Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1947-07-25

lebana tim bzukotem much
Pojednou byla probuzena neo
bycejnym hlasem. Otevrela u
leknuta oci a spatrila, re Vo
fech S hlasitym st6kanfm uhan
k lesu.
Nez sc Lidka vzpamatovala
pes zmizel lese. Chvili Sc "a
MIN Lidka dfvala, potion s
vzpomnela, re il otec rekl, ably
PISA do lesa nepoustela, re by
no nektery lesnfk mohl zastTe.
liti.
Pocftivsi najednou 1zkost {
sveho milacka, vyskocila q
chvatala do lesa. Nez sem do.
BELLA, zmizela jeff rozespalost
Jak ted v lese PISA hledati ?
V tom zaslechla v dalce jeho
stekot a pustila Sc klusem tim
smerem. Vorech tam nekde
pronasledoval zajfce. V nej-
vetSf 1zkosti volala Lidka Vo-
recha, pes byl poslusny a pc
nejake chv1li vyrazil vsecek u
hnany z postrannfho housti Ii
chote Sc ku sve velitelce. Lid
ka uchopivsi no "a obojek,
cht6la no rychle vyvesti z lesa,
kdyz v tom z opacne strany
vystoupil mlady myslivec.
Lidka no poznala hned. Byl
to lesnf adjunkt Doubrava, mia
dix dvacetipetilety, hezky a
statny, vdbec vzor svarneho
myslivce.
Lidka udychana prudkym
b6hem, Sc zardelymi tvafinka-
mi, hledela siroce rozevreny-
ma ocima ma mladeho mysliv-
ce. Take Doubrava ocima zro-
VIA hltal ladny divcin zjev.
Chvfli mlceli oba a jen Sc ma
sebe vzajemne dfvali.
"Je to tvGj pes?" oval sc
konecn6 myslivec, stahuje obli-
cej k pflsnemu vyrazu.
"Je," odvetila zkratka, ne
spoustejfc zraku S mladfka.
"Tak bych ii no mel zastTe-
It'll" rekl adjunkt drsne.
X tomu nemate pf1ciny ami
prava," odvetila Lidka pevne.
"Jak pax ne, kdyz honil v
lese zver," rekl adjunkt trochu
uz nakvasene.
"TTeba j honil, kdyz niue
tie zjistiti cf pes je, nesmfte no
zastreliti," rekla Lidka Ease
tax pevne a pritahla Vofecha
k sobe, jakoby no chtela bra
niti. "Pes jest majetkem roll
nfka HGreckeho z HGrek. MI
zete meho otce zalovati ma "a
placenf pokuty."
"Ty tomu rozumis jake ad-
vokat," vypukl Doubrava v u
stepancy smich.
"Kdyz zrovna ne jake advo-
kat, tedy pfece lepe nez wy"
odvetila Lidka stiplave. "A
vyprosila bych 81, abyste mi ne
tykal, kdyz ia vas oslovuji, jak
Sc slusl."
A nez Sc pTekvapeny adjunkt
vzpamatoval, zmizela Lidka S
Vorechem z dohledu.
eta mne tala," rekl 81 Dou-
bravo pc chvfli a volnmy kro-
KEN kracel k pokraji lesa. Ale
Lidky w ma poll nebylo.
Milky lesnfci neprichazeli
do H6recke hospody ma pivo,
az ted pojednou objevil Sc tn
mezi sousedy adjunkt Doubra-
va. Prisel sem nejprve v nede-
Ii odpoledne, potion sem cho-
dill i vsedn1ho dine pred vece-
rem. Vsednfho dine byval oby-
cejne v hospode sam, pill sve pi-
vo sede u okna a vyhl1zeje ma
naves. Druhy den Sc vec opa.
kovala a tn jednoho dine spa
tTil Doubrava Lidku stojlc1
mezi vraty statku.
Rychle zaplatil, nasadil svd.
|opereny klobouk a vysel. Ia.
meTil primo k Lidce.
"Odpustte mi slecno, re jsen
vas pri nasem prvnfm setkan.
urazil," oslovil il a tvare mt
pfi tom hoTely.
Lidka pohledla ma neho udi
vene, ale vidouc jeho vzruse
nou tvar, usmala Sc vitezoslav
ne.
Pocftila v srdci, jake velkt
zadostiucinenf. Ten umounenJ
kovar Jarda odbyl il tax hrubi
a nesnazil Sc dosud provinen
sve nijak odciniti a tenhle svar
ny myslivec docela jinak J
cent.
Lidka schvalne vystoupil;
re vrat ma naves a podavajll'
Doubravovi rucku, hovorila
koketnym 1smevem: "Pfece s.
zadn6 ~nestestf nestalo, pam
- ~ -~Z nnI0