Dirva = Field. [volume] (Cleveland, Ohio) 1915-current, 1944-08-04
Al ANTAS
DR.. Vincas Pietars


bejo Ruskiene apie Vitarta, - taciau pa
kelti juokams sayo namuose as neleisiu ir
j. Ir man ak jis siadien pavakare Xxi gy-
vosios igriso, kaulydamas kad as jam Al
dona duociau, nors as jam ir sakiau kad
merga jo nenori ir eina uz kito kurs jai
patinka. Bet tai kitas dalykas. Kvailio
isminties neismokinsi.
Ruskanas isslampe Virpsa is grycios,
10 uzmanymas nuejo perniek. Kerdzius
prie paties Virpsos nusususi SUM pasine-
res ant virvutes nuvede pasture ir uz-
rakinO.
- Ar neturi tn kita koki nors atlie-
kama SUM? - uzkalbino Virpsa kerdziu.
- sunies taip sakant tai neturiu, bet
jeigu tilstu kiaule tai yra cia viena, stim-
panti, - atverte tas, kasydamas pakausi.
- Tiks ir il! Tiks - susuko nudziu-
ges Virpsa, ir apsidaire. W valandeles
kerdziaus ir piemenu pagalba ikiso SER
gancia kiaule maisa, uzdejo ja pritaise
vieta ant kuino ir dave ganda Vitartui
kad viskas jau paruosta. Jas jau senai
lauke nekantriai.
- Kodel il taip uzrista? - klause
jaunikis.
- Kitaip gall pamatyti ka nesam.
Taip snabzdejosi vyrai, sesdami ant
zirgu anapus sodo. Vitartas vesdamas
kuina uz pavadziu jojo priesakiu. Paskui
IH jojo Virpsa SUI Bukota.
- Kodel jos zirgas lyg slubuoja? -
klause vel Vitartas.
- Jis SUI suoliais. Issykio toxic zir-
gal lyg slubuoja, bet kai isieina tai buna
ir visai nezymu. O toxic patvaresni uz
kitus, - aiskino Virpsa.
- Girdejau apie tai! - pritare ir vi
tartas.
- AS tycia toki parinkau! - gyresi
Virpsa.
Trys vyrai jojo patamsemis ziemius,
pasukdami keleliu truputi rytus Ir vie
noje ir kitoje vietoje krestelejus zirgui,
is maiso girdejosi kaip ir stenejimo balsas.
= Dejuoja? - kaip ir klausdamas
patenijo Vitartas.
- Ma, kur nedejuos! Apmirus!
w valandeles smarkiau krestelejus,
is maiso atsiliepe garsesnis balsas.
= Lyg taria ka, - patemijo vel Vi
tartas, - tiktai nesuprantamai.
- Vengrijoje ilgai buvo tai gal Ven
griskai, nesuprantamai ka taria, - pri-
tare Virpsa.
- Tai il Vengriskai sneka? - su ne
slepiamu nusistebejimu ir dziaugsmu uz-
klause Vitartas.
- Beveik tolydzio! - atverte Virpsa.
20 kaip j ar noriai sutiko begti? =
|pazingeidavo Vitartas, pajojes varsneles.
- Nelabai!
- Tai judi sustveret ir saima ?-ne
tai klausdamas, ne tai tvirtindamas pasa-
ke Vitartas.
- Dvieje butume nieko nepadare, rel
keio kviesti talka dar ir kitlls
- Ma, vyrai uz tai! - pagyre Vitar-
Itas.
Tuo tarpu pradejo svisti. Prize brek-
Stancios Sviesos Bukota parode Vlrpsal
itartina maiso gala. zvilgtereje vienas i
kita, jiedu nusisypsojo ir sulaike zirgus.
- Kas ten? = klause Vitartas, pate
mijes ju pasielgima.
= Ugi ten lyg kokie balsai; turbut
vejasi. -.
- Tiesa! - patvirtino ir Vitartas,
kuriam is baimes kad nepasivytu j, pra-
dejo dabar jau viskas rodytis.
- Uzplak zirgus ir begk! = patare
VirpSa, - O mudu Soksime atgal, kad SUI
laikyti pasekejus.
= Vyruciai, neisduokit! AS judi pi-
nigais uzpilsiu.
- Tiktai per musu kunus perzengs
- uzriko Virpsa, uzplakdamas zirga ir
,pasukdamas atgal.
= Ma, tegul tave ir aitvarai, SUI tavo
Vengriska kalba, - purijo Bukota, - as
kone prunkstelejau juokais.
- Tegul tempia, tas Arsienes prize
plaka, tegul velka sau kiaule. Gala tik-
tai kad negalejau sumanyti ant greitosios
kad iis ia ant peciu temptu, - gailavo