Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1939-10-13
Ma jafe a v podZimu
ROMAN. NAPSAL EORICH

NAPsAL BEDKICH MORAvEC.

sill ST MllOSlav a vytreStenym
zrakem hltal ladny zjev div
Gin. V tom vysel re salu mia
dix, jehoz bezvyrazne tvafi do
celia neslusel nacechrany Was,
sci primo k dfvce, chopil il "a
ODE ruce a pohybuje telem Sc
strany ma stranu, zabral Sc s
nj v hovor. Odpovidala mu u
smivajic Sc ma neho, jake pred
nekolika okamziky ma Milo
slava.
Miloslav trhl sebou ted mr.
zute a pocftil v srdci nejakou
horkost.
"Slecno," obratil Sc k ucitel-
ce, "znate tn dfvku?"
"Kterou?" tazala Sc ucitel-
ka udivena, re feditel mlsto
pokracovani v zapocatem no.
voru klade il takovou vsedni
otazku.
Musel il delsf chvfli ukazo-
vati, kterou divku mysll, ne
bot stale jich v chodbe neko-
lik.
eta, s nfz Sc bavf tamhle
ten mladfk!"
Ucitelka Sc usmala takovym
1smevem, jehoz vyznam lie
Itezko v~ysvetliti: "Je to Anicka
zalska. Vase sousedka. Mali
domek Ia mostem nedaleko
skoly."
Miloslav stale hledel ma div
ku. Obraz predmetu jeho pr
vni lasky vystupoval mu stale
urciteji pred dusevnim IRA
KEN, nablral stale urcitejslch
obrys1G a barev; Miloslav videl
v duchu z%vecnelou Anezku, a.
lie nikoliv jake vdanou selku,
ale Anezku z dolby, kdy V ne
deli odpoledne sedavala S MIN
pod zrfceninou hradu. I ten
kousek krajiny, V nemz prozil
nejstastnejs1 okamziky sveho
zivota, zjevil Sc mu v dust. vi
del zriceninu ozarenou stun
Gem, vysoky smrkovy les vod
kopcem a pres les v nevelike
vzdalenosti svoje rodiste. IDA
10 Sc mu, re Anezka specha k
nemu prGsekem S tim usme-
VEN, ktery mu vzdycky byl
tax milym. A V tie chvfli HE
della Anicka zalska k nemu
pres rameno toho hocha a u
sm1vala sc milounkym .usme-
VEN. Snad usmev platil no.
chow, S nfmz Sc bavila, ale Mi
loslavovi Sc zdalo, re usmev
platf jemu.
Vzdychl 81 z hluboka a "a
Septal: "Anezko!"
Ucitelka vyslala k nemu u.
diveny pohled.
Zdalo sc il, re preslechla
jeho slova Sunni a hovoru.
ktery chodbe panoval. Mi
loslav Sc rychle vzpamatova]
a uvedomil 81, kde Sc naleza.
Ably zakryl svoje rozpaky,z Yep.
tai Sc ucitelky: "Kdo je ten
mladlk, S nlmz Sc ia dlvka ba-
viz"
"Jisty Prochazka," odvove.
della ucitelka nedbale. "Hraje
zde V blu, ably 81 neco privyde.
lal k malemu platu, ktery ma
jake obecnf plsaf. Nevidel
jste? Hraje v te zdejsl kvika.
We hudbe housle?"
"Nevsiml jsem 81 no." odpo-
vedel Miloslav.
Ma tom hochu mu nezaleze-
10; musel stale pohlizeti ma
ten ivy obraz Anezcin. Uci-
telka byla Prazanka, zvykla
ma vyborne orchestry v praz-
skych biografech, smyccove
kvarteto zdejs1 bylo il ovsem
jen kv1kavou hudbou.
ZaZvonilo Sc ma Znamen1, re
Dude v predstaven1 pokraco-
vano.
pane fediteli, pojdme 81
sednout!' vyzvala Miloslava
ucitelka, "abychom nemuseli
sva mista hledati pc tine"
Postavila ma still v chodbe
lahev a sklenicku cd vypite IL
monady, ktere dosud drzela v
rukou a obratila Sc do dvef1
salu. Miloslav musel il nasle-
dovati, Sci stale Sc ohlfzeje ma
Anicku zalskou. Kdyz usedl
ma sve m1sto, dfval Sc stale Ike
vchodu do salu, chteje il jeste
spatriti, az sem vstoup1, ale
chvili pc tie shaslo svetlo, ODE
censtvo hrnulo sc do salu pc
tine, protoze pred pokracova-
MIN predstaveni byly promfta-
ny jeste reklamy, a o ty nikdo
nestal. Kdyz potion pc jed
pOYo J11,, col oou6t1ap MI