Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1946-11-22
ZkOuSka LaSkY.
Napsal BEDRICH MoRAvEC

Napsal D r MORAVEC

MdCoJ KOVd, SleQuJlc ZrdKoiIl
Vaclava. Videla, jak neumen-
suje kroku vessel smele do hos
pody a tusila uz, re jej1 tata
utrpf tam dnes porazku. Kde
pax KlimSove! Tenn dosud nj
KIDD V Okrouhliclch neodolal.
Nebali Sc 1radG, natoz souse-
dG! Ale dnes musela tax jed
natl.
Vaclav vessel do hospody a
rozhledl Sc pc prostorne SEN
kovn6. U prostrednfho stolu
sedeli sousede a u postranniho
pTi zdi sed6la svobodna chasa.
Klimsove vGbec do hospody ne
chodili, Vaclav byl tn dnes po-
prve cd tech dob, co jake kluk
sem dob1hal O muzice S ostat-
mimi chlapci, ably Sc podlvali,
jak dospeli hospode tanci,
proto dnes pT1chod jeho zp1-
sobil tn nemale pTekvapenl.
Bylo V Okrouhlicich mnoho
svobodnych jinoch1, kter1 jake
deln1ci pracovali bl1zkem
meste a ma nedeli chodili domG
podobn6, jake to cinil Vaclav.
Vital no ted haste a Vaclav
pozdraviv vsechny pr1tomne
vespolek, zasedl mezi svobod-
ne. Pc chv1li zmizel DOZEN
vyvolany prfchodem Vaclavo-
wynn a hovor plynul obvyklou
kolejf, vazny u stolu prostfed-
n1ho a zertovny u postrann1ho.
Soused6 uz zapomneli, re je
dnes V hospode neobvykly host
ale nezapomnel toho Matejka,
ktery chvflemi mrskl jedova-
tym pohledem smerem, kde Sc
del Vaclav. Sede k Matejkovi
zady obracen, nepozoroval Va
CLAW jedovatnych jeho pohle-
dG, "a to dobfe slySel, co Sc u
lStOlu SOuSedG mluv1.
Pov1dalo Sc O vselijakych
vsednfch vecech, jak tomu
l vzdy byva We venkovske hos
pode, jen ably Sc drahy cas- "a
/. kazdou cenu ubil, az konecne
zacaly Sc pfemllati take zale-
zitosti rodinne, kazdy vytasil
j Sc S nejakou vlastnf starostf a
. take Matejka do toho proho-
dill: ITO mate TAX. Kdyz ST
clovek d1te vychova a neco ma,
vselijaky hadraT stojf potion o
vase d1te, ale jedna sc mu jen
. O to, ably dostal s dftetem vas
majetek." A tn Sc Vaclav o.
T. brazil, vstal re zidle a Tekl Ma
d t6jkovi klidn6: "T1m hadra-
: rem mystic ovsem mne, strej-
' &c. Ale n6co yam pov1m, aby-
: ste Sc neklamal. o vas mamon
nestoj1m, protoze nejsem roll
; n1kem a mann sve femeslo."
"Ty toho Sc sym Temeslem
vyTidis," small Sc Matejka hru-
be.
n "Malo nebo mnoho, O to Sc
j. ted nejedna," hovoTil Vaclav
e klidne. "Chci vas jen prositi,
l. abyste k Will mne Evicku ne
k trapil. Celia yes vi, re Sc ma
J. me radi, "a to nikdo z mas ne
mGGze, a konecne to nen1 mic
a zleho. ProzTetelnost vlozila
tento cit do nasich srdcf a ="
o "Stary cert to sp1skal!' Wy
krikl Matejka nakvasene.
," "Mluvfte jake blazen," fekl
Vaclav klidne.
: "Vidfte ho!" kficel Matejka
a p~ovstal. "Je to rebelant, ja-
ko byl jeho tata. Zrovna tax
y mluvi. Nine staremu cloveku,
nadava ten holobradek blaznu.
Ale "a to budu zalovat!"
v "V tom yam nemohu brani-
IT," odvetil Vaclav S n%eotresi-
9 telnym klidem. "Sousede sly
k. Sell, co jsem Tekl. Pravil jsem
j. jen, re mluvfte jake blazen,
o. vyjadTuje Sc sproste 0 vecech
N dusevnfch, kterym nerozuml.
tie. Ale Wy JSte mne uraZll
o. m6ho zv6cneleho otce, a tohc
a. YAM jake syn odpustiti memo
hu."
L. "Nech toho, Vaclave," VIOLA
Ii svobodnf skupivse Sc kolen
III ~ Vaclava. -,
"Nechte to, Klimsi!" rex
e. starosta obecn1. "My to tn ne
u s%pravfme."
o. "Vsak vas nikdo neprosil, a
a. byste tn vec s%pravoval," rex
a Vaclav. "Kdyz strejc MateIk
O me lasce k jeho Evicce zacal
a cht6l jsem mu jen rfci, re ne
vi smf k Will tomu dfteti trapiti
climax re vec oznamlm soudu.