Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1939-06-02

ohrozoval vec, "a kterou jsme
byli ochotni obetovati zivot
Sym poc1nan1m mohl uvesti \
zahubu tis1ce svych bratri, mo.
hi dejinam nas1 vlasti dati do.
celia jiny smer = musel tedy
byti ucinen neskodnym. By
jsem take pr1cinou, re vase ma
cecha ST vzala zivota. Mil pes
il potrhal, kdyz Sc srdcem pl-
nym touhy pfichazela Ike mne,
a pozdeji mole zakrocen1 We
vas prospect dohnalo il k zou-
falstv1. Ale KIDD by mi mohl
jeji smrt vyc1tati? Miluji vas
a ona mi byla lhostejnou. Mu-
sci jsem zachraniti vas zivot,
ktery je mi drahy a byl bych
to ucinil "a cenu tfeba sta Ii
votG jinych. Mic mi tedy sve-
dom1 nevyc1ta."
Soltyn Ease umlkl a vzdychl
81. Pc kratke ~prestavce pokra-
coval tichym hlasem, jakoby
Sc zpov1dal: "Nejsem vas no.
den, Mafenko. Nejsem hoden
upoutati k sobe takovou cistou
bytost, jake jste Wy. Svedl jsem
vdanou zenu a zena, ktera ma
lei uz jinemu muzi, stala Sc
moj1 zenou. We skutecnosti vic
moi nez jeho. Je to pomer re
zakladu nemravny. Okradam
cloveka, ktery sc tomu braniti
nemdze, o jeho pravo. Dopou-
slim Sc tajneho zlocinu, opovr-
huji sebou sam, a pfece memo
hu ustati V pokracovan1 zloci-
nu. Vleku to zivotem jake
pouto. Jak Sc to stale? Kdyz
jsem Pepicku wal do svych
sluzeb, byla mlada a hezka, IL
bila Sc mi, jake Sc nam lib kaz
da hezka vec. Spozoroval jsem
zahy, re mne ma rada. To by
10 konecne prirozene. Nam
vsechny prednosti pred jejlm
slepym muzem. A ia jsem teh-
dy touzil pc zene. Pc lasce ne.
Nestal jsem o to, ably mne re-
ma milovala, jenom pc tom
jsem touzil, ably Sc mi poddala
uplne. A Pepicka to ucinila O.
chotne a rada. A ponevadz Sc
zucastnila zlocinu k Will mne,
uznavam, re mann oproti nj po-
vinnosti. Mohl bych yam ten
to pomer zatajiti, ale tim bych
Sc dopustil novych zlocinu pro
tt YAM a prot nj. Vas jsem
miloval cd pocatku cistou las
kou, ale nechtel jsem, abyste
Wy milovala take mne. Proto
jsem vas vyhledaval a primal
Sc YAM, co lei ma me dust jake
strasitelny pr1zrak. Doufal
jsem, re vas mole VIVA odpud1
ode mne. Byl bych vas milo
val jake ldzny obraz, byl bych
Sc radoval, kdybyste byla svdj
zivot proz1vala stastnym zp1-
sobem - stale sc vSak jinak.
Osud svedl mas Ia podivnych
okolnost1 a vase dobre srdce,
m1sto ably Sc ode mne odvratilo
prilnulo Ike mne. A ia nesm1m
nesm1m prijati, CO by bylo nej-
vysslm mym blahem! A to mi
pdsob1 hrozna dusevn1 muka.
lasky sve k YAM zne-
svetiti novym zlocinem, novou
podlost1. Kopackovou memo
hu opustiti. Dopustil bych sc
tim ma nj nejcernejs1ho nevde-
ku, a kdybych il zapudil, nebyl
bych prece jen hoden vas. Ro-
zum1te mi, Mafenko?"
Soltyn Sc zastavil, uchopil
Mafenku "a ODE ruce a hledel
j Sc zan1cen1m do obliceje. S
takovym vyrazem jeste nikdy
obliceje jeho. nevidela. Vse-
chen hrozny boil, jake vysle-
dek dlouheho dusevnlho zapa-
su, obrazel Sc jeho rysech. A
lie take jejl boil byl nesmirny.
Size vyronily Sc j z Deck a v
nevyslovnem smutku sklonila
hlavu ma prsa. Povazoval to
"a pTisvedcen1 ma svou otazku
a mluvil ted 1plne zmenenym
hlasem: "Mus1me sc tedy ro-
zej1ti ma vzdy! Zapomehte a
nevzpomlnejte ma mne! A Cd
pustte mi, re jsem YAM zpdso-
bill bolest! Odpust1te?
Marenka zvolna zdvihla hla
WI. Rty Sc il chvely, ale slova
nemohla re sebe vypraviti. Je-
nom pohled jejf, plny oddano-
sti, byl mu vymluvnou odpove-
d1. A tn v mocnem pohnuti
pfitiskl jejf ruku ma srdce, pax
il vznesl Ike rt1m a polibil il
jake tehdy v prazskem biogra-
flu. Vic mic. Potion az mluvil
Zas klidn6: "PrOsim vas. duSe