Dirva = Field. [volume] (Cleveland, Ohio) 1915-current, 1947-02-14
J. Palsis.

kuriuo pasitikdavo j, atvaziuojanti ato.
stogu. Ak, kaip sokinedavo tada Sargis
kaip dziaugsmingai unksdavo sulaukes is.
siilgta svecia - Bet kur lis? Sargic
nebuvo, tik tuscia jo buda liudnai vienisa
stovejo prie prieklecio.
Prietema kabinosi uz medic saku il
langiniu ir Andziulis pasuke trobon. Prize.
anglo durys tyliai prizes j atsidare ir jis
izenge virtuven. Prietema buvo issipynus
visuose JOS kampuose ir kaskart labiau tir-
stedama verzesi j virtuves langa, kuris vi
somis jiegomis stengesi kovoti su ia. An
dziulio sirdis is kart pazino moteri kuri
sukaliojosi virtuveje.
- Mama - norejo jis susukti, bet jo
balsas nualpo ant lupu, taciau ir begarsi
Strides sauksma motina isgirdo ir atsigre-
re j.
- Poviliuk! - girdejo Andziulis jos
Strides ilgesinga sauksma! - Poviliuk!
- Kur tevas? Sesuo? Kur brolis? -
vel ugninii rezesi klausimai jo sirdyje. 0
motina, uzkelus ant ugnies nedideli puoda
su keliomis bulvemis, sunkiai atsisedo ant
zemutes kedeles. Jos isvagotais skruos-
tais ritosi dideles asaros ir Andziulis pa
juto kad JOS vienisos mintys skrenda lyg
zodziai ir jis jas gall pagauti ir suprasti.
- Viena as cia. -. - kalbejo min
tvs, - Viena kaip pirstas Povilas isvy-
ko ir nieko nezinau apie j. Andrius pa
sislepe miske ir krito grumtynese su il
tais. Dukteri Dnute pasigriebe prazy-
giuojanti nenugalimoji, ir kai il gryzo bu-
vo gyvas lavonas. Savaite pasirgus mire.
O teva, kaip buoze, prizes menesi isveze
kalejima . Niekas apie j nieko nezi-
no.. Ak, Dieve, palengvink jo iki-
POVILAS norejo begti, suklupti prie
motinos, apkabinti ia ir paguosti jos vie
niSume, bet nematoma siena skyre j nuo
motinos Jis tik jos mintis tegalejo SUI
prasti Taciau kai priemeneje pasigirdo
zingsniai, jis pasitrauke Sail, kad ateju-
sis 10 nepamatytu. Inejusis turejo prisi-
seges prie dirzo revolveri ir granatu, o.
ant peciu sautuva, ir baisus pyktis isiver-
re Povilo sirdin kai jis ateivyje atpazino
Galulaukio Vinca, ta patti kuris mergino
10 seseri ir kuri tevai buvo isvare, mes jis,
ju manymu, del savo neturtingumo netiko
] zentus.
"Suprantama", galvojo Povilas, "jis
dabar yra didelis valdzios zmogus If at
eina pasijuokti is mano motinos jos vieni-
sumo ir dideleje nelaimejeW Taciau jisI
labai nustebo kai Vincas pagarbiai pabu-:
ciavo Andziulienes ranka ir atsisedo Salia|
jos.
- Tetule, - Snekejo jis, ziuredamasI
jos sena, skausmo seseliais ispinta vel
da, - NUNS pavyko suzinoti kad dede yra
kalinamas Vadokliu kalejime. AS atejau|
nes musu burelis tuoJau is
vyksta jo vaduoti. Jei negryzciau - ma
ne bus istikus skirta dalia, bet as jos ne
bijau, nes kai mire nukankinta Onute, vi
sos mano dienos yra juodos ir karclos II
tik kautyniu pragare, kada musu kulkos
ir granatos deSimtimis skerdzia tuos vel
Mo bernus, as atsigaunu. ...
Motina priglaude Vinco galva ir pa
buciavo kakta.
- Elk, Vinceli, ir isvaduok mano Wy
"a. Bet buk atsargus ir neaukok Veltul
savo jaunos gyvybes. Tu turf nugaletl
Strides skausma, mes musu tevyne dar
skaudziau kencia ir jai reikalinga daug II
pasiaukoj ojanciu sirdziu,.. Elk, Dievas
telaimina jus!
Vincas vel pabuciavo Andziulienes
ranka ir ginkluotas ir isdidus isslydo pro
duris tamsa, kuri slepe grazius ir bal
sius zygius. Motina inejo kambari, at
siklaupe prizes Nukryziuotaji, ir jos lupos
zodzius:
- VieSpatie, padek jiems ju zygiuo-
Sc, nes gi jie kovoja kad mes Tave galetu-
me garbinti ir kad Teisybe gryztu sia uz-
mirsta zeme. Dieve, laimink Vinca, kad
jS laimetu, ir atleisk man kad anuomet,
paskendus turto puikybeje, paniekinau jo|
tyra sirdi ir sutrukdziau jo laime....
DIDELIS skausmas uzgule ir Povilo|
sirdi, mes gi ir jis blogomis mintimis ap-
svaide Vinca, atejusi pas jo motina Po-