Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1947-11-28
Napsal KAREL v. RAILS

nekde pod skalami schovala a
ceka, az sc Dude moci dostati
dial, MONA, re Sc zdrzela "a
horami, a re ami do tie ciny ne
pfisla."
"Vsecko, vsecko jsem 81 tax
pfedstavoval, tesil jsem sebe i
deti = ale je sedmy den z do
mu a nejde = a nejde! Marina
vec = poTad il vidfm skonavat,
a ty jejf velike oci vidfm tax
smutny, a to proto, re hledajf
mas a nikde mas w nenajdou.
B6h nebesky mne slysf, vratf-li
Sc mi, ruce i nohy il zl1bam, a
tomu tulactvf menu ma veky
Dude konec. Nehnevaj' Sc, We
lebny pane, nevedel jsem, CO v
te ouzkosti pocft, komu bych ii
mel vyjevit; deti strasit nechci,
a kazdy druhy by Sc mi jen wy
small, tax jsem 81 myslel, DO
pros1s toho duchovniho. zena,
deti mali no tax rady, snad Sc
tt ulevl, snad tt poradl."
FaraT sedel sklonen a byl
hluboce dojat; bfezovku drzel
v ruce, prsty smacel V tabaku,
ale nesnupl ST.
"Tezka rada, tezka pomoc,
pr1teli! Co yam mohu ffci il
neho, nezli abyste doufal v Be-
ha, volal k n6mu o pomoc, a
snad = snad pomd6zze .iest6.
|Snad .dava yam jen vystrahu,
|snad jeste netresta, ale ukazu-
je, jak by trestal. Musfme sc
modlit, Wy S detmi, ia donna a v
kostele budu pamatovat."
"Budeme Sc modlit, budeme
= modlili jsme Sc We dine v no.
CT, ty deti cd nejvetsfho do nej-
mens1ho sp1naly ruce "a ma
minku. Ctyry dny jsem tn s nj
mi tech hroznych ouzkostech,
nejrad6ji bych letel tam "a nj
do te chumelice, kde bych nevi-
del pred sebe ami "a sebe, do
tech les6 hroznych a pofad
bych kTicel: "Bara nase, Bara,
owl Sc, hledam tie. Bara!" a
Marynkd jiz sed6 sipave kTicel.
Meluzina venku zasvistela a
|sn1h zapleskal do okenka. Ma
|louci utvoTil Sc dlouhy uhel,
|tencil Sc vic a vice, s1zoval Sc,
az byl jake rozzhaveny drat,
skroutil Sc, upadl, a louc po6a-
la shasfnati.
FaraT vstal a rozsvftiv novou
z~astrcil il do sv1cnu.
"Mate co j1st?", obratil Sc k
nemocnemu.
"JeSte trochu brandon tn ma
me a par gros6 taky znstalo V
'<apse," chladne odpovedel pa
Ser.
"Poslete 81 ma faru pro chile
ba," zdanlive nevrle, nevs1ma-
We pravil faraf.
20, to ne, velebny pane, to
ne. PanbGh chran, ably 81 ne
kdo myslil, re jsem chtel s We
lebnym panem mluvit proto, a.
bych n6co vyzebronil, to ne, to
ne, o j1dlo nejde, ale porady,
pot6chy bylo treba-v ouzkosti,
nekomu jsem tn hrGzu musel
vypoved6t."
"Kdybych um6l delat zazra-
ky, potesil bych vas, ale tady
stojfm a nevfm jineho, neil co
wife sam. Doufat = dGveTo-
vat! ia veT1m dosud, re Sc yam
zena vratf, znam il, co je v nj
silly a vytrvalosti, jak ma vas ma
vsecky delala; mnohokrate
isem ma vas huboval, re il jen
hanbu debate, re sam svedomf
nemate, ale il muc1te, re Sc sta
|v1te, jakobyste chtel vic vyde-
lat, ale jdete jenom "a svou "a
|libou. Co ona tn donna dfela,
byl jste Wy We sv6te a dozajista
pri vsem vecnem strachu mel
jste stokrat lepsf zivot neil O.
ma, a nepomohl jste vlastne mic.
Byla to radna matkar"
"Byla = byla = tax uz We
lebny pan taky ffka byla! Kri-
ste Pane, pomoz, nedej il zahy-
nout, vrat nam il, a mne tres
tel! !" s hroznou zoufalostf volal
paserak.
A v t6 chv1li mike dv6Te Sc
zvolna otevfraly, a Marynkova
sehnuta drala Sc do svetnicky.
KNEE nemocny stimuli. Pf1-
chod zenin v te chvfli primo
strasidelne pGsobil. Prolezla
dveTmi a opTela sc O stenu.
Pan faraT prvy z leknutf Sc
vzpamatovav pTiskocil k nj a
rychle odvcazal il uzel kolem
krku z~aveSeny.
Uzel buchl ma podlahu, a Ma
rynkova klesla ma nej.
"Panenko Marie -" za1pe-