Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1939-08-18

IIlIlulOSIl J0IIO ucCSCVI q JlIIOo-
skeho veku.
A jindy rozumoval docela
str1zlive: Proc Sc vlastne ira
PIN? Coz nedovedu pochopi-
ii filosofii zivota? Tam donna
byl ovsem nedostatek, starosti,
ale tyto nepr1jemne veci byly
provazeny poesil, idealismem a
nadejemi; zde je holy, prosaic-
ky zivot, shon pc penez1ch a
vyniknut1 mad prostfednost, a.
lie "a to nen1 tn nedostatku,
vsednich starost1 O zivobytl,
protoze celek vypada jake I'll
vcel, kde jedcotlivci snaz1 Sc
zachoyati celek. Nen1 tn Sob
CD jake ma venkove, pro kazde-
no je tn costa zivotem vymefe-
ma matematicky vzilymi Tady,
a ia m1sto vzpom1nan1 ma mi
nulost ucinfm lepe, vzijf-li Sc V
mestske pomery, kdyz uz mne
do Mich osud zanesl."
TAX 81 to uminoval. Ale O.
kolnosti jsou caste mocnejs1
nez nejleps1 predsevzet1 Glove
ka. A konecne vzpom1nky, at
smutne neb oblazive, nelze "a
puditi jake nepr1jemne mou-
chy, ktere nam nezvany useda-
j ma cello nebo ma lyse temeno
hlavy. Clovek nemGze i nejsil-
nejs1 Will zapuditi z pameti, CO
by chtel. Miloslav zapom1nal
jen We spolecnosti Vlastine. V
"Ratolesti" cvicilo sc ted diva
krate tydne, We stredu a V So
botu. Ma pocatku cervence mel
Sc konati letnl koncert, konal
Sc vzdycky V zahrade sokolov-
ny, trval cele odpoledne, pro-
gram tedy musel byti bohaty.
Miloslav doprovazel Vlastu
re zkouSek p~ravidelne. Byva-
10 vzdy pc desate iodine. Ted
nespechali k domovu, nybrz sli
noel jake prochazkou a jedno-
no dine, kdyz sli mestskym par
KEN, vyzvala Vlasta sveho prG-
vodce: "Sedneme 81 ma chv1li,
pane uciteli! Je krasna noe,
skoda jest prospati il dusne
svetnici."
Poslechl hned a usedl vedle
nj ma lavicku pod stromem.
"Chodim spat az pc jedenac
to-" vysvetlovala k svemu Wy
zvan1, "az kdyz nasi zacnou
peel a je dole ticho. Totiz tax
to delam, kdyz prijdu re zkou-
Sky. V jinych dnech chod1vam
ma loze dr1v, abych byla zahy
rano v kramu. Vid1te, je tedy
tato prochazka re zkousky pro
mne zotaven1m."
Chv1li mlcela, potion pohle-
ola mu S 1smevem do obliceje:
"Nezapomnel jste, CO jste mi
V zine slibil? Rekl jste, re mi
pfilezitostne pov1te, co je pr1ci-
nou smutku, ktery skoro stale
tkv1 ma vasem obliceji. Tus1m,
re to byla zhrzena laska?"
"Zhrzena? Nikoliv. Pouze
zklamana."
"A pov1te mi to-"
Prisvedcil mlcky hlavou, a
ona majfc oci zvedave ma neho
uprene, cekala az zacne.
Byla krasna noe ku konci
kvetna. Obloha byla pima
hvezd a srpek meslce plynul
pc nj. z lux zanasel sem va
mex vGni kvetin a kvetouc1ho
zita a roosevelt koruny stro-
MI tichym sepotem. Ia lavic-
kou, ma n1z sedeli, byl cely "a
hon resedy v plnem kvetu a ST.
I'll svou vGni pc parku. Nala-
da hodlc1 sc tax dobfe k vypra-
vovanl Miloslavovu.
Vypravoval O sve lasce k A
nezce, l1cil vse vzletnymi a ST.
decnymi slovy basnika a jeho
vypravovani ucinilo ma Vlastu
hluboky DOZEN. Miloslav vzbu-
dill v sobe vsecky vzpomlnky
smutne i blazive a kdyz skon-
Gil, sedel pohr1zeny v myslen-
ky, a Vlasta ma1jc ruce polo
zene V kline, hledela ma neho
siroce rozevrenyma ocima. Te-
prve, kdyz zdvihl hlavu a obra
til oblicej k nj, Tekla hlasem
svedc1c1m O velikem pohnutl
"To devce vas nemilovalo u
pr1mne. Kdyby jejf laska by
la pravou, nebyla by mohla, ma
lezeti jinemu muzi."
"Ale vzdyt mne tolikrat Q
sve lasce ujistovala," namltl.
"Ujistovala vas O necem, &C.
hoz u nj nebylo v srdci," fekla
Vlasta jistive. "Mela YAM svo-
ii 1Scku dOk2zati Skutkom