Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1945-09-21

ne a Donate! 70 on j vyhleda
Jineho zenicha, az Pride cas-.
JeSte je tuze mlada. Nechava
mne S nj pov1dat, protozf vi, re
ia nejsem zenichem pro nj, a re
to Akanu bav1. No, p1jdeme
domu! To je take radost. Ale
vim re ma nj nikdy nebudu mo-
CT Zapomenout."
A Marinko 81 pc takove samo
mluve vzdycky smutne vzdy-
chi. Konecne jednoho dine OBJ
jevil Sc v pr1stavu obrovsky
parn1k.
"To je on! To je ten nas!"
kriceli bratfi vyhazuj1ce capky
do WISE. PAX prisel rozkaz, re
do tydne must byti zavazadla
nalodena a osmeho dine, re ma
stoupf pluk ma parn1k.
Marinko byl zam6stnan do
Zorem pri nalodovanf zavaza-
del, musel kazdy kus zapisova-
tt do seznamu a k Akane mohl
jlti az vecer. Kazdy den vsak
Najaki S Akanou podnikli cd
poledne prochazku pc pr1stavu
a S Marinkem pri jeho praci ne
jakou chv1li POSTAL. Ale bratfi
chill Sc jake vcely, do trf dnG
byla vsecka zavazadla v podlo-
df a nebylo CO delati. PoTadaly
Sc tedy zabavy ma rozloucenou
Ted byl Marinko u Najakiho a
Akany cely den. Zvali no i ma
obed, ktery odeb1rali z hotelu
Najeki chtel Akane doprati, a.
by Sc Sc svym "panem desatnf-
KEN" potesila, dokud tn jeste
je. A d1vka byla den Ike dni
smutnejsf a kazdeho dine, kdyz
Marinko odchazel, r1kala: "Je-
Ste til dni." Potion. "Jeste diva
dni!"
V tom tydnu Sci cely pluk k
lekaTske prohl1dce. Mimo plu-
kovniho lekare, prohlfzeli bra
try take japonst1 vojenstf leka-
ri. Pc prohl1dce oslovil jeder
z japonskych lekaT1 plukovni.
no lekaTe: "Pane kolego! To.
mu desatnfkovi re skladiste
mohl byste poraditi, ably tn "a.
stall. Ma tuberkulosu v nejvys
sim stupni, do Evropy no nedo
vezete. ia mu to mcdowell
rici."
Plukovni lekar 81 tedy zavo
lal Marinka a Tekl mu laskave
"Bratre Pffhodo, isl jeste ne
mocen. Radil bych ii, abys tt
zdstal, az Sc 1plne uzdravfs, pc
jedes s nekterym pozdejs1n
transporter. TAX CO, zGsta
nes?"
"Nezdstanu, bratre plukovn
lekari," odvetil Marinko. "Te
Sim Sc prilis ma domov. A pc
mysli, jak by mi bylo, kdybycl
videl ostatn1 bratry sveho plu
ku vraceti Sc do vlasti a ia tt
mel zGstati."
"Ovsem, ovsem," Tekl lekai
a pohledl soucitne ma nemocne
no. "Ale costa pres rovn1k bu
de fla, zhors1 tvou chorobu."
"Vsak ia to vydrz1m. Vydr
| zn1 isnrn horst v3ci" hranil 81
Marinko. "Jen co budu donna
zotavim sc a nasi mne jiste Wy.
Ileci."
"Jak tedy chces," rekl lekai
a propustil no.
Konecne pTibl1zil sc den, kdJ
Akana rekla Marinkovi: "Dnes
jste tn naposled!"
Toho dine z1stal MarinkC
dlouho do vecera. Nikomu 81
nechtelo do rozloucen1 a odda
lovali je, dokud to slo. Ale Ma
rinko uznal, re nekdo must "a
c1ti, a pravil: "Tak, pane vrch
nj inspektore, dekuji "a vsech
nu vasi laskavost -"
Gale psati nam budete?'
spadla mu do Teci Akana.
"Rozhodn6, slecno, dovolite
H." sliboval Marinko.
"Jen piste, hodne caste pts
tel" hovorila. "Hned nam pis
tie, jak jste Sc dostal domG!"
"Pockejte!" Tekl Najeki
"Nez Wy dojedete dom1, Dude
me my v Nagasaki. Ia nekolil
tydnG opust1m take Vladivos
tok a vratfm Sc domG. Mole Il
Tednf cinnost zde je ukoncena
Zde mate nasi adresu, a pist
nam casto!"
"Slecno Akano," oval s
Marinko ted nesmele, "osmeli
bych Sc nabldnouti yam svoj
fotografii, nebudete-li to pova
zovati Ia velkou smelost z m
strany."