Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1946-09-27

vycetl, re k Will sve lasce k nj
rozesel Sc S otcem a priSel O
Cejkov. Opravdu zeny jsou v
zajfmanf sebe samych k Will
sve lasce velikymi. Muz by ia
kove obeti schopen nebyl. A
Milos 81 pojednou vzpomnel,
co on chce podniknouti k Will
lasce Rudolfove, a rekl 81 jake
opravu: "Alespon kazdy by
nebyl schopen obeti."
A V tom byl re svych mysle-
mex nahle vyrusen. Rozletely
Sc dvere, nehlucne Size, ale
chad, ktery vnikl z chodby do
pokoje, vyrusil Milose z duma-
nj. Ma prahu stanul Rudolf.
"Jsi donna? To jsem rad!"
zvolal a rychle odkladal plast
a savli.
Milos podlval Sc ma neho pre-
kvapeny. Pf1tel byl bledy a
cely nejaky vzruseny.
"Cetl jsi?" tazal Sc, usedaje
ma pohovku vedle Milose. Mi
los pfisvedcil mlcky.
"Je to darebactvi, COZ" zvo-
lal Rudolf zlostne.
mo, divadelnf kritika," cd
tusil Milos, usmfvaje sc klidne.
"Pamatujes Sc piece, re jsem
neco podobneho TIVE pant pred
povldal, ale nedala Sc premlu-
viii"
Rudolf mavl zlostne rukou
mad hlavou.
"To nenf vsechno," rekl sc
zamracenou tvaT1. "Musis We
/ deti, co predchazelo. Povfm ii,
co mi zena psala."
. A Rudolf jail Sc rozcilene no.
WORTH: "Uz pTi prvnf zkousce
chovali Sc vsichni herci k Eve
: line velice zdrzenlive. Potion
pfi prvnfm predstavenf hledeli
svym nepratelskym chovanim
zmariti umelecke jeff vykony,
ale i pres toto 1skalf pfeplula
Evelina dobTe. Predchazela il
pfece vyborna povest. Potion
kdyz jejf neuprfmnf kolegove
a kolegyne videli, re svym cho-
van1m nejsou S to, ably seslabi-
, Ii DOZEN, kterym ma obecen-
stvo pGsobilo umen1 me zeny,
: musela tie. hamiznosti pfispe-
4 chat ma pomoc kritika. A vi
V dis nasel Sc clovek, ktery jedo-
vatymi referaty strhal vykony
me zeny. Ale ten chap zapo-
mnel, re je to zena d1stojnika
a slechtice a re nezp1va, ably z
toho byla ziva."
: "Hned isl mel sve PAM psati,
= ably zanechala sveho pohostin-
, neho vystupovan1 a vratila Sc
dom1," Tekl Milos a pohledl ma
pTftele vycftavym pohledem.
-"Je ii tTeba, abys svoji PAM
nechal takhle ponizovati?"
Rudolf usmal Sc trpce.
! "Poslys, prfteli," rekl pc
y chvfli. "Nedovedes dobre vmy-
sliti Sc v postavenf me zeny.
Ustoupiti nem1ze pred nepfl-
znivou kritikou. Bylo by hru-
bou urazkou a velkym pokore-
D MIN to pro nj jake umelkyni.
! Vypadalo by to, jake by tvrze-
nj O nedostatecnosti jej1ho u
:, meni bylo pravdou. Psal jsem
i tedy zene n6co jineho, nez ty
mi raids. Psal jsem il, ably Wy
trvala a odzp1vala vsechny par
! tie, ku kterym byla vyzvana,
ale tomu perojezdci jsem take
psal."
"A co isl mu psal?" otazal
sc Milos rychle a S vyrazem
nedockave zvedavosti.
Rudolf zdvihl sc S pohovky,
ma ktere byl dosud sedel, pre-
behl dvakrat pokojem a zasta-
: vii Sc potion pred Milosem, no
voril zlostne: eco jsem mu
psal? re prijedu v nejblizslch
+ dnech do Berl1na, abych Sc
pfesvedcil, dovede-li Sc ten pan
\ p~ostaviti S takovou odvahou
= prot muZl, S JaKOu 81 CrOulal
proti zene-umelkyni."
), Rudolf byl v obliceji cely ru-
; dy, Milos trochu zbledl.
Il "A on?" zeptal Sc "a chvlll.
: "Neodpovedel, tedy Ultra
& odpoledne jedu do Berllna,'
rekl Rudolf zkratka. "Dovo-
It lenou nam ma tyden. Ale po-
e trebuji k te cestne zalezitostl
svedka. V Berline bych nc
t. tfeba nenasel. Poc1tam tedy
yna tebe, re pojedes Sc mnou a
yze mi teto pfatelske sluzby ne.
a odepfes."
e "Ja?" zeptal Sc Milos S w
!" razem nejvetsfho udiveni.
d Rudolf mere pokoj dlouhy'
mi krOky. pTiSVGdcil nekOll