Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1940-01-05

- w AAAOI4 VI
nou. Anicko, tim archem pa
piru rozhodl jsem tvGj osud.
Ale ted mann trapnou predtu-
chu, re jsem rozhodl tvuj me-
prospect. No, kdo vi, jak Sc
budoucnost utvar1! Jak to re-
XII on. Jake stestf, re clovek
nema schopnosti videti do bu-
doucna! Takova schopnost ci-
Mia by no jiste nestastnym me-
DO by no uvedla v zoufalstvf."
XIX.
Pres pole, ma nichz pc skill
zenl obilf zbyvalo strniste, ia
hla v lehkem vanku dlouha Via
kna "bab1ho leta" a zavesova-
la Sc ma trninach a ma lidech O.
rajlc1ch k ozimni setbe. Ma lu-
kach, ma nichz trava jiz zlout-
la a hnedla, poletovalo hejno
spacku, acknowledgement jiz k
odletu ma Jill. Ma stromech by
10 Size jeste list1, ale bylo take
jiz prozloutle a proGervenale.
Pr1roda chystala Sc pomalu k
zimnlmu spanku.
"Pozvolne um1rani," rekl 81
Miloslav kraceje pc skonce-
mem vyucovani ma svou obvyk-
lou prochazku. Pozoruje-li clo-
vek toto p%ustnut1 prirody ma
podzim, vkrada sc mu bezdeky
smutek do duse. TAX delo sc
dnes take Miloslavovi.
"Bl1z1 Sc Ease smutna zima,"
rozpradal tuto nepr1jemnou
myslenku. ease vsechnu kra-
su pokryje sn1h svym bflym ru-
basem a mrazivy dech zimy
znic1 vsechen zivot. Nezmeni-
telny zakon pT1rody! Proc mu-
81 vsechno krasne a dobre zhy-
nouti, proc je to pomijitelne?
Must to takove byti. Zevsedne-
la by nam krasa, kdyby m6la
vecne trvan1. Nepoznali by
chom dobra, kdyby nebylo Fla.
A lima must byti, ably Ease pri-
slo jaro. Netesili bychom Sc ma
ne, kdyby nebylo zimy. Clovek
stava Sc nespokojenym jedine
proto, re nechape moudreho
zafizen1 v prfrode."
Ia techto ponurych myslenek
dosel k lesu a tvar jeho sc ma
HE vyjasnila. Ma pokraji lesa
stala Blazena a zdaleka uz u
sm1vala sc ma neho. Posp1sil X
nj, podavaje il ruku.
"Dobry den, pane rediteli,"
rekla vkladajic svou rucku do
jeho pravice. "Vezmete mne S
sebou do lesa?"
"Snad je ma mne videti, jak
mne test, re jste prisla?" rekla
vrele. "Nevidel jsem vas uz
|ctrnact dn1."
Pohledla ma neho 1kosem:
Sam jste tim vinen. Kdybys-
tie pTisel v nedeli odpoledne k
nam, mohli bychom 81 zazp1va-
ii nebo zahrati. Musela jsem
tatfnkovi pomahati pri inven-
tufe zbozf, ably vedel, jake OBJ
jednavky uciniti ma zimu."
Vkrocili ma prGsek.
"Vite, slecno Blazenko, re V
nedeli tn mann stryce."
Kyvla hlavinkou a namitala :
vim, ale mohli byste mas nav
st1viti spolu oba. Pan Drchota
take nestoj1 uz davno o navste-
WI mas
"To ma svou pricnu, slecno",
vysvetloval Miloslav. "Mnoho-
KRAFT uz stryc pozval vase pany
rodice, ably no navst1vili v jeho
zamku, ale odmftli vzdycky ne
|jakou vymluvou."
Blazena sc ma nekolik okam-
zikG zamyslila.
"Nasi Sc skutecne ma cele
pGl dine nemohou vzdaliti z do
mu," pravila potion. "Pan Dr.
chota tedy sc ma mas hneva a
neveTi nam?"
"No, to ne. Ale stryc je
zvlastni povaha. Vim, jak 81 to
myslf. Kdyz k YAM prijdeme,
vasi PAM rodice mas vzdycky
pohosti a stryc ami ia nemame
moznosti oplatiti toto pohostin-
stv1. Stryc je totiz hrdy. :"
"a Wy take! Vidte? Nezale-
Ii yam pro tn hrdost ami ma
mne," hovorila S jistym smut
KEN. "Nekolikrate jste mi jiz
fekl, re je VAN mole spolec-
most pfijemna, ale nesnazfte Sc
tuto spolecnost umozniti. Kdy-
bych nekdy nepTisla ma pro-
chazku, nesesli bychom Sc nez
v bioSrafu, kde vzdycky sed1-
me jinde nez Wy S panem Dr.
chotou a pohovoriti 81 mIzeme
jen tn chvfli ma chodbe o pre-