Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1942-09-11


tininy. PTece Wis, re tuto Get
nfci zatkli a odvedli do Hart
manic"
0 teto ma poslednim mfste
uvedene udalosti Vinckova We
della, o vyprave pax pro deti a
O tom, co Sc sbehlo vecer ma
JavoTf pile. Monika il podala
velmi zevrubnou zpravu, jiz
zakoncila vyslovenou domnen-
kou, re snad Florian Sc vracf z
Podflu, kde zanechal prozatfm
devcatko, jehoz Sc ujmou Rec
bowl, a re nahoda jej tam sve-
ola S Fanny, ktera, jak urcite
ved6la, 81 uz vyzvedla celedfn-
skou knizku a najisto odejde
do sveta.
Vinckova n~eveTila. "Vedli
Sc Ia ruce," pravila; "mozna,
re Sc sesli, jak povfdas, ale po-
tom Sc domluvili. Uvidfs, re
neodejde. A tenhle Karel, ten
toho mel potrebu pribrati 81 Ike
svym osmi detem jeste jeden
lacny kirk! je beztoho samy
duh a jeste tohle! Divfm Sc
jen, re Marie k tomu svolila ;
neustava nadavat ma Karlovo
pT1buzenstvo a ted 81 bere do
domu to mrne z Hieslovske kr-
We! Tomu cert rozumej! O.
statne, ono il omrzf a potion bu
de NIT pekne ustlano tie bfde
u te dablice."
"Tomu ia taky nerozumlm,"
pTisvedcila Monika.
ga "a zivy svet bych 81 ne
vzala do domu CHI dit6, vidfs,
a pTeci 81 stojfme jinak nez ten
backora Karel a name jen Sest
detf."
"Inu, kazdy jak chce," mi
Mia Monika, a Vinckova Sc pc
chvfli Ease odhoupala opaku-
JIG nekolikrat: "To je svata
pravda, ale ten 81 tuhle wit ne
sm1 a nemGze, to je ma dlani!"
Mladf Tide, kteTi tou merou
rozrusili duSevn1 rovnovahu DO
Dire Vinckove, sbfhali zatfm pc
srazne pesine lesnf do 1dol1
Stillseifenskeho potoka; memo
houce kraceti Poole sebe, nedr-
zeli sc vice "a ruce, ba, druh
"a druhem skakali 1zkou, kr-
kolomnou stezickou S kamene
ma kamen; um6li dobfe chodit
pc takovych cestach; byt no.
ha tn a tam uklouzla, neklopy-
tall ami nepadali, a ctenar, KITE
ry snad ocekaval, re Floriano-
vi dostalo Sc pTflezitosti, uchy-
It'll rame nebo obejmouti pruz-
ne telo sve druzky, ably il "a
chranil pred padem, slime Sc
pf%epocftal. Representatives. te-
m6T slova, dostali Sc ma 1pati
srazu, kde pTestal les. Cele u
doll i dlouhy kus cesty byly
zality vodou prave tax jake
vcera, jen re dnes jasne slunic-
ko sc koupalo v stav1c1ch Sc
hladinach a re modre nebe Sc
V Mich odrazelo.
V poslednim 1krytu, jejz
poskytovaly stromy ma po-
kraji lesa, Fanny stanula ma
miste, kde stezka 1stila do vo-
zove cesty objfzdej1c1 svah.
"Doprovodila jsem to-" pra-
villa S 1smevem ma l1cfch, ga
Tekla jsem ii upTfmne, CO jsem
mela ma srdci. Vratlm sc n.y.
nj; nae jeSte jednou Sc brodit
tou studenou vodou? Otec zde
Dude CO nevidet. Mel Sc do
bTe, Floriane!"
Podala mu ruku, jiz on u
chopil.
"Toz nezapomen," pravil,
"ze neprestanu ma tebe myslet,
a pis mi, abych vedel, kde tie
hledat, kdybys snad potTebo-
vala mojf pomoci. V1bec mi
pis vzdycky, kdykoli zmenis
pobyt nebo m1sto. Slib mi to,
pros1m."
Prislfbila.
"Je mi tax zal, re odchazfs.
Snad prece isl mohla zGstat."
"Nenf mozna," odpovedela
zhurta, skoro netrpelive.
"Neni tedy mozna," opako-
val S povzdechem; "ale jedno
jeste mann ma srdci. Rekla
isl uz vcera, re ii nezalezf ma
Martin-Francalovi a re 81 trou-
fas obejfti Sc bez jeho pomo-
ci 49,"
"Take re Sc bez neho obej-
du! Mona, re uz odjel, bud
jist, re jej vyhledavat nobudu,
ably mi jeho mama nevyc1tala,
re Sc mu v6s1m ma sosy. Ten
by byl poslednf, ma koho bych
Sc v6SeIa."