Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1948-01-02
JEN TRI LETA
ROMAN Napsal KAREL SABINA

Vojtech odesel nejen velm
mrzut, ale i znepokojen zpGso.
hem V1tovym, v nemz konecne
i .jine hlubsf pTfciny hledal. Ia.
to nepokojnost pTesla pax \
skutecn6 obavanf, kdyz mu ma
pablo, re Wit snad pov6dom
Jest v6ci, jezto nejv6ts1m byla
tajemstv1m jeho.
Gale odkud by to v6del?'
Tot zhola nemozno!" mluvil
cestou sam k sobe.
Odchodem jeho jakoby Wit
teprv procitnul. Tvar jeho Sc
ozivila a oci Sc zaleskly.
"Jdi, b1dn1ce, jdi! Zamer
tvdj Sc ii nepovede. isl spros-
TAX, jakych ma miliony svetem
pobiha, a nezasluhujes stestf!"
Zamyslen pax, ruce MAZE
pres prsa slozene, pc svetnici
prechazel.
"Proc medic jen mrzaci du-
chem mali byti ma svet6 stast-
nj? Proc jen tenn kazdy mad
hanf? Proc jen sob1k1m svet
pTeje a sobectvf podporuje? =
To snad proto, re cely sam w
pokazen! Ano, pokazen, po-
dezran jest re zakladG, a svr-
chovany uz cas-, ably ma jeho
vylecen1 Sc pomyslelo!"
V.
Pozni vecer. Nebe cd obzo-
ru k obzoru mrakem potazeno.
Husty dest prudkou vichTici
pohan6ny S rachotem O steny a
okna slehal. Lampy shas1naly
a bylo pusto pc mest6, nebot
koho nutnost nevyhnala, ten
zajist6 z dobr6 vile z domu ne
vysel.
Ouzkou jednou ulickou Sc
bral samotny clovek plastem az
k ocfm zahaleny, MAZE klobouk
hluboko V cele, take i pTi sve-
tie nesnadno by bylo byvalo no
poznati.
Dosed k n1zkemu domku "a
stavil Sc a zlehounka ma okno
vedle vchodu zaklepal.
Pc male chvilce bylo slyseti
kroky, skulinami uzavfenych
vratek prokmitalo sv6tlo a jem-
ny HAS z mira Sc tazal: "Kdo
to?"
"Jen otevfte, ia jsem to :;
Wit"
Vratka Sc otevrela, Wit
vstoupil.
"Mdj Boze! V takov6m pove-
tTf, pane V1te! Jakou to pfina-
Site ob6t nasemu skromnemu
pT1bytku!"
"Povinnost nenf obet1," pra-
vii Wit plast a klobouk promo
ky SUNDAY.
"Jak sc vede vas1 matince?"
Ones O neco lip; pc dlouhe
dobe ponejprv usnula." V1tova
tvar Sc v~yjasnila.
"Navstfvil il dnes l6kaT?"
"Byl zde pred polednem, ma
Tfdil move l6ky a pravil, vrat1-li
pry Sc span1, vyjde matinka re
vseho nebezpecenstv1, prave
jake jste Sc Wy vcera projevil."
"a Vojtech?"
Dfvka povzdechla a oci k re-
mi sklop1c septala:
"Uz tomu sest dn1, co Sc neu-
kazal."
Mezi tim byli tise vstoupili
do skromn6, nizounk6 svetnic-
ky, z jejfhoz nabytku Size chu-
doba, ale i vabna cistota a po-
Tadek vyzfraly.
Wit pTikrocil k lozi nemocne
a pozorovav chvilku dech jej1
pravil:
"Nenf pochybnosti, re Sc lep-
81; jest nad6je, Lidmilo, re ten
to yam drahy zivot Dude "a
chovan."
Lidmila oGi rukama 81 "a
kryvsi tise plakala. Wit pfistou-
piv k nj "a ruku il pojal a k
stolku il odvedl.
Posadili Sc.
"Upokojte Sc, Lidmilo," Sep
tai Wit k plac1c1 dfvce Sc ma
hnuv. "Slfbil jsem yam, re vas
neopustfm, a slib prftel6v plat
mnohdy vice nez pTisahv milen-
covy. Zpravy, jez YAM dnes pfi-
nasfm, nejsou pot6sitelne; a.
vsak proto nen1 jeste vseckc
ztraceno. Otec mi psal, re vse
uz vyjednano a ~uspoTadanc
Jest, a re nenf pomyslenf ,aby
cd zam6ru sveho ustoupil. Ale
matka tomu nechce a sestra
primo odporuje. Pripravujf sc
u mas i jine nerozumn6 kroky
a osnujf Sc zamery, jez preka.
ziti "a %povinnost uznavam. Pro
toz bud'te dobre mysli."
Lilmila Sc utisila, a jeff Five
velke oci ulpely ma knfzce, je5