Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1940-10-04

&c NY DId1IOCd IIIOIll, I'd IluSCl
jejl starostlivost povazovati
jen Ia dGkaz, jejf lasky. Ale
BlahOta Sc neptal ma mic, jen sc
zastavil, pohledel v seru vece-
ra pevn6 do jejiho obliceje a
rekl pevnym hlasem: "Kdyz to
v1te, nemohu toho zapirati. A
jen proto jste mne vyzvala k
vecernf prochazce?"
"Jen proto, Jiff. Umiram
strachem!"
"Proc?"
"Kdybyste byl v souboji po-
ranen."
Blahota kyvl prudce hlavou
a vykrocil k dals1 chGzi.
"PosIyste, Leo! Vas strach
pTichazi pozde. R~ozmyslete 81
vsecko dobTe! Byla jste to pre-
&c Wy, ktera V tom blaznu vzbu-
dila nadeje, ktery jste vyplniti
nechtela. Postvala jste no pro
ii mn6. Proc jste to tedy de-
lala?"
"JiT1cku, chtela jsem, abys-
tie ma Slezingra zarlil, abych
videla, mattel mne opravdu
rad. Navedla mne k tomu tet-
ka."
Blahota Sc usmal, jake Sc u
smfvame napadGm maleho, ne
zkuSeneho dftete.
LEO, d6vce tax zkusene, ia
ko Wy, nem6lo sc dati svesti ne
zkusenou zenou k takove hlou-
posti. Povfm yam, jak Sc ia ma
zarlivost divam. Je-li k nj pT1-
Gina, je marno zarliti, protoze
je uz vSechno ztraceno. A ne
Mill k nj prfciny, je zarivost
velkym nesmyslem. Tohle Sic
zingr ovsem nev1 a proto mne
vyzval. jake dustojnik memo
hi jsem vyzvan1 odm1tnouti;
byl bych mu musel rfci, re jste
81 z n6ho ud6lala blazny, a tax
jsem vas v ocich toho cloveka
necht6l k~ompromitovati, pro-
toze vas mann rad vic nez on, a
ma divce, kterou miluji, nesml
byti skvrny."
Lea zbledla leknutim: eli
Tfcku, vyzvanf jste pfijal tedy
jen k Will mn6?"
"Ano, Leo, jen k Will YAM,
abyste nebyla povazovana "a.
lehkomyslne devce. Naopak
vyprovokoval jsem toto VIVA
nj n6kolika sprostymi urazka-
mi. Cht6l jsem YAM dokazati,
re Sc nevyhnu nicemu, CO by Sc
mezi nasi lasku stavelo."
"AIe, JiTfcku, proc jste mi
tohle neTekl? Mohla jsem byti
usetrena smrtelnych 1zkostf."
"Strachujete Sc zbytecne,".
OGi Blahotovy vyslaly k d1vce
diva zlostn6 blesky. "Mne Sc
nestane mic, Leo! Mole st6sti
je ted ma dosah ruky, a mysli-
tie, re bych 81 je dial vyrvati ia
kovym zaostalym clovekem,
ktery mysli, re mne zalekne
svou savlf? Nikdy, co! Sve
stesti 81 poctiv6 vybojuji a "a
chranim je!"
Lea pohledla ma Blahotu ne
vypsatelnym pohledem. Pres
houstnouci sero postrehl tento
pohled a porozumel mu. Zaky-
val spokojene hlavou.
"Dobre, Leo. A vratme Sc,
pTipozdfva Sc kvapem! A opa-
kuji: O mne Sc nemuslte oba-
vati."
"Neodvracejic cd neho sve-
no oddaneho pohledu, Tekla:
"PTece, Jir1cku. Vysledek ia
koveho souboje zavisi ma osud-
ne nahode."
Ted odpovedeI Blahota svym
obvyklym tvrdym zpGsobem:
"Pro rozumn6ho cloveka neni
nahody, protoze nepodnikne
niceho, O Gem jist6 nevf, jak to
skoncf. A vratme Sc, Leo! Je
bez1celno O tie zalezitosti no.
voTiti. Slovy Sc ma tom mic ne
zm6n1."
"Dovedete pekne zaplasiti
mucive obavy."
"To nenf tax tezke, Will clio
v9k, re niue splniti, co slibu-
je." o,,
"Doprovodite mne domG?"
"Samozrejm6. Je to jedna
z milych povinnostf, jichz pc
svatcfch pTijmu vic. Pc swat
cfch pozadam pana Teditele O
vas, ale napred VAN povlm to
tajemstvi, proc jsem opustil vo-
ienskou sluzbu a stall sc ucite-
lem"
Lea prritulila sc k nemu a O.
vinula paze kol jeho krku.
"Jiricku mill!
"Utiste Sc Leo! My Sc uz ne
o1oi1onoo