Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1939-01-20
ROMAN re VSI.

ZndH1ONdl VIIlCCh d uSh1AO1 sc
opovrzlive. "Marenka, re pry
je Una, tax il tedy odvedli S Sc
bou a jeSte nenf donna"
"Marenka odesla S nimi?"
zadivila Sc Havelkova.
mo, ably jim ukazala, kde ty
kytky rostou," vysvetoval Vim
eek. Myslil 81, re uz rekl dost,
odvratil Sc tedy cd hospodyne
a stole ma zebTinaku, naboda-
val snoopy ma podavky a hazel
je ma patro, kde je zjednana
delnice rovnala Kdyz Sc pc
chvlli obratil, ably vzkrikl ma
kon6 zaprazene V zebrinaku,
kterf byli nepokojnf, protoze
ma ne dorazely mouchy, Havel-
kove tn jiz nebylo. Odesla do
stavenf, odstrojila Sc, vzala 81 z
trouby sporaku obed, ale nepu-
stila Sc do j1dla. Nejak il chut
pfesla. Chodila zamyslena pc
sv6tnici a 1--WE rozhazovala ru-
kama. "To je hloupe. Tue
hloupe. Zrovna dnes musela
jsem Sc do mesta vydati, kdyz
on prisel k nam. re jsem jen
nebyla doma! Ia holka mohla
jfti S profesorem sama ma ty
kytky a soltyna bych tn byla
zdrzela. Tfeba bychom Sc dnes
byli domluvili. Donna bych by
la smelejsf, nez tenkrat u neho.
Kdo vi, kdy Sc zas takova PRIZE
zitost nahodi. Ale KIDD by 81
byl pomyslil, re on Pride k
nam?"
Ease nekolikrat pTebehla
sv6tnici V rozcilenf, pax Sc "a
stavila u okna a pTemftala :
"Jiti "a mimi? Slo by to. Dalo
by sc to omluviti starost1 mat
cinou O dfte. Ale kan? Kde
jsou? A ten hloupy Vincek a.
nj neTekl, kan sli. A ted tn
nenf, abych Sc no mohla zepta-
ii a KIDD vi, kdy zas S f1rou pri-
jede. Ale MONA, re Sc sem vsi-
chni vrat1."
Myslenka tato celou il vzpru-
lila. Priskocila rychle k zrca-
dlu a podivala sc do neho. Me-
la oblicej do ruda zardely cd
chGze Ia polednfho vedra re
stanice dom1. Tia cerven zdala
Sc il sprostou. Prinesla tedy
krabicku S pudrem a We chvili
byla nepTfjemna cerven zaze-
hnana. Potion odnesla j1dlo
zpet do trouby a pTevlekla Sc
do jine sukne a bl6zy. Napo-
sledy upravila pred zrcadlem
svGj ices, a kdyz S tim byla no.
tova, stoupla 81 k oknu a ceka-
Ia, vyhl1zejfc stale ma silnici.
MaTenka dovedla oba pany
ma mista, kde rostly hledane
rostliny; professor Sychrava byl
nadsen, kdyz tn vzacne exem-
plaTe skutecn6 nasel, ale po-
tom vytasil Sc svymi poznam-
kami a prosil Marenku, ably no
vodila i pc lokalitach jinych
%rostlin, O nichz Sc We sve praci
zminoval zv6cnely professor
soltyn, a tax Sc tedy pouha wy
chazka zmenila We sk~utecnou
v6deckou exkursi. Sychrava
psal, zaznamenaval a posedaje
ma mezn1ky, stare krtiny nebo
ma meze, vyptaval Sc MaTenky
a ona mu ochotne odpovfdala a
sdelovala, co il o veci bylo INA
me. Soltyn, doprovazej1c1 praz-
skeho profesora z pouhe zdvo-
filosti, nebo snad take z ohle-
du, re Sc jednalo O pamatku je,
no stryce, byl ma cele tie vychaz
&c neucastnenym divakem.
Rostliny a vedecke jich po-
pisovan1 a urcovanf byly pre-
neho jiste vec1 tuze malicher-
nou, ale pres to- ~vychazka he
do jiste m1ry prece jen zajfma.
la. We chv1lfch, kdy Sc Mafen-
ka zabrala v ucenou rozprav-
ku S profesorem, pohl1zel ia nj
soltyn upTene. Nehnul Sc slice
ami tab v jeho ledovem oblice.
il, ale prece jen bylo z jeho po-
hledu zjevno, re Sc div1 vedo-
mostem MaTencinym, u dfvky
tax neobvyklym.
Kdyz We vsi odzvonili poled-
ne, Soltyn trhl sebou mrzute q
oslovil Marenku: "Slecno, cd
volali jsme vas cd obeda, zajis.
t6 uz mate hlad a my vas tax
bezohledne vod1me S sebou."
MaTenka Sc jen usmala.
"Nejsem hladova. NeraGte
Sc ma mne ohl1zeti."
A tn professor Sychrava ma
hl6dl take, re silly dfvciny pre-
pima a hOnem DOV1dal. "Je