Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1940-02-02

ZafaZeny, ale potion rOZtahO-
val Sc .zvolna jeho oblicej k
stastnemu 1smevu a vztahnuv
ruce k Blazene, zvolal: 60
pravdu Blazenko? Chcete
byti mou?"
"Opravdu, Milousi," odveti-
la ted vazne a podaal mt ODE
ruce. "Poznala jsem davno, re
mne milujete, ale nedoufala
jsem, re byste chtel, bych Sc
stala vaS1 zenou. Povazovala
jsem Sc "a prflis nepatrnou,
nez abyste 81 pTal spojenf Sc
mnou. Myslila jsem, re pomer
mezi nami zGstane stale stej-
ny. Ale chcete-li mne, vezmu
81 vas rada, protoze vas skutec
ne miluji."
"Stryc mel pravdu!" zajasal
Miloslav. "V tolik stesti jsem
nedoufal. Prislo Size pozde, a.
lie prislo pTece!"
VedOuce sc "a ruce, sli vol
nym krokem prGsekem. Kolem
Mich bylo jaro, ne Size jeste
krasne jaro v pine sve nadhe-
re, jak je opevuj1 basnici, ale
jaro probouzej1ci Sc nesmele,
vysflaj1cf prvn1 sve predzvesti
do lesa, a proto tim milejsi, re
jsme sc ma ne tesili celou zimu
a v te dobe ma pocatku jara vi
me uz jiste, re odchazf smutna
lima, a re den Ike dni stale bu-
de lepe a lepe. Jehlicnate stro-
my pc bou stranach prGseku
mely jiz svetlejsi barvu, We VIII
kych m1stech v%yr1stala uz re
lena travka a nepanovalo tn
uz hrobove ticho jake v zine.
Ma krajnfch stromech hvizda-
Ii drozdi a kosov6, v housti svi
torila cervenka, v stojatem le-
Sc tloukly jakoby o zavod dive
penkavky a z paseky bylo sly
seti drmolivou pfsnicku lesn1-
no skrivana.
"Slecno Blazenko, slibuji
yam, re jedinou moji starost1
Dude, abyste pc mem boku
prozila spokojeny zivot."
Pohled plny oddanosti sc
strany Blazeniny.
20 tom mne nemus1te ubez-
pecovati. Vim, re mne mate
rad a hiatt a pretvarovati Sc
nedovedete. Teta Vlasta Wy
pravovala mi caste, jak vas me
la rada k Will vasi este pova-
re, a nase matka take toho ne
tajila, re by 81 vas byla rada
vzala. Verte mi, pane fedite-
Ii, kdyz jsem takove reci O vas
slychala, bylo mym touzebnym
pranfm, abych Sc yam stala
tax milou, jake YAM milou by
la prvni vase milenka, jej1z
Epamatce zGstal jste vernym do
dnes. A HE, mole pfan1 Sc wy
plnilo. Nam vas z cele duse
rada, ale prosim vas, nerikejte
mi ted uz ''slecno."
Gale pax mi take Wy nesmi-
tie rikati "pane rediteli."
"Zda Sc mi, re VAN budu
mnohem blizsf, kdyz yam bu-
du r1kat jen "Milousi.' Ale
tax brzy tomu nezvyknu."
"Vnbec, Blazenko, my sc
musime jest6 mnoho seznamo-
vati. NeTekl jsem YAM jeste,
co yam mohu jake sve zene ma
bfdnouti."
"Vim to. Nablzlte mi svoji
uprimnou a Vernon lasku. To
mi staci uplne. ia Ia vasi las
ku budu vas milovati take YER
ne a uprimne."
"D1ky, Blazenko. Slova va
Sc jsou pro mne libeznou hud-
bou. Ale vzpomen 81 ma roz-
dill naseho veku! Ia nekolik
let zacnu starnouti, treba po-
tom budete ~litovati, re jste sve
mladi pripoutala k starnouci-
mu muzi."
S pohledem plnym oddanos-
ii hovoTila Blazena: "Milousi,
nikdy jsem neporovnavala va
Sc leta sc svymi. Vedela jsem
jen, re vas miluji a re bych by
la velmi stastna, kdybyste Sc
ke mne naklOnil V laSce. A
kdyz Sc mi zdalo, re jste mi
naklonen, tn letela YAM uz &C.
la mole duse vstf1c. Budu ne
skonale stastnou, az stanu Sc
vasi, a nastane-li doba, re bu-
dete potTebovati me pomoci,
budu vas osetfovati s laskou a
trpelivostf, budu vas tesiti v u
trpenf, zadna obet pro vas ne.
Dude mi dosti tezkou, jen kdyz
Sc YAM budu moci odmeniti "a
vasi lasku."
"Blazenko, Wy dovedete kra-
-1--~v-