Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1942-02-06

ONNAdho Oh41Nd1Ihd v DO1 Wv
ne prestalo t6siti hospodaTstvf
jakmile vyprovodil svoji yer
nou zenu ma posledn1 ceste ne
hfbitov. Vratil Sc S pohrbu ce
~ jeste upf1mnym placem roz.
treseny, sedl Ia still, rozhled,
sc prazdnou svetnic1 a kdyz re.
nu nikde nespatTil, zamyslil sc
a pc chv1li Tekl sv6mu synu
"Grunt bez selky, tot jake kos
tel bez kneze. Takhle to hu mas
nemuze vostat. Jeren z mas sc
must fcko vozenit, hale ia ne.
ia tn hanbu nebozce name ne
udelam, tax je rada ma tobe."
"Dyz mystic, tato, tax sc vo-
zen1m," ma pohled klidne a roz
vazne odpov1dal syn, ackoliv
Sc mu chtelo zavysknouti, jak
jej to nahle otcovske slovo po-
tesilo. Nevypadl vsak ami ma
Okamzik z role hodneho, Ear
mouceneho dit6te a jak Sc slu-
selo i patTilo, vdecne vzpomnel
ma matku: "Takuvou hospody-
nj, jakou bula nebozka mama,
tn baby svickou pohledal. De
pa jenom takuvou hned najde-
me-"
"DobTe SINE 81 toho chlapce
vychovali," poliboval 81 v du-
chu ~Skrivanek, nahlas vSak ia
Ike ~netrousil ami slov1cka chva-
ly. Vedelt, jak Sc chovat pc
funuse, kdyz Sc nebozka hro-
be jeste ami neopotila, re by Sc
nesluselo sc synem Sc ami chlu-
bit, ami hadat, ale re je nutno
vyj1ti mu vstT1c. Proto pfim-
houril malicko v1cka, cello Sc
mu starostf zvarhanilo, rty Sc
Spulil, jake by kousal do kyse-
lehO jabl1cka a znOvu Sc rozpo-
vidal:
"DobTe povidas, re vo mou-
drou selku je dnes v6ts1 b1da,
nez vo dukatovy seminko. Zen
skjch - pravda - beha pc
sv6te dost ha dost, dlazdit by s
nina mob, hale jakyjch! Ma
rukajcky, ma hlavach klobouc-
ky, ma nohach tricky ma spalic-
kach, pc panech. Mfsto sed-
nout pod kravu ma podojit il,
sednou 81 ha bTinkaj1 do forte
piana, mfsto rozkydavat hnuj,
roztahujou krajky ma dareb-
nou paradu. secko jim hu Sc
dlaka smrdf, chl1v, hnojist6,
prasec1 chlfvky ha nev1, re ma
pred mist smrd1t, haby to po-
TOM mohlo ma pekaci von1t."
"secky nejsou takuvy," az
nal "a vhodno mlady SkTiva-
mex ukrotit tn otcovskou chva-
lu zenskeho pohlav1.
"Nejsou, nejsou, ha to je ivy
chcest1, re nejsou. Vsim sem
81 dnes, Tekneme trebas Zaho-
f1kouc Markytky'', rozjel Sc
znOva otec, ale v pull v6ty Sc
zastavil, jake by Sc rozmyslel,
mali dopovedet.
Dech Sc zatajil v mohutfS
hrudi synove, cato srdce Sc mu
divoce rozbusilo. Pocftil, re Sc
V tie chv1li rozhoduje O jeho
cel6m prfst1m zivote. Nasla
Markytka milost pred ocima OF
covyma nebo nenasla? Pooh
vail il, ci pohan1? Hodiny IL
kaly line ma zdi, stare jejich
dyvadlo odm6Tovalo klidne vie
Tiny vecnosti, meme ticho vypl-
novaol celou svetnici a zrovna
skrtilo mladeho Skrivanka.
Rekne-li otec: "Nemohlo ha
budiz k n6cemu je Zahorfkouc
divce," pax S Bohem, mila Mar
kytko, pax uz otec sam vybral
synu dGstojnou nevestu, a proti
jeho volbe nenf odvolan1.
Starry SkTivanek dobre vi, re
Sc mlademu lib Markytka, re
chodf k jej1mu okenku ma "vo-
lan1", re S nj tancuje u vsech
muzik a pax il k ranu vyprova-
ri az k Zahof1kdm do podevra-
tt, ale della jake by nem6l O tom
ami nejmens1ho tuseni. Ma skri-
pee natahuje syna, pozoruje
no podelnou uskchoi, d1ynnhou
no podelnou skulinou pfimhou-
Tenych week, jake by puskou
mfril ma korist, az k%onecne
smacknul spoust a znovu Sc or
val: "secka cest Zahorikouc
Markyte, tot prece divce jake.
fskra, secko ma nj jenom hraje,
voci, nohy i ruce. Prisla, PEEK
ny pozdraven1 dala. "Panb6
vas potes," rekla, nebozku
pokrfzovala, klaskem pokropi-
la, svatyj vobrazek poutnf ma
nj polozila, ma mic nezapomfla
ha pax tepfiva mad nj srdecne
zaplakala."