Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1939-09-08
R o M N

tinsky prve pred cikany byl
postavil, a ucinila radny dou-
SEX.
Kterysi soused oddechl 81 z
hluboka a Tekl: "Clovek tomu
nerozumi, ale je to hezke."
"Zpfvala isl hezky," rekl sta
~ Klimes cikance. Jarda po-
citil V srdci spokojenost. Dor
Gin zp6v l1bil Sc vsem, to no te-
Eilo, jakoby Sc to tykalo jeho
sameho. Potion str1dala Sc hra
l'epkova S p1snemi Dorcinymi
do dewitt hodin. Pojednou KITE
rysi chasn1k zvolal: "Jestli pax
by Sc. pri tom dalo tancovat?"
Kdyz potion Pepek spustil
veselou pfsen ,nekterf chasn1ci
chopili devcata a zacali upro-
sired svetnice mezi stoly tanci-
ii. Neslo to dobTe. Pro Sou
PAM a dupot bylo hudbu malo
slyseti.
Starry Klimes 81 najednou
vzpomnel, re by sc tomu dalo
cdpomoci a zavolal hostinske-
no:
"Ty! senkyTri! POSI- pro PAL
daveho Jirku! At sem jde S
kladynetem! Uvidfte, re to
p6jde dobre dohromady!"
"Jen jestli je doma," nami-
tai hostinsky.
"Ale je," oval Sc obecn1 sta
rOsta. "Predevc1rem no prive-
dill"
"Jestli uz zas neulit," mfnil
Ease h~ostinsky.
"Jen pro neho posli," mari
zoval KlimeS. "PTed vecerem
sci kolem m6ho statku. V pa
stusce tedy je."
Asi pc desfti minutach vessel
do hospody Jirka, pOuzdro S
klarinetem V kapse kabatu.
"Sedni a hrej tamhle S cika-
nem!" oslovil Klimes vstoupiv-
siho. Jirka Sc pod1val ma ci-
kany S podivnym 1smevem. Pc
PEEK sc mracil, Dorka Sc ohled-
la stranou. Jirka usadil Sc
klidne vedle Pepka, vynal kla-
rinet z pouzdra, ~sestrcil jeho
Oily d~ohromady a zkouSel pax,
jestli jeho nastroj lad1 S cika-
novym. Nekolik SLOW rekl tise
Pepkovi a V nejblizS1m okam-
ziku ozvala sc skocna.
"No, nerekl jsem, jak to pGj-
de ACKNOWLEDGEMENTS Klimes
hrd6. Soused6 prisvedcili. Sku
tecne, vriskavy zvuk klarinetu
s brucivym hlasem kobyl1 hla-
Wy tvorily dohromady prfjem-
nou hudbu, ktera Sc hezky po-
slouchala, a pri n1z Sc take do
bTe dalo tancit, jak chasa svor-
ne usoudila. Sousede odtahli
stoly dale k st6nam, ably bylo
uprostred svetnice vic m1sta k
tanci.
Dorka sedela vedle obou hui
debn1kG, hled1c upTene ma Jar
du. Porozum6l il, vstal a Wy
wal il k tanci. Vrhla Sc mu v
naruc hned, a uz byli kole.
Pf1tomnf dlvali sc ma tento pa
rex trochu udivene. Zadny z
pT1tomnych svobodak1 netrou-
fal 81 cikanku witt k tanci, vsi-
chni Sc il jaksi bali, a tenhle
Jarda KlimesG Sc il nebojf. O.
vsem, hezc1 holky v hospode
nebylo. A jak ia cikanka tan
c1! Skoro sc IDA, re Sc ami re
me nedotyka. Zrovna jakoby
il Jarda nesl narucf.
Y tom ohledu nell trOchu
pravdy, kdo tuto myslenku me-
Ii. Dorka visela ma Jardovi
jake pijavice, tiskla sc k nemu
svymi plnymi nadry a Jarda,
jake opily, tiskl il k sobe a le-
tel S nj senkovnou. Ma vsecko
kolem sebe zapomnel, jenom
to vedel, re ma v narucf Dor
ku ,ktere dnes fekl, re il ma
rad, a c1til ted, re je to pravda.
Jirka nadouvaje tvaTe k pras-
knut1, jak foukal do klarinetu,
mel oci vypoulene, a ty jeho oci
sledovaly stale Dorku. Co z
ieho oc1 vyz1ralo, poznala Dor
ka, kdykoliv Sc Sc sym tanec-
n1kem mihla kolem klarinetis-
ty a letmo mohla pohlednouti
do jeho obliceje.
CARL, pitomec," pomyslila
81 a zasv1tila zlostne ocima."Co
Sc mne ten pajda uz naprona-
sledoval a ia bych pTece O ne
no ami stTev1c ~neutTela. Jeste
nam zde vsechno zkazi."
A do bronzova opalene cflko
Dorcino s~vraStelo Sc mrzute.
Ale kdyz pohledla do obliceje
Sv6mu taneGnfkOVi a SnatTi1a