Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1939-02-10

ZumeCl JenO ZVlaSCn1 pOVaZe.
"Ovsem, ty il rozumis, isl
studovana."
Havelkova Sc jfzlive usklib-
la.
Marenka neodpovedela. Sly
sela tuto narazku z list mace
chy uz bezpoctukrate, vedela,
re macecha il tim chce uraziti
a Yarmouth, proto sc il slova
macesina ted bolestne nedOt-
kla. Obracena k Havelkove
prikrocila k sve posteli, ably il
ustlala. Kdyz S tim byla hoto-
va, vzala koste a zametala svet
nici. Marenka zatlm umyla
nadobf a srovnala hrnecky do
police. Potion odebrala sc do
sve svetnicky, ably tn uklidila.
Mezi dveTmi zastavila il mace
cha: "Az 81 uklidis, doskocfs
Ike kupci a mali rezn1k kousek
masa! Nev1m, CO dnes variti.
Je to starost kazdy den S tim
jfdlem."
Marenka zavrela "a sebou
dvefe, ably neslysela dalsfch
nafkG, jez slychala Cd mace
chy kazdy den. Havelkova do
meta a ctvrt hodiny, nez sc
Marenka vratila, pouzila k u
prave sveho 1cesu. Tocila sc
pred zrcadlem, zkousela upra-
viii svGj Was ma nekolikery
zpGsob, usm1vala Sc ma sv1j O:
braz v zrcadle a nekolikrat 81
v duchu samolibe opakovala
"Nemohl by oddolati. Jen kdy-
bych mu mohla Tfci, CO chci."
Kdyz Marenka vstoupila O.
pet do velke s~vetnice, Havel-
kova vynala re zasuvky pradel
nlku velkou kozenou tobolku,
dala z nj Marence bankovku,
fekla il, co ma koupiti a tobol-
ku polozila ma still. Marenka
vzala kosfk, ktery visel u spo-
raku ma stene a odesla.
Pc jej1m odchodu otevrela
Havelkova tobolku, vynala z
nj balik bankovek a rozklada-
la je pc stole, radio je k sobe
Poole jich hodnoty. Oci Sc il
leskly chtivostf a lakotnostf,
kdyz prehl1zela rady tech po-
tistenych papfrG. Potion tu-
kajic do jednotlivych ukazova-
KEN, pocltala je. Bylo to neko-
lik tisic korun. Jakoby sc ne
mohla nasytiti pohledu ma svuj
poklad, podeprela 81 kulatou
bradicku ukazovackem a pal
Gem a ma dlouhou dobu zadiva-
la Sc ma bankovky, pTejfzdejfc
jejich rady zrakem. Pojednou
svrastila cello a mrzute hovoTi-
la sama S sebou:
"Pro koho shanim? Ably to
snad naposled nedostala ia hol
ka? To tax! Byla bych hlou-
pa! ia jsem hospodynf a co
nahospodarim, je mole. A on
by Sc mnou mel dobre zivoby-
tt. Kdyz Sc zrovna nesype,
prece sc stale trousf. Kdyby
jen vedel, echo by Sc mnou IL
skal, jsem jista, re by Sc roz-
hodl rychle. Ale jak mu to da-
tt ma jevo? Kdybych to snad
napsala? Bodejz, to Dude nej-
lepe! Napsati da sc vsechno,
lepe nez rici. Clovek Sc pri psa-
nj nemusf ostychati."
Rozradovana touto myslen-
kou jala Sc rychle skladati ban
kovky, vlozila je do tobolky,
tuto zavrela do pradelniku ma
kllc a kl1c vstrcila do kapsy "a
stery. Zaslechla ma dvore HAS
Barcin, ktera privedla z pastvy
a volala il, ably il sla podrzet
kravy, nez je jednotlive zave-
de do chleva a uvaze. Delalo
Sc tax kazdeho dine rano i We
Ger. Kdyz byly kravy uvaza-
ny, Havelkova vratila Sc do
%svetnice a stoupivsi 81 k oknu,
hledela ven. Ale nezajimalo il
venku mic, jen tax stala u okna
a zamyslila Sc.
Veskere jeji myslenky tool
ly Sc kolem dopisu, ktery chte-
la napsati Soltynovi a nabid-
nouti mu v mem svou ruku. Jak
to napsati? Nebylo to tax snad
ne, jak 81 pred chvilf myslila.
V duchu skladala 81 dopis, ale
vzdycky to, co pTemyslila, ne
zdalo Sc il byti dosti 1cinnym
a jasnym. Havelkova byla do
sti sveta zkusena, ably vedela,
re 81 pred Soltynem .nesmf "a
dati. Dopis musel byti takovy,
ably ma nej soltyn nemohl Cd
povedeti vyhybave. Nesmela