Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1948-10-29
JEN TRI LETA
Napsal KAREL SABINA

naSem vZneSene a krasne my
slenky Sc uj1maly a veda a u
m6nf rozkv6tly! Ano, kdyz jste
tuto .ranu prestala, nebude "a.
iiste, CO by vas .odvratiti mobile
cd v~zneseneho smeru naseho
staff Sc v6Stkynf nasf, proroky
nj ma pouSti zanedbaneho ma.
Seho basnictv1!
Oci Sc mu radosti jiskrily;
tiskl Lidmile ruce tax vroucne
tax vyznamne k srdci, re Sc &C.
la tajemnym blahem zachvela.
Kterak ia lara, ~unasejfcf ideal.
most zanfcenemu mladikov.
krasn6 sluselal kterak no Sic
chtila a povznasela!
Lidmila zajiste v okamzeni
tomto hledela vice ma neho, ne
Eli ma luzny pffzrak, ktery j
vylicoval.
Jakkoli slechetna byla pova-
ha jeff, jakekoliv krasne 1cely
V sobe pestovala, v teto chv1li
byla pTedce vice zenskou nez
basn1rkou; a Fantasia jej1 neza-
l6tala k obraz1m vzdalenym,
alebrz ma primo nejblizslm I'LL
p6la, ma navidenem pred nj sto-
jfc1m mlad1kovi.
Oh, k6z by sc nynf jen jedi
nym slovem, jen hledem, jen
pTilnutim byl projevil, re vedle
velk6 idealnf take i jine skrom-
n6jSf lasky sobe pTipoustl! Ale
mySlenka takova byla daleko
cd Vita.
"Pral bych ST." mluvil dale,
"aby i Jan dospel k odTeknutf,
jake Wy jste dospela, a psal jsem
mt V tento smysl. Veru, KIDD z
mas Sc neodTekne vsech pout
obycejnych, ten k nadobycejno-
sti nedospeje! o kez bych
mohl We veskerou mladez ces-
kou sva pTesv6dcenf a predse-
vzet1 vdechnouti!"
GA jake jest vase pTedsevze-
tf?" tazala Sc Lidmila tTesou-
elm Sc hlasem.
"Ostati samoten s mySlenka-
mi svymi a zfti jenom jim, ably
Sc We nine rozsvetily, kvetly a
k plodGm dosp6ly, jimiz by Sc
slabsi, neil ia jsem, ma blaho-
darne pGsoben1 posilniti mohli''
"a lasky Sc navzdy neodr1-
kate?"
"Lasky? Oh, Lidmilo! nejste
Wy mi nejkrasnejsfm pTikla-
dem? Nebyla by hanba pro
mne, zGstati "a vami? Jake
vase laska, Lidmilo, ma muze
Sc nepouta, take ma k zene Sc
nikdy nenaklonf. Co nam las
kou sluje, draha pritelkyn6, ne
pusobiz citlivym dojmem luny
aneb hv6zdicky n6jake, ale pla-
menem slunce mad vlast nasi
vystoupleho!"
Lidmila sklopila oci. Souhla-
sila S myslenkami jeho, ale bo-
lelo il, re i on sam Sc tax vyso-
ko stavf, tax vysoko, re il ne
mono dostihnouti no.
Druheho dine pax opustil Wit
Prahu a odejel do Vfdne.
Mel tuhou praci pred sebou;
ale byla to jedna z jeho nej-
vzacnejsfch vlastnostf, re Sc
vseho nejen hbit6 a razne ucho-
pill, ale i pc dobr6m vseho IVA
zenf S prave strany pojfmal vse,
co pf1meho zakrocenf pozado-
valo.
Vysoupenf jeho We Vfdni sta
10 no mnoho pTemyslenf. Neby-
lat to take snadna 1loha, jiz ma
Sc byl wal, lee cit pro pravdu
a spravedlnost no posiloval, a
pax i myslenka, re povinen jest
pTinesti tuto ob6t muzi, ktery i
jemu nemalou sluzbu prokazal
zaruciI Sc totiz Kopoty svym
imen1m "a Kopaldv duh, tax
re Vftova matka a nesfastna
jejf dcera ma statku V Krupf1G
zistaly a obavati sc nemusely
hrCzneho pro ne okamzen1, kdy
novy vlastn1k z rodinneho s1dla
je vyzene.
Pan Rattan byl mezi tim v
neiv6tsf nesnaze upadl, a jsa
az 30 kirk zadluzen, nevedel 81
rajy nj pomoci.
Jednatel odejel ma nejaky
cas- z V1dne a zanechal mu mis-
to penez, jez Rattan cd n6ho
zadal, jen nekolik Tadek. Ne
snaze sc shrnovaly, az uz neby-
10 mono je dele ukryvati tax,
ably PAM Kaftanova jich ko-
necne nezpozorovala. Nynf a.
lie take dolehala ma to. ably Sc
manzel S nj a S dcerou DON'T
navratil.
Rattan odkladal ode dine Ike
W ~ =