RadnicÌŒka borba = Workers' struggle. [volume] ([New York, N.Y.]) 1907-1970, 1942-07-23

Donji xlauak Angelike Ra-
labanove. voditeljke italians
kih socijsiista, nekad vidne rad
nice Druge Internacionale
doenije Tfete Internacionale,
dok Sc poslednjom nije ra-
xisla, bite cd interesa "a tita-
oce sRadni6ke Borbe". Ma
kon Sto ga je pa1ljivo proueio,
&itaoc &c imati siri pojam Q
odnosima i sporovima izmediu
Fasizma Vatikana. Izgleda
nam, medjutim, da ona suvise
komplimentarno govori o pred
fasistiGkom socijalistickom po-
kretu u Italiji. buduti da Sc
poslednji, pored svekolikog mu
tadasnjeg upliva, tako lako
srozao pred nastupima Fasiz-
ma. Ne moxemo da umaknemo
utisku: da Sc tai socijalisticki
pokret premnogo bavio poslom
ubijanja "Boga" i "klerikaliz-
ma, a premalo stvaranjem
nuzne fixitke snage "a uspes-
nu borbu protiv kapitalizma ]
aspeaan otpor protiv eventual
nih nasrtaja na MEGA, kao sto
behu fasisticki; drugim reci-
ma, da Sc on premalo bavio pi-
tanjem gradjenja jedne re-
volucionarne ekonomske orga-
nizacije radnika u svrhu uzi-
mania, kretanja drzanja ze-
maljskih Industrial, sto bi Ca
ko ostavimo ma stranu even
tualnost moguce spoljne inter-
vencije) bilo osujetilo pobedu
Fasizma. A u koliko Sc posve-
eivao ovom poslu, on je otisao
krajnost Observation-Disclosures,
koji je pohusao da "osvaja"
zemaljske industrije ma parce
I'm e t ask a industrija) bez
prethodnog iii jednovremenog
osvajanja peliticke vlasti. Ia
kodjer ne treba .zaboraviti, da
lie dotiEni pokret bio premno-
go anga3ovan osvajanjem "po-
zicije" u kapitalisti6koj drEa-
vi, proyincijama i opstinama.
U koju ie svrhu desno j levo
obecavao mnoge sitnice iii ne
mogucnosti pod kapitalizmom,
ii. da je bio silno ogrezao re-
formizmom, a revolucionarni
cilj radnika krio iii gurao u
pozadinu. Ako Sc owe primedbe
drze ma umu, tlanak Balabano-
We &c biti ne samo cd interesa,
IaAeQsl od Pqqks "a 6itaoce:
y ~ =, ssr.r:.r,t---Ur.-R RxK~ +,
Pre- no ito je Mussolini sklopio
katolielom erkvom poznati
onkordat I'll. februara 1929.) J,
tko da je iko u Italiji primeti-
o da izmedju pape kralja ne
stole diplomatski odnosi. To
, papa nije priznavao Rim kao
estonicu Italije i sto ga nije
pustio. sto je italijanske vlada-
ekskomunicirao i zabranjivao
| da rosetuiu rimske crkve -
je samo doprinelo tome da je
pa postajao interesantnijim j
mu Sc radije islo ma podvore-
e. Izuzev prodavaca postanskih
rata medaljona kao onih ko-
su uopste IL hadziluka crpeli
rist, niko u Rimu u Italiji nj
vodio raGuna nj Vatikanu nj
njegovim odn0sima prema dr.
vi. Cak o tome nisu vodili ra-
ma nj vernici! Sto sc crkva nj
mesala u drxavni i privatni
rot - to je bilo sasvim razum-
vo. U Italiji su emancipatorske
znje bile uhvatile dubokog ko-
ma medju radnim masama. An
Zlerikalizam je bio pokret ko-
. su pripadali tak / liberalni
ugovi italijanske burzoazije j
teligencije.
U napredovanM industrije, mo-
rniziraniu poljoprivrede, sna-
nju socijalizma 50 niegovim
ldikalnim i kooperativnim pok-
tom narcotic snazenjem pros
te medju radnicima u svemu
ne su papstvo, crkva i religija
sdali moenog protivnika koji
nije m1iogo brinuo tome kak-
lie zakonsku fOrmu imao Odnos
nedju Vatikana j drzave. "Rim-
0 pitanje" je, u toku poslednjih