Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1940-01-05
NAPSAL BEDRICH MORAVEC.

tr INC vice.
"Ale ovsem. To stacf," zvo-
lal Prochazka radostne.
"Vysvedcenf yam tedy napf-
81 hned," pokracoval Miloslav.
|"Ale povezti mi, polepsite 81,
kdyz misto v Zahrebe dostane-
TEL"
"A jak, pane rediteli," pra-
vii Prochazka 1--WE. u obce
mann ted ctyri sta korun mesfc-
ne a pro budoucnost zabezpe-
cent zadne a sprava biografu
plati mi "a nedelnl hry dive ste
korun mesicne. Nejsou to ami
1roky z toho, co staly me stu
die. Kdybych nebyl u rodicG,
ami bych z toho nemohl byti
xiv. Divadlo v Zahrebe nabf-
ri mi tri tisfce dinar1 mesicne
1. pc jednorocnim uspokojivem
pGsobenf ustanoven1 definitiv-
nj a pfijeti do pensijniho fon-
du."
ITO je OvSem lepSl neZ v Ne
silvech," rekl Miloslav sc zvla-
stnfm uspokojenfm. Wal arch
pap1ru a jail Sc psati vysvedce-
nj. Prochazka sedel a zaf1cim
zrakem sledoval pero mihajfci
Sc pc paplre. Trval odlouho,
nez Miloslav vysvedcenf ma
psal. Nekolikrat v psani ustal
a precftal 81, co napsal. Byla to
celkem tezka vec. Chtel ma
psati vsechno, co by Prochaz-
kovi mohlo prispeti pri ucha-
zeni sc O m1sto, ale take nechtel
hiatt.
Konecne bylo vysvedcenf no
tove, Miloslav je podepsal a
pficinil ma ne raZ1tko meStan-
ske skoly.
"Tak, zde je vysvedceni,"
rekl, podavaje listinu Prochaz-
kovi, ktery rychle vstal Sc Ii
die a chvatne sahl pc vysved-
cent.
"Pritiskl jsem razitko sko-
ly," pravil Miloslav, "az bratr
starosta a bratr jednatel pode-
p1s1 vysvedcen1, at nezapome-
nou priciniti take raz1tko MAST
jednoty!"
Zastrkuje vysvedceni do ma
prsnf kapsy kabatu, uklonil Sc
Prochazka: "Uctive dekuji, pa
re rediteli."
"Nenf zac," usmal Sc Milo
slav. Vstal cd psaciho stolu a
stall ted Prochazkovi tvar pro-
ii tvaTi. Has jeho byl jake "a
vojem ~zastreny, kdyz Sc ted O.
tazal: "A Anicku tn ted bude-
tie muset opustiti?"
"Coz holku, te mi nikdo ne
smlsa," usmal Sc Prochazka.
Usmev jeho mel snad byti vtip-
rym.
"Ale mate il rad?" Miloslav
pr teto otazce zabodl svIj
zrak do obliceje Prochazkova.
"Kdo pax by nemel rad ia
kovou hezkou zabu?" odvetil
Prochazka jeste S tim dvojsmy-
slnym 1smevem.
Miloslav musel ma okamzik
odvratiti hlavu stranou, ably il
noch nepostrehl zmenu v jeho
obliceji. Vzdyt on mel tn hez-
kou zabu take rad a t1mto wy
svedcenim zr1kal Sc j vlastne
ma vzdy.
Nabyv vlady mad svymi city,
podal Prochazkovi ruku a pra-
vii jake vyslech: Gale al bu-
dete z Zahrebe pevne usazen,
vezmete 81 Anicku zalskou?"
Chapaje Sc pravice Milosla-
vovy, pokrcil Prochazka rame-
ny a odpovedel ted vazne: 90
tazka budoucnosti Nev1m do
sud, jak Sc mGj osud utvar1, ne
mohu dnes mic slibovati ami Sc
nic1m uvazati. Jdu "a chlebem
a chleb jest mnohem dulezlteJ-
81 nez zena. Pan reditel tedy
9 me znacnosti vi? Ale tako-
vych znamostf bylo v nasem
Sokole n~avazano bez poctu.
Kdyby 81 kazdy mel hned witt
devce, s kterym sc bavf, to by
byl Sokol vlastne 1stavem pro
sprostredkovani snatkI."
Vybavil svou ruku z pravice
Miloslavovy a uklonil Sc.
"Uctive dekuji, pane fedite-
H."
S novou nklonou vysel z re-
ditelny.
Nekolik okamzik1 dival Sc
Miloslav ma dvere, "a nimiz
Prochazka zmizel. Potion sc
otocil a volnym krokem vracel
Sc k psacfmu stolu. Ale neuse-
dl hned k nemu. Zahledel sc O.
knem do poll, ktera tonula v
zaplave slunce. Pojednou VITA.