Panaboha chvall-
ce; jinak vsude svate ticho.
Kdyz pax zacalo slunce Ia no
rami vychazet, byvalo mi vzdy
jak bych stala v kostele; zpi-
vala jsem 81 a prace mi sla cd
ruky, jak by hral.
Jednou tedy z rama kosim,
bylo to V sadu, tn slys1m "a Sc
bou: "Pomahej Panbuh, Mad
lenko!" Ohlldnu Sc, chci rici
"Dejz to Panbdh!" ale nemohla
jsem leknutim promluvit, srp
mi vypadl z ruky." = "Byl tc
ten ddstojnfk, ne?" vskocila j
do reel Krista. = "Pockej jen.
pomalu," pokracovala babicka
"nebyl to ddstojn1k, Size bych
byla srpu nepustila. To bylo
radostne leknutf. Jiri stal pre-
de mnou! Muslin ii r1ci, re jsem
no tfi leta nevidela. To Wis, re
byl Jir1k syn nasi sousedky No
votne, teze, co Sc mnou byla.
kdyz jsme S clsafem Josefem
mluvily?" "Ano, to vim; ia
Ike jste nam povidala, re Sc mi.
sto kneze z neho stall tkadlec.'
"No ano, tim byl jeho strye
vinen; hochovi slo ucenl, jak by
hral; kdykoliv tat1k pro nehC
do Rycnova jel, vzdy slysel jer
chvalu O mem. V nedeli, kdyz
byl donna ma vakaclch, c1tal mi.
sto meho tatlka, ktery byl pre-
ce vyborny ctenar, souseddm
bible, a tax mu to slo, re jsme
S radost1 poslouchali. Novotnt
rfkavala: "Jako bych toho no
cha uz videla kazat." My 81
|vsickni k nemu chovali, jake BY
liz byl ~vysvecen, kde ktera ct
dobreho delala, poslala mu, /;
omlouvala-li Sc Novotna: CAL