RadnicÌŒka borba = Workers' struggle. [volume] ([New York, N.Y.]) 1907-1970, 1945-03-22

Lenin kritikujuci nemacke oportuniste,
socijaldemokrate radi njihovih kompromisa
j reformizma citira Engelsa, koji je rekao:
"Slicna politika moze ma kraju kraJeva
navesti stranku ma krivi put. y procelJe Sc
tura opca, apstraktna, politicka pitanja j ma
tai nacin Sc krju najbliza konkretna pitanja,
koja Sc sama pc sebi isticu ma dnevni red pr
prvoj politickoj krizi, pri prvim krupnim
dogadjajima. Sto moe il toga izaci, osim
ako ne to, da stranka postaje nemocna u
odlucnom momentu, so u Moi ne vlada
%jasnoca j jedinstvo u pogledu odlucujucih
pitanja, jer Sc ova pitanja nisu nikada ras-
pravljala."
Ali gornja Engelsova kritika je uperena
ma stranku koja JOS nije bila odbacila svoJe
ideje; koja je samo prihvatila reformlstlckl
program, minimalnih zahteva j kompromise,
pored svoga revolucionarnog programa. Kod
jugoslavenskih partizana nema u opste nj
kakva rev~olucionarnog programa, a usvoJenl
SD kompromisi i reformizam. Saba, ako takva
politika moze odvesti revolucionarnu partlJu
ma krivi put, kako gore kaze Engels, koJa JOS
podrzava j zagovara revolucionarnl program,
onda je takva politika, politika kompromlsa
i reforme, vec potpuno odvela jugoslavenske
"~komuniste" ma krivi put, koji Sc javno,
glasno j cesto, sasvim odricu svakih revolu-
cionarnih ideja.
Ali moguce da Sc mi varamo. Mozda Je
to "komunisticka" politika da Sc osvoje mase
onda &c in oni odvesti u obecanu zemlJu
Socijalizma. To mas ne moze obmanut1. U
samoa revolucionarnoj partijj, koja podrzava
i dale revolucionarni program, u procelje Sc
"tura opca apstraktna pitanja" a zabacuju Sc
pitanja revolucije i p~artija postaje nemocna
u revolucionarnim momentima. kod partiza-
ma stvar je jos CORA. Kod Nth ne samo da
partija postaje nemocna "a revoluciju nego
je ona nemocna odmah sada. Ona u opste
ne zagovara revoluciju. / ako bi njihovim
vodjama doSla ia luda ideja u glavu, sto mi
ne verujemo da hoce, da bi pokusali izvrsiti
revoluciju sa takvom organization i mason,
on bi Sc nasli potpuno osamljeni kao neka-
dasnja rimska braca Grasi.
Ali Engels kaze da je to, ne samo ne
znanje, nego i oportunizam. A ovo jos i wise
vazi "a ju~goslavenske "~komuniste".
"Ovo zaboravljanje velikih, temeljnih
razloga zbog dnevnih, momentalnih i~nteresa,
ovo ~jurenje "a trenutaenim uspjesima i bor-
ba, koja liz toga proizlazi, bez obzira, ma
dalnje posledice, ovo zrtvovanje pokreta bu-
ducnosti "a volju sadasnjosti, moe Sc, mozda,
einiti S 'postenim' namjerama, ali to je ipak
oportunizam i estate oportunizam, a 'posteni'
oportunizam je gotovo opasniji cd svih dru-
gih..."
Ali, kod Tita i njegovih partizanskih
"komunista" nema 'postenog" oportunizma.
Kod Min je neposteni oportunizam, jer oni
znadu vrlo dobro da vrse o~portunisticki po-
sac. Cd samog pocetka partizanske borbe "a
"oslobodjenje' ispod ~nacista, nj jedna rec,
tako da recemo, nije pustana u korist radnic-
kog oslobodjenja ispod kapitalizma. A tome
ie vec cetiri godine dana. l neka samo jos ceti-
ri godine prodju, bakljajuci Sc burzoaskim pi-
tanjima to &c biti ne Same neoprostivi zlocin,
nego i odlozeno radnicko o~slobodjenje "a
osam iii wise godina. A DAFT kapitalizmu pri-
liku da izrabljuje radnike>osam godina, to je
velika usluga. Ovakav postupak ne samo da
zadrzava razvitak r-evolucionarnog pokreta
nego ga jos baca u nazad. Sve Sto Sc znalo,
z~aboravlja Sc. Sve sto je bio organizovano,
razruseno je. Umovi krzljave i postaju otro-
vani laznim kapitalistickim problemima. l
radnici umesto da ~resavaju svoja pitanja oni
r~esavaju pitanja svojih neprijatelja - kapi-
talisticke klase.
Jugoslavenski partizanski pokret, zajed-
no sa njegovim "komunistickim" vodjama u
celosti je oportunisticki i izdajnicki! l u kohl
ko ga Sc pre- radnici odreknu u toliko bolie!
poslasticke misli! U premaiuci kadionik.