Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1939-08-11
Ma jafe a V pOdZimu
ROMAN. NAPSAL BEDMCH MORAvEC.
NAPSAL BEDRICH MORAVEC.

nenl. JSem proSVoOcon,
re Sc YAM ia nemcina dobre
hodf, kdyz zivfte matku. Ia
kazdou tTfdu je totiz sto fla
tych rocne remunerace."
Oci Miloslavovy zasvftily ra-
dostne. Ale pc chvili zacal sc
nepokojne vrteti ma zidli. "Pro
sim, pane ffdic1, nebude-li pan
kolega Matousek c1titi Sc po-
skozenym, kdyz mi Dude muset
postoupiti vyucovanf nemciny
We vsech trfdach."
Rldfcf Sc nepatrne usmal:
"Myslite jake k Will usle remu-
neraci? Ami nejmensfm. Pan
ucitel Matousek zbav1 Sc mem
ciny rad. Nepotrebuje tohoto
nepatrneho pr1spevku. Ma ma
namestf dvoupatrovy dun, KITE
ry vyzenil. Ale VAN Sc to hodf
dobTe. Vzdyt on yam to pow
sam"
Byly projednavany jeste ne
ktere formality a Miloslav vra-
eel Sc dom1 v nalade opravdu
rGzove.
Matka ocekavala no s jistou
nervositou, vedouc, re ma tom
to prvnfm predstaveni mnoho
zalezf. Ale tvar jejf Sc vyjas-
Mia, kdyz spatrila syna vstupu
jfciho do noveho bytu S vyra-
zem spokojenosti v obliceji.
Sotva odlozil zimn1k a klo-
bouk, uchopil matku Ia ODE
ruce: "Mamicko, pamatujete
Sc, jak jste sc nam smavala,
kdyz me tatfcek ucil nemcine,
kterou pochytil We V1dni?"
Usmfvaj1c Sc, pohllzela mat
ka ma syna, ale nerekla mic, ne
vedouc, kan slova jeho Mir.
Nebo snad v te chvlli vzpom1-
nala ma stastne vecernl hodi-
ny, kdyz muz pc praci sedel Sc
synem u stolu a vysvetloval
mu, jak Sc CO Tekne nemecky a
maly Slavek to pc mem trpelive
opakoval tezkym jazykem, az
mnohdy musila tajiti smlch.
"a vzpom1nate, mamicko,
jak jsem pred dvema lety pre-
kladal z nemciny roman a do
stall jsem "a ten preklad pet
zlatych honorare, a Wy jste mi
tenkrat rekla, re Sc mi ia nem-
Gina malo vyplacf?"
Stara PAM Sc Ease usmala,
ale tentokrate jaksi rozpacite
mo, zdalo Sc mi to byti malou
odm6nou Ia praci, ktera VIVA
dovala cely mesfc psani dlou-
no do noci. MGj neboztfk, kdyz
pracoval diva nebo tri dni pill
ne, vydelal take petku a nemu-
sci pri tom namahati hlavu a
delati do noel"
"a vidite, mamicko," ozna-
moval Miloslav radostne, "ted
mi ia nemcina Dude dobra. Ne
budu mfti We meste jen O pade-
sat zlatych rocne vic ma sluz-
mem, ale take o tri sta Ia vyu-
covanf nemcine."
"Zaplat pan bGh," stara pa
nj 81 %spokojene odychla. "Ne-
budeme muset tedy poc1tati s
kazdym krejcarem. A ty bu-
deS ted spokojenejs1, kdyz uz
tn holku nikdy neuvidfs a ne
budeS 81 stale p%fipomlnati, co
tt vyvedla."
Miloslav Sc zasmusil: "Ne-
patrili jsme 81 ,mamicko. Budu
ma svou lasku vzpom1nati je-
nom jake ma Fly SEN"
"A mGj zlaty chlapce," mat
ka zakyvala vazn6, hlavou," na
sen Sc zapomene rychle, proto-
re to byl jen sen, ale ma skutec-
most sc tax snadno nezapom1-
ma"
Miloslav pokrcil rameny, W.
navajo pravdivost matcinych
SLOW. Cftil pravdivost v srdci.
Nekolik dnf zbytku Vance
mich prazdnin zamestnavali Sc
syn i matka 1pravou bytu. V
tech dnech mluvili stale jen O
novych dojmech, jimiz ma ne
pGsobilo mesto. Jednoho Ultra
prinesla PAM Zabranska rohll-
ky a usmivajfc Sc, oslovila sy-
ma: "Koukej! I Sc snfdanim
jsme tn We vyhode. V Hradisti
musela jsem mleko ma kavu
shaneti hned vecer pc statc1ch,
nekdy musela jsem jiti tfeba
Ike tfem selkam, nez mi nekde
mleko prodali; tady 81 rano
doskocim k mlekarce a nemu-
sim Sc o mleko doprosovati. I
S pecivem je to zde leps1. V
Hradisti pekl pekaT rohliky
jen ma nedeli, dostali jsme
w Il yoh11Lu ION VI n 81