Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1947-05-30
Napsal KAREL v. RAILS

ale knlzky YAM pGjdou do smr
ii; ctete, vzdelavejte Sc. to je
lepsf nez kolik hrstf dvasetnf-
XII, ktere Sc rozhodi, a nenf v
hlave mic a v kapse taky me-"
MinistrantGm nejednou fekl:
"Tuhle tohle, hosi, dnes uz ne
nam, ale zejtra Dude jednou
tolik!" Hosi Sc small, v6d6li,
re pan faraT nelze," principal
dale sdeloval s pomocnfkem.
"A ma paradu nedrzf, je ja-
ko horak," pridal dedecek.
II CO pax ted w." zasmala
Sc pant ucitelova, "ale ash pred
petit roxy mel cilindr, re byla
hrGza pov1dat, uz ami necht6l
stat, vic a vice Sc mt ma Have
vrastil. Pepicku to mrzelo, po-
rad domlouvala, ably tn huGku
uz nenosil, ale pan faraT vedl
svou: "zadna hucka, Pepicko,
zadna hucka = tuhle pc spo-
du do nj pekne krasne nastr-
kettle brka, a kloboucek Dude,
jake bych no byl prave z jar
marku prinesl." Medal S MIN
pokoj, dokud Pepicka nekou-
pila novy a starry neschovala.
JeSte potion huboval: "Tako-
YOU zbytecnou outratu jste u
delala, skoda kloboucku, v
tomhle ami chodit nedovedu,
ma vsech stranach tlaci."
"No, no, muslin taky do pra-
&C." vyklepavaje dymku pra-
vii pan kantor.
GA ia "a chvilku do ctenf,
zat1m S Panembohem," loucil
Sc pomocn1k.
"Tak jen zas brzy pribehne-
tie ma pobytku," volal "a MIN
Podrouzek.
"Prijdu, prijdu," small Sc "a
vfraje.
"sikovneho perecept1rka jste
dostal, ami takoveho nezaslou-
z1te," k zetovi svitoTil vymin-
kaT a zamToural nan stranou.
"Jen Sc mi IDA, re do toho
sveta nema, co plat1," rozkla-
dale kusy kytary, hlavou po-
kyvuje odpov6d6l pan kantor.
Pomocn1k pTisel do pokoj1-
ka pustil Sc do cten1 pane prin-
cipalova zapisn1ku; ale prvou
stranku tTikrate musel zac1ti,
nezli pTipoutal myslenky, ably
vedel, CO cite.
Kapitola Druha.
0 Nemcich i zamilovanem
srdci.
V sobotu, ma tyden pred sva-
'ltym Vaclavem, pov1dal mi mas
Itat1nek: "Nic platno, Vase,
mus1s do Nemec, rano Sc spolu
vyprav1me hledat m1sto!"
Vyhlfzel jsem jake skolak,
kdyz vyleje cernidlo ma pred
pts. Ackoliv jsem v6del, re
Iiednou do Nemec muslin, byla
Ito pro mne rama velika. Sebral
,Iisem sc a honem k Jozovi;
kdyz jsem mu povedel, co ma
mne ceka, az mu Shy vyhrkly.
"Mus1m chodit sam, Dude
smutna muzika," pov1dal a It's
XXI 81 ohryzek, jakoby no tam
dusilo.
Byly dive hodiny s p1lnoci,
kdyz mne probudili, abych Sc
strojil ma cestu. Nechtelo Sc mi
z perrin, smutek mnou r%ozetra-
81 jake zimnice. Skrcil jsem Sc
do kolecka a zamhouriv jeste
oci rozvazoval jsem o tom, co
mne ceka. Byli jsme pod no
rami, Nemce NELL jsme zrovna
ma zadech, prosel jsem hezky
kousek zeme a byl jsem zvykly
ledacemu - ale tam sc mi ne
chtelo.
Ty jejich kratk6, oknofl1ko-
vane kamizoly, sametove yes
ty, brslenky, 1zke vysoke no
'llinky a siraky sc trapci nikdy
Sc mi nelfbily, a kdyz jsem sly
Isel tn jejich kfapavou a hrka-
YOU rec, vzdycky jsem 81 mysll-
wal: Pro Pana Boha, jak pax
s lie mono ma svete tomuhle ro-
zumet! Nekolikrate jsme tam
s bandou hravali a vzdycky
, jsme Sc nasmali, jak Sc Mem
kyne natrasaly, jak Nemci du-
pail a nohy nemotorne ohyba-
. Ii; zpfvali malokdy, ale kdyz
-prece nektery spustil, hrozno
! bylo poslouchat, a ia 81 vzdyc-
ky myslfval, jak to mohou zpi-
q, vat, kdyz to nen1 k nicemu mic.
= Mluvili mezi sebou, jake kdyz
kdaka, a small Sc tax hloupe,
re Sc nasim trubac1m nataho-
valy koutky, a trubky neJed-
nou mely facet.
Vidal jsem take formany z