Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1942-03-06
SkfiVanek.
Napsal JNDRICH S. BAAR:


11dIG, CdCO, Oak W pOVIud
te?" ozvala Sc hned ma kama
pfcku Markyta. Oslovila pt
prve SkTivanka tim S ladkyn
jmenem a vymenkaTi to zTej
me polichotilo. Zadfval Sc ne
nj a kdyz vid6l, re ma oci pine
slzf, razem zmekl jake tvaroh
zakyval hlavou a stisnene Sc
rozhovoTil: "Mlc, divce zlata
ia vim, CO mluvim. Dyt Sc to.
no teky dockas. l nasi Memo:
"a lesem T1kajf: "Ubergeber
und nimmer leben."
Schoulil Sc jaksi sam do Sc.
be, pfikrcil Sc, vyrazil re dveff
probehl kancelaT1 a utfraje s.
cestou Shy, jez Sc mu valily 2
ocf, pelasil pres namestf row
nou k domu, ma jehoz site IDA
leka Sc leskl napis: "Zalozna'
Ponure ticho zavladlo V pra-
covn6. l sam pan notar podle-
hi te podivne nalade, kterou tn
zanechal sedlak. Ujistil mia
de, re sam obstara jim jeste
knihovnf zavt6lenf cel6 smlou-
Wy i potTebne kolkovanf listin
a az to vsecko Dude V 1plnem
poTadku, pax teprve re Jim O.
devzda smlouvu i 1cet.
Ma d6kanske i klastern1 vezi
nrav6 ZvOniIi DOledne. kdVZ Sc
vyhrnuli z notaTske kancelafe
a pocftili, re pc tax perne praci
mali zfzen i hlad. Zam1fili
proto jake domu do hostince
tx Hadamovicom'', kan cele
Borovno chodfvalo, a nasli tam
uz "a stolen stareho SkTivan-
ka, sklon6n6ho mad kourfcfm
Sc talfrem, plnym hork6, drst-
kov6 polevky.
Duha m1ru rozklenula sc mad
ob6ma rody, jakmile Sc usadili
Ike Skrivankovi, a vyp1nala sc
vyS a vys, elm dele sedeli a elm
vice Sc mnozily carky ma por-
culanovych tal1r1ch pod skleni-
cemi, kter6 Jim pan Adamovic
ochotn6 nosil.
ely kravy je vecna skoda
pod nGz," z cista jasna rozkri-
XII Sc ZahoT1k a pest1 udefil do
stolu, az 81 sklenice leknut1m
poskOcily.
"Tak nam il dyj, dyjt nam
patti" vyjel hned Skrivanek.
"Moura YAM patti, tn 81 Mar
kytka vychovala, hale straka
je ma, ia dostala V Praze pre-
MUM ha ia il muslin prodat
Teznikom, PAM spolknou my
zviTatko mily--" jake vosk
mekl tvrdy ZahoT1k, drava bo-
lest mu rozez1rala srdce. Skri-
vanek Sc zrovna pasl ma tie szl-
rave bolesti a rozkosi i blahem
jen zafil.
"Tytyty!" hrozil prstem Mar
kyle, nevsfmaje 81 zdanlive mar
XII ZahoTfkovych. "To te ma
ma spatn6 hlidala, kdyz mas
MatouS 81 te mob wit pred
svarbou."
"Ha Wy tomu, tato, verfte?"
usmala Sc nan Markyta ctve-
racky a oci il V hlave selmov-
sky hraly jake mysce. "To by
ste me spatne znal ha Matou-
Sc taky. Dyt my pTece 81 tn
hanbu nehudelame, habysme
Sli bez rozmaryny ha bez mu-
ziky k voltari. To my SINE yam
muSeli jenom nahnat strachu,
habyste sc S nasimi snaz smlu-
Will" Div re MI pri tom ma
prstu nestrouhala mrkvicku.
SkTivanek sc hlaholne roze-
small. "Mate Wy "a husma!
Take mas dostat! Hale ste "a
to hodny! Este dnes mus1te ma
faru, vohlasky NIT tTikrat ma
jednou, huz habysme tie, divce
mila, mill donna"
To rekl nahlas slice, prece
vSak no V nitru mrzelo, re ia
kovym jednoduchym zpuso-
benz nabehl stare Zahofici, re
Sc lekl pohr1zky soudem, ne
cha-li Matous Markytu v han
be a re tax lehce ~pTisoupil pax
ma notafGv salamounsky rozsu-
dek. Nejak Sc odskodnit musl,
ale jak? Podrbal Sc v hlave,
napil Sc, vyklepal svoji dfeven-
ku, nacpal il znovu tabakem,
div re nepraskla, vysel i pred
hospodu, ably vyvetral a tam
mu jist9 sam Pan BGh seslal do
br6 vnuknuti. PohovoTil 81 d.
verne S panem Adamovicem a
cely promen6ny vratil Sc "a
still, kde dosud Zahorfk sam
sobe naT1kal mad smutnym osu-
dem mile jeho straky.
"ze te neni hanba!" pustil