Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1946-03-22

JeJ OKouzlOVal, neDO TO DylO Je.
ste .neco jineho, co jej k oknu
vabilo?
Kdyz mlade jaro rozvfjelc
sva v celem kraji a omaldle lu.
ciny jake zlate leskly sc syte
zlutymi blatouchy, kdyz mad
cernymi hroudami trepetal sc
skfivan S jasavou svojf pisnf, a
vsecko dychalo novou nade.ii a
pTedtuchou stesti i lasky, ode
brala Sc panlmama Fialova ma
omen svet "a svym muzem a pc
tt detmi. Skonala tise a klidne,
zhasla jake dohoTfvajicf svfce.
Eva bolestne tchyni oplakava-
la, jdouc vedle muze "a jeff ra-
Xvi. Mela oci do ruda vypla-
kane, ale vzlykala tise; "a to
Anezka, ia temperamentnl re
ma, stkala haste a vykrikova-
la svou bolest, nevs1maj1c 81, re
Tide ma nj hledi. eta Fialka
m6la stestf," septali 81 Tide,
"deti i nevesta j mely tolika
rady, kouknite Sc, jak i ia mia
da place"
"Tfeba Sc pfetvafuje," mini
la jina. II ba nee, slouzila sta
rel moe spravedlive, ami sc vod
nj nehnula." "Sak mohla," il
ma ma to, "ma stestf. Sotva pTi-
sla a ma dome Sc usadila, w il
vymenkarka udelala mfsto. Co
Sc nekde mlada S vejmenkar-
kama natrapl, a ne Sc jich zba-
viii"
Emu, donesla vona, mlada,
pekny penfze, nebejte jich, kde
by Fiala dnesky byl."
mo, a CO ma z toho? Nedela
pref, to tam dobrotu ;Fiala pref
il nema rad, a vona no taky
nee"
TAX a podobne posuzovaly
tetky, jdouc1 "a smutecn1m prG
vodem. Kolik hlav, tolik dsud-
XII a vlastnich mlnen1, a vsich-
nj hledeli ma manzelsky par "a
rakvf. Fiala i pres sv1j smu-
tex kracel vztycen a hrde nesl
krasnou hlavu ma pruzne, vyso-
Ike postave. Eve vedle neho by
la mala, a hlava jej1 v cernem
satku sklonena tTasla Sc tichym
placem. Byla zarmutkem vsec-
ka roztfesena a jakoby zhrou-
cena. Dome sc vracela nejak
nerada, a, kdyz vesla ma vyme-
mex, dala Sc znova do place.
Muzi sedeli We velke svetnici,
ale ony dive S Anezkou uchylily
Sc ma vymenek.
Dude tady nejckom tuze
teskno, Anezko; ia nevim, KITE
rak 81 zvyknu ma tn prazdnou
sednicku!"
Anezka, ktera pri pohfbu do
syta Sc vyplakala, vykficela a
vynar1kala, byla ted mnohem
klidnejsf a snazila Sc jeste po-
tesiti i svagrovou.
"Zvyknete zasejc, Evicko,"
a budete met ulehc1no. Dyt ia
vim, re ste moe S maminkou
zkusila, nebyla to malickost,
sednact nedel We dine, noci il
vobsluhovat a vsecko pc nj u
kl1zet, jiste, svagrova, to yam
must Pan BGh vynahradit."
Eva mavla rukou: "Mela sem
pan1mamu uprlmne rada, neby-
10 mi to Ia t6zky. V zine nej-
nj tolika prace pTi hospodar-
stv1, mohla sem Sc il venovati."
"Je mi maminky mocka Ito,
ale zasejc, kdyz 81 pomysl1m,
.jakou mela vobsluhu, je mi to
vsecko lehc1," znovu uznale po-
vfdala Anezka.
"No, vobsluhu mela," pripou
stella Eva, GO bylo v my moci,
delala sem vsecko. S Panem
Bohem Sc smfrila, a vona ami
zadny hflchy nemela, je j jiste
dobre ma pravde Boz1. Nekdy
81 tax mysl1m ma svyho dedous-
ka, kdo tomu poslouz1, az to
Dude potfebovat. Je tam sam v
tech lesfch, ma jen takovou ba-
bu pfihlouplou Ia hospodyni,
ia by mu byla malo platna!"
"Vy ste u nej bejvala, nez
ste sc vdala?" ptala Sc Anezka
Sc zajmem.
"To uz nee, ale sp1s. ia sem
u nej vyrostla, no, ale bejvala
sem u nej pTeci casto!"
"a nejckom je YAM smutno.
vite, kdyz ste tam nebyla w ia
kovou dobu?" dohadovaa Va
lentova.
Eva smutne prisvedcila. Me.
la dnes nitro rozbolnene, pfi
stupnejsf, otevrenejsi dust.
"Nekdy 81 mocka spominan
q Y5da hvch CO chca1a ma no