Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1939-01-20

Ia SAJ ClN1iy OlIlu
tex. Jak to macese povfdala
pc prvnfm setkanf S MIN.
soltyn pojednou zdvihl hla-
WI trhnutim a rekl: Lid patr-
ne nevf CO je frajmauer. Jed
nou 81 o tom povime. Doufam,
slecno, re nase znamost nekon-
c1 dneskem. Jsem vas1m dluz-
nfkem "a toho cikana. Netusite,
jakou sluzbu jste mi tehdy pro-
kazala. Vain 81 vas a rad
bych, abyste alespon Wy vedela
O mne pravdu. Co 81 ostatnf Ii
de o mne povfdaj1, je mi lho-
stejno, ale yam pov1m pravdu.
Ted vas vsak jiz nesmfm zdr-
zovat. Jste jiste unavena.
Pedal il ruku a ukloniv Sc We
sci do zahrady, uz Sc ma nj ne
ohlednuv. Nekolik okamzik1
stala MaTenka z~arazena, po-
tom vsak Sc rychle otocila a
chvatala dom1, maj1c hlavu pl-
nou myslenek, z nichz ami jedi
ma nemela takove jasnosti, ably
ma jejfm zaklade mohla dospe-
ii k nejakemu dsudku. Pr tom
mela pocit, jake by unikla ma
HE nejakemu dusevnimu zaje-
tt, z nehoz ted prcha. Teprve
kdyz vstoupila do dvora otcov-
skeho statku, vratila Sc il chad
ma mysl.
Havelkova, v~yhlfzejic stale
oknem k silnici, spatrila pricha-
yeti MaTenku samotnou, zamra
ella sc mrzute a uprela nedoc-
KAYE zraky ma dvefe, kterymi
Marenka musela vstoupiti.
eco t ichtel Soltyn?" byla
prvn1 otazka, kterou vstupujict
uv1tala.
Nine? Mic, manu-" odpovf.
dala dcera. "Pan professor Sy.
chrava z Prahy mne zadal, a.
bych mu ukazala nektere wac.
ne rostliny We zdejsf krajine
Dokoncuje knihu, kterou zaca-
psati nebozt1k professor Soltyn'
"A to prisel zrovna k tobe?'
Ease Havelkova sc tazala.
"Pan f1d1cl no Ike mne postal
odpovedela Marenka.
Havelkova vsak chtela vede.
I'll vic, vsechno podobna. HA
co tn delal soltyn?"
"Jen tax. prisel S tim profe.
sorem."
"A do tedka isl S mimi chodi
la?"
"Az do nynycka manu-"
"Proc isl je neprivedla sem =:
"Nebylo mono, mani. Pro
fesor Sci Primo Ike vlaku a par
soltyn Sci domG."
Havelkova sc mrzute otocila
"Prines ty knedlfky z trouby
ia jsem take jeste neobedvala
Myslila jsem, re pTijdu S tebou
re jim uvarlme alespon kavu
Ale kdyz ty nikdy nevis, co 81
slusi!"
Marenka vsimla 81 teprv,
ted, re je matka nastrojena
kracejlc Ike sporaku, musela S,
usmati.
Zasedly proti sobe "a still /:
jedly spolecne z missy. Maren
ka jedla jen jake re zvyku
snad ami nevedela, re j; hlavl
mela plnou myslenek. Havel
kovou Ease mrzelo, re mic ne
pov1da. Pfece kdyz skoro pG5
dine S temi pany chodila, mohl;
povidati, co rikali.
"Ani nemluv1s, O Gem jst,
spolu jednali," Tekla, kdyzij
mlceni MaTencino bylo uz pri
lis dlouhe. 81
MaTenka Sc vytrhla z my
slenek. eco bych YAM pc
vldala, mani? eJdnalo Sc
vedecke veci; Wy byste mi ne
%rozumela."
"Nemdze byti kazdy tax u
ceny jake ty," odsekla Havel
kova jedovate.
Chv1li bylo Ease ticho, ruse
ne jen klepanfm lzic, jimiz s
knedl1ky ukrajovaly. Havel
kova obcas strihla pohleden
pc dfvce. Tyto pohledy jevil,
zTejme, co 81 myslf. Ia holka
ktera mela zajem jen pro rost
liny, mesakla tolik hodin We spt
lecnosti muze, ma ktereho Ha
velkova dnem i nocf myslila, (,
nemz Sc j zdalo, kdyz bujnt
sve telo prevalovalo v pracho
vych perinach a We snu no OBJ
j1mala, jakoby to lIzko sdflel
nj a probudivsi Sc, videla, re tt
jen sen. Ale sen, ktery Sc snae
no niue vyjeviti, kdyby je1
XXI xxi Xsl~L .-