Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1940-08-02
Napsal BEDRICH MORAvEC

JNAAO VIVA
umelecke Gene. Zevnejsel
caste klame."
S oblicejem stale rImenyn
zeptala sc ted Lea rozechve.
nym hlasem: "Kdyz tedy van
pGsobf potesenf spatTiti mne
pfisel byste, kdyz bych mama.
ella dobu a mfsto, kde bychon
Sc mohli sejfti? Vfte, ably.
chom 81 mohli povfdati, jake
tenkrat, kdyz jsme spolu ztra.
viii vets1 cast dine We meste?"
Blahota Sc zamyslil. HE
Sauna mu chce poskytnouti prf.
lezitost, ably il mohl vyznati
lasku, o nfz byl uz davno pre-
sweden, re il k Lea cftf, dav-
no uz, snad Cd toho plesu mel
jasny pojem o SVEN dusevnim
stavu, ale branil Sc tomu citu,
jsa jist, re by 81 zpGsobil jen
zbytecny Dol, kdyby sc svemu
citu poddal. Ma, 81 nema?
Ma poslechnouti hlasu svIdne
sir6ny, ktera no k sobe vabi
jen proto, ably no pc case Cd
hodila, az sc no nabazf? Vzdyt
to devce rozmarne a vystTedni
ami newt, co laska je! Tento
dusevnf zapas trval u Blahoty
jen malou chvfli. Zatfm CO
Lea cekala ma jeho odpoved
dychtive, dychajfc zrychlene a
s ocima planouc1ma rozcilenlm
zvft6zila u neho rozvaha zku-
Seneho muze.
me, slecno, neprisel bych."
Cerven S LENA obliceje ma
HE zmizela.
"Proc?" skoro jen vydech-
la.
"Bylo by to umluvene do
staven1cko. Kdyby Sc to nasi
malomestaci dozvedeli, utrpe-
la by vase povest."
Lea vyhrnula opovrzlive ret
a .pohodivsi hlavinkou, fekla
"To by mne malo hnetlo."
"Tak nesmlte mluviti," pra-
vii Blahota skoro prlsne. do
bra povest d1vky podoba Sc
meme kvetince, jfz sebe mensi
mraz uskod1 a i meme ostry vi
tr zniciti mGze. Ostatne, slec-
no, zadna d1vka nevyzyva k
dostavenfcku a ceka, az Dude k
n6mu vyzvana.'
Ted cely oblicej Lem vzpla-
null zivou cerven1.
pane uciteli, nerozumite
mi"
"Rozumim yam dobTe," fekl
Blahota a p%ronaseje sva slova
vazne a pevne, znatelne pfi
tom pobledl. "Uz davno YAM
rozum1m. Mate mne rada a
chcete vedeti, mam-li take ia
vas rad. Neutfkam sc nikdy k
pretvaTce a priznam Sc poctive
k tomu, echo nemam pr1ciny
zatajovati. Ano, mann vas
rad, uz cd tie dolby, CO jsem
vas bl1ze poznal. Ale prave
proto, re jsem vas dobre poz-
nal, muslin vas prositi, abyste
svou naklonnost snazila sc u
tlumiti, jake ia Sc snazim u
tlumiti svoji naklonnost k
VAN. z nasl vzajemne lasky
poslo by jen nestest1."
"Jir1, to nenf pravda!" zvo-
lala Lea a naklonivsi Sc s ko-
ne, vztahla k Blahotovi ruku.
"Je to pravda, slecno," pc.
kracoval vaznym hlasem. "Ze
vseho, CO jsem Sc o vast pova.
re dozvedel, nabyl jsem pre-.
svedceni, re prave lasky schor
ma nejste. Byl jsem uz jed.
nou zklaman We sve lasce re.
nou takove povahy, jake JIG
vase a nechci znovu proz1vati
CO jsem prozil uz jednou. Slec.
no Leo, z1stanme 81 prateli, a.
lie vypustte z hlavinky, re by.
chom sc mohli staff milenci
Poklona, slecna!"
Blahota sc rychlym kro'
KEN vratil do lesa a We civil
zmizel v hustem jeho podro.
stu. Lea sedfcf ma koni hlede
la dlouhou chv1li ma mlste
mezi stromy, kde il zmizel pc
tom sc j z prsou vydral hlubo
ky vzdech: "NeveTi mil"
Sklonivsi hlavu, pobidla ko
ne a jela k mestu, jen co XIII
krokem sci. z krasnych oc
spanile dfvky skanulo nekolil
slzicek ma hrbet kone.
V deset hodin vecer sedel.
v jfdelne bytu reditele Polan
skeho Lea a reditelova hospo
dyne, zvana We meste zameck;
panf." Reditel byl Sc pret
chvfli odebral ma lGzko, zane