Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1940-10-25
Billy KoSateC
Napal BEDRICH MORAVEC

PAOhONA4AA1A 1OAh0AO4A OP1 OOCOA1
veSkere sluzby. Vedel jsem,
CO to znamena. O moi zalezi-
tosti rozhodoval ma rychlo usta
noveny DESTINY soud. A ten roz-
hodl vzhledem k tomu, re jsem
plukovn1ka urazil a on pred
sV6dky urazil mne, ably mas
spOr rozhodnut byl zbran1, ia
kOu urc1 DESTINY soud.
Tu noe pc dni, kdy mi byl do
rucen p1semny nalez cestneho
soudu, nezamhouril jsem ami O.
ka. V6d6l jsem, at uz cestny
soud urc1 bambitky nebo savle,
re tlusty plukovn1k prot mne
neobstoj1. V t6 bezesn6 noel
probojoval jsem t6zky dusevn1
BOZ. Laska k Adele vyhasla v
mem srdci jake bludicka mad
bahnem, kdyz il odvane v1tr ne
kan ma suchopar. Ale c1til
jsem, re jsem plukovnlkovi u
blfzil, re sc MI "a svou vinu
nemohu jest6 mstfti a konecne
byl jsem jeste rad, re Sc Adela
re vseho vylhala a svedla vsec-
ko ma mne. Uznal jsem to "a
spravne, ably alespon klamany
jejf manzel nabyl dusevn1ho
klidu.
Vsichni dustojnfci zdejsi po-
sadky vedeli, jakou pfevahu
mad starym plukovn1kem nam
jake stTelec a sermfT a t6sili Sc
uz ma podivanou, az mi plukov-
nix podlehne. Ale ia jsem ra-
no oznamil, re nalez cestneho
soudu nepTij1mam. u pluku
jsem Sc nasledkem toho stall ne
moznym, oznamil jsem, re Wy
stupuji a zadal, abych byl pre-
lozen do zalohy. To je ma zpo-
we'd, Leo, a ty ted rozhodni,
jsem-li tive lasky hoden!"
Krasna llcka LENA zahofela
jake ranni cervanky mad jarem
Sc zelenajicfmi lesy. Meme o.
vinula paze kolem krku Blaho-
tova a Tekla vzruSene: "Zacho-
val isl Sc cestne a spravne, m6j
Jir1cku. Plukovnlkova byla ze~
ma fla, bezcitI,a a nemilovala
to-"
"Spravne isl jejf povahu cha
rakterizovala," pTisvedcil Bla-
hota. "a mic mi Includes vyc1"
tati?"
mic, Jiffcku," slibovala O.
chotn6. "Naopak budu zehna-
tt osudu, re iva prvn1 laska
ztroskotala, nebot bez toho ne.
byla bych te poznala."
Ted uz jen nekolik SLOW,
Leo" dodal. "Odjel jsem dc
Prahy, slozil jsem u citelsk6
zkouSky a ~nastoupil jake podu-
citel S platem tTicetitT1 zlatych
m6sfcn6. Ale zacal jsem hned
psati, V Praze opatril jsem 81
spojen1 S n6kolika nakladateli
a S n6kolika casopisy. Ma VOL
ne zvykl jsem presnemu pln6nl
pTijatych povinnostf, delal
jsem to take pri skolstv1 a "a
by jsem 81 ziskal pov6st sv6do-
miteho a vyborneho ucitele. Pc
znal .jsem ted, re jsem vlastne
rozenym ucitelem. Ale vojna
byla mi pTece jen dobrou sko-
lou. Nabyl jsem tax zkusenos-
II a nazor1 ma zivat, jichz bych
nebyl z1skal, kdybych Sc hned
pc studi1ch byl stall ucitelem.
Dlouho jsem nepoduciteloval a
dosahl jsem mfsta ucitelskeho.
Ale stale jsem p1sobil We vel
kych m6stech. Touzil jsem
vsak pc venkove, abych mel
kid pro svou literarnf praci.
Kdyz tedy bylo vypsano ucitel-
ske m1sto v Drahobudic1ch, "a
zadal jsem o ne a obdrzel Je
prede vsemi ostatn1mi zadate-
Ii, ackoliv jsem byl z ciz1ho o.
kresu. Doufal jsem, re zde pro-
ziji klidny zivot."
"A poznal isl mne a bylo pc
klidu, vid? Lea sc pfitulila ne
zne k nemu.
Pfivinul il k sobe, a fekl:
"Ne, Leo. Kdyz jsem poznal
tebe, vedel jsem, re jsem ko-
necne nasel sve stest1, ktere tn
ma mne cekalo. A ted, Leo, do
provodfm te domG. Je uz pozd-
nj vecer."
"a Ultra, Jiffcku?" tazala Sc,
v6s1c Sc mu ma kirk.
"Ano, Leo, Ultra pfijdu k
vam. Ultra Sc rozhodne mas O.
sud. Ale neboj Sc! Mojl budes
jiste."
Reditel Polansky sedel We sve
kancelaTi, kdyz sem vessel Bla-
hota a pevnym hlasem pfedne-