Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1944-07-14
DrObne POvfdky a Obrdzky


~zarazen, re Sc il uz napfed o.
baval. Kdyz 81 ten lfstek vecer
koupil, tesil Sc, re aspon Ia to
Dude neco miti, re sc pohodlne
sveze. re sc We voZe pekne roz-
tahne a 81 odpocine - a tn ia
nenadala spolecnice! Ted bu-
de pekne sedeti, kolena hezky
pri sobe, ably nepTekazel, a mad
to take, ably prece promluvil. S
cizfm devcetem! To no lekalo
nejvfce.
Mrkal an druhou stranu uli-
ce. Sla Ease kolem, zvolna, ja-
ko by no nevidela. Slusf il to,
a ie hezka. TAX Sc mu zdalo.
Bylo jiz hezky svetlo, nez do
tvafe il prece jak nalezi nevi-
del. A nikdo il nedoprovazf,
tax samotinka! Okolnost ia Sc
"a neznamou dfvku primlouva-
la. Kan asi jede? Zasla. sta
null. hledel "a nj. Pekne urost-
Ia, hezka. Pojednou v prIjezde
stare posty zahfmelo, a racho-
te vyvalil Sc ven ma ulici postov
sky VIZ, v nemz zaprazeni byli
diva hnedaci, ne valne jadrnl.
Neil mlady Doubrava k MIN
dosel, zmizela neznama divci-
ma v hlubinach postovske archy
Vystoupil "a nj; jeste neuse-
dl, uz prirazil postovsky podo-
mex dviTka, a v tom take trhla
sebou archa tax, re mlady ces-
tujfci prudko dopadl ma seda-
do. Sero, jez no We voze po-
jednou obklopilo, nahle vozu
trhnuti, starost O tlumok a ne
Enadala sousedka, to vse bylo to
no pricinou, re mlady Ondrej
Doubrava spolecnici svou ami
nepozdravil. Sedela v jednom
koutku jake kuratko, on pax u
sedl do druheho. VIZ hrcel ma
drsne dlazbe a s vysokeho koz-
liku jeho zazvucel wesley blaho
postovske trubky, jasne Sc ne
souci tichou ulici drfmajic1ho
mesta. Ted teprve 81 mlady
Doubrava vzpomnel, co bylo
slusno. Ale jiz pozde! Podival
Sc pc ocku ma svou spolecnici.
V zasvitu dennfm, jenz k MIN
do temna padal, videl mladis-
ivy dfvci oblicej, jenz rozmile
vyhlfzel z kukly satku kol hla-
wy prehozeneho.
Stfn a svetlo dlouho sc tn v
kocare nemihaly. Zlaty proud
vychazejfcfho slunce ozaTil vse
chino a nejkrasneji tn mladou
poutnici, jfz Sc lehounka kadeT
svetlych vlas1 mad bilym celem
zpod satku vyklouznuvsf chve-
la u rannlm vanku a v ZaTivem
zlate slunecnem.
Has trubky jiz davno do
incl, drsna dlazba femme ulice
Ii jejf domy zmizely, VIZ rychle
ujfzdel bilou silnici, p6knou po-
horskou k~rajinou, svezi, poro-
senou, zarlci v rannim svetle,
krasnou zelen1 lux a lesnatych
chlumn i zlatem zraleho obili,
ozivenou pisni jasaveho skriva-
ma pod jasnymi modrymi ne
besy.
Ondrej Doubrava vyjasnil IL
ce. Ranni vltr jake by mu vse-
chny mrzute myslenky z mysli
sfoukl. Veselym OXEN hledel
otevrenym oknem vozovym ven
ma krajinu, ma stromy, luka,
chlumy ma Fad Sc mfhajfci. We
voze Sc mu jiz libilo a soused-
ka jeho mic mu neprekazela. Ba
jiz sc osmelil, obratil zraky sve
Ike druhemu okenku ma jeji
strane a dfval Sc ma krajinu.
Pojednou uc1til jeji pohled. A.
no utkvel ma mem nemohl odo.
lati a jake privaben obratil sve
hnede, uprlmne ocl pc rOzmile
sousedce, a 1sta sc mu pojed-
nou, div, nerozvazala.
"To sc krasne jede!" bezde.
ky promluvil a zacervenal Sc.
Rekl to upr1mne, jak oprav.
du myslil a jak 81 v duchu libo-
val. Nez Fly osud zert 81 z ne
no ztropil. Jen to dorekl, hrkl
VIZ tax nemilosrdne, re mlady
Doubrava cd te krasne jizdy
sebou trhl a vyskocil, div re 81
jazyk neprekousl. Usmev sou.
sedcin mel jeste Ike vsemu. Ne5
zmizel il lined a zcela vazne
promluvila:
"Nepozorujete, pane, re jsme
sjeli S hlavnf silnice? To jsme
ma nejake polnf ceste -"
Jestlize toho dosud nepozo.