Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1939-09-15

ooOJAA1Au Id 1dVlClCu KOl0Iu $40
III. Lavice i still byly sroubeny
z prken a jejich nohy byly oby-
ceJne kuly z neloupaneho Dire
va ztlucene do klinene podla
ny. Mad stolen visela petrole-
iowa Tampa, ktera Sc stale hou-
pala slrlc jen nepatrne svetlo
pc tesne mlstnosti. Chata ne
mela stropu a teplo vychazejf-
CT z polniho sporaku, ma nemz
diva vojlni pfipravovali dnstoj-
nlk1m veceri, tahlo Sc k prken-
ne strese, a tento pr1van pohy-
boval stale lampou. D1stojnfci
bovofili nemecky.
Starry plukovnik Sc sedivym
plnovousem, prerusil pojed-
nou hovor dGstojnfkdG: "Pano-
We, pozor!"
Okamzite stichl hovor.
"Nektery z pant must Sc po
veceri podfvati do okopG," po-
kracoval plukovnik. "Neni sic
myslitelno, re by 81 ted Russo
We chteli za1tociti, ale musime
prece vedeti, co nase muzstvo
della. A hlavne = pGsobi vel
mi pr1znive ma naladu muzstva,
obJevl-li Sc obcas d1stojnik
mezi muzstvem a promluvi k
nemu nekolik povzbuzujfcfch
SLOW. Pan poruc1k Zabransky
je mocen jazyka naseho muz-
stva, odebere Sc tedy do zako-
pu a poda mi jeste dnes zpra-
WI, neshleda-li tam mic pozoru-
hodneho. -. !"
"Pros1m!" Tekl Miloslav a
vstal.
Gale sedte, pane poruciku",
fekl plukovn1k S jistou blaho-
sklonnost1. "To nechvata! Ma
pred Sc navecerte a jdete s ku-
chair, az ponesou do zakop1
veceri! Bude dobre, budete-li
rozdlleni vecere pr1tomen. At
s vami jde ordonanc!"
Nekterf dustojnfci vyskocili
z lavic a spechali Ike dverim, a.
by p~fivolali zadaneho. Vsichni
byli radi, re plukovnik neurcil
zadneho z mich k nepfijemne
nocn1 sluzbe a postal toho ces-
keno ucitele, ktery byl stale ter
Gem vtipG a dsmeskG tohoto
sboru dGstojnfk1 Nemc1 veil
clch ceskemu domobranecke-
mu pluku.
"Reknete kuchar1m, kteri
var1 pro muzstvo," narizoval
mu plukovn1k, "aby neodnaseli
veceri do okopG drive, az jim
nafid1 pan poruc1k Zabransky!
P'Gjde S mimi do okop1. Rozu-
mel jste menu rozkazu?"
"Ano, poslusn6 pros1m," re-
XII voj1n. Pozdravil a vysel, a
by vykonal rozkaz.
Zatfm uz kuchari nosili ma
still veceTi. V zakopech Sc je-
dlo jen jednou "a den, v dIstoj
nicke kuchyni nedostatku ne
bylo. Ovsem, zasoby potravin,
ktere byly ma frontu dopravo-
vany re zazemf, nemohly Sc
poslati primo do okopu muz-
stvu, zGstaly v zadu u plukov-
Nth ostabu, a pfirozene musela
byti napred zasobena dosti ku-
chyne d1stojnfkd. TAX take
dnes. Ackoliv k obedu byla
j1dla hojnost, byla prece vece-
re Ease hojna; polevka hovez1,
hovezf rostenka s brambory a
take lahve VIVA objevily Sc ma
stole.
Toto nerovne zasobovani
protivovalo sc Miloslavovi do
duse. Jeho idealn1 naz1ran1 ma
zivot neopustilo no ami ma from
te. Nenahl1zel, proc mali stra-
dati nedostatkem ii, kteT1 v O.
kopech jsou stale vystaveni ne
bezpecf a proc Sc mali m1ti do
bre ii, kteTi v bezpecf nedelaj1
mic, nez jedi, PHI a kour1? We
del, re tento socialnf rozpor
fronty nelze jinak odstraniti, a
trapilo no to-. Snedl polevku,
wal 81 kousek pecene a tal1f
bramborG. Kdyz to snedl, pTi-
pjal 81 savli, oblekl kozich a ma
sadiv capku, pozdravil plukov-
n1ka a hlasil, re sc odeb1ra do
sluzby. Plukovn1k jen kyvl hla-
YOU a ostatn1 dustojn1ci sc po-
smeSne usklibli.
Kdyz Miloslav vysel z chaty,
zalehl do neho mrazivy vftr.
"Jsem mezi mimi osklivcem",
pomyslil 81. "Do takove sluz-
by posfla vzdycky mne a tech
ostatn1ch povalecu setr1. Pro
toze jsem mezi mimi jediny
Czech. Rad bych ved6l. co by