Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1939-04-21

ldShu clSCOu a nenarOcnOu, KITE
ra z nepatrneho poupete V ST.
deckach det1 vyrostla v pevny
strom V srdc1ch lidf dospelych.
Lenka spala klidne. Ma Janov-
skeho uz nechtela mysliti. Je
mrtev a nebude il pTemlouvati,
ably Sc zproneverila sve prvni
lasce.
Y nedeli odpoledne vypra-
vovali Sc zalmanovi ma pohreb.
Lenka sedela v kuchyni pohf1-
zena v myslenky.
"Nep6jdete S Mani ma po-
hfeb?" zeptala Sc j zalmano-
va. Me-" odvetila Lenka stru-
enc.
z pohTbu vratili Sc zalmano-
vi pc poledni, ale nezminovali
Sc o tom, jaky pohfeh byl, We
douce, re by sc kazla takova
zm1nka dotkla Lenky trapne.
Jenom Slavka ucinila poznam-
ku, re byla ma pohfbu mamin-
ka pana adjunkta a mnoho
plakala.
Vecer, kdyz Lenka ulozila
deti Ike span1, uvazala 81 satek
ma hlavu a odchazela z domu.
Zalmanova zaslechnuvsi otvi-
ran1 dver1, vybehla ma chodbu
a spechala ke dveT1m. Spatri-
la Lenku sestupuj1c1 Sc schodd
verandy. "Lenko, kan jdete?"
Mes1c byl v 1plnku a v jeho
magickem svetle vypadal obi
cej Lencin pf1serne. Zdal Sc
byti zsinaly jake u mrtvoly, je-
nom velke, cerne oci swiftly v
mem jake zhave uhl1ky.
"Jdu ma hrbitov, pan1," Cd
vetila Lenka tise.
"Lenko, pro boha, snad ne
chcete vyvesti nejakou hlou-
post?"
"Ne, PAM! Hlouposti jsem
nikdy nevyvadela. Jdu sc po-
modlit ma jeho hrob, We dine by
mne byli Tide okukovali. Ia pill
hodiny Sc vrat1m. Nechte dve-
re otevfene! Zamknu je po-
TOM"
Hfbitov byl kousek cesty "a
obc1 a byl rozlozen kruhem ko-
lem maleho kostelika. Kdyz
sem Lenka dosla, ubirala sc cd
cesty kolem mike z1dky hrbi-
tova. Vedela, re sc samovrazi
pochovavaj1 "a hrbitovn1 zd1.
Lenka tn spatrila nekolik hro-
BIZ, zapadlych, neupravenych
a zarostlych travou. sla podel
teto smutne rady al k cerstve-
mu ROW.. Byl tn, jak no dnes
hrobar jen nedbale zahazel
Velike hroudy hlinite p1dy lie.
zely ma vrchu a v mes1cne zari
vypadaly jake znetvorene, Sc
de lidske lebky.
Zde Lenka poklekla, pokri-
zovala Sc a sepjala ruce. Chte-
la Sc pomodliti otcenas, ale ne
byla S to soustrediti myslenky
ma modlitbu. M1sto SLOW otce-
nase septala, pri cemz il Shy
kanuly S oc1, padaly ma hl1nu
row a zde je hltave pila W.
prahla zeme.
"Odpust mi! Verila jsem v
upr1mnost tvych SLOW, nebot
lasku jevily mi tvoje oci. Neby-
10 treba ddkazu, ktery isl mi
podal svou smrt1, ale nemohla
jsem tvoji lasku opetovati. Ne
jsem sobecka ami ziskuchtiva,
nemohla jsem tebe tedy kla-
matt. Naucili mne Eli Tide by
ii tvrdou a bezohlednou, ale
hiatt mne nenaucili. Dobry
clovek, ktery mne vychoval,
vystihl We sve moudrosti, re mi
Dude v zivote tfeba obrneneho
srdce a pevne vile, proto neod-
stranoval techto mych dusev-
Mich vlastnost1, SNAIL Sc zoceli-
tt moi povahu, ale naucil mne
byt poctivou a pflmou. Budu
ma tebe vzpom1nati, zes byl pra
We takovy jake ia a l1sil Sc pod.
statne cd tech zlych lid, jichz
je ma svete vetsina. Odpust mi
pros1m tebe!"
Mad hlavou Lencinou Oval
sc itchy selest. Sycek, kterJ
den pfespaval mezi tramovim
We vezi kostel1ka ,vytahl ted ma
svou nocn1 loveckou vypravu
Lenka pohledla rychle vzhdru
Nevidela mic, nebot opatrny
sycek vyhnul Sc obloukem po-
stave klec1c1 ma hrobe. Pc pu-
vodu selestu Lenka nepatrala.
Nachazela Sc v takovem rozru-
Semi mysli, re nemohla mysliti
ma mic jineho, nez ma svou roz-
mluvu s nebozt1kem. Skutec-