Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1943-07-09

elm vice Sc pTiblizoval den Cd
jezdu, tim Sc jejf divny, dosud
v Praze nepoznany strach @
neho stupnoval az k neuveritel
ne mucivosti. Kdyz tech neko-
lik dnu, ma jak dlouho NELL
zdejsf pobyt proponovan, Sc
skoncovavalo, umfnila 81 Rina,
re must zde jeste diva dny z1-
staff.
Lichar vazan byl 1radem,
proto sc zdrahal, &C Tikal, re
cely zivot chtel by zde ma su-
nave proz1vat, a ten re pro-
menil by Sc v stesti, pak-li by
jedina Jim zboznovana bytost,
jakou je Rina, mohla s MIN BY
ii a jemu staff Sc tim, CO dnes
nebylo k vyslovenf. Lee Rina
prodlouzenf pobytu brala jake
prvnf d1kaz jeho lasky a Cd
DAM.
Lichar svolil. Nacrtl ma kus
popfru nekolik vet svemu slu-
zebnfmu prednostovi. A vysli
dolG do 1dolf k nadrazi. Ten
den slunce vyhFfvalo a nicilo
poslednf viditelne zbytky Ii
my. Snfh 1plne roztal. Louky
byly propleteny pot1cky, jinde
cele jich casti zavodneny. TAX
pocina ma horach jaro. Ohio
ha modra, semo tamo pohupu-
'je pc nj galantn1 belostnf, 1be-
lovy mracek, co ma vrcholcich
nor swift billy snfh, do nehoz
slunce vysila sve paprsky. V le-
SIGH i ma lukach poc1na Sc lit.
Tim Sumavskym krajem kra-
cell ruku ruce Lichar S Rinou.
Telegram byl podan.
Rina s jarem ozivovala. No
w zivot, ktery Lichar dosud u
nj nepozoroval, ukazoval mu il
v novem svetle. Jejf smich byl
intensivnejsi, jejf pohyby Ii
vejsf, jejf oci jasnejsf, jeff slo-
va vrelejsf. I HAS mel jiny
zvuk. Omladla v pohybech a
dozrala vnitrne. Zadonila dec
kou prosbou, ably jeste dnes pc
obede vysli 81 ma Ostry.
"Vfs, milacku m1j, Dude to
to nejkrasnejsf, co zazijeme.
Je dnes zvlast6 jasno, uvidfme
do daleka. PAX Sc ohrejeme v
chate, neco SHINE, vratfme Sc a
potion Sc jiz Sc sumavou roz-
loucfme."
Lichar svolil. Dopoledne sc
vratili, a pc ob6de vysli k O.
stremu. Vyhnuli Sc Bile Strzi
a rovnou ma one krizovatce Cd
chylili v levo, vzhGru die zna-
eek k Ostremu. Cesty byly Una
telne, ale zvlhl6. Snfh lezel jen
misty hluboko v lesich, kan
slunce nemelo pr1stup. Suma-
va vydechovala silnou, opoj-
nou vGni. Bylo klidno, bezve-
trno, vlazno a slunecno.
Ludek Lichar a Rina Kona-
sova kraceli cestami sumav-
skych hvozdG v takovem roz-
kochan1 a v takovem nadseni,
re lie f1ci, re tenn cestami
kracela prvnf laska. Tou ces-
tou k Ostremu nebylo v Mich nj
mucivych n6jakych vzpominek
nj %povinnostf, zodpovednosti,
ohledu, morally, nevzpomeli
ami lid, ami sv6ta, zili v tech
chvllich tax, jak vypravl legen
da O zivote milenc1 ma ostrove
lasky.
"Tu v pasece jsme v loni tr-
hall maliny," rekla Rina, jfz
Lichar odpoWdal, kdyz strhl
il do sve. naruce.
"A dnes lfba malir Lichar
nejrozkosnejsf rty, jake kdy v
zivote poznal!"
"Poznal isl, milacku, hodne
zen "a sveho zivota?"
Meme, RlnuskO, neZ 81 my
sis"
"Nebyl's nikdy takovym, ja-
kymi muzi byvaj1, vid?"
ely Wis, jacl jsou a mohou
byti muzi?"
"V1m dosti, Ludku, a nediv
Sc mi; sla jsem zivotem S otev-
Tenyma ocima, a DAWN, ktere
me nesly, jsem Sc nemohla Wy
hnouti. Vim mnoho a tusim z
pohledG lid a re SLOW cele
smutne tragedie. Tvs ale ta-
kovym nebyl, vid'? NJ, povez
pTec, milacku mGj."
"Nechci vzpomfnat, CO by
10. Nemas Sc ami ma to ptati.
Ty vse asi dobTe Wis a tus1s, ia
kym isl ty me ucinila. Nepo-
znal jsem mocnejsf lasku mad
tn nasf. To ii must dostaciti.
To h,,Iiz RI mTno 6Ozn3n1m