Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1939-10-06

u q q ~ AAS AOONt SAAAJ -
velke, nevypalene chilly zvane
veprovice. Hosi to sem svezli
nebo snesli pred rozednenlm,
ably 81 toho Tide nevs1mli. Kaz-
dy pomohl cikanGm rad, ale
zadny nechtel, ably sc O mem
vedelo, re Jim pomahal. Byli
to prece jen cikani, Tide opovr-
hovanf, jimz Sc kazdy vyhnul
a Still Sc jich, tTeba re tito
byli trochu JIM. Ale prece jen
cikani.
Kdyz slunce vyslo, Jenlk
Novotny privezl zebfinak jete-
lie Ike krmeni, nechal VIZ staff
ma dvoTe a rozbehl Sc "a YES
opacnym smerem.
Ma poll otce sveho sekala
Anicka Zarubova jetel a hra-
bemi shrabovala ma hromadu,
ably no otec mohl hned nalozi-
tt az sem pTijede S zebrinakem
Jenik spatril il w z daleka a
usmal Sc jaksi trpce. Sci NAILS
to, veda, re il tn Made.
Dosed k nj, pozdravil pf1ve-
tive: "Dobre jitro, Anicko."
Byla jeho prfchodem nemi-
lie pTekvapena, ale odpovedela
klidne: "Dobre jitro, Jeniku.'
A hledela 81 dial sve prace.
Jen1k sc zas tax trpce usmal.
"Pozdrav nejde ii cd srdce, A
nicko. IDA Sc, re tt mole pf1-
tomnost neni mila."
II proc pak," Tekla klidne,
neohlednuvsi Sc Cd sve prace.
mo, vypada to tax. Myslfs
stale jeste ma nekoho. Kdyby
tn stall Jarda Klimesu, byla bys
k nemu pr1vetivejs1."
"Nejsem tt dosti p%f1vetivou?
Proc mi ma potkan1 pfedhazu-
jez Jardu?"
"Protoze vim, re no mas ra-
da, ale on tebe me-"
Nachylila hlavu n1z a shra-
bovala jetel S patrnym 1sillm,
necht1c, ably j videl do obi
ceje.
eco ty vsechno nevis!" rekla
ustepacne. "a ma Gem tt "a
lez1."
"Ovsem, re mi ma tom zale-
II. Kdybys ma Jardu nemysli-
la, mel bych piece nadeji, re
bys mne chtela. Ale cekas mar
ne ma neho. On ma tebe vubec
nemysl1 a chodf k cikanum ma
pastviste."
"No, chodite tam vsichni; ty
take"
"Mas pravdu. Chod1me tam
vsichni, ale vsichni tam chod1-
me k Will zabave, jen Jarda k
Will necemu jinemu."
Jenfk sc ma nekolik okamzi-
XII odmlcel, jakoby sbfral Cd
vahu k poslednfmu, CO mu mo-
hlo milovane devce nakloniti.
"Chod1 tam "a tou holkou CT
kand," vyrazil re sebe nahle.
Anicka opTela Sc o hrabiste,
jakoby potrebovala pojednou
opory. Zvolna otocila sc k no.
chow, rkouc:
"Jenfku, pomlouvas sveho
kamarada. To nenf hezke."
Kdyz il pohledl do obliceje,
zdesil Sc, jaky 1cinek jeho slo.
va mela. Anicka byla bleda
jake zed a chvela Sc pc celem
tele. Jen1k tusil, CO Sc v dusi
dfvcine dele, vedel, re il zp1-
sobil bolest, ale nemohl 81 po-
moci. Pohledl ma nj soucitne a
soucit i laska vyzn1valy z jehC
hlasu, kdyz mluvil dale:
"Nepomlouvam, yer mi A
nisko! Vim, re srdce tvoje tin
ne k Jardovi, a je mi tebe Ito
Jarda 81 skutecne tn cikankU
namlouva. Dlouho jsem je pc.
zoroval, jak Sc ma sebe dlvajl 9
museli Sc "a ten kratky cas-, &C
tn cikani jsou, velmi rychle do.
mluviti. Vcera jsem je vycl.
hal. Sedeli spolu ma mezi, dr.
zeli sew objetf a lfbali Sc. Vsec.
ko je pravda, co tt povldam
Anicko, tebe bych neprelhal
Znas mne, re je u mne, CO ne
srdci, to ma jazyku. Kdybycl
vedel, re te ma Jarda rad, ~
to mezi vami dojde tax daleko
ably 81 te wal, yer, re bych by
spokojen, kdyz bych vedel, Il
isl stastna. Anicko, vzdyt ne
chci mic, nez tvoje stesti. All
vim, re s Jardou Sc no nedoc,
kas. Ia cikanka mu udelala
yer mi! Jinak tomu nemuze
byti. Nema oci nez pro nj a o
ma zas pro neho. Rozmysli 81
tedy, Anicko! Touz1s Pc mem
oouE VX% xo;1V