Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1939-02-17
FRAJMAUER.
ROMAN re vsI. Napsal BEDkICH MoRAvEc.

GS~Nsg+-Rssy~"@ssg="+7s
Vida, p%otfebovali bychom
trochu hub ma zimu'', vmisila
Sc do hovoru H~avelkova, pro.
hl1zejfc 81 hrlby. V lete neby.
10 casu ma sblran1."
" lete rostly malo," peru.
Sill il Vincek. "Bylo moe SUI
chO -"
"Marenko, mohla by ses po-
divat odpoledne do lesa!" oslo
villa Havelkova dceru. "Aby-
chom takovou vec nemuseli ku-
povat. Utratf sc beztak penez
dost. ia ma to nemam casu a
take bych mic nenasla. Nikdy
,jsem to nesbfrala. Musel by
byti hrib jake pafez." Usmala
Sc svemu vtipu, chtfc tax ma
znaGiti, re Sc takovou sprostou
vec1 nikdy nezabyvala.
"SveZeS mne tam odpOled-
me-" Tekla Marenka Vinckovi
"Odpoledne uz k lesu neje-
du," rekl. "Budu orati jetelis-
te pod H1rku. Jdi jenom pc
zakopu kolem naseho pole, po-
tom do tech houstin vedle a
najdes tam hTibI jiste dost. A
lie cho6 jen pc krajich! Dal V
lese uz asi neroste mic, protoze
je tam uz chladno. Jenom jak
daleko niue slunce do lesa."
Pc ob6de chtela Marenka u
myti nadobi, ale Havelkova j
rekla: Mech toho! Zavolam
ma to Barcu. Jdi ma ty houby,
je uz odpoledne kratke, at ne
co najdes."
MaTenka oblekla 81 tedy sta
ry kabat, bl1zu by mohla v le-
sc roztrhnout O krov1, potion
81 dala do kosiku nGz a S kos1-
KEN ma lokti vydala Sc k lesu.
VySla re statku mummy, Sla pc
mezfch a spechala. Ma hrfbky
Sc tesla. Jen jestli Sc Vincek
nemylf. Kracej1c k lesu, vzpo-
mfnal ana minulost. Jake ma
lie devce, nez il poslali do mes
ia, chodivala ma houby S Vino
KEN. Chodfvali v lete casne
rano, nez vedl Vincek ma pas
tvu. Vzpomlnala, jak sc pro-
bouzel les, ozyvali Sc ptaci,jak
S Vinckem prolezala h~oustiny
a on ma nj stale volal, ably Sc
mu neztratila. Jak Sc S vycho-
dem slunce vraceli urousan1 a
%promoceni, ale s plnymi koslky
hrfbkG. To bylo radosti! A
coz potion, kdyz Vincek prive-
dl S pastvy a ona pTisla re sko-
ly a spolu hTibky krajeli a row.
nall k suseni ma prkno z korby
vozu!
Sla 20 mezfch pohT1zena v
takove vzpomfnky ma sva det-
ska leta. Jak byla v tech do
bach stastna! A vsichni il o.
pustili, taticek i maticka - je-
nom Vincek z1stal ma statku,
ma nemz ted hospodafl CHI O.
SODA.
Pojednou ovanul Marenku
zvlastnf chlad. Pozdvihla hla-
WI, stala pred lesem. Ovsem
je uz podzim a z lesa cis1 chad
sla podel zakopu a vskutku ma
sla z achvili diva hribky. Used
nuvsi ma zakop, jala Sc je cisti-
tt nozem a kdyz vstala, skubla
sebou pTekvapenim. N6kolik
krokG cd nj stall soltyn, POGO
rule jej1 p%oc1nan1.
Pozdravil a ona mlcky pode-
kovala, nemohouc Sc hned
vzpamatovati z prekvapenf, te-
prve pc chvfli sc nucene usma-
la, Tkouc: "Jaka nahoda! Pan
Soltyn!"
"Vy veTfte v nahodu?" Chtel
Sc patrne usmati, ale 1sm6v je-
no Vypadal jake DOleSCny u
sklebek. "Nahodu 81 della clio
vek sam. Videl jsem vas ok
mem a chci vas doprovoditi
pres les, abyste Sc nebala, jake
vcera."
"Nejdu pres les, pane solty-
ne'', vysv6tlovala Mafenka, ma
byvsi uz klidu. "Poslala mne
matka, bych nasbfrala trochu
hTibk1."
soltyn pohledl ma d1vku
zkoumave. "To je vase nevla-
stnf matka?"
"Ano, pane soltyne."
MaTenka pTekrocila zakop,
ably prohledala ash desetiletou
kulturu ma pokraji lesa; Sol
tyn postoupil "a nj.
"To jste tedy ma svete 1plne