RadnicÌŒka borba = Workers' struggle. [volume] ([New York, N.Y.]) 1907-1970, 1945-02-01

"Amerieki posredni oficiri jos su sa ORA
zom Mihailovicem srpskim vodjom, IA kojeg
Sc kazeida je sada u bosanskim planinama,
i raznose Sc glasovi medju Srbima da Anaeri-
Lanci nameravaiu MEGA evakuisati u Italiju
Ovo znaci da Amerika nije izgubila nadu u
kralia i Mihailovicevu grupu i vrlo je vero-
vatno da je americka vlada, ako ne drukce,
onda kradom n%amignula ma kralja Pc
ira, dajuci mu znak da Sc odupre. A mozda
je, sto je vrlo ~verovatno, i jos jedna stvar
doprinela tome namigivanju, k o a Sc
odigrala nedavno u ovoj zemlji. S r p S k i
sovinisti, kraljevci i M~ihailovicevci su ne
davno podneli nekakve peticije Drzavnom
Odelenju i predsedniku Rooseveltu, u kojima
SUI izgrdili Tita i n jegovu upravu, tie apelovali
"a pomoc kralju i onima koji slede kraljevsku
politiku. Apelovali SUI da Amerika i Brita-
mia posaliu iednu k~ornisiju u Jugoslaviju da
ispita stvari tamo.
A posto Sc ocekuju nekakvi izbori u
Jugoslaviji, u koiima &c "sam narod odluciti'
da Ii hoce kralja iii ne, to je nuzno da ii
izbori budu sto "s%lobodniji', tako da bi kralj
ilnao nesto made u pobedu.
Sada, ako zaista, "velike tri' budu mad
gledale tie izbore, iii plebiscit ako Sc dodje
do zblizenja, iii stvarnog ujedinjenja, IL
medju kraljevih reakcionara i sovinista, IL
kljucujuci j kralja i Mihailovica sa K%rnjevi-
cevim hrvatskim sovinistima i sa delimicnom
potporom izvesnih elemental u Britaniji j
c~elokupnom potporom americke Wade,
kralj &c Sc jos wise kocoperiti. To je
ono sto je kralja potstaklo da Sc pro-
tivi Tito-Subasicevom sporazumu. To je
radi cega Sc on protivi regentstvu koje
on ssam nije imenovao". To je radi cega on
izrazi nepoverenje Subasicevoj vladi, kojoj Sc
ranije skoro U svemu pokoravao.
Ali postoF je opste poznato, da nj jedni
nj drugi ne mogu i nece pruziti nikakvu slo-
bodu jugoslavenskim radnim masama, to
lance sluzbene' izjave obadveju struja, nego
nemilosrdno izrabljivanje i patnje kao i do
sada, mi i'm zelimo da oni, t~erajuci zeca, iste-
raju vuka radnicku revoluciju. Mozda
takva revolucija nebi odmah uspela. l ako
je izgled takav, nebi je trebalo nj zapoceti
sve dotle dok sva Europa, iii bar dovoljan
susedni dec Europe, nije sazreo> u korist re-
v~olucije. Uaovom slucaju radne mase Jugo-
slavic bi mogle da, u politickom smislu
okrenu ledja j kraljevcima j partizanima.
Mogli bi raditi svom mogucon brzinom ma
or~ganizovanju svojih sila u politicH i eko-
nomski pokret, koji da strogo prosvete !
obaveste o cilju i taktici i da budu pripremni
"a prospektivni akt, zajednicki sa drugim
evropskim radnicima akt obaranja svake
kapitalisticke vlasti.
Ma koliko,da je Tito ranije prolazio kao
"komunist" on danas nije "komunist". Ma
koliko neki radnici verovali, da Tito drzi
negde u rukavu 'revolucionarne' ideje, koje
&c on pc Yrfmenu izneti ma svetlo, on to
nebi mogao uciniti oko bi i hteo, a svakako
da nebi nj hteo, ako hi i mogao. Kada jedna
radnicka grupa, partija iii junija, napusti
klasnu borbdo, kompromise svoje ideje i ko-.
rumpira svoje 'vodje, tie pomesa Sc sa raznim
burzoaskim elementom, ona je tada apso-
lutno beznadezna. Jedina stvar estate da Sc
organizuje pokret izneva. Ako Sc jos nalazi
nekih poStenih i nepokvarenih pojedinaca Il
tom kompromitoyanom pokretu, oni trebaju
da il MEGA istupe, ito be- okleyanja i da Sc
zauzmu svom silom ma izgradjivanju novog
revolucionarnog radnickog pokreta. I samo
tada &c biti moguce govoriti o slobodi u Jugo-
slaviji, a ne pre-.
Same ekonomska organizacija
S~,, ~%o~:,, Ia o1>ro~, :4l~,, -