Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1940-02-16
OBRAZEK re VSI.

cent. Co Sc VlaStne o pOSV1ce-
nj V ceskych vesnic1ch slav1,
marne byste Sc d~optavali i nej-
starsfch pametnlkG. Je to zby-
tex starodavne roboty a mas
lid je tax konservativn1, re ctl
podnes i pamatky sve nekdej-
81 poroby. To mu neveZme nj
kdo. V Drazkovicfch tedy NELL
posvfcen1, jake je mali vsude
pc Cechach n6kterou nedeli ma
podzim. Jedlo Sc a pilo pc &C.
ly den a vrchol slavnosti i We
sell byl vecer V hospode, kde
hfm6ly plechy muzikantu, to-
eli Sc V kole zenatf i svobodnl
V jizb6 naplnene prachem wi
Tenym s podlahy, ale jeste vi
&c tabakovym dymem a vypa-
ry z alkoholu a z potfcich Sc
tel tanecn1kG. Ale v teto dus-
ma atmosfeTe dychalo Sc vsem
voln6. Ozyval Sc vyskot a
smfch, i stare babicky zased-
nuvsi ma "soudnou solici", to-
tiz lavice podel stem, usmivaly
Sc blazen6 pozorujfce ten We
sely rel. .Snad staTenky vzpo-
mfnaly ma sva mlada l6ta. By
valo ovSem i "a jejich mladych
let V Drazkovicfch vzdycky
takhle O tom posv1cenf.
V reji tanecnik1 mihala Sc
take modra uniforma vojina,
ktery Gle vytacel cernovlasou
d1vcici, jejfz dlouh6 diva vrko-
ce let6ly Ia mimi jake havranf
kTldla. Dfvka pres tn chvfli
zdvihala svGj zard6ly oblicej k
taneCnikovi a kdykoliv setka-
la Sc s jeho pohledem, zalesk-
10 Sc jejf tmav6 oko a vojfn sc
V takovem okamziku vzdycky
ma dfvku usmal. Pojednou hud
ba ustala a rel tancic1ch Sc roz
poutal. Dfvky seskupily Sc u
dveT1, starsf tanecnfci zasedli
Ike stolGm a svobodna chasa Sc
stoupila Sc do prostTed tanc1r-
ny pod lampu, ably 81 tn zazpf-
vala.
Vzdyt je posvfcenf!
Voj1n zasedl mezi sousedy.
U dveTi sesly sc dive dfvky
prav6 pTetancivsf. Jedna Ger
novlasa a cernooka, plnych
tvarG, ktera byla prave S voj1-
mem tancila; druha Stfhla, sko-
TO slabe postavy, modrooka S
krasnym jake len plavym VIA
SEM. S chvatem st1raly 81 div
ky pot S oblicejG, upravovaly
p%ocuchane satecky a jen S tim
byly hotovy, chopily Sc "a ru-
ce.
"Kdo je ten vojfn, S kterym
isl tancila, Anicko, a ktery sem
pfiSel S vaSim tat1m?" tazala
sc plavovlaska.
"Vzdyt je to mil stryc, il
Tfk," usmala Sc cernovlaska
rozpustile mad tim, re NIUE
druzku pfekvapiti neobycej-
STvdj stryc?" divila Sc pla-
vovlaska. "Vzdyt no tn nikdo
nezna."
"Starsi no znajf jake no.
cha," vysvetlovala Anicka, ga
lie z mlads1ch nezna no nikdo.
ia sama vid6la jsem no vcera
poprv6, kdyz k nam pTisel. Cd
svych detskych let nebyl v
Drazkovic1ch."
"A kde byI?" tazala Sc "a
Sc druzka Anicky.
"Vsecko ii povim," rozho-
vofila sc Anicka vrhnuvsi po-
hled Ike stolu, kde sedel jeji
mlady stryc voj1n. MAS ne
bozt1k d6decek mel V Praze
bratra, zamecnickeho mistra.
X tomu odesel stryc JiTik hned
jak v Drazkovic1ch skolu wy
chodil, vyucil Sc v Praze RENE
stu u tohoto sveho stryce, po-
tom u memo pracOVal, az no Cd
vedli ma vojnu. Je cetaTem a
ted pTisel domd, ably 81 cd ma
seho tati vyzvedl podfl. Jsou
mt uz dvacetctyTi leta a "a ne
kolik dnf Dude m1ti vyslouze-
no."
"A domluvili seq" tazala Sc
plavovlaska.
'Hned vcera a brzy," odpo-
v1dala Anicka. "Stryc Tekl, re
penez nepotTebuje a "a zivou
moe nechtel pripustiti, ably Sc
je TAFT k Will nemu dluzil."
"To je hodny", fekla plavo-
vlaska, pohlednuvsi smerem,
kde vojfn sedel. "a take tie
pOl1bil, kdyz prisel?"
"OvSem," pfisvedcila Anic-
ka a vsecka Sc pTi tie vzpom1n-
ce zard6la. "PTiznavam Sc ii,