Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1946-08-23

men, odhalil stfhlou postavu We
vlnenych satech, a vlasy, jez sc
uvolnily a dold pc Sill vlnily,
dodavaly zjevu jejfmu v ocfch
rozespalych deti bajecneho
kOuZla.
Obratila Sc ma ne sc svym
neodolatelnym 1smevem a re-
kla, podavajic jim cukrovinky
a ovoce:
"Hledte, zde yam Jezisek u
mas neco nechal Ia to, re jste
hOdne a poslusne!"
Mladsf hosfk vztahl 20 dar-
ku rucky a s nejcistsf radosti
Jake jen detske srdecko je
schopne, zaplesal:
"PTece neco Jezfsek postal,
a ia myslil, re ma mas uz zapo-
mnel!"
Pc techto nadsenych slo-
vech hochovych vstoupily jim
Dire Shy do ocf. Ne Jez1sek,
ale ona by byla zapomnela.
"Ba veru, re nezapomnel,"
zaplakala tezce zkousena re
ma radostf, "kdyz nam postal
takovOu pOmocnici."
Jindra vyndala jeste pecivo
a zbytky cd vecere a usedla ma
.palest postele. Chlapec vyle-
I'll ma pee, kde tese Sc nadll-
kou, sladce usinal Anezka
vsecka blazena zkousela jupic
ku, jiz Jindra re sve satnice
vybrala a j pTinesla. "Tako-
YOU krasnou jupicku nam sle-
cinka donesla, jak Sc odm6nil-
me?"
Mavla odmitave rukou. "A
ted povezte, jak Sc YAM daTf?"
PFeletla zraky vyschlou posta-
WI nemocne, Znacne seslou "a
Iii tydny, co il nevidela.
"Je to porad stejne!" ode
vzdane rekla Dolezalka a roz-
kaslala Sc, drzic obema ruka-
ma prsa dzka a propadla. Ka-
Sci ozyval sc dute a ma modra-
vych rtech objevila Sc pokrva-
v6la p6na. Otrela il kouskem
hadTfku a klidne della: "Uz to
sotva Dude lepsf. Del Sc vile
Pane, jen =" tn Sc il HAS
snfzil a jak v slzach duseil,
lien 0 ty d6ti Sc mi jedna, ably
nemusely ma obec!"
ease Sc naleznou dobTi IL
de, Marjanko!" tesla il jim
dra.
"Hodnf Tide, jake jste Wy,
slecno, a pan doktor, vidte?"
dolozila Anezka, ktera schou-
lena sedela ma lavici pod peel.
"Byl dnes u mas a dial nam pc
korune, vid'te maminko?"
Dolezalka potakala hlavou.
"Ten je svaty, slecno! Tomu
musf dat Pan Bdh jen vsecko
to nejlepsf, CO We SVEN kralov-
stvf ma, a ma zemi svatou spo-
kojenost. vi, re nedostane o.
de mne vice, nez upT1mne GA
plat Pan BGh!" a prece je tn
pres den, nosf leky a pomaha.
Ten je blahoslaveny uz ma re
mi"
z Jindrinych cernych ocf
vyslehl blesk, jake by elektric-
ka jiskra sc tam byla vznala.
POdfVala Sc Vd6cn6 ma bVValOu
ch1vu, a tn il bylo, re no musf
velebiti S nj, re must povedeti,
jak no ~zboznuje a ctf, ale jak
nesmfrne trpf jeho chladem.
"Ten Dude jist6 stasten Sc
zenou, kterou ma rad, pravda-
Ii. slecinko?" usmala Sc W.
znamne ma divku nemocna, a
ten 1smev JindTe dodal. Ne
mohla Sc dele premoci, musela
Sc vyznati te upr1mne dust, kite
"a kdysi zastavala jeff matku.
"Ba ne, Marjanko!" smutne
zavrtela hlavou, a jej1 cerne o.
81, jez prve swiftly jak dive "a
rovky, ztlumily razem lesk a
staly Sc JENNIE sametovymi,
"ba ne; on ma mne zapomnel,
Marjanko!"
Byvala chIva vrt6la hlavou:
"Ba, uz je to takove, mia Mar
ianko! Zapomnel! Proc neni
NJ takovym, jakym byval?
Proc k nam nechod1? Proc
mne tax pTehlfzf?" Uvolnila
Sc hraz, a Jindra zaplakala.
"To arcit nevim, slecinko, a.
lie CO vim, rada yam povfm.
Sotva ,jste pTijela, hned mi to
povfdal, a videla jsem, jak Sc
mu libfte. Ale snad on 81 my
sill, re jste ma neho zapomnela,
protoze, kdyz jsem Sc no pta-
" I-I o---LI- NH