Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1940-12-06

Ii iSme sc o tom ObraZu. POdl-
vii jsem Sc, re PAM nadlesnf je
znam pTfbeh kaplicky, ktery mi
vypravoval starry Linda tvrde,
re nenf nikomu v okoli znam
nez jemu. Nez jsem vsak mo-
hi podivenf svoje %vysloviti,
vstoupila do pokoje dlvka, KITE
rou mi PAM nadlesn1 pfedstavi-
la usmivajic Sc materskou py-
chou: "NaSe Otilka."
Mela PAM nadlesni skutecne
pricinu byti ma svou dcerku mr.
dou. Otilka byla skutecne We
lice hezke devce, plavovlase a
modrook6. Nebyl jsem do tie
dolby nikdy zvlastn1m obdivo-
vatelem zenske krasy, coz me-
10 pricinu meme v me nevsima-
vosti nebo nechapavosti, jake
spfse v mem materielnim po-
stavenf. Mel jsem tficetdva
zlate mesicniho platu a ma to
jsem sc pTece zeniti nemohl a
d6lati 81 znamost jen tax pro
ukracenf chvile, k tomu jsem
byl pills sv6domitym. Nemoc1,
kterou Tide obycejne zovou ga
milovanim', nebyl jsem ma ste
stf take dosud post1zen. Otilka
vmisila sc do hovoru S nevsed-
MIN zajmem, zaslechnuvsi, oc
Sc mi jedna. Pov1dala, re mi
tatinek obraz jiste pujc1 a Wy
ptavala Sc mne potion, jak to S
obrazem minfm udelati, ably
byl Ease jake novy a musel
jsem il rukoudanim sl1biti, re
il obraz prinesu ukazat, az bu-
de obnoveny. A tn kdyz mi po-
dala rucku a JENNIE stiskla mo-
il pravici, zdalo Sc mi najed-
nou, re je V pokoji nejake hor-
ko, kter6 sc mi vrazilo do
vsech 1dG. Kdyz prisel mad
lesnf, byla mole zalezitost vyfi-
zena rychle k me 1plne spoke
jenosti. Vyslovil jsem ted po-
diveni, re vsichni nadlesnich
v6df, co Sc pTihodilo lesn1 ka-
plicky.
"Nedivte Sc tomu, pane uci-
tell" Tekl nadlesn1 usmlvaje
Sc. "Moje PAM je rozena Ri
hova. Lesnf R1ha, ktery 81 wal
nevestu pc zastrelen6m Stivi-
novi, byl d6decek me pani."
Sdelenf toto poskytlo velmi
mnoho latky k pov1danf. Po-
divno, Otilka v6dela mnoho po-
drobnost1, o kterych nevedel
Linda~a1ktere jsem uvedl pri
vypravovanf hlavn1ho prib6hu.
Zdrzel jsem Sc tedy V myslivne
dele, nez bylo vlastne tTeba.
Kdyz jsem konecn6 odchazel,
vySla Otilka "a mnOu pred
dun, jak je ma venkov6 IVY
KEN. Usmlvala Sc podavaj1c
mi Ease rucku ma rozloucenou
a povfdala: Gale ten obraz mi
jist6 ukazete, az Dude obnove-
n.y."
"Zcela jiste, s%lecno," slibo-
val jsem ochotn6. "Vy budete
prvn1, ktera uvid1, co dokaze
venkovsky amater."
Usmala sc zas a pokynula
hlavinkOu. Snad uboha AMI ne
vedela, co je amater. Ovsem
ia byl tehdy amat6rem We
vsem, V ucitelstv1, v mallfstvi,
ale take v lasce. Hned druhe-
no dine dob6hl jsem do kaplic-
ky pro obraz. Byl pribit ma ste
nu ctyrmi skobami a ia 81 z do
nova nevzal zadnych nastro-
jG. Alespon kdybych 81 byl u
Sevce vypGjcil st1paci klest6.
We SVEN zapalu, abych uz mel
obraz We SVEN bytu, zapomnel
isem ma vSecka rozumna zaTi-
zen1. TAX jsem tedy zpuchfe-
~ ram dobyval Sc steny pomoci
kapesn1ho noze a kusu dFeva,
ktery jsem odst1pl cd dveTf ka-
plicky. 0 posledni skobu po-
ranil jsem 81 dian. Kdybych byl
povercivym, mohl jsem 81 to
tehdy vykladati jake spatne
znamenf. Ale tehdy jsem 81 to-
no nevs1ml, &C Sc mi poranena
dian podb1rala a zkusil jsem
bolesti dost. Sest nedel praco-
val jsem ma restauraci obrazu.
Pc vycisten1 objevily Sc obrysy
jednotlivych pTedmet1 a jail
jsem Sc nanaseti barry, kde co
chybelo. Konecne byl obraz
cely. Kaplicka v popTedf, pred
nj ma zemi mrtvola Stivinova.
Zsinaly myslivec S c1pkem v
lyle, v zelenem fracku a zlu-
tych jelenfch nohavicfch mizf-
cich We vysokych botach. Ma
prsou tenky prouzek finoucl
Sc krve, kousek dial tTirohy klo