Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1942-05-08

LID Sc ) UuSl SdIIIOVI dIld. DuO
obema B1h milostiv - odpust
jim a del Jim vecny pokoj!"
Florian zbledl jake stena,
dlouho nepromluvil slova. Cho-
dill pc sve praci, odpoledne use
dl Ike stavu a tkal platno. K We
ceru povstal vsecek skriven;
modre jeho oci jake v snenl Sc
zadfvaly ven z okna v stranu
Standardization. Nepronik-
Iy sedym zavojem mlh, jez ha-
lily Rehbersky hostel a uzavi-
rally obzor k jihu a k jihozapa-
du.
"Jsou zbaveni starosti o toho
hocha," pravil S povzdechem,
"avsak nova potupa Sc ma ne
utkava. Jsou Tide, ma nez 81 O.
sud zasedne. Do prace, do III
vota ten ubozak nebyl, ale re
takovy konec mu byl souzen,
kdo by Sc byl nadal!"
Rty septaly tato slova, ale
duch zalet6l dale. Pro myslen-
ky mlha hradeb nestavela, dest
jich nesplakl, k zemi nesrazil,
hory a lesy nezastavily jich.
Ouch vid6l ubohe, uplakane
devce, zdrcene hanbou a potu-
pou odevsad ma ne zejfci a do
razejici. Eel, re duchu nebylo
lie Sc vteliti, podati il ruku,
promluviti k nj slovo 1techy.
g.. Uchop tn ruku, je sill
nejSl, nez sc snad domn1vaS, bu
de ii podporou, rozdeli S tebou
vse co v nj -. odejdi, ma mila,
z m1sta nedostatku, marneho
namahanf a potupy a bud PAM
V pfebytku, jenz bez tebe ne
ma ceny nehnevej Sc vice,
pomni, re v dobrem 1myslu
jsem jednal."
Ale nemohla videti, slova,
jez duch pronasel, nemohla do
razeti ma jeji sluch, jeji bile
cello, jejf zlate kadeTe mlha vic
a vice ObeStlrala, mrakoty tise
padajfc1 noci We tmu halily.
Ouch sc vratil do mist, z nichz
vysel, Ease Sc vydal k nj, opet
Sc vratil = dlouha, bez konce
dlouha pout.
V predvecer pohrbu Andrys
Reeb a jeho zena byli samotni
We svetnici. Florian pracoval
We staj1ch. Andrys sedel "a sto-
lem, o nejz Sc podep1ral obema
.lokty. Starosti mu vryly hlubo-
Ike ryhy do celia.
eco ST pocneme S tim no.
chem?" pravil temnym hlasem
"podlvej Sc ma neho, on schazi!
Ten jakoby nebyl z nasich {.
kde jen tn mekkost sebral a to
vecn6 premyslenf? Nechce-li
uz jinou, vzdyt mu vice nebra-
MIN. Ale aspon kdyby S nj pro-
mluvil, netroufa takovy. Rika,
re no nechce, re je to marne.
To jsem prece blazen! =. k Ger
tn, Will, re no nechce, co 81 il
nevyrazl z hlavy! -. uz Sc, ma
mou dust, nemohu ma to dfvat."
con Sc nam usouzf, k smrti
ustuduje."
"Je to pekna vyhlidka do blu
doucnosti! Nedostane il, usou-
Ii Sc. Dostane-li il, zahnizdi
Sc tn celia rodina, vseho sc EMO
chi. To Dude radost, d1vat sc
z vyminku ma to hospodafstvi!
Pro CHI jsme Sc dreli a stradali
cely zivot."
TAX jake tax, nadarmo jsme
Sc dfeli a setTili".
Florian vessel, rodice ustali
We SVEN hofekovani.
Kdyz nazejtrf rodina Reebo-
vic Sc vracela dom1 z pohrbu.
rodice nemohli neznamenati
velkou zmenu ma obliceji syno-
We i We vsf jeho osobe. Podo-
balo Sc, re postava jeho Sc
vzprimila, ch1ze Sc vzpruzila /;
jakys mily, spokojeny 1smev
pohraval ma jeho rtech, blede
jeho lice jakoby r1zovy nadech
polival a oci jasne, vesele, ten
tam horecny, zarmutkem zam-
seny Ear, jenz jindy z Mich plal.
A kdyz dosli domova, kdyz O.
tee prvnf vstoupil do svetnice,
tn ma pTedsfni Florian chopil
matku "a ruku, a 1sta jeho "a
septala: "Pockejte chvilcinku,
ia VAN neco povim."
"Tebe neco test, m1j hochu,"
odvetila, pohlizejfc k nemu,
drobnoucka, malicka, a oci i
vrasky ma obliceji~ sc smaly.
"Povez, powell"
coma mne pohledla do oci-
tax mile, tax meme, mnj Boze!
Vim ted jistojistotn6, re Sc ma
mne nehneva, re mi odpustila.
prOCipo VOC noTIZoi4 nro1o4<po