Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1946-08-02

mourana chatka choulila sc "a
rozhazenym plGtkem. Jindra
Sc musela shybnouti, kdyz vcha
zela do sine, kde bylo pT1tml, a
V ceste stale rozeschle, dfevene
nadobf. Spatne pTilehaj1c1 dve-
re vedly do svetnice. Ma ty div
ka zaklepala a veSla. Pred nj
cernala Sc mala jizba S cernym,
dTevenym stropem a S udupa-
nou mazanic1, mfsto podlahy.
Do tvaTe zavanul j tezky
vzduch, prosyceny zapachem
jfdel a vyparem tel, dl1c1ch tn
We dine V noel. Vedle dver1 sta
la vysoka pee, pod nj %propalena
zelezna kamna a u mich lavice.
V cele stall still, "a MIN lavice a
dive rozviklane zidle, v oknech
trochu polouschlych kvetin a
mezi okny visel cerny krucifix.
Kol kTfize rozveseny byly obraz-
ky svatych v zaprasenych ram
cfch S rozbitymi sky. Pr jed
ne strane ~svetnice stala malova-
ma truhla, pri druhe siroka po-
stel Sc spinavymi, cervene pru-
hovanymi peTinami a ma nj =
Jindra Sc zachvela - stln lid
sk6 bytosti. PTedcasne zestarla
zena Sc zlutou tvaTi, modrymi
rty a Sedymi, Satkem ovazanymi
vlasy, V hrube, ne prave este
kosili, nadzdvihla Sc ma lozi a
vyhaslyma ocima pod1vala Sc Ike
dverim, kdoze to pTichaz1.
"Marjanko! 49," Jindra ne
mohla vice promluviti. Mlcky
pfstoupiIa k posteli a podala ne
income ruku. Tato il stiskla O.
b6ma svyma a zvolala sipavym
hlasem:
"Pro .Pana Boha, slecinka jim
dra, ma beruSka zlata, pfisla
mne navst1vit!"
Jindra nemohla pOhnut1m te-
m6f promluviti. Tohle byla ia
jejf dobra Marjanka, ktera pc
smrti jejf maticky vzala ma Sc
1kol vychovatelky jej1? To by
Ia ia kvetoucf zena, jak j mela
Jindra V pam6tu, kdyz odcha-
zela cd Mich, ably Sc provdala?
Usedla ma kraj postele a hleda-
la slova. Chtela sc ptati: "Jak
Sc mate?" ale coz to nebylo
hloup6, ba necitelne, ptati Sc,
lax Sc ma ia Viva kostra? =
"Vedela jste, Marjanko,ze jsem
doma?" zeptala Sc k%onecne.
Povidal mi to We stfedu pan
doktor!"
"Pan doktor?" JindTe zahla-
holila ia slova libe v sluch. Te-
dy ma nj pTece nezapomn6l.
"Ano, vypravoval mi, jaka je
z vas krasna slecna. Ted vidlm
ted vidfm. TAX jste vyrostla
To uz neni ia mala Jindra -
povfdal pan doktor = a veru
Re nenf. Boze, slecinko, kdy5
isem vas ma t6chto rukou cho.
vala, a kdyz pan doktor rika'
val: "Vychovejte mi il dobTe
Marjanko!" - Boz1nku, jak tt
uteklo! 49," Spicata, kGz1 pc
tazena brada staTenina Sc roz'
klepala a t6lo zachvelo Sc SUI
chym kaslem.
JindTe vstoupily Shy do oci
Vzala vyzablou ruku stareninl
do svVch a hladila il. "Kde ma
tie deti?" Zeptala Sc, kdyz "a
chvat pominul.
"Anezka pase," povfdala ne
mocha, sotva dechu popadajlc
"a Pepfk b6ha venku. Rosie t.
iako EVER, kdyz nemohu ma t.
dohlidnout!"
GA iak sc yam to vede?" p'
male pomlcce ptala Sc Jindra
zena smutn6 pokrcila spicatym
rameny.
"Jako chud6mu clov6ku, nj
nehoz Pan Bib dopustil nemoc
a nema nikoho, KIDD by vydela
val. Tot v1te, slecinko, re spat
net"
"Tuhle jsem prinesla Anezc
neco stareho, snad z toho bud
moci neco obleci," ukazala div
ka ma bal1k, jejz polozila PRIV
ma zem vedle sebe.
"SIecinko, zaplat VAN to Pa
BGh! Byvala jste vzdy takov
dobra dusinka zlata!" blahofe
ella Dolezalka, az naval ~kasl
il umlcel.
Kdyz ~pTestala kaslati, ptal
Sc Jindra: "Chod1 Anezka rad
do skoly?"
"A jak rada! Ale mela L
tilevu, must past. Netes1 j I
tuze, ale mus1! Ona by cely de
lezela v knize, ale to nem12
byt!"
"Rada .bych il poznala, p
slete il n6kdy Ike mne, Marian
o%<i1o " noCtXxJ