Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1939-09-22
r o M 4 N.

OCOC1OANhIdC y" Wy JOCO INV wv
bry pantat1nek."
Klimes jen kyvl a hodil snop
ma val. Chv1li potion belhala
Sc cikanka re statku, nesouc
plny kos bramborG. Usm1vala
sc spokojene. Povoleny tyden
protahne sc ma ctrnact dnf, po-
tom Sc n6jaky tyden Ease upro-
81. Zatfm Dude pc zn1ch, sed-
laci budou miti vseho dost a Ii
vobytf Dude tn snadne. Je to
dobra vesnice, takovych je ma
10. A ten chlapec, CO ma jeji
Dorku rad, take ma ne nezapo-
meme. Certova holka! Kdo by
81 byl pomyslil, re ona dovede
takoveho zam6leho chlapce k
sob9 privabiti? Kdo vi, nebu-
deli to jeff stestf.
DneSnf den zdal sc Jardovi
tuze dIouhy. Ovsem pohaneni
konf V zentouru je zamestnani
tuze jednotvarne a duchamor-
ne. A stale musel mysliti ma
Dorku. A jak mu to pripada-
10 divine. Teprve diva dni j
znal a mel il rad, re by pro nj
mic nepripadalo "a tezko. A
nicku Una uz Ia skoly, byvala
mu vzdycky mila, ale tax il rad
nemel jake Dorku.
Podobne myslenky mela Dor
ka varfc v kotlfku brambory,
,jez matka pTinesla cd KlimesG.
Chvflemi zavrtel ahlavou. CO
hochG hezkych ona w videla!
Mnoheho hezkeho cikana re
spTatelenych tlup, mlade pany
We meste a lecktereho svarne-
no myslivce ,kdyz S nebozt1kem
tatkou taborfvali V les1ch, ale
zadny il nezapadl do srdce tax
jake tento selsky hoch. Nebyl
Jarda prvnf, ktery il lfbal. PG-
sobilo il vzdycky zabavu, kdyz
nekdo stall o jejf hubicku. A
rikdy sc nezdrahala. Ale nj
kdy take pc polfben1 netouzila
a nikdy mem nespatrovala
zvlaStniho pozitku. Mela jen
radost, re pc mem touzf JIM. A
lie u tohoto hocha bylo tomu il
nak. Jinak on il lfbal nez ii,
s nimiz Sc setkala ma pouti a
kteTi il koupili balfcek marci-
panu a zadali "a nej hubicku.
To il pTipadalo zabavne a dala
il ochotne "a mlsky, jake pre-
devc1rem Jardovi "a buchty.
Ale kdyz cd neho predevcfrem
odesla, bylo il nejak divine.
Rozpominala Sc. Jarda l1bal j
prece jinak. Touzila pc jeho
dalsfch polibcfch, mela touhu
lfbati no sama a spocinouti v
jeho narucf a c1tila sc potion
stastnou, kdyz k tomu doslo.
"To je laska," Tfkala 81. LAS
ka, o n1z mne tatka ucil zpiva-
ii, O nfz ffkal, re O nj zpfvajf
ptaci v mesfci mali, O nlz Wy
pravoval, re nase matka k Will
nj nasledovala no ma pout siry-
mi kraji, &C opustila v Uhrach
sveho tatku, bohateho obchod-
nika S konmi, a S nas1m tatkou
trpela pax stale jen nouzi. Je
to laska. w tomu rozum1m."
A Dorka Sc spokojene usmala.
Poznala konecne lasku.
Pr obede neZm1nil sc KlimeS
CO mu cikanka chtela, Kline
sova take nepovfdala, re j da-
la brambory, zalezitost tato
byla ob6ma prflis nepatrnou,
ably o nj rozpradali hovor; tax
Sc tedy Jarda nedozvedel, jak
Dorka pTeckala v noel bouTku.
Ale myslel ma to stale a pGso-
bilo mu to dost starost1. Odpo-
ledne pokracovalo Sc v mlace-
nj a Jardovi nezdalo Sc odpo-
ledne nikdy tax dlouhe jake
dnes. Konecne nachylilo Sc
slunce k zapadu, Klimes "a
hvfzdl, ably Jarda zastavil ko-
ne, potion Sci "a rob stodoly a
rekl: "Vypfahni! W toho ne
chame. Name dost!" Zatfm
CO Jarda odvadel kone do sta
.je, Klimes prohl1zel nekolik
pytlG vymlaceneho zita, nabral
hrst zrnf a Tekl zalibne: "Je
pekne. Loni takove nebylo."
Kdyz odesel do svetnice, zasti-
hi tn uz Jardu, ktery Sc myl a
svlekal pracovnf odev. Celed
v stodole, ably uklidila
Pc veceri chvatal Jarda
k lesu. Dorka tn jeste nebyla,
ale spatril il "a chvfli, jak Wy
skocila z vozu a spechala k ne
mu, kynouc mt uz z daleka ru-
kou. Videl, re je dnes lepe o.
blecena, a take stTevfce mela