Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1946-11-08

ky a v trave vonely modre fl
alky.
Odpoledne urovnal zahrad-
mix zahony a navel pisek ma
rovne cesty. S kostelnf we've
nesl Sc sem zvuk zvon1. Jejich
kazdovecernf plsen, vecne stej-
ma, tax dojemna, hlaholici row.
nou k srdci mlade dfvky, .jez
prochazela Sc zahradou S ru-
kama k srdci pTitisknutymi,
nesla Sc vecerem. Divka chte-
la Sc modliti '"Andel Pane, a.
lie dnes nechtela modlitba SOU
visle plymouth Sc RITZ, ktere Sc
tax blazene usm1valy. Chvlle-
mise zastavovala, naslauchala
a Ease dale pokrocila. Mela
dnes prvnf dostavenicko S wy
volenym srdce sveho, ktery sill
bill dnes pfijfti a poraditi Sc S
nj, jak j1ti k jejimu otci, a .jak
vse zaT1diti. Bala sc skoro pre-
mySleti, ably nezaplasila ten
paprsek stestf, jenz konecne
zasvitl jejf zivot. Bala Sc We
fiti, a pfece elm vice tazala sc
sama sebe, je-li pravdou vse to,
musela Sc ubezpeciti, re prav-
dou a jen pravdou je jejl stesti.
Znovu Sc chtela modliti, zno-
WI dekovati Bohu "a tn velkou
radost, kterou j sesla, ale ne
mohla prijfti ma slova, ably j.
mi vyslovila sve vrouci dfky.-
V tom ma stezce zadumely kro-
ceje, a zahradnf vratka vrzla.
ITO je on =" blesklo il hla-
YOU, a rychle Sc obratila ku
vchodu S rukama naprazeny-
ma, vSak hned Sc mrzute Cd
vratila. Co pohledava jej1 O.
tee ted v zahrade? Nikdy no
v tax pozdnf chv1li zde nevide-
la a zrovna dnes musel sem We
j1ti, ably j pokazil dostavenlc-
ko, ma nez Sc tolik tesla. jim
dra Sc opravdu ma otce horsila,
a on m1fil rovnou k nj.
"Jindro, Jindrisko!" volal,
kdyz chtela zabociti do femme
no pozadf mezi rozpucele ia
blone.
"Poroucfs neco, tatfnku?"
ptala Sc ne prave ochotne a O.
bratila kroky sve k nemu.
Rad bych S tebou dIverne
pohovoTil, me d1te," del reditel
jaksi st1snene, a pokynuv ru-
kou ma tmavou besldku, navr-
hoval: "Poj6, posadime Sc tam
chvilku."
D1vka volky nevolky vesla S
otcem do bes1dky. Bylo tam
skoro tina, &C divoka reva byla
skoro bez listG. Reditel usedl
ma lavicku a dfval Sc chvfli do
meme tvare sve dcery, ktera,
&C trochu zachmufena, zaTila
prece jen stestfm a mladim.
Byla trochu zardela, a oci, ty
nadherne, sametove JEFF oci
leskly Sc ted jake jiskry We We
cern1m seru.
Jindra sc znepokojovala je-
no mlcen1m, a divnym vyrazem
tvafe, tax mekknym a starost-
livym, a tez naslouchala, usly-
Sill kroky doktorQvy. Jak ne
milou byla il dnes pr1tomnost
otcova.
emilia Jindro," promluvil ko
necne, "jsi jiz dost moudra, a.
bys mohla vyslechnouti wanna
mole slova, nenf-li pravda?"
"Ovsem," souhlasila, "vzdyt
mi schaz1 jen pGl drhueho me-
Size do dvaceti let"
"Jiz dvacet = jak to utfka!"
~povzdychl a rychle rekl: MAO
dlouhych 1vodG. V tech letech
uz kazde devce pomysli ma
vdavky a tax ty. Zpozoroval
jsem, re isl jiz VOLTA"
Jindra k nemu ophledla a
blazene sc usmala.
"Ano," della, "volila jsem uz!
Divfm Sc ii, tatfnku, jak isl by
strozrakym!"
"Nenf to ma bystozrakost, a.
lie Rubes mi oci otevfel."
"Rubes?!" prekvapena while
ola k menu "Jak ten tt muze
oci o~tvfrati, vzdyt sam tape We
tmach!" Nepffjemny pocit
projel il celou. Rubes Sc dom
nfva, re jeho miluje. = Chu-
das! Jak Dude zklaman a ia
kou Dude mfti bolest.
"Az do nedavna v mich tapal
Jindro, ba on chvatal "a blu
dickou, jez mu pod rukou zha-
sla. Domnfval Sc, re ty no mi
.lujes, ba myslil jsem to i ia j
tvoje matka, myslilo tax cele
mesto, a ia sc teSil z teto TIVE