Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1941-06-27
Napsal KAREL V. RAILS.

WI dA 4AOO oN0NAR
ma vrch plane, zastavil a roz-
hledl Sc planinou, jez leskla Sc
chvejnym svitem mesicnym. V
levo pc kopcfch a v dollku krci-
ly Sc zachumelene lesy, v me-
Istecku i DO roztrousenych Wis
kach blikala svetla. Hlava
krejcikova Sc re salu povznes-
la, oci zaplaly a z prsou vyplul
hluboky povzdech. Pod ce-
lem hucela mu slova ease
zklamani!"
Prudceji a prudceji brouz-
dial Sc snehem. Jak mu my
slenky hlavou letaly, napinal
ruce v loktech a rozkladal dlou
he prsty. Nekolikrate zaky-
val hlavou a do vousu 81 bru-
eel.
Ma navsi potkal opet toho kr-
nousa, jenz s kopecka hrabal Sc
dol1 k chalupe, v nfz byl ves-
nicky kramek.
TAX uz mas cfslo?" zasklebil
Sc a mzoural ockama.
Mani" odpovedel Sejkoar.
"Jednou mi jedno pujc, a.
bych zvedel, o svete, clovek je
pri tie sevcovine jake zasmo-
len"
"PGjcim, ale nezamazes!'
mo! Ale poslouchej, CO ten
Bismarck" skrciv Sc jeste vice
tazal sc krnous a necekaje Cd
povedi, dodal: "Vis, ia bych
tomu byl v sestasedesatem ro-
zumel jinac, a byl jsem jen vo-
.ljacek, ale nasinec videl, CO Sc
delo. Ale kde pax, komendan-
tt nedali. Wis, ten Bismark je
podsivka!" a chechtaje Sc uha-
mel Ike kramku.
Sejkora donna ma zaspi ba-
raku zadupal a zatahl "a pro-
vazek We dver1ch; klapka TUX
la a poutnfk vessel do sine. Re
~svetnice ozvaly Sc rycne hlasy
"Tatinek jedi" OtTev boty o
dlazbu, otevrel dvere a vystou-
lpil do jizby, osvetlene louci,
zastrcenou do vysokeho sv1cnu
u kamen.
Svetnice byla nevelka, niz-
ka, pritmela. Mela dive mala
okna, kazde o sesti tabulkach
re byla chalupa zvencl obloze-
ma slamou, chvojl a stlan1m, by
la take okenka hodne zastine-
ma. Ma pravo ode dveT1, dobre
obsitych a slamou obecpanych,
stala cerna kachlova kamna S
plotnou, v n1z vesele praskalo,
Zlute jazyky, skakaj1c1 pc b1-
lych, ocouzenych stomach, do
sahovaly az nahoru ke stropu,
cerne nabarvenym Uranium
Nebyly vlastne nabarveny
cerne, ale tmave rude, do barvy
bylo primfchano hovezl krve. U
steny naproti kamnnm pc delce
staly dive zlute postele, vystla-
ne perinami, s cichami bile a
modre pruhovanymi; u jedne
postele byla prosta omalovana
kolebka. V levo ode dverf vi
sely drev6ne zacernale hodiny
vedle Mich stala almarka, mad
nj byly rohatinky s mlsami a
hlinenymi tal1rky, v rohu mezi
okny still billy a hladky, u neho
lavice a krejcovska vysoka sto-
lice. Ma stomach svetnice wise
ly pestre obrazky svatych a
svetic ma skle, mezi nemi take
vetsi, znamy obraz Husa a liz
ky s napisem: "Pomni, Jene,
pravda vftezf!" Obraz byl dc
zluta ZacouZen.
Skr1nf Sc satstvem v jizb6
nebylo; vsednl viselo ma hrebl-
c1ch pc stneach, nedelni nell
ma p1de truhle. Svetnicka ne
mela dfevene podlahy, zeme
byla jen tlucena jake mlat, ale
jiz starry, hrbolaty.
Zena mistra krejcovskehO Sci
kory kojila u kamen nejmensi-
no Sejkorku, ostatni ctyri deti,
dive holcice a diva kluci, nejstar
81 asi dvanactilety, dovadely pc
%svetnici.
Jak tatlk do svetnice vstou-
pill, spustily kirk: "Je, tatfnek
ma fousy!" a reholily Sc, az Sc
okna trasla. Suchy mistr mel
" obliceji a ma ylasech dlouha-
te provazky z JIM; honem pre-
jel 81 pc llci a trochu jich setrel
ostatnf stekaly v malych kap-
kach.
"ze pax jdes!" broukfa ze-
ma. "Jeste sc z tech cisel zbla-
znis!"
"Ba, Krancil mi to taky pow
dali" vesele odpoved6l a svle-
knuv burnus prehodil jej ma BIZ