RadnicÌŒka borba = Workers' struggle. [volume] ([New York, N.Y.]) 1907-1970, 1943-10-07

! tan reZulta1 JeunOg kianjanJa pfeu
| ko-demokratskim formula
ma. - Da bi zatvorila oci pred
tim raspadanjem proletarijata, P
PS mora da sc snizava do soviniZ-
ma, da izlaze ma pr. glediste rus
'sih socijaldemokrata ma slede6i
nacin: "mi (PoljacD treba da ce-
kamo socijalnu revoluciju, do
tog vremena strplJivo da podnosl-
mo nacionalno ugnjetavanje'. To
| je direktna neistina. Ruski socl-
| laldemokrati ne samo sto nikad
nisu savetovali nista slicno, nego
Sc, naprotiv oni sami bore Zovu
Geo ruski proletarijat da Sc bori
protiv svakog nacionalnog ugnle-
tavanja Il Rusiji. Oni stavljaju II
svoj program ne samo potpunu
ravnopravncst jezika, nacionalnos-
ii t. d., nego priZnanje prava
svakom narodu da sam odredjuje
svoju sudbinu. Ako mi, priznaju-
ci to pravo, potcinjavamO nasc
rotpomaganie zahteva "a nacio-
namom nezavisnoscu interesima
klasne borbe, samo sovinist moze
nase drzanje objasnjavati nepove-
renjem Rusa prema coveku drn-
cog plemena, jer stvari tai stav
mora bezuslovno proisticati IL
nepoverenja syesnog proletera pre-
ma burzoaziji. PPS smatra da Sc
nacionalno pitanje iscrpljuje u
suprotstavljanju: "mi" (Poliaci)
"oni" (Nemci, Rusi t. d.. A
sccijaldemokrat istice ma prvo
mesto suprotnost: mi" proleteri
"oni" - burzoazija. "MI, pro-
leteri, videli smo desetke puta ka-
ko burzoazija izdaje interese slo-
bodne, domovine, jezika i nacije.
kad Sc pred njom pojavljuje re-
volucionarni proletarijat. Mi smo
videli kako sc francuska burzoa-
Iziia momentu najtezeg ugnleta-
vanja ponizenja francuskog na-
roda predala Prusima, kako Sc
ylada narodne odbrane pretvorlla
lu vladu narodne izdaje, kako je
burzoazija ugnjetene nacije poz-
vala pomoc vojnike ugnjetacke
naciie "a gusenje svojih sunarod-
njaka, proletera, koji su sc osn1e-
iii da pruze ruku "a vlaScu. e.
yo zato cemo mi, nj malo Sc ne
zbunjujuci usled sovinistickih J
cportunistickih ispada, uvek govo-
riti poliskom radniku: jedino mai
potpuniji najtesnji savez sa rus
kim proletarijatom moze zadovo-
liiti zahtcve tekuce, sadanje, po-
|liticke borbe protiv apsolutizma,
iedino takav savez dace garanti-
ju potpunog politickog ekonoms-
kog oslobodjenja.
| To sto smo rekli o poiJskom pl-
tanju, moze Sc celosti prlmenu-
Ii ma svako drugo nacionalno pl-
tanie. Prokleta istorija apsolutlz-
ma ostavila nam je u nasledJe o.
rromnu otudjenost radnickih kla-
sa raznih narodnosti koje ugnje-
tava tai apsolutizam. Ta otud]c-
most jeste najvece zlo, najveca
smetnja borbi protiv apsoiutlz-
ma, mi ne smemo uZakonjavatl to
zlo. osvestati to ruglo nikakvlm
"principima" partijske odvojenostl
iii partijske "federacije". Jednos-
tavnije je lakse, naravno, da Sc
ide po liniji najmanjeg otpora da
Sc svako udesava u svom uglu po
pravilu: "moia je kuca ma kra]u >
Lao sto bi sada hteo da Sc udesl !
"Bund'. sto wise postajemo sves-
| nj potrebe jedinstva, sto sno cvrs-
&c uvereni II nemogucnost opste
navale ma apsolutizam bez potpu-
irog jedinstva, sto Sc ostriJe ispo-
Java potreba centralisticke bor-
bene organizacije pri nasem poll
Itickom pokretu, - utoliko sno mi
mamie skloni da Sc zadovol]lno
"iednostavnim", ali prividnim
potpuno laznim u svojoj sust1ni
resenjem pitanja. Ako nema sves-
ii steti zbog otudjenosti, ako
nema zelje da Sc pod svaku cenu
radikalno prekine sa tom otudJe-
noscu taboru proleterske partl-
je, - onda ne treba nj smokovih
hstica "federaciie'' Onda nema