Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1948-06-25
JEN TRI LETA
ROMAN Napsal KAREL SABINA

nym. Prvn1 sin byla ~otevrena
Zaklepal; nikdo Sc neozval; O.
tevTel, nikoho tam nebylo. Sci
dale. I dvere druheho .pokoje
nebyly uzavreny. Zaklepal- O.
pet; predesle ticho. Otevfel
zlehounka, a HE - krev z III
ZACH sc mu zarazila - byla to
loznice Julincina. Pc skrinich,
pc seslfch. ano i pc zemf rozlo-
zeny byly clanky vcerejsfho O.
zdobn6ho odevu jejfho, a hro-
zny nepofadek V komnat6 pa
noval.
Ma divanu odpocivala zen
stina, patrne v hluboke span1
pohrfzena. Byla to ona? .ci ne?
Ano, Julie to byla; avsak nebyI
to omen idealnf raz tvaTe, neby-
ly to ony o%mamuj1cf tahy, ono
vse sobe podmanujfcf vzezrenf.
Tvafe byly ponekud vpadle a
zazloutle, jakoby naruzivost
vsecky barry S Mich byla setTe-
la, kadere zcuchane zvetsily
neprfjemny DOZEN. Cello jeff Sc
kabonilo, tenounka 1sta pevne
Sc sv1rala, bylo vGbec, jakoby
zlobivost nejpatrnejsf sve znam
ky byla ma cello i pod ne byla
vlozila.
Kopoty nev6Til svym ocim, a
vzchopiv Sc jake hr1zou hna-
ny rychle a nepozorovan opu-
still sin. Dole pred domem~te-
PRIV, kdyz pod jasne opet vstou-
pill nebe, a cely obzor blahem
dychaje vnady sve rozkladal,
op6t Sc ~zpamatovav pocal roz-
mysleti O tom, co byl zocil. Ale
v hlave Sc mu vfrilo; nebyl scho
pen jasne myslenky.
"Je-li MONA? To by byla ia
krasna, slicna Julie? ten vtele-
ny and6l? Tato tvarnost a ona
nocnf, jaky to rozdfl?"
Takovymi i jinymi podobny-
mi slovy pon6kud 81 odlehcuje
prochazel Sc pc zahrade, oce-
kavaje, az Tide v dome Sc pro-
budi, nebot byl den jmenin pa
nj Kovalove a on zamyslel me-
Ii prvn1mi gratulanty Sc pred
staviti.
Dlouho cekal, avsak ma Ko-
valovce bylo dlouho jake pc
vymTen1. Konecn6 vrzly hlav-
nj dveTe domku, Kopoty Sc o.
hlednul. Vystoupila sluzka ja-
kasi s uzlfkem pod pazdf a hor-
&c placfc zdala Sc nekoho pc
zahrade hledati.
V nejzadnejsim konci zele-
nala Sc skromna bes1dka; tam
sluzka zameTila kroky, neusta-
lie vzlykaj1c.
Slunce uz vysoko stale a YES
keren kraj Sc blazen usm1val v
odlesku horoucfch jeho dechG.
Tu stromy ovocnl pc mezi lit
neho pole Sc chvely, tam akacie
shybaly Sc pres zfdku do "a
brad sousedn1ch a vse tax mia
distve, tax vesele Sc jevilo, ja-
koby priroda svatek jakys sv6-
tia.
Kopoty 81 toho nevsfmal,
mnul 81 cello, sam ma sebe Sc
zlob6, re tax kvapne vlezl do
pasti; nebot slova, jakymiz byl
k Julii mluvil, nedala sc tax
snadno odvolati.
Zatfm pozornost jeho Sc O.
bratila Ike sluzce placici a k be-
sfdce, z niz vystoupila Marie
tax cistotne uspoTadana, tax
hezounka, tax zdravocila co
majova r1zicka "a prvniho il
ira sveho sc rozvinovan1.
Kopotym to trhlo. "Kdez
jsem mel oci!" zvolal jake v
zoufalstv1; "tot skutecne den
a noel"
Tu vsak mu napadla povaha
Julincina, jejf Ouch, jeff vide
lanost, jejf nahledy do zivota,
a bylo mu 1techou pomysleti,
re vedle vzdelane a srdecne re-
ny blaho zivota zac1na tam,
kde vedle krasne, ale nevzd6-
lane a sproste jiz pTestava, to-
tiz v stavu manzelskem. Kras-
ma milenka te okouzl1, ale mou-
dra zena tie oblaz1!
Ami neveda Easel do stinneho
houstf, a chladkem pesiny po-
die zdi Sc vinoucf dosel konec-
ne az k bes1dce. Tu jej hovor
zivF zarazil a pozornost jeho
zbudil.
"Neplac, BetuSko, vzdyt ma
tom tax mnoho nezalezf; nejsi-
Ii tady, budes jinde, a vsady .je
chleb O dvou k1rkach! Tvs
S 80 ;io6 f1nncOhx - ;:~6