Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1940-05-10

Sedel tu tlSe. II preQnaSek pro-
fesorG nevedel mic, protoze je
nesledoval, mysle stale ma do
NOV, ale pc vyucovani sedel
donna a svym veselym NEST
skym soudruhum Sc vyhybal.
Touzil pc domove. Ted Sc mu
domov najednou stall drahym,
kdyz v mem uz matky nebylo.
Duse jeho touzila pc klidu, rad
by 81 byl posedel ma matcine
rovu, ale nebylo to NONE. Kdy
koliv psal domG, re by rad o.
pustil mesto, dostal vzdy lako-
nickou odpov6d otcovu: "Stu-
duj, ably z tebe neco bylo! Co
bys donna delal?"
A tyhle otcovy dopisy zne-
chutily Rudolfovi studio doce-
la. Citil re n6jaka vyssf au-
torita mutt no, ably Sc ucil a Ru-
dolf sc tie autorite vzeprel a
neucil sc. Chodil do skoly, ale
ned6lal tam mic, potion soda
val donna a ned6lal tn take mic.
Cht6l neco, ale nevedel co, du-
Sc jeho vzp1rala sc V malomoc-
ne oposici prot necemu, ale
Rudolf neved6l proti cemu.
Vsecko jeho smyslenf a citenl
bylo ted u neho tax neurcite,
re mcdowell zachytiti ami jedi
ne myslenky, poole ktere by Sc
ridil. TAX vysedel donna v 1pl-
ne necinnosti nekolik dn1. La
kali no soudruzi, ably prisel
mezi ne a oddal sc opet stare
mu veselemu zivotu mestskeho
studenta, ale Rudolf nesel. Mic
no ted netesilo. A jednoho
dine prisel soudruh a Ease no
zval: "Vis, sejdeme Sc We vsi
"a mestem, We zname hospGd-
ce, prijd take!"
A Rudolf odvetil rozhodne
"Neprijdu!"
"P1jdou S mani devcata,"
vysvetloval soudruh. "Nemas-
Ii penez, Tekni!"
"Penfze nam, ale nepfijdu,"
odv6til Rudolf.
eco sc S tebou dele, hochu?"
divil Sc osudruh. "Jindy byl's
nejostrejsf z mas, a ted takovy
pecival a morous."
"UmreIa mi matka," rekl
Rudolf a malem by Sc byl dial
do place. Soudruh no uz ne
premlouval. Slovo "matka"
ma zvlastnf zvuk. Ucinkuje i
ma nejotrlejslho cloveka a kro-
tt kazdou bujnost mladickou.
Byla jeste lima, ale chylila
Sc uz ku konci. V meste, ktere
bylo We vyhodn6 poloze, neby-
la tax tuba jake Dolanech a
prvnf pfedzvesti jara dostavo-
valy sc tn mnohem drive nez v
Rudolfove rodisti. Byla ned6-
lie a Rudolf 81 odpoledne vysel
ma prochazku. Mestskymi uli-
cemi prosel rychle a sci "a me-
sto pc silnici sm6rem, kde v
dalce lezely Dolany. Hledel
ku vzdalenym kopcGm a vzpo-
m1nal ma domov. Tam donna
je jest6 ash ruchu dost, matcin
row Dude asi cely pod snehem.
Ia takovych myslenek dosel
Rudolf do vesnice vzdalene
pGl hodiny cd mesta. Pr sill
nici stall tn hostinec, v lete mis-
to vyletni, V zine dostavenlc-
ko studentG. z hostince vybe-
hlo ash pet studentG, byli bez
kloboukG a cell rozpaleni pi-
tim a tancem. Jak Rudolfa
spatrili, volali vesele: "Slava,
Laznovsky pTisel."
Rudolf dival sc ma ne pre-
kvapeny. Nejasn6 81 ted vzpo-
mfnal, re no sem zval soudruh
Ike schGzce a ted poznaval, re
pOzvanf vyhovel bezd6cne, &C
to pGvodne jeho 1myslem ne
bylo.
"Tak pojd jen dali" zvali
no soudruzi, chytajfce no "a
ruce. Name tn neobycejnou
svandu. Je tn S nami hejno
holek a vsechny "fes". Jindra
hraje a balet1me jake v nebi."
Ma dotvrzenf jejich SLOW O.
zvala Sc bTitka polka vyluzova
ma ma rozladn6nem pianu.
Nez Sc Rudolfovi vylfhla V
hlav6 nejaka omluva, uz no
soudruzi tahli do hostince.
Byl uvftan hlasitym volanfm
''slavy" a soudruzi nabizeli mu
sklenice, ably 81 pripil. Jindra
spustil ma plane "tus" a holky
shrnuly Sc kolem Rudolfa.
Gale chlapci, vzdyt ia nam
smutek pc mamince a Sci jsem
jen ma prochazku," pronesl
RudOlf DOiednOu iakO ma o.