Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1947-08-01
Zapadl1 VLASTENCI
Napsal KAREL v. RAILS

Napsal KAREL v. RAILS

hodinky. Venku byl Ditch. a
die jemnych kvetdG ma dolenfch
castech okennfch tabulek pocf-
nalo mrznouti. Ma nebi bylo 81
ce Jeste mnoho belavych, Milo
vitych oblak6v, ale mezi mimi
temnily Sc jiz velke palouky
blankytu.
"Budes nit hezky, tatfku,
pekn6 Sc ii to pobehne," skla-
daJlc pradlo pravila PAM.
"Uz Sc taky t6sfm, clovek DO
te zine p%otfebuje, ably Sc pro-
letel, a Vaclava Sc dockat ne
m1zu," odpovedel.
"Kdyby on vedel, pribehl by
nekam az "a Zeleznici napro-
til"
"To byla taky ma radost:
chodit naproti a ma svatky do
mu', spustil pomocnfk. "Kdyz
jsem vedel, re dedecek nebo
babicka pffjdou, letel jsem ire
ba ma pGl cesty a poTad jsem
uplnal oci do dali, nejdou-li uz.
Kdyz jsem uvidel dedecka
vzpflmeneho, zdlouha kracejf-
clho, nebo babicku sklonenou
pod uzlem S bochnfkem chleba
div jsem neklusal. z daleka
jsme Sc ma sebe small, a hovor
potion tekl jednfm proudem.
Odpoledne jsem je Ease ma p1l
cesty vyprovazel: byl-li to de-
deck, stavili jsme Sc cestou ma
holbu piva a ma chleba s mas
lem = to bylo take jedine pi-
vo, ktere jsme ia a d9decek "a
rok vypili. Kdyz jsme Sc S ba-
bickou loucili, jake v te p1snic-
ce, oba jsme plakali, stale
jsme Sc obraceli, a kyvali ma
sebe, dokud jsme 81 s oci ne
seSli."
"Tak je to u vsech nasich
venkovskcyh hochG, kluci mali
vyborne hlavy a dobra srdce;
vzdycky 81 myslivam, re dali
Panb1h trochu vlahy a zazene
tn Metternichovskou zimu, ii
hosi nam narodem pohnou,"
vazn6 pravil pan ucitel a jasne
oci hledely do prazdna, jakoby
tam tn lepsf budoucnost jiz vi
dely,
my S Vaclavem," zacala O.
pet PAM, "kdyz me vyprovaz1
ma rozchodnou, sedneme 81 ne
kde mad pTfkopem a tn chvili
Iloucen1 proplaceme. Podfvej,
tat1ku, tuhle tn libru masla das
PAM, ably pred hochem nemlu-
villa, re jsou nekteTf rodice tax
nedbal1 a ma kvartyrskou ami
nevzpomenou."
ely jsou vsecky stejne," "a
small Sc pomocnfk, "kdyz mole
babicka Ike mne poprv6 pTisla,
sedli jsme 81 spolu alkovn6 a
pov1dali jsme ST. Panicce Sc
zdalo, re babicka dlouho mic
nenese, i pribehla honem, ja-
koby neco hledala. Kdyz vi
della ma zidli mas kosfk, vzala
no do ruky, dfvala Sc nan Sc
vsech stran a povfdala: "To
mali, PAM ucitelova, hezky ko-
sicek!" Byl bych 81 toho sotva
vsiml, ale babicka hned poro-
zum6la a septala mi: "Videl
isl, jak kos1k pot6zkavala -
cht6la ved6t, nesu-li n6co."
Musel jsem Sc smat, protoze
kos1cek byl prazdny, par bu-
Chef, ktere babicka prinesla,
bylo uz v truhlicce. Ale kdyz
babicka odchazela, PAM sotva
il S Bohem dala a kolik dni "a
hlfzela ma mne jake kakabus.
Cd t6 dolby vzdycky n6cfm i ma
nj babicka pamatovala."
ga jsou z tech naSich hochu
zivi," zvolal pan ucitel, "nic
nedelaj1, jenom jim ukuchti. K
sn1dani dali naprstek KATE, V
poledne masa ma diva prsty S
nejakym bramborem a omac-
kou, nekdy trochu cocky, hra-
chu, RTE nebo knedl1k,a to je
vSecko. Kdyby hosi nedojedli
chlebem, chodili by jake umo-
Ireni."
."Vzdyt jsou take jake zelin-
ky, o svatcfch a ma vagac1ch Sc
nemohou dojist," smala 81 pa
nj.
Gale kata, to Sc vsecko spra-
wi, jen kdyz je v byte pofadek,
kdyz Sc hosi musejf ucit a ne
|toulajf Sc, nekarbanl!"
"Vzdyt nehubujeme," opet
PAM zahovoTila, win, re mali
leckde hdr neil mas; tamhle
vetrovska Vodsedalkova vypra
vovala, re jejfm hochum cho-
dill i ma chleba, buchty 81 mu-
sell kufru zamykat, a peri do
perrin musela kazde vagace pri-
| ISx,o4 401> 80 o1ooL1x