Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1946-10-25

vati svou, ktera ale byla mu u
loupena, prodana. A v tom
zalomcovala jim touha, pustiti
Sc v BOZ a haiti to, co bylo je-
no. Vzpomnel ma Marjanciny
domluvy, CO re jemu je pc Ru-
besovi, kazdy sam sobe re nej-
blizSl. Clovek sobec Sc v mem
oval a = ~zv1tezil.
"Ano," Tekla Jindra hrde,
"blouznila jsem, kdyz jsem to
psala. Mylila jsem Sc. Milu-
il RubeSe a take 81 no vezmu!"
"Aj," zasmal sc doktor hla-
site, "provdate Sc tedy "a Ru-
beSe a pravfte, re z lasky? Ale
ia yam, slecno, pov1m, proc Sc
Ia neho provdate! Protoze
chcete provesti svdj vzdor
mne!"
este prflis domyslivym,"
prerusila jej hlasem, jenz Sc
tTasl Uneven a rozcilenfm.
"Protoze je yam no Ito po-
kracoval, nevsfmaje 81 jejiho
hnevu, ga proto, re chcete Sc
co nejdffve dostati odsud.
Nam pravdu?"
Jindra zmeTila doktora chad
nym pohledem. "Ne!" fekla
pomalu, me = a kdyby -"
"a kdyby =" opakoval pc
nj. "Coz je YAM do toho, chce-
tie T1ci, ale mne ma tom zalezi,
ano, mne zalezf ma vasem Ii
vote, ma vasem stestf, nebot
vas miluji!" Posledni slovo vyr
XII haste a nadsene, a v oc1ch
mu zasvitlo.
Jindra sebou trhla a ucouvla
ma krok. PAX hrde pohledla
doktorovi tvaf.
"Jindro, Wy mi neveT1te, re
vas mann rad? Coz jste uz "a
ma ty blahe DOLBY =
ma sveho stareho pT1tele. jim
dro, w nevfte, re vas stale mi
Tehdy v tom plesu ="
Zach =" mavla rukou, ITO
byl jen nasledek pT1lisneho
koufen1, piva a hubby II"
"Jindro!" doktor il chopil
Ia ruku, neb chtela odejit.
Mate mne "a tax lehkovazne-
no clov6ka, "a zhyralce = a
castecne snad mate pravdu.
Ale tolik mi veTte, re vas milu-
ii. Nikoli laskou mladeho
b%louznivce, ale laskou zraleho
muze. Slecno, patnact let ce-
kan ma vas, patnact let uz ="
"Dabel!" zvolala divka
zdesen6 a odstrcila prudce je-
no ruku, V niz drzel jeji pravici
"Nechte mne odejit! Proc
iste pTisel S takovymi slovy ma
hadlch rtech? Coz vas mrzi,
re jsem JAKE TAXI klidna, chce-
tie znicit poslednf zbytky meho
klidu? Chcete mne pripravit O
rovnovahu, abych znovu S1le-
la, a pax mne odkopnout jake
prve?"
Poslednf slova zadrhla sc il.
V hrdle, a zoufaly vzlyk vydral
sc j z prsou.
"Jindro, me dfte!" doktor
pfistoupil tesnG k nj, snail ruce
jejf S ocf a hlavu jejf s tvaff ST.
zalitou pritiskl ma svou
pod n1z busilo mladistve
ieho srdce. "Neplacte," hovo-
I'll k nj, "neplacte! Nechci vas
zranovati, ami urazeti, chci
yam jen pov6d6ti pravdu.
Chcete il vyslechnouti?"
Jindra Sc mt vyvinula a mic
ky pokyvla hlavou. Co to zne-
10 pojednou tax sladce? Byla
to ona stf1brna struna v jejfm
znovu scelena?
Doktor jail sc mluviti: "Na-
zajiste, re jsem prve
vymlouval YAM to, CO v navalu
citG jsem tehdy plesu prozra-
dill. Ano! Nebot zalekl .jsem
Sc tehdy sveho citu i GNU, ne
bot jsem vedel, re vas pan O.
tee vas -" chtel rfci "prodal"
ale slova ia pripadala mt pfi-
lis bezohledna, ba kruta, a We
del, re nesmf dfvce prozraditi
pravdu, "ze vas slibu.je
panu Rubesovi, v domn6ni, re
no milujete. Bylo mi Ito ubo-
heho mladfka, a chtel jsem Sc
obetovati sam. Lee vida, re
bych tim obetoval nejen sve
vlastnf blaho a svGj zivot, ale i
vase stest1, pfichazim ted k
yam, abych Sc optal: "Rcete,
Jindro, IDA smell bych pc tom
vsem byti piece necfm vice nez
jen ubohym, starym pr1te-
emf"
u1oc ioho zpG1 +aL milo 0E;