RadnicÌŒka borba = Workers' struggle. [volume] ([New York, N.Y.]) 1907-1970, 1945-04-26
D~ennolxratJa
PfoSla, sadasnja i buduca
Cd ARNOLD PETERSENA

sSve osobe'', onda, ocito n.su ukliucivale
vecinu atinskog stanovnistva od SOC. 900 'sdu-
sa''; "sve osobe' su znacile malu maniinu cd
10000! L ovom svetlu mi moramo razumeti i
ceniti atinsku demokratiju. demokratiiu koia
Sc, kao sto je Aristotel takodjer primetio,
'.digla il liudskog misljenja, da ako SUI oni
jednaki II ijednom pogledu, oni SUI jednaki APP
solutno.' kada 10000 nebi bill iednaki u swim
pogledima Gu gradjanskim pravima i duz-
nostima), tn nebi bio demokratiie. On
ola hi tn mogla biti, ma primer, oligarhiia, iii
monarhiia, iii t~iranija, iii .saristokratiia zvers-
Ike vladavine.' Ali samo su .sdemokratiia i
demos u njihovom najistinskiiem obliku zasno-
vane ma priznatom naGelu dcmokratske prayde
da svi IT,, "sve osobe' II Atini mamie su
cd iedne petine stanovnistva] trebaiu da Sc
broje iednako; jer jednakost znaci Ola bogati
ne SINE imati wise udcla II upravi nego siromas-
nj, da oni mogu biti jedini vladari. nego ia
sv: trebaiu vladati jednako prema niihovom
broiu. | ma oval nacin Judi misle da &c on;
dobiti jednakost i slobodu II njihovoi DRAW,
(Aristotel, II "P.olitici'.)
Slobcda iednakost pocivaiu6i M no.
roblienoi %yecini!
Prosle su dive hiljade i cetiri stotine podina
cd kada su ia diva Elemental coveka Atine
borili Sc ga problemima koji Jos uvek mas SUI
ocavaiu { veeim kao i II maniim stvarima mi
nalazimo lzvesne crte problema iste. Aristotel
ie mogao mudro pr.metiti: sSiromastvo ic ro-
ditelj revolnc je i zlocinstva.' Iako Sc mama
ne dopada ovde udrnzivanie zlosina sa revolu-
ci]om, tvrdnla le ipak ~istinita. Dvadeset 6etiri
stotine godina posle Aristotela, veliki drama
ticar, Henrik lbsen, isto tako je rekao:
"Onai ko odgaia gredicu zloeinstva,
Neka je nadjubri ga siromastvom."
A nastojanje Franklin Delano Roosevelta
da suzbije grabezljivi instinkt u nasim moder-
MIN plutokratima, da hi in nagnao ola dadu
malo wise cd njihove suvisnosti tako da bi sitni
ljudi od pcsla NAL malo wise i tako da bi
Iadnicka mizerija bila ublazena donekle. ONO
gucuj uci i'm da rastegnu mizernu egzistenciiu
par godina wise, skopcava Sc preko vekova sa
slicnim nastojanjima i uspinjanjem Atinjana,
boreci Sc sa slicnim neresivim problemima =
neresivim, to jest, u okviru privatne s%vojine
drustveno upotrebl javane i potrebne. Grupisuci
probleme IL svetlu iskustva proslosti, Aristotel
primecuje da je ~''regulacija vlasnistva mai
g~lavnija tacka cd svih, buduci da je to pitanje
oko kojeg sc sve revolucije okrecu. Ova opas-
most [dodaie on bila je prepoznata cd Phaleasa
cd Chalcedona, koji je prvi potvrdio da bi
gradjani drzave trebali imati iednaka posed
nistva -. Plato u sZakonima' bese mislienia
da bi Sc do izvesnog stepena, gom:lanje trebalo
dozyoiti, zabranjujuci, kao sto sam wee istakao,
ijednom gradjanu da poseduje wise Cd pet puta
nego Ste je odredjeni minimum" (Aristotel, u
"Politici".)
Ovde govori Novi Dilas income drzave liz
~starina! Owl starodrevni Novo Dilasi odavno
sc p~reselise Il vecnost, kao sto &c owl u nasoj
ggeneraciji, porazi uzaludnosti p%rateci njihove
napore. Problem koji je prkosio naporima ola
ga Sc. res pred dvadeset i Getiri stotine godina,
prkosice jednako i Novim Dilasima i plutokra-
TINA naseg doba, II resavanju istog. Jer on Sc
ne moe resiti ma njihov naGin. On Sc jedino
moze resiti ma Marksisticki nac:n i bice resen
ma Marksisticki nacin.