Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1948-02-06
Zapadll VLASTENCI
Napsal KAREL ". RAILS

Napsal KAREL v. RAILS

|spat - ale trochu il to nesko-
dir a chechtaje Sc pod vousy,
sehnut Sci ma misto.
Pejsoch prave drzel plechac
a nahlednuv do neho poradne,
podaval jej pomocnfkovi.
TAX napijme Sc a hod-
ne = snad tn nebudeme jake
otroci africt1!" brucave lanai
slova; jazyk mu dfevenel.
PAM Hadkova S dcerami lou
ella Sc s panem Cfzkem, ale
kdyz sly kolem pomocnika, po-
divaly Sc nan pysne a bez po-
zdravu sly dial
Ale mladenec 81 toho tuze
nevSlmal.
XI.
Pozdet1nsky hostel slunil Sc
v pine zaTi zapadu. Slunce ST.
ce jiz skanulo do zhouci hlubi-
ny, ale slime proudly ohnivych
paprskG srsely z jfcnu pod mo-
drou klenbou, jejfz sklon roz-
palily do zluta. Lesy a kopci-
ny ma zapadnlm obzoru byly
tou zar1 jake olemovany, a sve-
Ito jejf rozlevalo Sc i ma pozd6-
t1nskou stran, zvlaSte ma weep
jate bile steny stareho kosteli-
ka, ktery tn stall, jakoby sc u
sm1val a blazene pTijfmal la
hodu poslednlch paprsk1 den
mich.
Hole stromy pc zahradach
staly itchy a klidne vzpinaly
sv6 hole, koubnate vetve, jez
rysovaly Sc ostre ma pozadf o.
zaTenem. Ma rozlozite lipe
cerneho kmene a hustych tenn
nych vetvf cepyrili Sc praci
vrabci, a ma vytahlem topolu
Epred skolou ma samem vrsku
sede starry spacek krivil hlavic-
ku a hvlzdal z pima hrdla.
Slepice vazne vykracovaly
pc dvorku a chv1lemi zatejno-
Tila 81 nektera az k smfchu
sladce.
P6kny podvecer vylakal vse-
cky obyvatele pozdetlnske sko-
ly prede dveTe. PAM ucitelova
vynesla lavicku, tatlk Clzek po-
sadil Sc doprostred, zena jeho
" pravo, a pomocnfk pc leve III
&c Sc mu uvelebil. Opreni o BIZ
lou stenu Skoln1 hledeli pc stra-
nj k zapadn1m les1m a pahrb-
kun.
"Jak pax on Vaclav vzpomf-
na," zamyslena pravila PAM.
IT to Wis, re vzpom1na," po-
dotkl pan kantor.
Vcera jej oba PAM kantofi
i S fararem vyprovodili temer
k Vetrovu, a kdyz Sc rozchaze-
Ii, slzeli vsichni.
"Tak, mladenecku, ma svato-
dusnf sc Ease sejdeme a udela-
me 81 prvn1 besedu," tiskna mu
ruku faraT srdecne hovoTil.
Vaclav prisvedcil, ale nemlu-
vii, protoze mel pine hrdlo pla-
&c. Ohl1zeli Sc Ia MIN, dokud
We Vetrove nezmizel. Ponce
nix 81 pTi tom stale myslil, kdy-
by sc tam ted najednou ma mi
ste Vaclava ukazala Albina,
idouci do Pozdetfna, re by to
byla vesela costa zpatecn1. Ale
neukazala Sc, a nikdo Sc o nj
nezminil. Ones = We stTedu
rano - cekal, pTijde-li do sve
lavicky u zakristie, ale nepfi-
ISla. -
"Jen on mas Vaclav jake tu-
HE pan %preceptor; ia vim, re
jste odchazel cd babicky jake
mas hoch z domu, a jste pfece
Istars1," hovoTila PAM.
Pomocn1k sc usmal a pTisved-
.Icil.
"Jakaz pomoc, krev nenf vo-
Ida, a povahy lidske nejsou stej-
Inc; ma nekom bolesti nespatfl-
me, ale tim h1Te Tadi v men,"
pravil pan kantor.
"Tak to bylo u mas donna; ia
Is babickou jsme 81 postyskali,
ale dedecek byl poTad jake
skala. AZ tenkrate, kdyz jsem
musel nechat studii a vratil
jsem Sc k nam dc skoly, tisknul
mi ruku a v oclch sc mu lesklo,"
!, vypravoval preceptor.
"Protoze videl vsecko una
-lreno," zapaluje 81 Tekl pan kan
tor.
"Proto! Nemival chudas il
ne radosti, neil re 81 myslel ma
| moi budoucnost. A tn naled-
nou pTisla nemoc, a to posled-
nj, CO mu z1stalo, mizelo."
"a videl, re mate zac1t tn To-
potu, We ktere sam dokonavala'
/ "Kdyz 81 ma dedecka vzpo,-
mfnam, divivam Sc jeho pevnee.