Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1939-09-29


"Zaplatil jsem jen rakev a po-
platek do zadus1, vsechno ostat
nj jsem dostal cd obce zdarma.
Take najemne z vaSeho bytu
platila "a vas mestska rada."
Miloslav musel ted vypravo-
vati osudy svoje ma vojne. Cinil
to strucne, ale prece to oba ma
slouchaj1ci nemale mfre zaj1-
malo. Do jeho vypravovanf
vpletla Vlasta i jejf muz pr1-
padne podrobnosti re zivota
jeho matky. Znenahla sc Mi
loslav utisil. Zp6sobily to hlav-
ne laskave domluvy Vlastiny,
jejfz city k nemu nedoznaly
zmeny ami pc rade let. slechet-
ma tato zena dosud mela sveho
Slavka rada jake bratra, dosud
nevybledla jej1 dust vzpomfn
ka, re no kdysi mela rada jeste
vice nez bratra, a re on We sve
poctivosti nevyuzil tohoto jej1-
no dusevniho hnut1 We svGj pro
speech jen proto, ably Sc nemu-
sela dopustiti verolomnosti o.
proti svemu nynejslmu MAMIE
Ii.
A Radimsky ma to take ne
zapomnel, ackoliv pc vsechna
leta O tom cistem a cestnem po-
meru Sc svou manzelkou ami
jednou nemluvili. O Milosla-
VOW ovsem mluvili caste, casio
ma neho vzpom1nali, ale vzdyc-
ky Sc hovor tykal jen jeho osu-
du, nikdy jeho nekdejsiho po-
meru k Waste.
Radimsky byl 'povaha bodra,
k Miloslavovi citil naklonnost
upfimneho p~ratelstvi, a prop1j
ell teto naklonnosti ted vyrazu
svou malomestskou bodrost1.
"Tak, pr1teli, hlavu vzh1ru!
Maminka vase dozila sc poze-
hnaneho veku a zesnula tise a
bez bolesti, to YAM must byti
velkou 1techou. Konecne je
smrt konecnym c1lem zivota
kazdeho cloveka. Dostav1-li Sc
tise bez dlouheho bolestneho
umfran1, jest krasna a vznese-
ma. Takovy odchod re zivota,
jako mela vase maminka, pral
bych sobe i sve zene. A ami to
vas nemusf boleti, re umrela,
kdyz jste byl cd nj vzdalen.
Vase bolest byla by mnohem
vetsl, kdybyste byl pri jeji smr
ii byval pr1tomen. Co je pryc,
ma tom nezmen1te MIC"
Srdecna slova Radimskeho
neminula Sc 1cinkem. Miloslav
zdvihl hlavu a rekl resignova-
ne: eve vsem mate pravdu.
Dovedete presvedcive tesiti."
Vlasta stihla manzela vdec-
nym pohledem. Vsechno, co
lief manzel rekl Miloslavovi,
chtela mu r1ci sama, ale meme
la takovou zasobu tesivych SLOW
jake on.
Povzbuzen pohledem zeni-
nym, pokracoval Radimsky
"Zacnete ted novy zivot."
"a prfteli zlaty," prerusil no
Miloslav, "ten novy zivot nebu-
de mne uz v1bec tesiti."
"No, no, moi" Radimsky u
small sc takovym uncle nastro-
jeny m1smevem: "Muz, ktery
bojoval "a svobodu sve vlasti a
sveho naroda, ktereho ocekava
ted vaznost vSeho obcanstva
nejen jake narodn1ho hrdiny,
neshrout1 Sc snad proto, re ma
svete osamel."
Vlasta polozila ruku ma jeho
rameno: "Slavku, vzmuzte Sc
Vzdyt jste byval vzdycky ia
kovy rozumny a pevny. Preboli
i tato bolest a stestl, ktere Sc
YAM dosud vyhybalo, Made vas
konecne piece. Verte mil"
Snal jeff ruku Sc sveho ra-
meme a podrzev il We sve, no.
voril S truchlivym 1smevem :
"Pan1 Radimska, coz vypadam
jako zoufalec? Jenom skutec-
most, re jsem ztratil bytost,
ktera mne jedina milovala be-
re vsech zistnych nebo sobec-
kych umyslG, re zemrela bez
rozloucen1 Sc mnou. Jinak vim,
re mann DOVinnOSti iakO uSitel
a take Jim pine dostojfm."
"Tak, tax, Slavku! Budte "a
Sc takovym, jakym jste vzdyc-
ky byval."
Vlasta stiskla Miloslavovi u
pflmne ruku.
Radimsky Sc spokojene u
small a pomyslil 81: "Moje Via
sta je vzorem dokonale zeny.
Rekne malo SLOW, ale co rekne,
to ma jadro a 1cinkuje to ma