Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1943-07-02

ku, ably 81 nacrtl skupinu cha.
lup nedaleko Prokopova hote-
lu.
Pc obede vysli kol nemecke-
no hotelu Rixi k Certovu jeze-
ru. Byla to costa namahava,
ztraceli stopy, costa zavata,jen
c1si otisky bot byly jim smero-
datny. Snehu techto mistech
byly spousty, nakupene vrstvy
musili pfechazeti, nohy boTily
Sc hluboko, nekdy az pc kole-
ma do snehu, jinde chrupal snih
jake v mestech "a nejvetsiho
mrazu, kan mohlo slunce Ia
swift tam ostr6 naledi,na nemz
nekolikrate oba upadli.
Certovo jezero, Ike kteremu
Sc pTiblfzili dolem, bylo 1plne
zamrzle. Hora mad MIN sv1tila
snehem.
Rina nekolikrat rekla: "Zde
takova lima a u mas jiz jaro,
ktere prvymi kroky uvadf V u
zas."
Cd Certova jezera ostrym
stoupanfm a jeSt6 neschIdnej-
81 cestou vystupovali ma horu a
tamtudy vraceli Sc k domovu.
Byli utrmaceni, unaveni, We
trem seslehani obliceji. Lii
char nesl 81 jeden nacrt z teto
"polarn1'' vypravy. Byl to "a
snezeny les pTi zapadu slunce
a pres nej vyhled do temnych
kopcovitych dalek.
Sotva poveceTeli, odebrali Sc
do svych pokojG. Blbova nej-
prve u Riny zatopila, Lichar Sc
hnal smrkove sisky a nasypal
je do ohne, ably lesnf wine o.
manila je a krasnych snG pfi-
vodila a CO p~okojska upravova-
la ohniste jeho sousednfho po-
koje, dlel Lichar u Riny. Hned
Sc d1vali okny ma rozsvetluj1ci
Sc hvezdy a stlumfvajfcf Sc O.
blohu mad Eisensteinem i ma
silhuetni temnen1 lest a chalou
PEEK. Neb prisedl k Rine ma po-
hovku, dychal j ma ruce, ably
Sc drive zahraly, l1bal vlasy je-
il, ably vydychal chlad sneho-
veho vichru a do ousek septal
n6zna slova, ably JIM nahradil
cestovne 1trapy dnesn1ho Cd
pIldne.s
Byla jiz 1plna tina, kdyz lou
Gil Sc Lichar s Rinou a pral j
dobrou noe. Bylo prijemne te-
plo v jeho pokoji. A ticho, SUI
mavske ticho bylo V dome i ko-
lem n6ho.
"zije Sc tu," myslil 81 Lichar,
"jakoby toto zde byl cely svet.
Nekolik oddanych dust, neko-
lik robin a chatrc1 V okol1, a
mimo to jen prfroda, lesy, no
ry, obloha a mraky."
Kdyz ulehl a ZamhouTil oci,
jak rad cin1val pred usnutlm a
pTemyslel i uvazoval o vsem
"a den prozitem, zaletly my
slenky "a hranice toho jeho
dnesnfho sveta. Zakmitly Sc
pred MIN postavy, pri jichz spa
trent vstupovala krev do hlavy
a tep Sc znatelne zrychloval.
SpatTil svoji zenu. Pricha-
zela k jeho l6zku skromne, IT,
Sc, jakoby O milost chtela pro-
siti. Chudicce oblecena, v Ger
ven6 spodni sukni, bilem, bez-
ozdobnem ziv1tku, spesne v
zad scesanych vlasech, z nichz
mnohe poletovaly kol celia,
spankG i do oc1 spadavaly.
"Klara", zaseptal 81 Lichar,
kdyz k nj pohledl. Mela oci
nan v ddv6fe upfeny, byl to tyz
pohled, jaky TOLERATE V Praze
denne spatroval a ktery byl mu
n6cfm jak nevyslovenou vycit-
kou. Ty jej1 oci v%yslovovaly
vse, CO Sc d6lo v nj, ma co pre-
myslela, &C citila, co by chtela
ffci, ale pro co slovnfho vyja-
drenf Sc il nedostavalo. Byla
to trpna oddanost a zboznent
sveho muze. V SVEN choti vi.
della vice nez bytost a cloveka
nekoho mad sebou postavenehc
a il zcela ovladajic1. Jeji oc
slibovaly vse a pffsahaly o vde.
cn6m oddani. Jen ten lesl
tech velkych ocf jakoby prosi
o trochu lasky, n ajakou ma ze
ma pravo.
Lichar c1til jiz jeff dech, vi
del, kterak Sc k MENU sklan1 &
chce obejmout jeho hlavu
proto zvedl sve ruce, ably il cd
dahl, kdyz zaslechl:
"Muzfcku! Muz1cku! vzdyt
jsem tvoje zena!"