Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1945-05-25

VyDlZela PrlnOdu.
Take Baruska pristoupila k
otci.
"Pockejte! Je toho pln5 lis
TEX" usmal Sc Prfhoda, jemuz
Sc ruce chvely radostnym roz-
cilen1m. Nez pristoupil k o.
knu a zacal cfsti, Prfhodova i
Baruska uz plakaly; plakaly
radostf.
A Prfhoda cetl: "Drazf! Ko-
necne mann prflezitost DAFT
Yam o sobe zpravu. Posflam
lfstk1 nekolik stejnych, moe Sc
toho ztratf pc ceste. Nelekei-
tie Sc tedy, dostanete-li lfstky
stejne. Jsem ma velkostatku
zamestnan pri hospodarskych
pracech. Majitelka je vdova a
ma mne rada. Prace nenf mno-
no, delam jen jake donna, jfdla
je dost a nam take sluSny plat,
takze 81 mohu i neco usetriti.
|Zdrav jsem a mic mi neschazi,
nemus1te tedy mfti O mne sta
rost. Piste mi caste, protoze
kazdy l1stek nedojde. ia pfsi
stale, ale vim, re vsechny mole
l1stky nedostanete, doprava je
tn velmi spatna a nase vesnice
je velmi vzdalena cd mesta.
Zde V Rusku jsou oboe naram-
ne daleko cd sebe. Adresu ma
mne piste, jak je nahore ma list
ku, bud rusky neb francouz-
sky. Kdyby to Baruska nedo-
vedla, poproste pana T1d1ciho,
ably Yam to napsal. Jen mi cas-
to piste. Pozdravuji Vas vse-
chny, hlavn6 maminku, at Sc
|setf1, ably nestonala, snad Sc
jednou zas vsichni stastne SCI
|deme. Vas vd6cny syn Marian
Pr1hoda."
"Slava bohu!" zvolala Mari
ca, ut1raj1c 81 uplakane oci.
"Marinko je tedy take v bez-
peel. Jen kdyz 81 ~nestezuje!
Budu ted spokojenejsf. Mela
jsem velke starosti. Ted jen
kdyby psal jeste Jenik, jak Sc
dostal z tie Albanie. Ease bu-
deme cekat a cekat. Nestastna
vojna, co nad6la clov6ku sta
lrost1!"
Pr1hoda musel cisti 1istek je-
ste jednou, potion 81 no celia
BaruSka zvlaSt a naposled Ma
RIGA, ktera 81 no uschovala.
"a hned mt pis!' fekla mu-
zovi. "V1m, re chlapec Sc ne
mGze dockati, az dostane cd
mas zpravu. A pis mu hodne!"
"Vecer mu napfsi dopis," re-
kl PT1hoda. "Mohou Sc zajat-
cum pos1lati take otevren6 do
pisy."
Do dverf vessel chlapec sta
rostdv, vyrizuje: "Strycku, tati
VAN vzkazuje, abyste k nam
hned prisel!"
Prfhoda vzav cepici, sci s
hochem.
"Mas tn n6co cd 1fadu," O.
slovil no starosta. "Tuhle po-
slalo hejtmanstvi zapeceteny
dopis, abych tt no odevzdal a
je to n6co vojenskeho, protoze
adresa je nemecka. Podepis mi
stvrzenku."
Prfhoda podepisoval tresou-
CT Sc rukou. Kdyz to byla "a
lezitost vojenska, jeho sc to ne
mohlo tykati, tedy jiste nekte-
reho syna. V nejvetsfm rozci-
lenf roztrhl obalku a vynal jeji
obsah. Byl tam delsi dopis a
maly p~otist6ny lfstek, ma nemz
pfecetl jen jmeno Johann
Prlhoda."
"Tyce sc to Jenlka," Tekl.
GALE je to nemecke."
"Dojdi 81 tedy k rfdicimu,
at ii to prelozf," radil starosta.
"Nejspfs vojensk6 velitelstvi
hleda Jen1ka a newt, re je v "a
|jetf. Stale tee nekoho hledaj1,
ktery je w davno ma vojne.
Must byti tech vojenskych
kancelarfch pekny poradek."
PT1hoda Sc pc tonic vysvet-
lenf upokojil, ale piece jen l.
hned special do skoly, ably ma
byl jistoty. R1dfc1 precetl do
pis a zasmusil SCI. Podfval Sc
potion ma Prfhodu neobycejne
vazne a Tekl smutnym hlasem:
"Lituji vas srdecne, pane Phi
hodo! Pripravte Sc ma smutnOu
zpravu! Ba ma tn nejhorsi. Ty-
&c sc vaSeho Jen1ka."
Prlhoda Zbledl ma smrt.
"Je mrtev?" vyrazil re sebe
namahave.