Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1940-05-03
Napsal BEDRICH IA

|jena?" "Uplne, pane uciteli."
Blahota wal klobouk a Sci
do zajezdnfho hostince. V pre-
dn1 m1stnosti bylo hosti malo,
ale hostinsky poznal Blahotu
hned, re tn onehdy obedval.
Smekl cepicku a uctive pozdra
voval: "Pekne vftm, pane uci-
tell. A racte do k~as1na!"
S temi slovy special Ike dve-
rim druhe mensi m1stnosti a o.
tevrev je, ustoupil stranou, a.
by Blahota mohl vej1ti. Mrak
tabakoveho dymu a zmatena
smes hlasiteho hovoru uv1tala
vstupujfcfho Blahotu. Zbez-
nym pohledem rozhledl Sc pc
mfstnosti. Sedelo tam asi de-
set pant kouTfc1ch bud dout-
Milky nebo z dymek. Kdyz sem
vstoupil, hovor nahle umlkl.
Blahota usedl k prazdnemu
stolu u okna a Ease zbystra
prohledl 81 prftomne. V duchu
odhadoval: ii lepe obleceni
budou 1Tednfci velkostatku re
zamku, ii prostsf jsou zdejsf
obchodnici a roln1ci cili Vast
ne mestane. Vzdyt Drahobu-
dice jsou mestem. A jiz k ne
mu pTistoupil hostinsky, taxa
je Sc, CHM NIUE poslouziti.
Nevsimaje 81, re prftomnf
sestrkuj1 hlavy d~ohromady, re-
XII Blahota klidne: "PTineste
mi sklenici piva, ale napred
n6co k veceTi!"
"Mame v kuchyni -" chtel
hostinsky vypocftavati, jake
zbytky Cd obeda ma, ale Bla-
hota no hned prerusil: Gale
pTineste mi cokoliv, jen ably to
bylo brzy. Pc vecefi bych rad
S vami mluvil."
"Prosfm, budu pax k sluz-
bam."
Hostinsky rychle odbehl do
kuchyne. Vedel uz, CO mu no.
w ucitel chce. Vyjednati 81
stravovanf. Policajt Safranek
tedy nelhal, re mu noveho uci-
tele doporucil. Ia chvili Sc
hostinsky vratil a postaviv
pred Blahotu sklenici s pivem,
fekl: "Prinesl bych telec1 S
brambGrky."
"Tfeba," rekl Blahota a hos
tinsky Ease odbehl.
Ostatni spolecnost bavila Sc
dosud mezi sebou, ale jedno-
tlivf clenove pres tn chvlli mrs
xii ocima pc uciteli.
Kdyz mu hostinsky pfinesl
ohlaseny ffzek S brambory,
Blahota pustil sc S chutl do We
cere. Kdyz dojedl a hostinsky
odnasel Sc stolu prazdne tall
re, Blahota dopil pivo a rekl:
"Jeste jednu!"
Ia chv1li pTinesl hostinsky
napln6nou sklenici a kdyz il
pred Blahotu stavel, tento re-
XII: "N6kolik SLOW, pane hostin-
sky! Rad bych Sc u vas stravo-
val. A platil bych mes1cne.
Kolik zadate?"
"To prosim, die toho, jak by
81 to pan ucitel pral m1ti," re-
XII hostinsky Sc sladkym 1sme-
VEN.
"Jednoduchy obed. Polev-
ku a nejaky pfikrm. We ctyri
hodiny kavu S rohl1kem a We
Ger teplou veceri. duh yam
neudelam. Platil bych napred.
Kolik bych tedy platil?"
Hostinskemu nezmizel ten
slaudoucky 1smev S obliecje.
Vzpomnel 81 ted, co mu rikal
safranek, re ten novy ucitel je
prachovy, ted videl, re je to
pravda, kdyz chce platiti pre-
dem, to byla konecne vec ne
jen neobvykla, ale i neslycha-
ma a Tekl proto, treba trochu
nejiste: "Udelali bychom to te-
dy ma ctyricet zlatych."
Sokoli pohled Blahotovych
oci zabodl sc do obliceje hos
tinskeho.
"PoslySte! V Praze stravo-
val jsem sc v prvotr1dn1m res
taurantu a platil jsem mesicne
tricet zlatych. Nebudu prece
v Drahobudic1ch platiti vice
nez v Praze! Chcete-li mne mi
ii ma straw, dam VAN tficet
zlatych, ale ami O desetnlk vic"
Blahota cekal klidne, CO no
stinsky odpovl. Tomu probes
kla ted hlavou myslenka, re
Safranek prece jen nemel prav
du, kdyz tvrdil, re tomu move
mu kantoru ma nejake zlatce
nezalezi. Usmev mu ma l1ci u
stydl. Nahnul sc pres still k
Blahotovi, kteryzto pohyb mo-
IL LZ4: ZJ1ornyo a ToL1. 6T0