Dirva = Field. [volume] (Cleveland, Ohio) 1915-current, 1948-07-16
Maria Sims - Mono Doinos
AS liudesio aidas
tarp zemes ir saules esu. -.
(Liudesio aidas)

Mazai turime poeciu Amerikos Lietuvskoje
visuomeneje. Tiktai maloniais retkarciais svy-
steli musu periodikoje vienas kitas kurines Lie
tuves poetes sukurtas. Todel sulaukti Americas
zemeje Lietuves poetes kuriniu knygos yra dzlu-
gus, retas ir ilgai atmintnas reiskinys
siomis dienomis "Vienybe" Brooklyne isle-
do Marijos Sims eiliu rnkini "Mano Dainos"
viske saukia. Emu per pasauli ir Per gyvenimo
bangas. IS viso knygoje As eilerasciai Virsell
puosia skonngas dailininko V. Viieikio piesinys.
Tad tokios yra formalines. bibliografui ido-
mios zinios apie naujai pasirodziusia knyga.
Bet knygos gyvybe slypi ne knygos isvalzdoJe
Knyga, kaip ir zmogus, turf siela. Knyga yra au-
toriaus duodamas raktas, SUI kuriuo izengi j jo
vidaus pasauli. Vartydami knygos puslapius,
mes isklystame klajoti po autoriaus minciu labi-
rintus. Ir autoriaus talento gala mes imame per-
gyventi tai, ka autorius pergyveno, mes imame
ryskiai r subtiliai jausti tai pro ka mes kasdie
nybes apglusint abejingai praeiname.
Su smalsiu susijaudinimu imame Marijos
Sims "Mano Dainas'. Ir nesiedam ispudziu su
visokiais besikecianciais "izmais', kuriuos for
malistai megsta segioti autoriams, kaip vaisti-
neje etketes ant buteliu, eikime galva nulenke,
Ii ia pasauIi, kur Maria Sims atskleidzia savo
knygoje.
Eilute 20 eilutes, eilerastis po eierasco,
kaip besikeicia keliones vazdai, mus nuvylioja
Wis tolyn ir tolyn petes jausmu, nuotaiku If
viziju erdves. Tuojau mes pajuntame, kad kaz
koks lyrskas liudesys dengia viska, ka poete pa
liecia savo plunksna Tas udeso kaloritas yra
zavus r svajingas, kaip meynieji toliu sydai,
kurie vakarais vynioja aplinka. Tas lyrnis llu-
desys persunkia skaitytoja ir igai neapleidzia jo
knyga perskaicius.
Tas liudesys nera melancholija, nera kokio
nOrs pralaimejn1o Sdava. Tasai liudesys glm-
sta nuosirdziai ir savame del to, KID poete mato
pasauyje dvi puses = saule r SeSelius. Kad pO-
etc, kaip siQ pastabu motto nusako, regi zeme lr
saule Per ia zeme eina poete. Zeme tokia myli-
ma tokia pilna gyvyb6s svagulio, tokia geleta
ir saules spinduliu uzpta Bet SUI siuo paprastu,
realiu pasauliu susiduriant nuolatos neapleidzla
kaz kokios klaikios grasmes nuj jautimas. Tai Wis
kas stebetinai primena K. Ciurlionio paveiksla
kuriame mazytis vaikelis zaidza SUI puria piene
sededamas arti prarajos kranto; puikiame
baltu debeselu danguje juoduoja baugus atplas-
nuojancio pleSraus paukScio siluetas.
Tas amzinas dviypumas = saules ir Sese-
liu zaismas = teikia poetei skausma, neleidzia
jai uzsimirsti gyvenimo zaisme, pamirsti save,
regeti tik geles ir dziaugsma, mes, nors aplink
isvrsinai taiku ir ramu, bet kaz kur dar slypi
audros ir SeSeliai.
zemeje, sauletoje geroje musu zemeje taip
noretQsi uzsimirsti ir gyvenima paversti pasaka.
Poete sake
Isbridus laime per liudesi gilu
jauciu kaip sirdis SUI tavim man susilo.
| Jau dziaugsmas atbunda krutinej
skausmingoj -
audra nepaseks sioj pastogej laimin-
| gOJ...
(Per gyvenimo bangas)
Bet. laimingos pastoges tokios retos ir
tokios trapios prizes audra
.argi vejas smilciu kopoj
karsta ugni besukurs?
Ar audra, kai Sirdi sopa,
dar gyvenima isburs?
(Kai meiles neliko)
Ir tos audros, ia antroji gyvenimo puse,
ateina tokos nepergaimos sulamdo trapia laime
ir palieka po saves aines skevedras ir prisimi-
minus
.ilgesio bangos cia rieda ir lekia
ardydamos siea, ramybe jausmus,
kaip paukstis paklydes, ar lizdo netekes
plasnoja ir skraido po pievas, laukus.
(Saueleids)
Poete nori tiketi, kad Wis delto antroji pa
saulio puse gerio ir sviesos puse, pergales KY
lancius is seseliu vaiduokus Todel Wits ka5
ko geresnio, skastesnio, kas galu gale patenkins
besiilgstancia siela nujauciamas poetes kurybo-
je, kaip saule nujauciama ir uz juodziausiu de-
besQ. Poetes pareiskmai, kuriais il reiskia save
pasitikejma geruoju pasaulio pradu, apvilkt
dzais il tatai pasako -
=. taip malonu stovet prie lopselio,
taip atbundanco aukt smagu.
(Motina prie lopsio)
Sis grubus zemes kelias man dar mie
las, mielas.
(Uz pavasario sienu)
man vieteles uzteks tarp geliu.
Uarp geliu)
Ia kaz ko geresnio Wits svyti ir eileras