Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1941-12-05

VoK pr1VyKl u mldQl, KUO Sc il
spustf, tesknota ma neho leh-
ne -"
"Vzdyt byste 81 mohli kou-
pit nejake hospodarstvf, tam
dole v kraji, kde pole jsou u
rodna."
my bychom tam asi no.
spodafit nedovedli. VSak ma
me pT1kladG nazbyt. Odesli
Cd mas do Bavor, do Chorvat-
ska, do Ameriky, do Bukoviny.
Pokud vim, zadny tam neob-
stall. Mrou a zvrhajf Sc; deti
nam pax pos1lajf postrkem, a
obec je must zivit! Prichazej1,
casio mluv1 jazykem nam ma
presto nesrozumitelnym, nema
1j1 vychovani, ~neznajf Boha.
Dava Sc jim jfst, jednou ten,
podruhe omen; pc case Ease il
ny je pTechova u sebe, ale zad-
ny Sc dale o ne nestara, zadny
jlch n%epomiluje, proto re jsou
ma obt1z, zadny je jak Sc patti
necistf, zadny jich k dobremu
nevede. Kazdy je zaujat Sc
bou a vlastn1 rodinou. Kdo
NIUE pochybovat, CO z Mich
jednou Dude, pokud v te sve
bfde a pod Thou snasenych d
strkG nezahynou? I'll, kdoz z
mich dorostou, stanou Sc bicem,
jejz Bib ma mas spl1ta -.
Prejeli vrchol hory; costa,
poc1naj1c padat k Schutzen-
waldsk6 myslivne, "a niz tece
prGplav, zabocila do lesa. V
levo ten les byl dosti pekne
hledeny, mlady Size, ale smrky
uz dorGstaly a pekne modriny
vroubily jeho kraj; pravo
same mlazf, jen ohromne tlici
parezy davaly svedectvf, re tn
byvalo jinak. Mladici tudy
jdoucf nebyli ovsem pametni-
ci tech krasnych smrkd, jedi a
bukG, ktere pred dvaceti roxy
tn staly, druh Poole druha,
tesne k sobe, jake nebetycna
basta, jake roj vzdornych obru.
TAX zanechal ten les starry
H~iesel-Hannes svemu synu
Vinckovi, bratru Podflskeho
Karla a tedy Moniky tam "a
hfbetem, jejz prave byli MIMI
i, a Vincek, pc smrti svych ro-
dicu, no pokacel, ably mohl Wy
platiti podfl sourozencdm.
Co Florian Sc naslysel pow
DAM o mohutnosti tuto vykace-
nych stromG! Vincek pry pla-
kal jake d1te, kdyz ia drva Sc
kacela; a "a faktu je prodal
obchodn1kdm, mu vypravova-
val otec, ami ne "a ctvrtinu
skutecn6 jich ceny; kdyby ted
stala a ted je Vincek mohl pro-
dat, byl by z neho nejbohatsf
clov6k. Vsak Florian vedel,
jak tt obchodnfci to umeji, jak
1lisne 81 obchazeli jeho otce, a.
by Jim proda ldrfv1 ma Spalene
Hofe, a jak snad mnohy jiny
by byl podlehl pokusenf.
"Hannesuv Vincek nemeI
tehda ten les kacet," pravil k
sobe samemu, nez k svemu SOU
druhu. Ten pokrcil rameno-
ma, odplivl 81.
"Tenkrat to byla velka
chamrad," prohodil, "'ted je to
mala; venkoncem je to jedno.
Vincek je osel jake vsickni
zde. Dokud lese neco je, ra-
dl jake zbesilf; kdyz to vydran
cuj1, vedou spory O par ukra-
denych tycek, o chvoj a O pare
zy, a ty spory stoji vic pence
nez co by Sc dostalo "a drivi,
kdyby tam bylo."
V tom byli vyruseni objeve-
MIN Sc zeny, ktera vystoupila z
lesa prave pred mimi. Stanula,
mer1c oba cd hlavy k pate, jed
va o krok ustoupila, ably Sc
vyhnula vozu. Nepozdravila,
nepromluvila slova; kdyz viz
pfejel, obratila Sc a ubirala sc
rychlym, pevnym prokem SINE
rem, odkud mladfci prichazeli,
k Schlosselwaldu. Byla vyso-
ka, silna V ramenech a kyclich;
vyraz obliceje byl tvrdy, ale nj
|koli nehezky; mohlo il byt asi
osmnact let. Odev byl schatra-
~, samy obnoseny, spinavy, ro-
zedrany car z nejhrubsich la
tex; bose, zamodrale, opuchle
nohy dosvedcovaly, re obuvi
neznaly.
"Podfvejme SCI" pravil Fran
cal, kdyz zena poodesla, sta
Sc vratila z Chorvatska. Znas
ji?"
Florian, dfvaje Sc "a odcha-
zejlc1, hledal We sve pameti.
"VZdvP ia tn JuStina dcara