Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1939-04-28

naproti onomu, v nemz spala
Marenka. Lampu Sc stolu wal
s sebou.
N6jakou pnlhodinu pred
tim, nez zhaslo svetlo v solty-
novu dom1, vysla Kopackova
ma dvGr u sve chalupy a spa
tfivsi osvetlena okna prostred-
niho pokoje, rekla 81 v duchu:
"Jindrich je donna. Kdo pax
81 to asi privedl? To jsem I'VE
dava. No vzdyt no rano uvi-
dim. Nejspise je to jen starry
professor, CO tn byl v lete."
VySla do chleva pTidat kra-
We, ale kdyz vysla ven, memo
hla premoci svou zvedavost a
vysedsi ma silnici, sla pomalu
Ike dvirkam a vstoupila do "a
brady. Pribehl il vstrfc JAS a
lfsal sc k nj. Pohladila no pc
hlav6 a Ease 81 rekla: ely, psi
ku, Wis kdo tam je, ale nesmis
mi to r1ci. A ia ia nesmlm.
Zakazal mi to !Proc? Coz bych
toho uceneho deda uhranula? 2"
Ucinila jeste nekolik krokG
vpred a tn spatTila ma bile "a
clone stfn. Rysoval Sc hodnou
chvili ma zaclone a Kopackova
trhla sebou pTekvapenim.
"Ma u sebe zenskou!" Tekla
81 v duchu. "Proto nechtel, a.
bych k nemu dnes pfisla. Ten
nev6rnik! W Sc mne nabazil.
A prec zadna no nemIze miti
vice rada nez ja."
Ia teto samomluvy vyhrkly
uz Kopackove Shy. Utfrala 81
oci a chvilemi divala Sc ma ok
ma. Stin zeny pc chvfli zmizel
re zaclony. Ale take litost
Kopackove zmizela a zmenila
Sc rychlym obratem We hnev.
Zarliva zena osusila poslednf
slzu a zatala pesti: "Pfivezl
81 nejspfs nejakou fiflenku z
mesta. To Sc vi, must miti
zmenu, vzdyt jeto pan, a tako-
w nevydrzf dlouho pTi jedne
zenske. Ale Ultra mu povfm,
FAC je toho loket."
Vysla rychle re zahrady a
zlostne "a sebou prirazila dvir-
ka. Chtela, ably hodne bouch-
la, ably to Soltyn slySel a vySel
Sc podfvat, kdo je tax pozde v
jeho zahrade. Tento 1mysl Sc
il vsak podaril. Snfh ulehly
a zadupany mezi dvirkami stu
mil bouchnuti, a Soltyn, zabra-
ny v hovor S Marenkou, nesly-
Sci mic.
V zurive nalade vesla Kopac
kova do svetnice. SLEEPY jeji
muz otocil hlavu ku dverlm a
zeptal Sc: "Jsi to ty, Pepicko?"
mo, kdopak?" odsekla hru-
be.
"Porad isl pryc a ia jsem tn
jake otrok O samote," vzdychl
v~ycitave. "Zase isl byla u pa
MAJ"
~ kravy jsem byla," rekla
a hned nakvasene pokracova-
la: "Cozpak mohu u tebe Give
tt, kdyz vsechna prace je jen
ma mne a ty nejsi k nicemu?
Nam ia to zivot, boze, odpust,
horst nez pes! Cely den v kole,
a kdybych neposluhovala PIANO
vi, mela bych ma chalupe Ike
vs1 drine jeste HAD"
Gale, Pepicko, vzdyt sis mne
vzala dobrovolne," namital
Kopacek.
Gale takoveho ne, jake isl
ted," Kopackova uz skoro XII
celia. "Mel jsem vedeti, re Sc
zmrzacS, byla bych 81 to roz-
myslila."
Slepec sklonil smutne hlavu
ma prsa.
ia "a to prece nemohu, re
ma mne pan bGh to nestesti Sc
slal," rekl litostive.
"Svadej to ma pana boha!'
rekla j1zlive. "Na sebe mari
kej! isl nesika nesikovna. A
takovym isl byl odjakziva.
Kdyby kazdy drevar prisel V
lese 0 oci, bylo by slepych pil
vesnice!"
Kopacek pokyvoval smutne
hlavou a z bezlesklych oci wy.
tryskly mi dive velke Shy: "Js
vim, tvs sc mnou uz mrzuta 9
proto jsi ma mne fla. Lepe je
:. Vaskovi, re tam tenkrat z1sta.
hned ma mfste. Ones uz new
0 nicem a ia Sc tn muslin trapi
/ tt a cekati, az 81 pro mne ia zu
: bata Pride. Proc to drevo ne
: rozmacklo mne misto Vaska
: On tn nechal sirotky a ia bycl
| tn nebyl nechal jen tebe a u;