Dirva = Field. [volume] (Cleveland, Ohio) 1915-current, 1946-03-01
KRISTIJONA,S DUONELAlTlS
lTesinys is pereito nr.)

TeisybC, su Iietuviu kalba tais laikais vi
saip budavo ne visada il buvo nleklnama rI
persekiojama. ilgoka laika Vokietiu valdzia net
savo isaky,nus (zmoniu yadnamus "urdeais')
zmoner1s lesdavo Vokieciu ir Letuviu kalbo-
mis-, O Karaliauciaus ir Haes universitetuose bu-
vo mokomi Iictuviu kalbos kad jie SUI zmonemis
galetu suskalheti Iietuviskai ir galetu jien1s sa
kyti IietuvSkai pamokslus. Paciu zmonu Svie
timu VokieGiu valdza kai kuri laika, kaip ro-
des il gerokai buvo susilupinusi, nes, pavyz~
Gziui, vea tik 1922 ir 1928 m. Prusuose buvo
steigta 170Q pradzioS mokyklu, tue tarpu kai
Didzojoje Lietrvoie nors il tuomet buvo ne
priSlausoma, pradzios mokyklu visiskai nebuvo
Vokiociu valdzia kai krri laika net RENE Lie
tuviu knygu teisybe, heveik tik baznytinio tu-
rinio, leiGina.
Tatiau, nezillrint viso to- Prusuose Wis tick
buvo giliai issakojusi Lietuviu nutautimo dva-
sia r patys Lietuvai nors kartais jiems budavoI
palankiu salypu, joko tautisko susipratimo, no
no tautiskai atgyti, pasidaryt savarankiSkaisI
zmoremis, visskai nerode.
Koks Duonelaitis buvo Lietuvs ir zmogus
Tuo haiku Duonelaitis jau klebonavo savoI
Tolminkiemyje r grazia Lietuviu kalba sake
zmonems pamokslus, kekviena proga ragino sa-
vo draugus kunigus geriau pramokti Lietuviu
kalbos kad eaetu zmonems grazia skelbti sv.
Evangeliios zodzius Kartais vienam kitam 'irI
laiska Iietuviskai parasydavo arba, raSydamas
VokSkai, megdavo viena kita zodi ar istisus sa-
kinius tarp kitu kalbu, if LietuViskai parasyti.
Apssritai, DuoneIaits mokeio keleta kalbu ir
luvo zinonas kaip geras LietuviQ kalbos moko-
vas.
ToSio vic in1a raS-
tuose bel kituose darbuose visiskai nematyti kad
iiS hutu susiprates Lietuvis, kaip mes siadiena
tai suprantame, nors ir vadina save Lietuviu
ir sr,iinga graziai myli Lietuvius ir Letuva,
ir skaudu Jam del Lietuviu vargu ir sltriaudu ir
tk jais iis yra susirupines
Bet. Wis dclto, nematyti kad jam butu ate
just gavon mintis if rupetu atgaivinti Lietuviu
lvasia, iskiepyti savo draugams - kunigams,
pasaulinei Svesuomene save parapijoms =
Lietvisia samone ir t. t. Bet tuomet lux ir
niekas apie tai negaNojo, mes LietuviSka samo-
ne visiSkai nehuvo pabudus. Jis net ir savo sci !
mole vargu M kalhejo Letuviska nes buVo
vedes Nokete. I.etuyiu kalba jam, kaip ma
tyti, buvo tik grazus, megiamas daiktas, kuris
be to, buvc reikalingas Dievo zodziui zmonems
skel I'll, senems, geriems parrociams isaikyti,
dcrai raokyti ir t. t., kaip js tai viename savo
GaIi.nas net r tas daykas kad jis rase
LietuviSkai il taip mego Lietuviu kaba is daes
ir del to kad kaip tik tuonlet Lietuviu kalbos
mokejnas, pazinimas ir t. t., kap jau sakEta,
Prusuose buvo labai madingas O gal juto kaG
sunkus Lietuviu baudziauninku vargas teisin-
eai r vazdzai tk LietuviSkai galima aprasytl.
Bet, zinoma. IietuvSkai rase gal r todel kad
tai buvo jo gmta kalba. arba kad tuos save
raStus paskatydavo ne tik Vienam ktam save
draueuj intelige,3tui, bet ir vienam kitam svie-
ses,iam Iietuviui ukninkui, baudziauninkui.
Wis delto, Duonelaitis musu tautai turejo
| ir turi didelGs reikSmes. Jis gyVas budamas,
neskleide tautsko Lietuviu susirratimo, is ME
ko rematvti kad ir pats butu tautiska susipra-
tes ietuva rcrupejos jam taip, kap NUNS sia-
dien rupi. Bet is 10 rastu n1atyti kad Jam la
bal rupaio zmonu ypac LietuViu, savo para
pieciu dora, grazus paprccia ju geras gvveni-
mas kad buvo tai geros, jautrios Strides zmogus,
kuriar1 gyvai rupejo zmonems daromos skrlau-
dos oyvai atiausdavo prasciokeliu baudziaunln-
Ia, vargus. iu sunkuji eyvenima ir kad jis, kaip
tflzras kriksconis. stenedaVosi, zodzias, pa
gelbeti Savo artimui il t. t.
Pirmasis Duonelaicie nu0pelnas
Ir cia buvo rirmutne Duonelaico reiksmt
musu tautai, nors, gal but, labai siaurose, vie1