Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1940-02-23

nj hyacintu nastalo Znovu. Ia
Ike mistr vyjadril sc spokojen6
a pochvalne o zpIsobu, jakym
Helenka %projevila svoji vdec-
most. Potion byly hyacinthy
postaveny ma pradelnik, s kaz-
de strany arcadia diva a Blaho-
va sllbila, re nezapomene zal1-
tt je kazdeho dine pfi ukllzeni
pokoje.
X.
Jaro dostavilo sc letos jaksi
nesmele, ale predzvesti tn by
ly, re uz je ma ceste. Do polo
why bfezna dodrzovala lima
Sc snehem a mrazy, ale jedno-
no dine preskocil vitr ma jih a
Jindfich sede Sc SWIM bytnym
pc veceri v kuchyni, zaslechl
venku podivne crcenl a Blaha
vysvetlil pGvod toho zvuku slo
Wy: "Tece S okapu nasi strechy
Je venku obleva a do rama bu-
de pc snehu."
VSak DylO tie zlmy az do o.
mrzeni," podotkla pant Blaho-
va. Prvn1m cinem Jindrichovym
kdyz rano vyskocil z l1zka by
10, re odhrnul zaclonku u O.
kna a podfval sc ma silnici.
Snih Size jeste nebyl vsechen
pryc, ale uz no mnoho ma sill
nici nebylo, a ktery tn jeste
byl, byl rozbredly a struzkami
mezi jeho zbytky tekly prou-
dy spinave vody. A toto poca-
81 trvalo cely tyden, sn1h tai a
mizel, ale cesty plnily Sc bla-
tenn. JindTich v tom necase
nemohl vychazeti, ale v nede-
Ii hned pc ranu vyskocilo Stu
n1cko z mrakd a hfalo prijem-
ne pc cele dopoledne. Odpole-
dine 81 tedy Jindrich vysel. Pc
meste bylo v ulic1ch jeste bla-
to, ale kdyz pfisel "a mesto,
slo Sc MI lepe, nebot tn byla
silnice vysmycena teplym jiz-
MIN vetrem, ktery byl pc cely
tyden vytrvale zlou zimu vypu-
zoval z krajiny. Jindrich Sci
kolem hrbitova, minul posled-
nj chalupy, potion ohradu PLY
a kracel zvolna silnici.
V prfkopech pc obou stra-
mach silnice teklo jeste mnoho
snehove vody, ale pravo i v
levo cernala uz pole snehu zba
vena, jenom dpadech lezel
jeste Sicily sn1h, ale byl Spina-
w a mokravy.
Ma holem dosud strome Sc
del strnad a odzpevoval svou
jednotvarnou pfsnicku. jim
drich sc ma chvili zastavil a ma
sluochal tomuto v1tanf jara.
Bylo mu pr tom nejak volne u
srdce. Mel radost, re preckal
Ismutnou zimu; clovek i ptak
byli naplneni stejnymi pocity.
Kdyz poposel nekolik krokG,
lspatfil JindTich ma strnisti hej-
no skrivann. "Uz jsou tut"
rekl 81 v duchu a pozoroval
skrivany, jak pc strnisti pole
tovali, popiskujfce pri tom a
Jindrich pojednou sesmutnel.
PT1tomnost skrivanI vyvola-
la mu v dust vzpomfnku z det-
skych let. S jakou radost1 pfi-
b1hal kazdeho jara domG, kdyz
mohl sve matce oznamiti "Ma
micko, uz jsou tn skTivani!"
Byvalo ubohe v zine vzdycky
spatne, tesivala Sc, re jarem
polevf jejf utrpen1 a v lete re
Sc snad 1plne uzdravf. A ten
pfichod skrivan1 posiloval je-
il nadeji, re Dude uz den Ike
dni lepe. A kdyz 81 ted jim
dfich ma ty dolby vzpomnel,
vzdychl 81: "Ze Sc nedockala
ably videla, jakeho p~ostaveni
jsem sc domohl!"
A jak jeho myslenky zalete-
ly domG, vzpomnel take sveho
otce: eco on, tatfcek, asi della
We sve opustenosti? zije jake
poustevnik. Opustili jsme no
vsichni, ktere mel tolik rad. O
svatcfch no navstfvim a pote-
sim Sc s MIN. Ovsem mohu Sc
obcas domG podfvati, ale ma
micka sc uz nikdy nevratf."
Vzpomfnky zapudily 1plne
z jeho duse jarnf naladu a O.
brativ Sc rychle, vracel Sc do
mi. Nevsfmal 81 uz prvn1ch
predzvest1 jara, touha pc do.
move dolehla ma jeho dust ia.
ko tezky balvan a opakoval s.
v duchu stale: INA svatky po'
jedu domI."
S tou myslenkou vessel dc
sveho bytu a hned Sc pana Bla.
ny zeptal: "Kdy pax pfipad.
nou svatky?"
Blaha wal kalendar a ma