Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1946-09-27

Je tax slechetny a velkomysl-
ny. Uzdravuje nemocne, po-
maha trp1c1m, nasazuje svuJ
vlastni zivot pro blizn1ho. A
co Rubes? Vzdyt ten by ami ne
byl schopen ob6ti. Miluje mne.
ale snad miluje i me veno, KITE
re Dude jist6 hodne velike!"
Netusila, re Rubes prinesl dnes
tn nejslechetnejsf obet, "a
chraniv otce jej1ho a celou ro-
dinu pred zkazou, b1dou a han
bou. = Ma stezce zaskf1pely
kroceje. Jindra sebou trhla a
prudky rumenec slehl il tvar1.
VSak .jen ma okamzik. Ma hraz
misto doktora vstoupila Be-
nunka.
"Jindro, Jindro," volala a
mavala rukou S b1lym dopi-
SEM. "Pojd sem, nesu tt ne
cot"
"Ukaz, cd koho?" Jindra
iako stTela pfijela ku kraJi.
cod doktora! Cekal ma mne
Il okna, a kdyz jsem sla mimo,
prosil me-, abych ii jej odevzda
la. Co pax Wy spolu mate?
Snad jste Sc uz nedohodli?"
Zach, Bohunko," Jindra pa
ola druzce kolem krku. ga tt
jsem neskonale stastna! On
mi Tekl, re mne miluje. A co
pax mi p1se?" Rychel roztr-
hla obalku a vnoTila zrak do
psan1.
Bohunka usedla vedle nj ma
sedatko a zrakem mdlym diva
la sc ma blazenou pr1telku. Ia
videIa il. Vsak Jindfin radost-
ny Gsmev pocal mizeti, tvaf
zvazn6la a ma mfsto rumence
nastoupila bledost a zdesenl.
Kdyz docetla ,klesla il ruka S
dopisem a oci utkvely ztrnule
ma bil6m snehu.
"Pro Boha, Jindro, CO tt pl-
Seq" lekla sc Bohunka jejiho
ztrnul6ho pohledu.
"Cti!" Tekla Jindra femme a
podala il dopis. Bohunka wa
la jej do prstG a jala Sc polo
hlasne c1sti Tadky, 1hledne,
pevnou rukou psane.
Velectena slecno!
Vas dopis, ktery jste mi dnes
rano poslala dotknul sc mne
mad miru bolestne. Wy nevlte,
jak zelfm sv6ho vcerejsfho pie
nahlen1 a one velke smelosti.
Pisete, re nemam prositi Vas
"a odpust6ni a ia znovu volam
k Yam a pros1m: Odpustte!
Desim Sc sveho vcerejslho
prrestupku - CO jsem to jen u
emil? Ale bylto nasledek pf1-
lisneho lance, koufenl, pitt a
hubby. Jste tax dobra, re ne
dovedete nekoho odsoudit a
namluvila jste 81, re pfatelstvf,
jez Ike mne chovate, je laskou.
Ne, neklamte Sc! To je obrazo-
tvornost Vaseho mlad1! Jak
mohl jsem 81 zaslouziti, ia, clo-
v6k nehodny, ktery pill kalich
rozkosf az ma dino, abych byl
obdaren laskou takove bytosti,
jake jste Wy?
Jak mohla byste = pOupe
r1dzov6, v jaru sveho zivota -
pripoutati sc k podzimnlmu O.
emu? Povazte = jsem bez
mala O ctvrt stoletf starsf Vas!
Wv dostanete muze mladslho 4
lepS1ho neil jsem ia!
Proto pros1m Vas, zapomen-
tie ma to, co Sc stale vcera mezi
Mani = bylo to poblouzeni S
obOu stran = a vrhnete Sc v
naruc stastnejsf, nez je mole!
Zapomente ma mne, zapomen-
tie ma vsecko! Jste pills nez-
ma kvetinka, jiz Sc boj1m utrh-
nouti, ably nevada! Zapo-
mente ma vcerejsi noe a budte
stastnou bez stareho pr1tele.
dra. Doubravy.
Bohunka docetla, a neco ja-
ko zadostiucinenf zablesklo Sc
il v oc1ch. Netrp1 tedy ona sa-
ma zhrzenou laskou, trp1 i ia
neodoIatelna Jindra. Tento
vyraz vsak zmizel okamzite a
ma jeho m1sto nastoupila SOU
strast, kdyz Jindra srdcervou-
elm hlasem zabedovala, rvouc
hedvabne sve kadefe:
"Boze, Boze, cos to ma mne
dopustil?
"Jindro'', chtela il Bohunks
t6siti, "nenar1kej! ZapomeneS
ma n6ho a venues 81 Rubese'
- dfvka vzdychla = ten JIG
tisfckrate hezcf a zabavnejsl
nez doktor -" Tim vsak pfi
lila oleje do ohne.
"Nemluv mi tak," rozkrikls
sc Jindra a vyskocila. "Niko