Dirva = Field. [volume] (Cleveland, Ohio) 1915-current, 1944-07-07
Al GIN ANTAS
DR.. Vincas Pietaris
SarVuOtu pulkas!.


gai su bajorais is visu Lietuvos krastu.
Bukotukas SUI Radusiu ir Skirmuntu ry-
zosi vienu laiku atsvesti svotkas Tiktai
nusistebeje dairesi nematydami savo arti-
miausiu zmoniu.
- Ir kur JUGS nelabasis nukimso? -
klausinejo vieni kitty, pradedami net py-
xii.
- Negriebs ju ragana! - ramino sa-
viskiai pulko vyrai. - 0 jeigu ir greibs
tai umai toxic grobio ir patti issizades ir
pames.
Ir tiesa, vos ne vos spejo prasideti sci
mas kaip atsirado vyrai ir sveiki ir links
mi. Tiktai vienas Erdvilas tarpais lyg
pasigedo ko, lyg rustavo, bet toks jis jau
buvo paskutiniais laikais ir prizes prapuo.
lima.
- Kas tau yra? - ne syki klausinejC
jo ir Virpsa ir kiti artimesni pazystami
bet nieko negalejo isklausti.
Erdvilas visiems viena tvirtino, kaC
| jis sveikas ir linksmas. Valandelei ir nu
dave linksmas, kol atsimine jog sakesis
esas Hnksmas, bet paskui daznai vel apsi
niaukes ar stovejo, ar pastates axis ziu
Irejo, nematydamas nieko kas aplinkui jc
darosi.
Buvo jo draugai betaria kad visame
kalta Algute, bet salia Algutes sededamas
jis taipgi uzsidumodavo. Ir dabar, SUI
gryzes is keliones, tartum nei netemijc
Algutes, nors ia kaip kada ir prie jo Ii
mendavosi po senovei, ypac kada nubos-
davo SUI kitais vyrais besivadzioti.
Nors visiems Erdvilas tvirtino kad
nera jokios priezasties jo nuliudimui, ta-
eiau tokia priezastis buvo ziuredamas
linksmas jaunuju poras, jis nesyki mine
jo savo gyvenima ant salos, nesyki isme.
tinejo sau:
- Beprotis buvau! Nemokejau as
merginos nei suprasti, nei CANA godoti
IDabar, kada nustojau jos, ismokau ir 60.
doti ia, supratau kad be jos as sau ir vie.
tos niekur nerasiu... bet jau pervelu. :.
Tai jau tokia mano laime, turbut. Tus.
ciuke Algute ispradziu uzstelbe man visa
pasauli, ir per ia as ilgai negalejau nieke
iziureti. Kada, pazines Algutes tustums
praplesiau axis, netiketai sutinku tokis
lSamadziuke ir, nemokedamas suprast
pats savo jausmQ, uzgaunu mergina save
apsiejimu. -.
- Kokia muse tave ikando? - klau
sc Ruskiene priejus prie Erdvilo, pratus
matyti j visada linksma - Ar ne Algu
tes meilinimaisi SUI kitais vyrais? Tu prie
jos jau, man rodos, turejai priprasti?
- Ka ia Algute! - atsiliepe, moste
| lejes tiktai ranka ir atsidusdamas, vaiki
mas.
Erdvilas godojo Ruskiene ir daba1
jam malonu buvo nors vienam asmeniu
atvirai atidaryti sirdi ir parodyti visa jos
kancia. Ruskiene buvo labai sirdinga mo
teris, ir vyras glaudesi prie jos jieskoda
mas suraminimo.
Bet tue tarpu prie Ruskienes priso
ko keli sveciai; po ju apspito ia viesnios
ir sutrukde Erdvilui pasisnekejima. Del
to jisai isimaise j pulka jaunuomenes, ku
ri soko svesdama svotbas ir linksminos
laukdama to laiko kada ir jai privales
kaip dabar seniems, sedeti uz stalu ir ru
pintis viesais darbais.
O seine netiketai pakilo nemaza il
svarbiu klausimu. Latviai saukesi ir rel
kalavo pagalbos prizes Vokiecius. Arsio
jo vaikai reikalavo kad Algimantas sugra
zintu visa Mingailos laiku kunigaikstys'
te, Dauksys pakele kalba apie uzsilikusia
Viesosios Lietuvos kunigaiksciu veisle.
Su nusistebejimu visi susirinke kuni'
gaiksciai ir kunigai isgirdo apie paskuti-
ne kalba, ir pirma negu ka nors nuspres-
ii sitame reikale, seniai reikalavo kad tie
pasilike nuo gilios senoves valdovu eiles
ainiai pasirodytu visu akivaizdoje.
- Ju valia ant musu visu didele, -
kalbejo zivinbudis, zemaitijos kunigaiks-
tbs, isrinktas seimo virsininku, - ir delto
kad duoti ta valia turime zinoti ar tai tik-
raj tie asmens yra musu Viesu Valdovu
veisles.
Atideje svarbiausi klausima, seimo
Il,1niosa