RadnicÌŒka borba = Workers' struggle. [volume] ([New York, N.Y.]) 1907-1970, 1943-09-23
Ferdinand Iassalle

ri begunacki spisi obelezeni su
bujicom strasti "a stvar ugnjete-
nth otvorenim prezrenjem Via
dajuce klase njegovog vremena,
povrh svega vladajuee klase Pru-
size. l cudan je PRIOR morao BIZ
ii gledati ovog elegantno-obuee-
nog dzentlmana, ovog kicosa, kako
odrzava govore ma skupovima CRU
bo-obucenih radnika, koji odobra-
vahu svaku niegovu rec pozdrav-
ljahu ga kao svoga vodju.
Kaze Sc, da je Lassalle-n
bio jake zainteresovan Bismarck,
premda su ova diva coyeka bila na
protivnim stranama politicke o.
grade. Pronicljivi 'gvozdeni kan
cellar nesumniivo je uvideo, da
ako bi mogao pridobiti "a sebe
eoveka, kao sto je Lassalle, on bi
dobio dragocenog saveznika. jed
ma Cd Lassalle-ovih sitnih teorija
bese plan, koji predvidjase drzav-
no pomaganje radniekih 'proiZ-
vodjackih saveza", ma koje je on
gledao kao ma prelazno sredstvo.
1 Bismarcka citiraju: ''Ja ne mogu
reci, da Ii je ma meme uplivisao
Lassalle sa svojim argumentlma
ILL Sc jos nalazim pod uplivom u,
bedjenja, koia sam stekao En-
gleskoj 1862. godine; ali mi izgle-
da, da bi osnivanie proizvodjac-
kin udr;.zenja, kakva cvetaju po
Engleskoj, pruzilo mogucnost "a
poboljsanje stanja radnika dalo
mu udela prcfitu poduzeca.'
Lassalle-ovu naivnu ideju Bis
marck je pravilno prozreo kao
sredstvo "a osujecivanje nastoja-
MIA radnika u pravcu njihovog o.
slobcdjenja. ovo niposto nije bi-
la iedina lasaliianska teorija, ko-
ia sc mogadjase staviti upotre-
bu vladajucoj klasi, - cinjenica,
koiu su dovoljno posvedocili doe
niiih godina cinovi nematke soci-
jalne demokratije, koja je progra-
nom kompromisa, usvojenim u
Gothi maju 1875, preuzela niz
takvih teorija zarad uspostave je-
dinstva izmedju lasalijanaca i
marksista.
| U svojoj mace odlicnoj oceni
Lassalle-a, Georg Brandes ubriz-
gava cinienicu Lassalle-ovoJ
znatnoj razlici cd Marksa. Uka-
zujuci ma suprotnost izmedju dvo-
| jice, Brandes, medjutim, odaje
mrsavu pravicu Marksu. On veil:
MARKS je isto tako udaljen od
Lassalle-a, kao um, koji Sc polako
krece, ispunjen je dubokim
j gorkim negodovanjem, cd gipkog
Ii krasnorecivog duha. Govo-
riti O Marksovom umu da Sc "po-
lako krece" da je "ispunjen ne
godovanjem" (''indodt Forbitrel-
se"), znaci potpuno ne razumetl
iedan cd malo sveobuhvatajucih
umova u istoriji. De Leon (kojl
ie preveo Lassalle-ovu pesnicki
hrdjavu, ali takticki odlicnu dra-
mu "Franz Won Sickingen") pra-
vino je stvar grupisao, kada je
piscu rekao, da je Marksov UNI no.
sio ma sebi obelezje genija dubo-
ke originalnosti, a da Lassalle-ov
bese "sjajan, ali niti originalan,
niti dubok'. A rec sjajan nagoves-
tava poredjenje sa sjajnim mete-
orom, koji seva preko crnoga ne
ba.
Jer takav sjajan meteor Lassal-
le nesumnjivo bejase. Dive kratke
godine njegovih pravih revolucl-
onarnih radova behu dokoncane
ma nacin, koji je dao pravo Mere
dithu da izabere naslov Tragic
ne komedije" "a svoju lasalijan-
sku novelu. Jer ma koliko da Je
tragican bio Lassalle-ov kraj, Oh
je bio ispunjen onim elementom,
koji mi ponekada nazivamo glu-
poscu (folly), a ponekada zalos-
. MIN humorom.
Lassalle, kada Sc priblizivase
cetrdesetoj godini, ocajno Sc "a
ljubi IL jednu mladu devojku od
dvadeset, Helenu Won Doenninges.
Devojka ga je presumabilno lJu-