Enakopravnost. [volume] (Cleveland, O.[Ohio]) 1918-1957, 1943-11-06
Zakljucki mOskOvske conference
dajejo upanje malim narodom

hOnIeTencd V MOSkVl, kaIefa Je VZDuJaLa COllkO
dvomov, XII so incl svoj izvor v kronicnih predsodkih
in nezaupanju napram Rusiji, je rodila nepricakovano bo-
gate sadove. %Skeptikom in cinikom; XII so navzlic ogrom-
MIN zrtvam, katere doprinasa Russia ma oltar. skupne
image protl nacifasisticni posasti, neprestano hujskali
prot Sovjetski unji, je Moskva dala mocno klofuto.
Danes je preko vsakega dvoma dokazano, da so vo-
dite]ji ruskega ljudstva pripravljeni til vec kot pol poti z
vodltelJi zapadnih demokracij, ne lie, da Sc vojna elm
preje konca S popolnim porazom skupnega sovraznika,
temvec tudi V delu "a konstruktivno resitev velikih pro-
blemov povojne dobe, in "a z~graditev mednarodne STAY
be, XII DO prinesla narodom sveta trajen mir.
Ali smemo upati, da so Sc kronicni hujskaci prot
Rusiji kaj naucili, in da DO njihovega natolcevanja sedaj
konec?
Konferenca V Moskvi nj sprejela specificnih sklepov
glede maih narodov, toda posredno so njeni zakljucki
slime vaznosti tudi "a njihovo bodocnost. To stran ME
mega della: razmotriva v %posebnem clanku William Philip
Simms, urednik "a zunanje zadeve pri Scripps-Howa1d
casopisih, XII pise:
"zgodovinsko vazne deklaracije zunanjih ministrov
V Moskvi SO dale novo upanje manjsim clanom Zdruzenih
narodov, XII imajo svoje z%astopstvo V Washingtonu.
"Dasiravno Sc problema mel ne omenja direktno, pa
bodo stlrJe izmed moskovskih zakljuckov izvajali vpliv
ma terltorJalno in poiticno suverenost drzav DO vojni.
"Prvl Je skiep, da Sc V Londonu ustanovi posvetoval-
ma komlsiJa, XII maj zajamci tesno sodelovanje med Ru-
slJo, Bl1tanlJo IN Amerlko V 'proucevanju evropskih vpra-
SAM V teku Vojnega razvoja.' Drugi je obljuba, da Sc DO
'uporablJalo voJaske sie V mejah drugih drzav,' kadar
st hOhcdJO sOVfaznOstl, sele pc Skupneln pOSVetOVan]u.
1retJl Je obJuba, ola DO Italia dobila demokraticno Via
do, "a kakrsno Sc DO memo ljudstvo samo odlocilo, in
cetrtl je zagotovilo Avstriji, da Zdruzeni narodi ne pi-
znavajo sp1ememb, XII so bile izvrsene liza naciiske anek-
size.
"Ti zakljucki Sc V Washingtonu tolmacijo ma ia ma
GIN, da ne DO nobena drzava diktirala miru V Evropi, da
ne DO nobenlh nasilnih aneksij, in ola narodi ne bodo
precinct balantanja kot ola so mrtvo blago. In koncno, da
karkoi DO storjeno, Sc DO zgcdilo s privoljenjem prizade-
tin narodov.
"Avstrijska deklaracija je ponovitev Hoover-Stim-
sonoVe doktrine nepriznanja S so izvrsenih teritorijalnih
sprememb. Veljati ina ocividno tudi "a spremembe XII so
bile napravljene ma zemljevidu vzhodne Europe cd strani
Nemcije in Rustic med 1889 in 1910.
"Druga bojazen, XII Sc je netila med malimi narodi,
Je blla, ola Gin hi cete kake mocnejse drzave-zlasti ru-
ske-zasedle Nth ozemlje, ne bodo nikdar vec odsle, OH
roma, ola Sc to ne DO zgodilo toliko casa, dokler ne bodo
'plebisciti v senci bajonetov odlocli, komu DO prizadeto
ozemlje %pripadalo in kaksna DO njegova bodoca vlada.
Moskovska konferenca je to moznost ocividno izkliucila.
Eden lzmed nJenih sklepov sc MANFRED glasi, da kadar Sc
bodo sovraznosti koncale, Sc ne DO rabilo vojaskih sill V
terltolijih drugih draw, "razen "a namene, podane v tel
deklaraciji in to ma podlagi ~skupnega posvetovanja." De-
klaraclja pa izrecno pravi, da gre edino "a to-, da Sc cim
preJe uvelj aVi pravicen in trajen mir.
"Ako Sc organizira mocha ~evropska posvetovalna ko-
misija in Sc dovoli, da DO svobodno funkcijonirala, nj
dvoma, da DO %preprecla raznere, XII hi utegnne voditi v
tretjo svetovno vojno.
Danes je visa Europa v stanju silnega vretja in ne