Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1940-08-09
Napsal BEDRICH MORAVEC

} NJ w ny u COAA OAoAOlAs "
citelem Sc stall, to jsem dosle.
CHI"
J, Zastavil Sc pred lesmistrem
a rekl mu jake rozkaz: "Toho
pana ucitele jiste pozvete a
hned mu vzkazte, re no pro.
sim, ably mne jest6 dnes navstf.
will"
"Jak osvlcenost poroucf',
Lesmistr pc hluboke poklone
opustil pokoj.
Blahota chystal sc pc treti
iodine vyj1ti ma prochazku,
MAZE v 1myslu sehnati jeste
nejaky opozdeny exemplar pro
skolnf sbfrku, kdyz do jeho po-
koje pribehl zamecky vratny,
cely udychany, vyrizuje:
pane uciteli, pan hrabe
81 pfeje, abyste no jeste dnes
navstfvil
eco mi chce?" tazal Sc Bla-
hota nanejvys udiveny timto
pozvanim.
"Nev1m, pane uciteli," odve-
til vratny. "Rekl mi to a postal
mne pan lesmistr a vic mi ne
rekl, nez CO mann YAM vyridi-
tt. To vite, PAM nikdy merck
nou, oc Sc jedna a reknou jen,
CO mas clovek smf vedeti. Tedy
jak jsem koupil, tax prodavam
Ale abych nezapomnel: mann
prinesti odpoved, jestli pride
to-"
"Prijdu," odvetil Blahota.
"Za pGl hodiny jsem v zamku"
Vratny kraceje cd Blahoty,
dumal mrzute: "Zpropitne mi
medal, tedy nenl to mic pT1jem-
neho, proc no hrabe k sobe vo-
Ia. Ucitel jiste vi, oc Sc jedna
a re mne jen tax tahal rozum."
Nebylo tomu tax, jak vratny
soudil. Kdyz Blahota pc p1l
iodine skutecne kracel sme-
rem k zamku, mel docela jine
myslenky, nez vratny.
eco mi asi hrabe chce? Co
mu zalezi ma takove nepatrne
osobe, jake jsem ia? Nejspise
Dude Sc jednati O nastavaj1c1ch
honech. No, vzdyt Sc to "a
chv1li DOWN."
S mysl1 trochu upokojenou
vstoupil do zamku a vyptal Sc,
kudy k pokojGm pana hrabe-
tie. V pTeds1ni zastihl lokaje
a osobn1ho myslivce hrabete.
Lokaj hned ochotne sci Blaho-
tn ohlasiti hrabeti.
"Pan hrabe pana ucitele O.
cekava," oznamil pc chvili To-
kaj, ukloniv Sc Blahotovi.
"Osv1cenosti, ucitel Blahota
klade 81 "a cest predstaviti SCI,
S TENN slovy vstoupil Blahota
do pokoje, v nemz stall hrabe
Ravenberg, hlede nedockave
Ike dverim. Vypukl sm1ch,
spatriv Blahotu.
"V1tam te, starry svejdo! Ne
zapomnel isl dosud hlasen1 z
vojny. Vedel jsem hned, re jsi
to ty."
Hrabe pristoupil k Blahoto-
vi a podaval mu ruku.
Ted Blahota pohledl hrabe-
ii do obliceje a znatelne zble-
dl. Hrabe sc usmal a tiskna
Blahotovu pravici, Tekl: "Po-
znal isl mne? A isl prekvapen,
vid?"
"Ano, osv1cenosti," odpove-
del Blahota zrejme pfekvape-
ny.
"Nech osvicenosti a r1kej mi
jake "a stara!" rekl hrabe.
Byvali jsme prece v kadetce
dobrymi prateli a take v Te-
mesvaru a dole v Bosne dobfe
jsme sve pratelstvf osvedcova-
Ii. A sedni si!"
Hrabe ukazal ma zidli a Bla-
hota usedl obradne.
"Jsi prekvapen, re mne shle
davas jake majitele velkostat-
ku?"
"Ano, osvfcenosti. Jsem vel
mi prekvapen."
"Prosfm tebe, pfestan uz S
osv1cenost1! Muslin ii vysvet-
lit, jak Sc ma mne stesti usma-
10. Wis, re jsem byval odka-
zan jen ma svou dGstojnickou
gazi a ma podporu sveho stry-
ce, ktery byl majitelem pan
stvi. Pred peti Lefty zemfel
stryc, jake bezdetny vdovec a
liza zdedil vsechny jeho velko-
statky jake jediny dedic. Po-
tom jsem rychle postupoval ia
Ike vo vojste. A ty isl tedy Sci
k ucitelstvf?" Blahota pfisved-
Gil mlcky.
"A jak Sc ii pFi tom vede?"
pokracoval hrabe. "Dres pr