Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1945-01-26

znovu ma svou smutnou pout
V Chynicich, jimiz prosli, pri
dalo Sc k MIN jeste nekolik IN;
mych rodiny Michlovy, z tecl
take zena Filipova, mimo je
hoz dim prGvod sc ub1ral. We
doue, re prGvod tudy p6jde, O
cekavala patrne, re pohfbu 81
z1castn1 take jejf muz, a jej
syn Venca a podivila Sc nema.
10, kdyz Sc il Teklo, re tito obs
odeSli z podplohausenske Dire
vaTsk6 osady, O cemz dosud
zadna west j nedosla. PTistou.
pila k Michlove a k jeff deer
Marjan6, zaplakala haste a
pravila:
"Potes vas Pan Bdh We va
Sem velkem zarmutku, Wy mole
zlate, ale, uvazf-li Sc vsecko,
treba T1ci, re Kristus Pan a Pa
nenka Maria Sc smilovali mad
neboztikem Svet pro neho ne
byl, neuzil jeho radostf a nikdy
by jich nebyl uzil."
Ma tuto rec Mariana sc cd nj
odvratila, Michlova pax zalo-
mila rukama a zalkala hlasem,
jenz Sc podobal spfse vlc1mu
vytf nez lidskemu placi.
Pc chvfli Filipova sc vedrala
meZi matku a dceru a prOmlu-
ella k teto.
"Och ty mole zlata holka,
povez = Venca odesel drive,
nez tohle Sc stale Size by tn byl
poole tebe. Kan jen SELF"
D1vka 81 zakryla tvar cernou
zasterou a neodpovedela. Nez
stafena Sc nedala odbyti.
"To on jiste Sc Ease pohadal
S tatou", rozproudila Sc il rec;
''ti diva Sc nikdy nesnaseli a le-
pc je, re Sc rozesli. Ale ty Sc
mic neboj, holka ma, vratf Sc
Ease k tobe a neupust1 cd tebe.
Ma t6 rad, tuze rad a dobTe spo
lu budete lit. Stareho nedbej,
starry je chap neomaleny a tyr
dy jake kamen. Ale co je ii
pc mem? = Venca tie media a
ia tie budu nit taky rada. Jen
vedela, kan odesel!
NJ, da PanbGh, re nikoli kraj
sveta. NJ, neplac, neplac! =
vydam Sc "a MIN a domluv1m
mu, ably byl hodny S tebou, ia
ko re i ty mu budes hodnou re-
nou. Jen pospolu nesmej1 zG-
stat, on S tatou! Chran Pan
b6h! = vecne svary a tTenice
by byly mezi mimi. Ale, Wis,
ia 81 mysl1m, re odesel nekam
81 mfsto, kde by Sc u
a, jak je Made, vrati Sc
a budete svoji."
Jezto dfvka il neodpovfdala
ami slovem, ami kyvnut1m hla-
Wy, Michlova pax jedine sesi-
lenym Tevem a privolavan1m
a nekolik svatych, jezto
krone toho jeden z muzG spu-
still novy otcenas, do jehoz jed
notvarne zpevaveho prouden1
vpadly take hlasy ostatn1ch,
stafena ustala posleze We SVEN
a nahradila jej heka-
wynn vzdychan1m. Sla ostatne
jen maly kousek cesty S prdvo-
dem a vratila Sc zahy, omlou-
Sc, re dech Sc il III a no.
ny neslouz1.
A pr1vod Sc bral dale S vr-
chu do vrchu, misty pc naledi,
skoro neustale pc ujetem sne-
HUI cesty, hladke jake mydlo,
ma nfz nohy klouzaly a ujfzde-
ly, nalezaj1ce opory jen ma mr.
bolatych, jake kamen1 tvrdych
zmrazc1ch. Umorna, vsecky
silly vycerpavajfcf pout.
Kdyz prdvod dosel rehber-
skeho kostela, padaly jiz mo-
drave stfny zimnlho vecerniho
soumraku a slunce, rude jake
krev, ponekud zastrene pr1-
hledne sedymi parami, jez vrou
billy obzor, zachazelo "a kostr-
batym, tahlym jezernfm hrbe-
tenn; nez ma fare dobre vedeli,
re Sc slime pripozdf, nez dol
dou S rakv1 z tax velke vzdale-
nosti; a pan farar vlfdne pfijal
prdvod, pres to, re pro blfze
bydlfcf osadnfky a v lete i pro
vzdalenejs1 platf pravidlo, re
pohreb sc kona v hodinach do
poledn1ch.
Ulozili tedy neboztfka do pc
svecene zeme "a obvyklych OBJ
radd a velkeho place a narku
zenskych, pfi cemz maine Mi
chlova sobe vedla, jakoby hro-
zny zal il byl zbavil smyslG.
Kdyz prvni hroudy zmrzle
hlfny S treskem a dunenfm do