Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1947-08-01
1ade.
NapsaI BEDRICH MORAVEC.

n6jake vyznamenani. JeSte nj
kdy Sc ~nestalo, ably Sc dial Dou-
bravo S nekterou holkou We vsi
do reel. A pan ad.junkt umel
pTfjemne baviti. Lidka pres tn
chvfli vypukala hlasity sm1ch
ably to bylo hodne daleko sly
Set a jen 81 pfala, ably ten neo-
tesany kovaT Jarda sci okolo a
vid6l, jak Sc s nj pan adjunkt
bavf, a re tedy neni hloupa. A
lie pran1 jej1 sc nesplnilo, Jarda
dneS kOlem neSel.
Cd toho dine p~richazel Dou-
bravo denne do Hurek a vzdy-
cky Sc S Lidkou sesel pred stat
KEN. Lidka w vedela, re adj
junkt sedf hosopode, a jen
ceka az ona Sc objevi pred stat
KEN, a Lidka Sc tedy objevila
vyfintena v naSkrobenych Sa-
teckach s bflou zasterkou a ba-
villa sc hodinu i dele S Doubra-
YOU.
Pozdeji vyprovazela no i kus
cesty "a yes, kdyz Sc pod vecer
ubfral k lesovn6. Pr takove
pTflezitosti mluvil Doubrava O
sv6 lasce k nj, horoval O jejf
krase a to vsecko Lidce velice
lichotilO. S 1smevem naslou-
chala vrelym citovym vyjevGm
Doubravovym, ale kdyz dopro-
vodivSi no vracela Sc pc silnici
domG, ulehal ma dust jejf ma
hly smutek a rfkavala v tako-
vych chv1lfch sama sobe: eco
je to vSechno platne, kdyz no
rada nemam." Pc chv1li Ease
81 vzdychla:
"Kdyby mne Jarda videl S
adjunktem."
o to Sc vlastne Lidce jedna-
To-. Cht6la mad tim kovafem
triumfovati, ale dlouho Sc j "a
m6r nedaril. Lakala Doubra-
WI k sobe 1smevy, sladkymi slo
Wy a tisknut1m ruky, ably poko-
Tila nenavideneho kovarskeho
chasnfka, hrala odvaznou hru
bez nad6je ma vyhru. A jed
nou uz myslela Lidka, re sveho
1cele dosahla. Ale umysl jeff
minul Sc vysledkem.
Stala Ease s Doubravou pred
oteckym statkem a spatfila VI
tom, re Jaroslav NekvasilGv
jde cd kovarny k domovu. Vse-
cka krev vehnala Sc Lidce do
tvaTicek rozcilen1m. Konecne
ten neotesanec uvidf, S kym O.
ma mluv1 a Dude zahanben.
Ale Jarda preset kolem Mich
ami 81 jich nepovs1mnuv. Dlou-
hou chvfli hledela Lidka Ia u
cernenym chasn1kem vytreste-
nyma ocima, nev6d6la, co il
Doubrava pov1da, nec1tila, ze
tiskne il ruku a mluvf O sve las
&c, v6dela jen jednu vec, re ten
NekvasilGv kovar neuznal j "a
hodnu jedineho pohledu, re ma
n6ho pranic nep1sobilo, re o nj
stojf takovy pan, jake je lesnl
adjunkt.
Toho vecera byla by sc Lid
ka zlost1 hnedle rozplakala.
Vlastne ted nevedela, ma ko-
no sc ma zlobit. Ma Jardu, re
81 il nevS1ma nebo ma adjunkta.
re Jardovi imponuje. Zanevre-
la tedy ma oba. Lidka prozf-
vala zvlastn1 dusevn1 tryzen,
jejfz prfcinou byli oba mladf
muzi. Zatlm vycitila, re ma
Jardu vlivu nema, "a to dpln6
ovlada Doubravu, ktery il mi
loval. A tn 81 zlomyslne devce
usmyslilo, re Doubrava ma tr-
peti "a to, elm Sc neprovinil.
Lidka byla mladounke dew
catko, ale tn zkusenost uz pre-
ce mela, re zena ma mad zami-
lovanym muzem moe neobme-
zenou. A ma zaklade takove-
no zenskeho pudu take S Dou-
bravou jednala. Lakala no k
sobe a Ease no chladnosti Cd
puzovala a tralpila, re ubohe-
mu jinochu byla laska jeho VIA
sine jen stalym utrpenfm.
Rozumf Sc, re V Hnrkach ne
melo zGstati nepovsimnuto, re
iLdka ma znamost s adjunktem
Doubravou.- Prave kdyz dew
&c prodelavalo velky dusevni
boi mezi nenavist1 a laskou,
prekvapil il otec jednoho We
cera otazkou: "Pov1da Sc, re
tebou chod1 pan adjunkt
Doubrava?"
"No, ia mu to piece nemohu
zapovedft," odvetila Lidka.
"Zapovedft!" rekl H1rsky
zlostne. "Co pax bys mu "a
povfdala? Ale jest-li S MIN mlu
vfs?"
"No, mluvfm, proc bych ne
mluvila, kdyz on mluvf Sc
J-x4:Iz Ill 111-x