Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1945-04-06
Diva Legionafi.
PovfDKA. Napsal BEDkICH


Nam uz je dobfe," rekl Won
dracek, kdyz Sc najedl, "ale ii
Madafi a Nemci, CO jedou da-
lei"
"Ba, ubozaci!" prisvedciI
Marinko. "Kdo vi, kan je je-
Ste povezou."
"Nekam do tabora v jiznfm
nebo vychodn1m Rusku," Tekl
ten sc skripcem.
Gale vzdyt v tech vozech
umrou hlady," namftal Ease
Marinko.
mo, nekolik neboztfkd Dude
jiste We vozech, az je otevrou,"
ten Sc skripcem pokrcil rame-
ny. "Je to vojna, a zivot ne
kolika lid1 neznamena dnes mic,
kdyz jich ma bojisti padajf IT,
sfce."
"Kdo 81 tohle vzpomnel!"
zvolal Marinko.
Vondracek myslil, re to do
vede vysvetliti a rekl: "No,
pani."
Ten Sc skfipcem Sc nejak div
ne usklfbl: "Mylfte se," fekl
"dabel to byl."
ZkaZa a DIES hrnuly Sc ma
zem srbskou. Sc vsech stran
vtrhli nepTatele do zeme: Mem
CT, Madafi, Rakusane, Bulhari
Ii Turci. Mic nebylo platno, re
Sc srbske pluky billy s neobycej-
nou udatnost1 a re sc zbran9
Ichapal kde KIDD. zeny vrhaly
Ise proti NemcGm S nozi v ru-
kou, starci dcastnili Sc obrany
vlasti s napjet1m poslednfch sill.
[ d6ti bojovaly. Nedospelf no.
Isl obsluhovali strojove pusky
um1stene ma stromech a branili
postupu NemcG a RakusanI,
dokud nebyli sc stromu sestfe-
leni. Ale prot ohromne presi-
lie nepomohla ami udatnost, po-
lstup nepfatel nezastavilo ami
zoufalstv1. Srbska armada by
la znicena, ale nebyla poraze-
ma, zbytky jejf ustupovaly ma
jih, ably Sc dostaly k mort, pc
mon, ably sc preplavily do CHI
ny, kde by 81 odpocinuly, spoTa-
daily Sc, doplnily svou vyzbroj
a zahajily pax BOZ znovu.
Uderny prapor ceskych do
b~rovolcG, v nemz slouzil Jenfk
Pf1hoda, ustupoval stale boju-
je, cd Trsteniku k Mitrovici.
Zde konecne mohl 81 oddych-
nouti, odpoutav Sc cd nepTite-
lie, ktery ustal v pronasledova-
nj. u Djakova ~shromazdovaly
Sc zbytky srbskych plukd, We
douce S sebou zajatce rakous-
Ike. Nezbyvala SrbGm jina &C.
sta nez pres zasnezene hory
Albanske k prfstavu Draci, ne
mely-li zbytky armady upad-
nouti v zajet1 nepTatel. StaTic-
keno krale nesli vojini ma nos1t-
kach kTivolakymi cestami mezi
nebetycnymi horami a "a kra-
lem postupovalo vojsko a trans
porty zajatcG. Smutna to byla
costa do vyhnanstvf! Srbove sli
bez zasob potravin, bez stTeli-
va, ale s pevnou nadejl v srdci,
re nen1 jeste vsem dnIm ko-
nee, re nynejsf porazkou nenl
jeste dobojovan velky BOZ, re v
mem budou pokracovati ma jine
strane, a re Sc pTece jednou
vratf jake v1tezove do osvobo-
zene vlasti.
Ma silnici u Djakova do Pri-
zrenu dohonil 1derny prapor
transport rakouskych zajatcG,
kteTi sc zvolna vlekli zasneze-
nou silnici. Kdyz ceta, u nlz
byl Jen1k porucfkem, mfjela
zajatecky oddfl, re zastupu "a
jatcI ozvalo sc volanf: "Pane
inzenyre, pane inzenyre PTfho-
dot" Jen1k, ohlednuv Sc, KIDD
no VIOLA, poznal Silhanka. Pra-
tpor prave stanul ku kratkemu
odpocinku a Jenfk tedy pristou
pill k Silhankoyi,a by s MIN po-
hovoTil. Vsiml 81, re jeho kra-
jan ma chatrny srbsky plast a
plat9ne spodky a proto mu re-
XII: "Clovece, v plat9nkach ne
projdete Albanif, zmrznete ma
ceste!"
"Nemam mic jineho," odvetil
Silhanek smutn9.
"Kdyz jsem byl zajat, bylo
leto a byli jsme obleceni jen v
platenkach a k jinym spodkIm
jsem 81 v Srbsku nepomohl."
Jenfk chvili premyslel.
"Pockejte!" reN pc chvfli.
I"V Prizrenu zGstaneme asi diva
dni, nez sc vydame ma cestu do