Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1941-10-03

k posteli a zadfvala Sc ma dee
ru.
Nevis, dfte, jak Sc nam ule-
vilo re Sc te strejc ujal; je to
Stestf marianne. Nevesta byla
by snad ami do chalupy neves-
la, ne, re by Sc Ia te stydela, re
by te rada nemela, ale Tide jsou
Iii, a ma jazyku mozolG nebyva
musila by toho vyslechnout hru
zu. Povfdal Vasa, re strejcovi
rad S necfm pom1ze, re mu le-
dacos posle, abys tn jen mela
pokojny zivot = aspon ma cas-,
neil Sc mysli upokojf a Tide
zvyknou. Tatinek je taky rad
a uhlfdas, re vsecko tt odpusti
a Dude tn brzy jak ma koni."
"A prosfm vas - co ten co
ten = dela?" skoro septem a
ma matku nehledic ptala Sc
Tonka.
Krancilka zakyvla a vrouc-
ne zirala ma dceru.
eco by delal? Prosim te,
holka, CO by delal? Tot Wis,
ted je panem We statku, a Lu-
pomeskou znas, re Sc mu llbit
NIUE. Do svedomf Sc mt po-
divat tezko, kdoz pax vi, jak
tam to stoj1. S nj jsem Sc jed
nou potkala; byla bych Sc Wy
hnula, ale nedala mi. Zacala
tax, jinak, re jake hospodare
potrebuje, a re jake o te vasf
chybe vi, ale re to Pavlovi Cd
pustila; re 81 pry taky uminila
to vase dfte wit k sobe, u Mich
ma statku re tim neubude, abys
jake nemela starost1 a jemu a
il ably nekdo nevyc1tal."
Tonka ZaStkala.
"No, mic, nenarfkej, jakaz
uz pomoc, CO Sc stale, stale Sc,
ted mne mrz1, re jsem tt to po-
v1dala."
me, maminko, jsem rada, re
jste mi to rekla, ale co pax 81 ia
osoba mysl1, re bych Jim to d.
te dala? I cikane je sve mat
&c mile! Kde bych ia 81 kdy
byla pomyslila, re on jednou
Dude takhle mluvit, re 81 Dude
ted moci myslit, kdyz vezme
d1te do statku, vsecko re tim
napravf."
mo mic, a pros1m tie, neplac,
jen mi neplac; pref mi, re jsem
Sc z toho zalu probrala. Vzdyt
ia nevfm, CO ON 81 mysll, pow
dam, re ona mi to rekla, ale
prosim te, Tonko, juz ma to "a
pomen -"
"Vzdyt ia, maminko, zapo-
menu, ale je mi toho Ito ="
No, Ito, Tito, ma devecko
dobra," a stara Krancilka chy-
tia dceru kolem krku, "vzdyt
ia vim, jak tt asi je, jenom uz
neplac."
Pc tvari rozbrazdene, usta-
rane, koulely Sc il velike Shy.
"Ona VAN rekne, re mu to
odpustila,a on 81 da odpoustet!
Co pax ona mu ma n6co odpou-
stet, coz il ubI1zil? Kdyz no
odloudila a mne nechali zavr-
zenou, fekne, re mt to odpus-
tt! Vedela dobTe, jak Sc mnou
byl, nez 81 S MIN zacala -"
"Mila holka, mila holka, po-
znaS ma svete jeSte ledacos div
neho, lety to poznas, ale jaka
ponce, tax to chodf!"
"a ted Sc w neptajf?" opet
vyzv1dala Tonka.
"zadneho z Mich nevidime, a
kdybysme i videli, vyhneme sc,
tot Wis, re Sc dovedf vsechno,
ale odpust jim uz Panb1h. Do
macl zenska by to snad byla
neudelala; ona je CHI, neni z
takove znamosti. Jenom te
prosim, nedavej mic takoveho
znat pred STRICKEN, treba by
Sc rozhneval, a yer mi je to- tn
taky dobre, k nam Sc pfece ca
sem podfvas, Tide zapomerou,
ty zapomenes a mGzes spokoje-
ne hospodarit -"
Ma tvari stare Krancilky u
kazal Sc zvlastnf, nejisty L.
smev.
"Vzdyt strejcek taky zkusil,
to vite = chalupy =
Jedva to Tonicka G)rekla,
vesla chalupska. Byla ustroje-
ma napolo svatecne; salup me-
la velky, vlneny a botky taky
nedelni, ale sukni jenom odre-
nou.
"Pochvalen bud Jezis Kris
tus, jdu Sc taky ma vas podfvat,
vzdyt jsme pratele! Pozdrav
vas Panb1h, Krancilko, my Sc
pfec davno zname! No, chva-
Ia Bohu, Tonicko, dobre vyhlf-
ute. q nnZIOhtn CO IN icono 10