Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1940-06-07

novil jsem hony schvalne ma ty
dny, abyste Sc mohl s1castniti
kdyz je We skole prazdno. PRIV.
nj sch1zka je zameckem dvc
re, pozdejs1 schGzky 81 ustano-
vine die potTeby. Protoze Sc
Dude odstfelovati jen EVER wy
so, pfipravte 81 kulovnici. Sc
srdecnym loveckym pozdra-
VEN, Zahorsky, lesmistr."
Vratny byl sauna u%ctivost,
veda, re ia doruceni lesmistro-
va dopisu dostane nejmene pa
desat krejcar1. A dostal ie
skutecne. Blahota, cftaje 20
odchodu posla znovu listek,
usmal Sc spokojene. Jak o.
bratne lesmistr zaridil dobu
honu, ably Blahota nemusel Sc
svym pfedstavenym ami mluvi-
Il, ami Sc no O mic doprosovati.
Snad toto lesmistrovo rozhod-
mutt zp1sobila rozmluva, KITE
rou spolu NELL o podzimn1m
polnlm honu pri odevzdani "a
jfce.
Prvnf lesnf hon pripadl ma
ctvrtek. Kdyz rano vysel Bla-
hota z bytu, MAZE kulovnici ma
ramene, presvedcil Sc, re den
nenl vabny. Mrzlo ma holo a
cd severn vanul rezavy vitr.
Ale napadlo no pc chvili, re
takove pocasl hodf Sc k honu
v lese lepe nez pocas1 vlhke.
A suml-li lesy vetrem, je to ia
Ike pro lovce okolnost prizniva;
suml-li lesy, zanikne v jich SUI
motu prasknut1 vetve, ma KITE
rou byl strelec nahodou stou-
pl. Bylo k osme iodine, slun-
ce prave vyslo, kdyz Blahota
vysel ma namestl a zameril sve
kroky k zamku.
Vratny v brane pozdravil no
velmi uctive: "Dobre jitro, pa
ne uciteli! Ostatni PAM jsou uz
ma verande. Ceka Sc jeste ma
pana foTtmistra."
"Dobre jitro," podekoval
Blahota a vessel do dvora.
Ma verande, k niz vedlo ne
kolik sirokych schodu, stall
hloucek strelcG, hovoricich a
pokufujfcfch 81. Byli to vesmes
lesn1 Sc svymi adjunkty, s nj
miz sc Blahota znal z poln1ho
honu, pozdravy odbyly Sc tedy
obvyklym podan1m rukou. Ho-
vor tocil Sc kolem pocas1, jez
vsichni oznacovali jake pr1zni-
We. V pozadf dvora stall zastup
honc1, jimz starry hajny ude-
loval poslednf instrukce.
Pc chvili seSel Sc schod1 ma
verandu lesmistr, pozdravil
vsechny spolecn6: "Dobry den
panove! A lovu zdar! Jste w
vsichni?"
"Vsichni," ozvalo Sc sborem.
Lesmistr preletev zrakem
zastup strelcG, spatril Blahotu,
pokynul mu rukou a usmal sc
ma neho.
"Musime jeste pockat ma
slecnu reditelovic," rekl lesmi-
str, stale Sc usmfvaje. "To Vi
te, i ma hon vyzaduje strife
dam delsfho casu nez nase."
Vsechny oci obratily Sc ted
ma schody vedoucl do patra.
Take Blahota podfval Sc tim
smerem zvedave. Ale nez mo-
hi zachytiti nejakou myslenku
nasledkem oznamen1 lesmistro
va, sb1hala Lea Sc schodG a
pozdravila vsechny: "Lovu
zdar, panove!"
Byla odena v kratky, souken
ny kabatek, lemovany kozesi-
nou, v lodenovou sukenku, do
sahuj1ci jen k vysokym snero-
vac1m botkam a ma hlave mela
plsteny kloboucek Sc zelenou
tsuhou. Ma ramene mela leh-
kou pusku a pc levem boku ma
femene malou torbici S naboji,
Blahota zahledel sc ma ne
kolik okamzikd ma hezky zjev
divcin a pomyslil 81: "Jezd1 ma
koni a take low. Nejaka Ger
tova holka, vystrednf, jak j
leila Cerna. Ale hezka je ia
ko obrazek."
V tom Lea spatrila Blahotu
a sla primo k nemu. Byl snad-
no k poznan1 v hloucku strel-
CD. Vsichni byli myslivec-
KEN 1boru, ma hlavach opere-
ne klobouky jen on byl V turis.
tickem dresu a ma hlave me
lsoukennou cepici.
"Vy jste take lovcem, pane
uciteli?" tazala Sc, podavajie