Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1946-07-05
Str1brnd Struna
Napsala
VLASTA JAVORICKA

dOpuStlla, Dytl Sama. Nelly Sc
rady, a tfebas povahy jejich Sc
rGznily, nestfetly sc nikdy, vzdy
upT1mnost a dGvera mezi mimi
panovala.
Ma to vse vzpomnela 81 jim
dra a Tekla 81, re must byti k
druzce i nyn1 upf1mnou, a take
upTfmnost cd nj zadati. Patrave
sc dfvala do tvafe sve druzky, a
najednou j slehlo hlavou, coz
take v 1zase vykrikla:
"Bohunko, ty milujes Rube-
Sci" Bohunka vyskocila a chte-
la odporovati, lee, nenaleznuv-
81 SLOW, sklopila hlavu a dive ST.
zy Sc il vykradly z ocf a stekaly
pc blede lici.
"Ubohe srdecko," della jim
dra a hebkymi dlanemi Shy ty
setrela, "tedy trpfs? On jiste
nevf, re no mas rada, jinak by
te take miloval. Zatfm, hlupak,
neznal mic chytrejsfho nez "a
milovati Sc do mne, ktera 81 ma
neho ami nevzpomenu."
"Jak isl prozfravou, Jindror p
divila Sc Bohunka, vzpamato-
vavsi Sc castecne. "Nechtela
jsem Sc priznati nikomu, vzdyt
je to 1plne marno. On miluje
jen tebe, mluvi jen o tobe, mysli
jen ma tebe, hledf jen pc tobe-
vsak jsem tt to psavala!"
"Jen no nech!" tesla il druz-
ka, "az pozna, re vzdycha ma
darmo, Zanecha toho a obrati
sc k tobe, uhlldars!"
"Toho Sc ami nedockam," re-
signovane rekla Bohunka a ze-
ptala Sc s novym zajmem: GA
lie nemilujes-li Rubese, koho te-
dy? Jenom to mi fekni!"
"Bohunko, coz tvs nepoznala
z mych dopisG, ke komu smeru-
je pc vsecka ia leta mole tou-
ha? Opravdu isl mi tax malo
roZumela?" skoro bolestne zvo-
lala Jindra. "Coz jsem sc ii
nesvefila tax napolo, hned, nez
jsem z domova odchazela, pc
kom nejvice budu teskniti?"
"Boze, Jindro, tedy prece to
byl = doktor Doubrava?"
jake vecerni cervanky, tax
vzplanula Jindrina tvaT pTi Wy
sloveni tohoto jmena, a vsecka
Sc zachvela jake 1tla brfzka,
kterou polibil jarnf paprsek.
"Uhodlas." povfdala skoro
slavnostne a pTitiskla ruce ma
rozbourena prsa, jez Sc vlnila
zrychlenym dechem. "Doktor
to jest, jehoz obraz v srdci no.
sim, ma nejz jen mysl1m, k ne
muz Sc skoro modllm!"
Gale jdi, Jindro!" divila Sc
Bohunka. "To je prece Rubes
mnohem hezc1, zabavnejsi, a CO
hlavn1ho = mladS1. Povaz,
doktor je vice nez jednou tax
star jake t.
eco ma tom," minila Jindra,
"proto prece no mohu milovati.
Wis : ia mu zvykla, ia sc k ne
mu pfipnula jake bTectan ku
silnemu kmeni, ia jsem s MIN
srostla. Vzpomen jen, KIDD byl
mym nejlepsfm kamaradem, u
Gitelem, mistrem, ochrancem i
zpovednikem? Doktor! A ia
no miluji cd prvni chvfle, kdy
jsem pocala chapati, cd prve
mySlenky, cd prve vety, kterou
'jsem pronesla! Miluji ho!"
"Ano, on te mfval velmi rad
a tax caste k yam chodfval,"
vzpom1nala Bohunka, "kazdy
Sc divil trpelivosti, jiz ii venoval
= hraval S tebou, skotacil, nosi-
val ii lahvicky a krabicky cd le-
XII do TIVE kuchynky 80"
"Behavala jsem mu naproti,
kdyz prichazel, sahala do jeho
kapes a snasela mu vSecky hrac
ky, panny S utrhanyma nohama
a poroucela: 3" kdyz isl doktor,
tedy vyleci!' a Jindra pod vii
VEN stastnych v%zpominek jen
zaTila.
"Ano," dokladada Bohunka,
"a jednou jsem te zastala v ST.
zach; milostiva PAM ii naridila,
re nesmis mu vice tykati, poru-
ella tt Tfkati mu "vy''a panel
Zach, ano! Pamatuji se,'
radostne vzpom1nala Jindra,
"tehdy mi mohlo srdce puknou-
ii, bylo mi, re mi no napolo wa.
Iii. Ach, Bohunko," Jindra
|touzebn6 sepjala ruce, "doc.
kam-li Sc jeste kdy toho st6sti
abych mu mohla tykati."
"Boze, Jindro, kdo by tebe
nnmilOva12 NaZnaS mn ion .