Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1947-10-31
u TROJANU.
POVfDKA. Napsal BEDRICH MORAVEC.

NeJprVe BetuSka MALTA pO-
slow sklenici piva cd cesty a
zatim, co il pill stole, podpiso-
vala tTesOuc1 Sc rukou receipts,
Letmo pohledla ma adresu a
poznala rukopis JaroslavG6v.
cod koho'?' tazal Sc otec.
cod JarouSe," odvetila Be
tuSka tTesavym hlasem.
Zatfm posel dopil a vysel a
Betuska roztrhujfc obalku re-
kla otci: "Vfte, tatf, dnes je to-
mu zrovna rok, co zastTelil
Brejchu u trojanu."
"No, Skoda no nebylo," Tekl
il otec. "a ty isl blazen, re k
Will tomu trap1s sebe i Storka-
ma. Brejcha nestal "a mic a kdy-
bys ma tn v6c ~nemyslela, mohla
isl uz byti PAM lesnf v CLINE.
Je to hloupost a zenska umfne-
nost!"
Gale, tati, jak to mluvfte,"
zvolala B6tuska stale zam6st-
mana rozev1ranfm dopisu. Brej-
he abyl pTece take clovek.
Vynala dopis z obalky, "a
Gala cfsti, oci Sc il siroce roze-
vrely, tvaTe zbledly a pojednou
podavaj1c otci dopis, vykrikla
radostne: "Tatf. Jarous Brej-
chu nezastrelil. Pfectete 81 to
Dopis nenf cd Jarouse."
Otec vzav il dopis z ruky, ce-
Il nahlas: "Velectena slecno!
Je mi znamo, proc nechcete sve
ruky podati Jaroslavovi. Pode-
zrenf Vase je klamne. Brejchu
jsem ~zastrelil ia. Namfril ma
mne a ia stiskl drive. To je
vsechno. Vsichni tTi pTatele
zavazali jsme Sc rukou DAMN,
re budeme mlceti, proto Yam
Jaroslav nemohl Tfci pravdu.
Ale nemohu dopustiti, ably mil
pTftel trp6l k Will mne. Chtel
jsem uz davno Tfci pravdu, ale
neslo to. O sebe jsem strachu
nem6l, jednal jsem V sebeobra-
ne, ale oba moi pratele byli by
byvali trestani pro krive sve-
dectvf, jehoz Sc dopustili, ably
mne zbavili soudnfho vysetfO-
vanf. Ale nemohl jsem Sc df-
vati ma utrpeni Jaroslava, toho
dobreho hocha. Zadal jsem o
mfsto do Ruska, neslo to dlou-
no, ale dnes odjizdim. Co ty-
to radky ctete, opoustim vlast,
abyste Wy a Jaroslav mohli BY
ii stastni. Nen1 to ode mne o.
bet, mila slecno, ale pfece pro-
sim, abyste mi Ia to zachovala
laskavou vzpomfnku. re JarO-
CLAW ma mne Dude vzdy pama-
tovati, O tom jsem pTesvedcen.
PTeje Yam hojnOst blaha a Ste
Stf, zimmerman sc
oddany Yam
JiTf Valek, lesn1 ma Kavkaze."
"Tatf, mil zlaty tatf, ia Sc
zblaznfm radost1," zvolala Be
tuska objimajfc otce jake smy-
slG zbavena.
"a holka, to bys to vyvedla"
small Sc otec. "Neffkal jsem tt,
re ie to hloupost, CO Sc Storka-
mem provad1s?"
ga no odpros1m, tatfcku,
hned k n6mu dob6hnu," volala
shanejic rychle Saty.
"ze bys neblaznila," hovofil
otec. EDO vecera bys do Ciliny
nedosla. Ale zjedname pTile-
zitost a Josef pojede s tebou."
"Tak honem, tat1, nebo Sc il
ste zbIaznfm radostf," volala
B6tuska a Ease otec objfmajlc
plakala a smala Sc s~oucasne.
o hodinu pozdeji vyjela z
Olsove brycka. V nfz sed6la Be
tuSka a jej1 ~nejstarsi bratr Jo-
SET. Diva statnf valasi, zapfa-
zeni v Bryce, bezeli ma cely
skok a pTece je celedfn stale je-
ste bicem pob1zel. Betuska
chtela byti do vecera V CLINE a
tam bylo dobrych sest hodin
cesty. Ale Betuska sllbila &C.
ledfnovi dobre zpropitne, kdyz
Dude valachy pobizeti a cele-
din tedy nesetTil konf AMI bice.
Jaroslav vratil Sc sc soumra-
KEN z lesa. Hama mu prime
sla veceTi. Nedotkl Sc il a "a
sednuv u kona, dival Sc ma sill
nici vedoucf kolem myslivny.
Bylo tn kousek otevrene kraji-
nv pokryt6 popraskem snehu,
dale v zadu cernaly Sc lesy a "a
mimi lezela Olsova. Jaroslav
vzpomfnal jak bylo dnes rok v
tuto dobu, myslil ma svou Be
tusku, roztruchlil Sc pri tom a
zadumal Sc do vzpom1nek ma
minulost. Tally ty vzpomlnky
iako Tada zivych obrazd jeho
dust. Byly to obrazy vesel6 i