Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1946-09-20

Anezka bezela pc schodech
dolG a Jindra Sc d1vala "a nj:
dokud jejf slaba, chatrne oble-
cena postavicka nezmizela v
domovn1ch dveTfch. Velka SOU
strast j1mala srdce Jindfino.
Uboh6 dite, nebude m1ti bro
nikoho ma tom svete, a ona =
Jindra = je tolik stastna. Ne,
neopusti ubohe siroty, az sc
stane doktOrovou zenou, vezme
je do sve domacnosti; doktor
jist6 dovol1, je tax slechetny a
lidumilny. PGjde dnes odpo-
ledne s doktorem do Chvalko-
va a pow Marjance, re je jeho
n%ev6stou.
Macecha vybehla z pokoje
a volala il, septem nafizujic:
"Jdi a poslechni u dvef1 kan
celaTe, co Sc tam dele. Ale ry.
chile, nebo sc zalknu 1zkost1!'
Poslechla, ale vratila Sc S
nepoT1zenou. "HovoT1 Sc tam
potichu, neslysela jsem ami slo-
val"
Tam opravdu Sc mnoho ro-
cltaIo a p%rohlizelo, ale SET ne
pTisel ma zadny nepofadek, ma
n6jz jej upozornoval anonym-
nj pisatel z Podles1. Use k!a-
palo, nedalo Sc niceho vytknou-
ii, V knihach bylo vse V pofad-
ku.
Pan Rosenfeld, ktery pTijel
zachmureny a prfsny, vyjasno-
val oblicej stale vice a konec-
ne poklepal Tediteli ma rame-
no: "V6del jsem, re budu spo-
kojen," zalhal, "a skutecne
isem sc neklamal. PTijel jsem
hlavne k Will tomu, abych van!
zvysil sluzn6. Vim, re VAN ro-
dina dospfva a drahota Writ
sta"
Reditel neveril vlastnfmu
sluchu. Coz by bylo nebe tax
shovivav6? A osud jemu tax
naklon6ny? Pan tovarnlk to
myslil o%pravdove; tovarna mu
vynasela a Teditel byl spolehli-
wynn, proc by mu nepfidal, Wy
nahradi Sc mu to ma jine stra-
ne. Ptackovi kalily Sc oci.
Chtel dekovati "a uznan1, ale
SET umlcev no mavnut1m ruky,
obratil sc k Rubesovi:
INA vas prfteli, uz davno
myslim, vim, re jste vybornym
dredn1kem, a zde nen1 tfeba
dvou tax vybornych sill. V CEN
tralnf kancelaTi We Vidni u
prazdnilo sc m1sto prvnlho u
Cetnfho, bylo-li by yam who'd,
mohl byste je br2o nastoupiti."
Rubes Sc zapalil radostl. To
by byla skv6la existence, mohl
by sc ozeniti t6 chv1le. Uklonil
Sc mlcky, ale radostf div re ne
poskocil.
Sluzka Karla let6la jake di-
va nahoru. "Pani jdou semi"
Bud Bohu chvala!" zaja-
sala PAM reditelova, "tedy ne
odjizdf nemilostive," a horec-
ne pocala pecovati O posnldav-
ku.
Uboh6 vdove Dolezalove Sc
ulehcilo hned, jakmile doktor
vessel. "MHi dObrOdince!"
vztahla pc mem kostnate, lilo
vate ruce a uchopila jeho pra-
vici: "Jist6 mi pomGzete?"
Doktor stiskl jej1 horkou ruku.
"Malujete 81 svGj stav horst,
nez We skutecnosti JEST, tesil
il a hal: "Jen CO pride jaro,
Ease budete b6hati!"
Vsak nemocna vrt6la hla-
YOU: "C1t1m to dobTe ma sobe,
re ami skTivanka nedockam,
caste sc mi IDA ted O mem ne
boztfku, chod1 me volat. Vim,
re to Sc mnou vezme bro ko-
nee. Rada bych umTela, ne
byt techto holeckG." Klidna
tvar nemocne sc zkfivila a spi-
cata brada zacala Sc chv6ti. z
vyhaslych oc1 vyronily Sc dive
Shy a prod1raly Sc vraskami
tvarf dol6. eco 81 pocnou, u
bozatka, kdo Sc jich ujme?"
Nestastna zena hlasite zavzly-
kala. V doktorove tvafi to
skublo.
"Nebojte Sc, Marjanko," Sc
vfeI vice jejf ruku, "ja vase
d6ti neopust1m. Budu mad nj
mi drzeti ruku ochrannou."
"Hlavne mad Anezkou, pro-
sim vas, bdete. Takhle kdyby
Sc dostala do tovarny k slecne.
to bych 81 prala, tam by Sc ne
zkazila, tam by Sc necemu ma
ucila, jake Karla."
"Nedam il sej1ti ma s%cestf,'
sliboval doktor. "Pfieinim Sc