Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1940-03-08
r o 4 N

travkou a n~escetnymi kvltky a
jasn6 jeho vlnky hnaly sc do
dalky s veselym bublanfm, a
rybnik cely oblozeny zeleni.
ia pila byla jina. V zine che
ly jej1 budovy zasmusile prot
stene lesnf, ktera sc "a pilou
tahla do kopce, a prkenna
hradba kolem ohrady rusila
celkovy raz krajiny. Ted "a
tou hradbou vyhlfzely zelene
koruny stromG a celia pila W.
padala veseleji. I-pTes zed'
hrbitovni vycnfvaly zelen6 ko-
runy strOmd a vedle pomnlkd
ratolesti keTG a uz hTbitov ne
pGsobil straSidelnym dojmem.
A tn vzniklo V JindTichovi
pTani, ably Sc pod1val take ma
hTbitov. JeSt6 tam nikdy ne
byl. Takovy hTbitov je jakou-
81 o%tevrenou knihou. Pfec1ta-li
clov6k napisy ma pomn1c1ch,
jake by cetl dejiny mistn1 OBJ
ce. Pres potok vedl k hfbitov-
MIN vratGm mustek a Jindrich
pressed pres nej, octl Sc ma mi
ste, O n6mz musel uZnati re je
nejhezcim koutkem Zaluzan.
Vedle hfbitova stall kostel1cek
a V pravem 1hlu k nemu fara
a vedle- teto u~zav1rala p%rostoru
skola. Fara i skola staly upro-
sired zahrady, take to tn Wy
padalo jake v nejakem NEST
skem SADIE. Chvili Sc Jindrich
dfval ma hezke zatisi, potion
pTistoupil k mr1zovym vratum
h%Tbitova, ably 81 prohledl jeho
z~aT1zen1. V uprav6 hfbitova
zracf Sc vzdycky krasocit oby-
vatelstva. Vrata nebyla zavre-
ma a Jindrich tedy vessel. Ia
Sc byl pTekvapen tim, co spa
tfil. Hrbitov nepGsobil ma ne
no dOjmem m1sta kvetin a kve-
toucich keTG serfku, stTedem
hrbitova vedla prfma, siroka
costa posypana pfskem, pc o.
bou stranach vysazena mia
dymi lfpami, pod nimiz byly We
v6tSfch vzdalenostech um1ste-
ny zelene natTene lavicky. jim
dTich sc spokojen6 usmal. "a
luzany upravily sym neboztl-
kim rozkosn6 m1stecko k po-
slednfmi odpocinku.
Sci volnym krokem stTedem
stromoradf az ma jeho konec,
kde sc zastavil zdi. Byla u
vnitr hTbitova nizsf nez venku
a bylo odtud pres nj videti da-
leko do krajiny. Ia rybnfkem
bylo videti n6kolik potGck6
nesoucich sv6 vody z lesu do
rybnika, vinOuc1ch Sc ted jake
str1brni hadi mezi zelenymi lu-
cinami. V pravo cd PLY tally
Sc do nedozirn6 dalky zalesne-
ne kopce a obj1maly v levo
krajinu obloukem, a tn ma leve
stran6 stT1dala Sc pole S luka-
mi az tam, kde dalS1mu rOzhle-
du branila Tada mestskych sta
ven1 a tovarnich budov.
"Krasna vyhl1dka odtud,"
pomyslil 81 Jindrich, cely une-
Seny tou krajinnou scenerii.
"A tam dalce "a TENN lesy le-
II Chvalkov. Zda-li m1j do
bry taticek ma mne vzpom1na
We sv6 opustenosti? Ale je ja-
70 a PAM Budinova sl1bila, re
no casteji navstfvi. Alespon
n6kdy tedy nebude mu smutno
We vSednf den no ovsem samo-
ia net1z1, zapOmene ma nj We
skole, ale ty nedele jsou mu a.
81 nekonecne dlouhe."
z duman1 byl Jindfich vyru-
Sen znamym z domOva hlasem.
V nedalek6m lese zakukala
kukacka.
"Uz isl tn, ty ptaku jara?"
usmal Sc. "Jak rad jsem te
slychal donna, abych mohl me
zlate mamicce oznamiti, re uz
isl sc vratila re zamofskych
krajin. Zvestujes mi stest1 v
Zaluzanech? Owl SCI"
A kukacka ozvala sc v "a
pjetf svym zvonivym "kuku" a
kukala hezkou chv1li a ma ko-
nee ozvalo Sc i trojnasobne
"kukuku'.
81 hledme! To Dude Ste
stf," small Sc Jindfich. Nebyl
ami dost malo povercivym, ale
pTece no kukan1 kukacky uve-
do V spokojenou naladu. O.
brativ Sc v tonic zpola blaze
mem, zpola spokojenem roz-
polozen1 mysli, vracel Sc stro-
moTadim Ike vrat1m. Uciniv
n6kolik krokG, spatTil, re ma
jedne z lavicek sed1 pod lipou
n6jaka dlvka. Nebylo j tn