Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1939-05-12

rOzmluva opakOvala uz n6ko-
likrat, Tekl jednou Bauer u
smivaje Sc sym dobrackym
zpnGsobem: "PTedv1dam, re
nebude trvati dlouho, a vystou-
pfte dobrovolne re sluzby u
PAM radove. AZ to ucin1te, o.
bratte Sc bez ostychu ma mne,
pov1m YAM pax, jak u%platnlte
svdj pekny HAS" :
"Proc bych Cd PAM radove
odchazela?" pomyslila 81 ten
KRAFT Lenka. "Sluzba nen1 tez-
ka a plat slusny. A uz jsem tn
zvykla. DobTe tn vydrzfm, az
81 pro mne Bohous pride. vi
ted O mne, kdyz mi v lete pan
Tfdfci postal vzkaz pc panu
Bauerovi."
A pojednou ozvala Sc il Y
dust nemila otazka: "A coz
neprijde-li Bohous?"
Lenka sc smutne zamyslila.
"Pak bych slouzila u radG
STALE" rekla 81. To bylo tako-
We neurcit6 rozhodnuti, proto-
re il zatim incapable mic jine-
no, elm by umlcela tn nemilou
otazku.
Pr vecernf pevecke zabave
prokazoval Gustav Lence vSe-
NONE pozornosti. Az to ne
kdy bylo Lence nemile. caste
podavaje il noty, stiskl il ruku
a provazel stisknut1 vTelym po-
hledem. Lenka Sc musela V
takovem pTipadu vzdycky "a
cervenati a rychle Sc jeho po-
hledu vyhnula. A Ease 81 po-
myslila: "Aby tax mlady
pan $50. J"
Nasilne takovou myslenku
zapuzovala: "Kde pax, ably ia
kovy prazsky student stall o
sluzu! Kan to mysl1m! Styka
on Sc Sc slecnami re vznese-
nych robin. Lib Sc mu jen mGj
zpev. Ale chova sc Ike mne
tax divine. Kdyby 81 milostpa-
nj toho vsfmla, mohla by 81
mysliti, re jej1ho syna k sobe
vab1m. A to mi ami zdaleka
nenapadne. Mela bych pokoj,
kdybych S MIN nemusila zpfva-
ii. Ale jak sc vymluviti?"
Lenka premyslela, ale nez j
neco napadlo, prekvapily j u
dalosti, kter6 specially rychle-
il nez postup jejfch myslenek.
Jednoho vecera Ease zpfva-
la s Gustayem a kdyz prezpf-
vail, Gustav uchopil il "a ODE
ruce a pred matkou il Tekl
nadsene: "L6ny, jste skutecne
okouzluj1cf! Stastny Dude muz
ktery vas dostane!"
Lenka celia horela a snazila
Sc vyprostiti sve mozolne ruce
Z jeho jemnych. PAM radova
otocila sc cd piana a nechapa-
JIG, co .Gustava k tomuto mad
senemu vyroku pTimelo, zaky-
vala hlavou a Tekla: "Skutec-
ne, Leny! Gustav ma pravdu."
Co PAM radova nepochopila,
tomu Lenka dnes dobfe poro-
zumela.
Kdyz osam6la, hovorila sa-
ma S sebou: "Uz je tomu tax.
L1b1m Sc mu! Muslin sc mu
vyhybati. Nenf jine pomoci,
muslin sc uteci Ike Iii. Mustn't"
Kdyz rano Lenka prinesla
sn1dani do velkeho pokoje, kde
w sedela radova Sc synem a
stavela pred ne ma still konvic-
ku S kavou a mlekem, oba 81
vslmli, re ma kirk podvazany
b1lym satkem.
eco je VAN, Leny?" zepta-
la Sc radova.
"Bol1 mne v krku," odvetila
Lenka a Sla do kuchyne pro
cukr a pro pecivo.
Kdyz Sc s tim vratila do po-
koje, radova i Gustav prohli-
zeli 81 il pozorn6 a radova Yep
tala Sc soucitn6: "Mate velk6
bolesti?"
"Nestojf to "a rec" odveti-
la Lenka jaksi nejiste. Gale
nebudu moci zp1vat vecer, mi
lostpan1."
"To je z prGvanu ma pavla-
ci," podotkl Gustav. "Nemela
byste ted ma pavlaci delati
mic. Ale Wy tam cist1te boty a
koberce. To je hloupost."
"A rfci 81 medal, dodala ra-
dova. "Tak jen 81 dejte ma
kirk studeny obkladek, at vas
to brzy pTejde! A bude-li ire
ba pro n6co dojfti koupit, rex
nGte mi, pGjdu sama."
Lenka Sc zalekla: "To by
bylo pekne, milostpanf! Racte
byti bez starosti! Prinesu 81