Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1946-12-06

Xix, stacfcf ma nekolik SLOW ne
DO jen pouhy stisk ruky, ale
Vaclavovi to dostacilo, ably vTe
lynn slovem Evicku pos1liI We
vytrvalosti a usvedcil il O sve
neutuchaj1cf vrele lasce.
Hire bylo potion, kdyz mu-
sci sc dostaviti k chime sluzbe
vojenske. Tfi leta jsou dlou-
ha doba a vseobecne Sc v O.
krouhlicfch hadalo, re Eva "a
tim ma Vaclava zapomene. My
slila tax i matka, hledajfc v
z%apomenutf jedine vychod re
stalych mrzutostf a vad, jez
ted Il Matejkd byly ma dennfm
pofadku. Ale i Matejkova Sc
mylila. Matejka ted dcery sve
tolik nestrehl, veda, re Vacla-
va We vsi neni. A Eva dovedla
sve svobody vyuz1ti. Nasla tax
dosti caste pr1lezitost, ably ne
pozorovane vklouzla do chalu-
Ply Ike KlimSovGm a hnedle ma
sla take v Klimsove druhou
matku. Bylat Klimsova srdec-
ma zena, ktera dovedla city
sve leps1mi slovy vyjadrovati
nez Matejkova a lepsf 1t6chy
Ijf dodavati.
Tesila-li Matejkova svou dee
ru nerOZhOdnVmi slOvy: emilia
holka, nev1m jak to S vami do
padne. To Wis, ia prot tobe
nejsem, ale tatlk ma svou hla-
WI a nikdy te Vaclavovi medal.
"a coz, manu-, kdybyste hle-
della otce pTemluviti," chytala
Sc Evicka posledn1 nadeje.
30 tom ami nemluv," odm1-
tala Matejkova. "Udelala
bych to rada k Will tobe i k VII
Ii Vaclavovi. Vim, re je bod.
ny hoch, kazdy no chvalf, q
vim take, jak te ma rad, rex
mi to sam a u Klimsn nen1 fal.
Sc. Ale to Wis, tatfk ma svou
hlavu."
A tn ut1kala Sc Evicka rade.
il k matce Vaclavove. Byva
tn obycejne pro nj vfely lis
Vaclavdv, a Klimsova mela prC
nj vzdy nevycerpatelnou zaso
bu vrelych SLOW potesnych
"Tak vid1s, re Vaclav jenom n;
tebe mysl1," T1kavala. Jen, mo
je zlata devecko, vytrvej! j,
to pro vas oba tezka zkouSka
ale JIM Tide zkusf vice a konec
ne Dude vsechno dobTe. Mate
Ii sc radi, ostatn1 vsechno j
jen malickost. Nesvolf-li tvn
tat1k, pockas, az budes plnole
ia, a Vaclav te uziv1, i kdyz
tatfk niceho media. Vzdyt pc
n1ze nejsou vsechno. Vidfs t.
ma SVEN tat1kovi. Ma vseh'
dostatek a piece nenf spoke
lien. Proto jen Sc nermut Uvi
dis, re vsechno dobre dopad
me-"
"Jak Wy, teta, unite clovek;
potesit," r1kavala Evicka.
"No, vzdyt te mann rada, M
d1te, a lituji te, co zkusfs k VII
Ii menu Vaclavovi," ffkaval;
Klimsova.
A jeste lepe umel Evicku pc
tesiti Jan. Slova jeho byla tyr
da jake kov, ale byl to z kovi
nejvzacnejs1 = zlato.
"Jen sc niceho neboj, hol
ka!" rfkal. "Vaclavova bude
jiste. Ten chlapec te ma tven
tatovi vydobude, i kdyby tie ia
ia pred MIN zazdil. z pocatkl
ovsem oba zkus1te, a budete s.
muset oba pTicinovati, ale n;
konec Sc tata piece umoudfi
vzdyt krev nenf voda."
"Coz pracovati budu S Va
clavem rada," slibovala Evick;
"No, myslim, holka, re Va
SEX velkych obeti cd tebe ia
dati nebude," usmal Sc Jan
"OStatne vas neOpuStlm. NeO
zenim Sc drive a budu hospo
DART s matkou, az jak to S va
mi dopadne."
"Jak jste dobry, Jene," re
kla Evicka.
mo, dobry zrovna me-" ujis
toval Jan. "Vfs, cloveku, kite
Try mi u~blizuje, jsem S to be
milosrdenstvi zakroutiti krl
ale "a to dam zivot "a kazdt
no, KIDD mne miluje. A pa
SlpTikazal mi mGj tat1k, abyc
; mlads1ho bratra neopoustel."
H x
\ A "a takovych episod uply
Snula tTi leta. Vaclav "a tn dc
! bu ami jednou nebyl donna
SlSlouzil daleko cd vlasti, v Hs
Slici, a v6del, re donna matka
bratr dobre no u Evicky zasts
/ nou, ably ma duchu nepoklesl;
TTet1m rokem stal Sc cetafel