Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1946-02-22

"No, preci! Treba nakej PEEK
nej satek nebo zasteru?" nabf-
eel a ruku jejf nepoustel.
ma co by to bylo," rekla a
ruku vytahla z jeho levice. Pra-
vicf drzel bujne sprezenf.
MAN vSecko z domova. Je-
nom DEF pozor ma kone, jsou ia
ko dravci, at Sc ii neco nesta-
mel"
"Bylo by ii vo mne lfto?" wi
dial a podfval Sc patrave i W.
znamn6 do jejich ocf. Sklopi-
la je.
velka rama, ma uz jenom tebe a
Anezku," rekla tise, hledfc
kamsi pod kola vozu.
Pustil jejf ruku. "Pro PAM
manu- - to, to jo!" hodil hla-
YOU a vytahnuv bic, prasknul z
nenadanf obema konIm pres
hrbety.
Vyleteli do vyse a vyhazujf-
ce, padili tryskem re vrat.
Eva sc vracela pomalu pc "a
prazf do sine. Mrzelo j, re vi
ia popudila vyhybavou odpove-
df; byl dnes tax vlfdny a ocenil
pc prve jejf dbalost a pricinen1.
Ale co mu mela odpovedeti ma
takovou otazku?
"Jsou-li pax vsici mutt tako-
vi sobci?" ptala Sc sama sebe.
"Chcel by slyset jenom samy
prfjemny Teci a nepomyslf, re
nam taky srdce, jemuz bolest
della" = Vzdychla z hluboka,
mavla rukou a odesla k pan1-
name do vymenku. = Starena
dnes lezela v posteli. Jiz neko-
lik dnf il lamalo v nohou a ote-
kla il ODE kolena, dnes pax po-
Gallo il pfchati " loktech, a u
srdce bylo il nevolno. Vlekla
dina a revmatismus i srdecni va
du privlekly s sebou.
"Boze, Boze," vzdychla ne
mocha, ito Easel Dude zkous-
ka, nez to trosku polevf, vono
to uni tejrat kolik nedel. Jen
81 me, Evicko, tolik ~nevsimejte
a nezdrzujte Sc k will mne, ia
mic nepotrebuju," pobizela u
Znale snachu.
"Nemam dnesky pilno, pant
mamo, "odporovala Eva, prikla-
dajfc do kamen n6kolik pol1nek
drivi, "vobed uvaTl MaTena,da
la sem vaTit bosaky (knedliky
re syrovych bramborG, u mas
velmi oblibene), a yam udelam
az v poledne par vajec ma ka-
strolek. Jak nejni hospodaf
donna, vodbydeme sc vselijak,"
usmala sc.
"sak Wy Sc dycky tax vodbej-
vate, Evicko," mfnila stara, ina
sebe nida nepamatujete. Nede
zena vyvarf pro sebe, kdyz hos
podaT vytahne patty, ale Wy ma
opak, vo tom SEN Sc w pfesved
ella"
Eva Sc zasmala. "Dyt Won
mi Wit toho jfdla preje, to ia
nemusfm jfst, ably nevedel!"
"To jo, to Won lakomej nej-
nj" chytila Sc posledn1ho slova
starena; byla rada, re niue sy-
ma pochvaliti, "pfeje kazdymu
Jenom re bejva needy divoch.
zlobi sc a nadava, ale Won to zle
nemyslf; srdce ma zlaty, jake
neboztfk tata, DEF MT Pan BGE
radost vecnou. Won taky by.
hnedky "hrrr',, ale "a chvilkU
vo tom neved6l. V tel chvilce
byl Ease dobrej!" Cekala, ze
Eva neco ma tn chvalu odpovf 9
sobe posteskne, pozaluje. vi
davaIa tax casio stesk We tvaf
nevesty a pTala 81, ably 81 nekdJ
post9zovala, ably il mohla pc
tesiti, rozmlouvati. Ale Eva
jake vzdy, tax i dnes mlcela {
pohledem zfrala nekam dalekt
oknem, "a n1mz sc belala poo
lesklym popraskem luka a Sc
daily daleke lesy.
Odpoledne vymenkarka spa
la; proto Sc Eva odplizila z w
m9nku do velke svetnice, kd'
mela trochu zasfvan1. Sedla
pracf u okna, a jala Sc latati
D6vecky S Josefem delay W
stodole rezanku, paska nosil;
do mastale vodu a poh1nek sti
pal drfvf do zasoby. Byla sam;
v obytnem stavenf, a samota E
We lahodila. Waldo tn prfjem
ne ticho, jen velke, starodavn
hodiny tikaly hlasite, a c1zek
kleci poskakoval s bidelka n
bidelko. Byla to vlfdna, pr1ve
tiva svetnice, kde Eva nejcaste
ii meskavala, a ia stala Sc te'
ieifm domovem. Velka okn
yr0uS+61a mnOh0 SvGtIa a kS