Proletarec. [volume] (Chicago, Ill.) 1906-19??, 1946-11-13


clovek lahko tam, kjer je bill te-
pen pc ustih, &c je zinil sloven-
sko besedo, da DO lahko vpraSal
tam pc slovensko, skoraj nj mo-
gel v~erjeti. Da ga nasrsen trgo-
VEG ne DO nahrulil, &c ga DO ma.
govoril v slovenscini, to Sc mu
ie zdelo toliko kot nemogoce.i
Da ga policaj ne DO prijel, &c DO
koga vprasal v slovenscini, kod
je treba til, da ne DO zgresil poti,
tega skoraj nj verjel. Marsikdo
tn ma hribih nj verjel, cato je
hotel V Gorico, da bi 10 videl. In
ko DO spoznal, da SINE govoriti
slovenski, DO V svobodo verjel.
VISA leta pc prvi svetovni vojni
SO ljudje cutili, kako Sc je slo-
venski zivelj umikal vedno boil
v gore, kjer je trmasto vztrajal
in kljuboval fasisticnemu priti-.
sku. zdaj pa je bio, kakor da bi
Sc gore razletele in bi Sc vse ii
sto, kar Sc je stiskalo med ME,
razlilo v doline. Ljudje SO cutili,
da drvi V doline proti Gorici in
Trstu tista sila, XII Sc je rodila IL
posteneg srca, XII izhaja IL pre-.
danosti svojemu narodu. Zdaj Sc
je sprostila VISA. Zdaj SO zatre-
petal v zmagoslavju tudi ii gri-
ci. Ko je prisla vest, da DO Trst
zdaj zdaj v rokah nase vojske,
da je Gorica pred padcem, ko SO
Sc selile nase oblasti v Idrijo, ko
SO dohajali prvi partizani v Sv.
Lucijo, so zacutili ii ljudje pc
gricih okrog Cerkelj, Tribuse,
Cepovana in teh krajev, kjer so
p%artizani imeli glavna oporisca,
moe svoje zemlje. Tako velika
Sc jim je zdaj zazdela ia v hribe
potisnjena domovina, ia pc la
Skin grabezljivcih zamorjena de-
zela, da Sc je ponos V Min dvi-
gnil Sc visje,
1. maja z%jutraj Sc je pc vseh
gricih raznesel glas, da je Trst
osvobojen pc Jugoslovanski VOL
ski, da je Gorica pred osvobodit-
WHO in ljudstvo Sc je zlivalo z
vseh gricev prot Trstu in Go
rici. 49,.
1. maja zjutraj smo odhajali
S svoie baze tudi mi, da hi Sc
srecali s svobodo.
Poslavljali smo Sc cd dobre
matere ma PleSah, XII je re tri
leta kuhala partizanom podnevi
in ponoci, kadar je pac lacen bo-
rec potrkal ma vrata hise in Gu
stvo srece, da smo ucakali svo-
bodo, Sc je mesalo v mas z ne
jasnim obcutkom otoznosti.
"Tako smo bill vajeni partiza-
nov, zdaj PABLO vsega konec. In
ma teh gricih bono tako sami,"
ie z enim ocitkom tozila matt ma
.Plesah, ko smo Sc poslav1jali cd
ME in zdelo Sc nam je, da il je
V radostno vest o svobodi kanila
kaplja grenkobe. Zanjo hi bila
pac svoboda popolna, &c bi vse
tiste stotine partizanov, XII jih
je nahranila in jim dala streho,
prisle to uro k Mi, da bi jim Ia
hko dejala: "Vidite, fantje, zdaj
Sc VAN nj treba nicesar vec
bait"
Ko smo il segli poslednjic V
roko, Sc je obrnila vstran, 81 otr-
Mia solze, XII SO il lezle il pri-
jaznih oci in momljala: TIA prvi
maj 81 bonn zapomnila! Prinesel
nam je svobodo, mas hribovce pa
je spet udaril S samoto. Tia leta,
XII smo Jill preziveli skupaj, SO
bila tako lepa!" Zamislila Sc je
in zamahnila z roko, nato Sc je
pa skrila v hiram, Spuscali smo
Sc proti TribuSi, sli proti Cepo-
vanu in ozirali smo Sc ma sVetli
hiram ma Plesah, kjer je plesar-
ska matt iokala "a partizani. VISA
leta Sc, nj bala fasisticnih gro
zenj in krogel, zdaj Sc je pa
us~traSila samote. Kakor Sc ie
materi S Pies takrat tozilo DO
mas, kakor SO zrle v odhajajoce
partizane zacudene oci prebival-
cev cerkljanskih gricev, XII SO
mislili, da DO pesem p%artizanov
zmerom napolnjevala njihove
hrame, tako Sc oziramo S topic
mislijo in hrepenenjem tia gori
Sc danes mi partizani.