Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1940-08-23
SIMONA.
3 NOVEL, Napsl BEDRICH MoRAvEC


Byla noODyceJH0 plAyCIl ~
rem, jake jejf matka, ale vse-
china ia plnost byla ladne uspo
fadana. Cd plnych ramen Cd
lisovala sc stfhla size prave tax
iak pine rame koncilo detsky
n6znou ruckou. Pine boky
spjaty byly 1zkym pasem a pl-
ny tvar nohy koncil tfternem
stfevfcku. Ale korunou teto
telesne krasy byla nadherna
hlavinka. Pod pletenci boha-
t6ho cerneho vlasu vyhlizel
krasny oblicej S velikym mo-
drym OXEN zaclonenym dlou-
hymi cernymi brvami a lemo-
vanym pekne kreslenym obo-
elm, nos nemel %plemeneho ra-
zu, byl spfse anticky presne
modelovan, to bylo dedictvl pc
matce. Mezi plnymi tvafeml
cervenala sc kypra, ale skoro
nepatrna 1sta a malou bradic-
ku zdobil jenny dGlek.
Karel pozoruje hezky tento
zjev, vzpomnel 81 ma slova stry
cova, re sc Dude diviti a rekl 81
duchu: "Skutecne, je to kra-
sa anitcke bohyne, jak je tesa-
Ii fectf sochaTi z b1leho MIRA
moru. Jenze tato bytost je Ii
va, nikoliv vybajena a proto'
tim krasnejsf."
Snad Karel %pozoroval slec-
nu Nachtmannovou trochu de-
lie, nebot kdyz vzpamatovav
Sc re sveho udivu, ohledl Sc, a.
by odpovedel panu Nachtman-
now ma nejakou otazku, setkal
sc S pohledem Bernstejnovym,
ktery hledel ma neho upfenym
a iiskrfcfm zrakem, ale sklopil
sv6 neklidne oci hned, jak po-
znal, re Karel pohled jeho "a
chytil. Potion setkal Sc posled
Karl1v S pohledem PAM Nacht
mannov6. Usm1vala Sc ma ne
no s vyrazem spokojenosti. Pa
trne il jake matce lichotilo, re
dcera jejf vzbudila zaslouzeny
obdiv tohoto ciz1ho, uceneho
muze, ktery jiste pro krasu mel
smysl a vytr1beny vkus.
Zabava stavala Sc cilejsi,
elm vice spolecnost Sc S Kar-
lem seznamovala. Rozmluvy
1castnili Sc vSichni mimo Bern
stejna, ktery dosud nepromlu-
vii vd1bec, leda re Sc nekdy ma
HAS zasmal, kdyz byl prone
sen nejaky vtip. Simona osme-
livsi Sc, obratila Sc nekdy ma
Karla S otazkou, nekdy neja-
kou poznamkou vm1sila Sc do
rozmluvy. Mela zvonivy, vel
mi prfjemny HAS. Karel zahy
poznal, re dfvka nerada mluvi
zbytecne, ale pronasi jen zdra-
We 1sudky, cfmz lisila Sc pod
statn9 cd sveho otce, ktery
mluvil bez ustan1 a pTeskako-
val beze vsi pr1ciny z jednoho
predmetu ma druhy. PAM
Nachtmannova poseptala po-
tom n6co Simone, nacez Sc ia
to re zahrady vzdalila. Vratila
Sc pc chv1li nesouc ma podno-
su cerstve pecivo, "a nj sla
sluzka, nesouc1 konvice S ka-
YOU a smetanou a salky.
PAM Nachtmannova pozva-
la Karla, ably S mimi posvacil.
Simona delala hostitelku a ma
levala panGm kavu zapocavsi
Il otce. Kdyz nalevala Karlo-
vi, zeptala Sc: "Prejete 81, pa
ne profesora, vice b1lou nebo
tmavs1?"
"Rad6ji bledsf, slecno, smfm
Ii prositi," = odvetil.
Usmala sc ma neho pT1vetive
a pridala mu do salku smeta-
ny.
Rus postrehl Simonin 1smev
a zamracil Sc.
Kdyz Sc Simona zeptala, ia
kou kavu on 81 pTeje, odvetil S
jakymsi vzdorem: "Pros1m,
hodne tmavou." A takovy
vzdorovity pohled vydal ku
Karlovi. Karel zachytiv ten
to pohled, pomyslil 81: "Tomu
cloveku jsem nejak antipatic-
kym. Snad 81 mysli ma slecnn
a domnfva sc We mne spatfova-
ii soka. Blazen, ma kazdy pad
je mu mole prftomnost nepfl-
jemnou. Ne, neboj Sc, brachu,
tax brzy mne tn zas nespa-
iris"
Mezi svacinou hovoTil Karel
hlavn6 s pant Nachtmannovou,
vedle n1z sedel. PAM bavili Sc
O n6jakych vecech tykaj1c1ch
sc hospodaTstv1. Simona ma
slouchala, O Gem hovoT1 matka
S Harlem. Rozmluva S pant "a