Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1940-01-19

a snazil Sc provazem svazati
mu nohy, coz sc mu vsak ne
chtelo podariti, protoze Jan ne
pretrzite nohama kopal a tax
vsecky pokusy mafil. Plecity
rozmyslel Sc jen okamzik. u
vedlejsfho smrku staly dive rue
nice opfene O kmen, uchopil je
rychle az hlavne a odhodil da-
leko do lesa, potion vzkrikl:
"Zpatky, komu je zivot mily!"
Ten, co lezel Janovi pres ste
hna, ohledl sc a spatriv Pleci-
teho, rychle klekl, ably vstal, a.
lie Plecity priskocil k nemu ia
ko blesk a chopiv no "a l1mec
kabatu, trhl jim zpet takovou
prudkostf, re Sc chap sva1il ma
zada k nohoum Pleciteho, ale
tento vyuziv tohoto pT1zniveho
okamziku, namfril rucnici ma
leziciho a fekl vyhrGzne:
'Jak je b1h made mnou, jak
sc hines, spust1m!"
Pytlk nemohl Sc hned vzpa-
matovati, dfval sc ma Plecite-
no vytrestenym zrakem, pre-
mySleje patrne, co ted poc1ti.
Take Plecity premyslel,jak ted
prispeti Janovi. Ale toho ne
bylo %zapotrebi. Zbaviv sc bre-
meme ma nohou, kopl Jan 1toc-
nika do zadku kolenem a scho-
div no tax Sc sebe, doc1lil, re
1tocnfk pustil jeho levici. Jan
pfevalil sc ma neho a sevrel mu
obema rukama hrdlo. Sfle mia
-ldeho athleta nemohl slabsf py-
tlak odolati, sv1jel Sc pod re-
leznymi prsty sv1raj1c1mi mu
hrdlo jake had, bill kolem sebe
rukama a kopal nohama, ale
pohyby jeho rychle slably a pc
chvfli pTestav chrapeti, natah]
Sc a Jan odepjav rychle svGj
pasek svazal mu ruce. Potion
vyskocil a vztyciv Sc v cele sv6
mohutne postave, vydechl zhlu
boka a rychle Sc rozhledl. Ma
prIseku lezela jeho puska, sko
Gil k nj a chopiv il, skokem oct
sc u Pleciteho.
; "Vyborne!" zvolal. "Ted
jsme my pany situace. Tam ten
lie Basaf, smack jsem mu du-
sicku, re Sc tax brzy nevzpa-
matuje. "Tohohle neznam.
Chlape, nehybej Sc, je-li tt Ii
vot mily!"
! Vedle lezel provaz, kterym
prve chtel 1tocnik svazati ia
now nohy. Jan uchopil pytla-
ka "a chodidlo a patu jedne
nohy, otocil silou a tax pytlaka
jedn1m hmatem obratil ma bTi-
cho. Kleknuv mu ma zada,
} zvolal ma Pleciteho: "Podej M
ten p~rovaz!"
Jan sahl k boku pc harcovce
a vyloudil z nj diva kratke oze-
Wy. Nahore u budovy ozvala Sc
podobne trubka hajneho.
"DObra!" Tekl Jan. "Jdi jim
dfichu k Basari, kdyby Sc vzpa-
matoval! Tohoto 81 vezmu ma
starost."
Ia chvili oval sc v prnseku
RICHLY dupot, narazy podk1-
vek o kameny; hajnf prichaze-
Ii klusem. PTekvapeni jejich
bylo velike a Cada vyjadril je
"Ajaj! To jsou ptackove!" Ba-
saf 2 hlubOka vydechl a otev-
rel oci.
Jan chopiv no "a llmec, po-
mohl mu povstati a rekl:
"Chlape, vstavej! P1jdeme
w jsme hotovi."
Pytlaci sli mezi obema hal
nymi a "a mimi kracel Jan S
Plecitym. Jan mel pusku pri-
pravenou k vystrelu, kdyby Sc
nektery zlosyn pokusil o 1tek.
"Dekuji ii, Jindfichu," rekl
Jan cestou. "Prisel isl v pravy
cas-. Vystraha tvoje byla tedy
oddvodnena.'
Gale jak Sc to jen mohlo sta
ti?" divil sc Plecity.
"Prepadli mne zakeTne re
zadu, kdyz jsem Sc soulal k je-
lenl'', vysvetloval Jan. "a ne
daleko bylo mraveniste, ku kite
remu mne chteli pTivazati."
Plecity podfval sc udivene
IA pfitele. "Proc isl nevolal
O pomoc?"
Jan Sc usmal: "Nebyli byste
mne slyseli ma tn vzdalenost.
Ami vystreliti jsem nemohl, pro
toze, jak mne porazili, puska
mi vypadla z ruky. Nebyl jsem
ma utok pfipraven. Ostatne a.
nj vystTelem nebyl bych vas pTi
volal. Byli byste myself, Re
jsem strelil 20 jelenu. Ale ty