Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1939-04-21
ROSNATKA.
Napsal BEDkICH MORAVEC.


sc ,eu.e:i:ss 3csanes3GsrsSa
nez obycejne a Easel nejdrfve
do kuchyne, kde meskala zal-
manova S Lenkou. Z naprsnl
kapsy kabatu vynal dopis a pc
davaje no Lence, rekl vazne:
"Zde je nejspfse vysvetlenf
zoufaleho GNU adjunktova."
Lenka prijala dopis vahave
a presvedcivsi Sc, re adresa
svedcf il, roztrhovala pomalu
obalku chvejic1ma Sc rukama.
Rychlym pohledem %preletela
obsah dopisu a podala no pax
spravcove. Tia celia nahlas:
"Draha Lenko!
Odchazim, odkud nenl ma
vratu, abych Yam tedy nepd-
sobil dusevnf muka svymi ope-
tovanymi navrhy. Ami v sve
posledni chv1li nebudu Yam O.
pakovati, jak velkou je mole
laska, ale prave mGj Gin must
Vas presvedciti O velikosti me
lasky. Chtel jsem Yam p1vod-
ne poslati nejaky darek, ale
vim, re byste no nepfijala.
Pfeji Yam tedy vsecko to stes-
tt, ktere mne Osud odepfel a
prosfm Vas, abyste nekdy vzpo
mnela ma nestastneho cloveka,
ktery um1ral Sc v~zpom1nkou ma
Vas. Pavel Janovsky."
PAM zalmanova plakala uz,
nez docetla. Lenka podobaj1c
sc kamenne sose, stala tn Sc svi
sigma rukama a Zalman rychle
odesel do pokoje, ably zenske
nevidely jeho pohnutf. Stydel
sc "a ne.
Kdyz sc snesla noe pc tonic
dni mad krajinou u BecvarG,
Zalman a jeho chot NELL pred
usnut1m tuto kratkou rozmlu-
WI:
"Co ffkas tomu Janovske-
mu?" tazala Sc PAM.
"Blazen," odvetil tento po-
puzene. "K Will holce! Mel
cekati. Casem by 81 holka pre-
ce byla dala f1ci, al by byla
poznala, re il nezbyva mic nez
stale slouziti."
"Uz jsem ii jednou Tekla, u
MAST Lenky by takove vyckava-
nj bylo bez vysledku,' fekla
PAM.
"To je jedno," stejne popu-
zene fekl spravce. "Ale zab1-
jeti Sc pro to prece nemusel.
Samovrazda je "a vsech okol-
nost1 zbabelost1. Odsuzuj1 j
vsichni rozumni Tide"
"MGj zlaty," pravila PAM, a
z jejlho hlasu vyznlvalo neco
jake jenny odpor, "kdyz du-
sevnf boil je nekdy hlubsi, nez
ia moralka lid, ktere isl ma
zval rozumnymi."
zalman obratil Sc We sve po-
steli hlucne ma box. Znameni,
re chce spati.
"Dej mi S tim uz pokoj !" "a
brucel. "Mrzl mne dost, re je
do toho zapletena nase Lenka''
V komore "a kuchyni sedela
Lenka ma SVEN l1zku. Ruce
mela oklesnute kolem kolen a
hledela do tiny. Hlavou tally
j vzpom1nky jake rada mlha-
vych obraz1, vzpomfnky posle-
dnl dolby vsecky smutne. Opa-
kovala 81 vsecka slova, ktera
kdy vymenila s Janovskym.
"Nejsem vinna", hovorila
sama s sebou. "Nelakala jsem
no k sobe a stale jsem no
Cd sebe odpuzovala. Zasluho-
vala bych pTezdfvky "Rosnat-
ka", kdybych no byla k sobe
lakala. Ale to sc ~nestalo. Proc
O mne stall? Prisel jake ia mou-
cha, ktera usedne ma list te ma
sozrave byliny a ztrati zivot."
Lenka prudce zavrtela hla-
YOU: "Ne! Je to jine! Prisel
sam a ia Sc nicim nepficinila O
jeho bezzivot1. A prece jsem
Rosnatkou a tento mlady my
slivec je mou prvn1 obet1."
Lenka svalila sc ma l1zko a
zaborivsi oblicej do podhlav-
nicky, vypukla v plac. Pc cely
den tajene bolestne city prolo-
mily ted hraz premahan1 prou-
dem slzi.
"Kazdy, KIDD mne miluje sta
ne Sc nestastnym," stenala.
"Bohous, rodina Tldlcich, ia
novsky i spravcovic, vsichni tr-
p1 "a to, re mne mali radi!
Jsem skutecne jake ia rostnat-
ka, j1z Sc nesm1 nikdo priblfzi-
tt dGverne, ably pfi tom neutr-
pei"
A xy10n;o1 90 -