Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1939-01-06

ruku, ZpOla SeQ1c a ZpOla le-
zic, d1vala Sc "a Soltynem, az
no jejfmu zraku zakryl les.
Potion sc otocila k ostatn1m
zenam, kter6 zatfm uz hovori-
ly jen o obycejnych vecech.
Vincek sedel ma dvore ma re
bTinovem voze, natural konske
postroje n6jakym cernidlem a
chomouty, pochvy a oprate
rozvesoval pc zebTinach, ably
to M slunci brzy oschlo. Byl do
sve prace zabran tax, re ami
nepozoroval, re do vrat vstou-
pill CHI clovek, dosel az k nemu
a chv1li no pozoroval. Teprve
kdyz Sc zeptal: "Je PAM Ha-
velkova doma?" Vincek rych-
lie zdvihl hlavu, ale trhl sebou
pTekvapenfm, spatTiv tazatele.
Stall pred MIN Soltyn.
Nejakou chvfli prohlfzel 81
tajuplneho muze, potion fekl:
"PTed chvfli byla hospodyne
We svetnici. Vyj1ti jsem il ne
videl."
soltyn kyvl hlavou a kracel
Ike sch1dk1m, ktere vedly ma
zasep. Ale Havelkova no uz
spatrila a zaslechla otevrenym
oknem take, re sc pc nj pta.
Nebylo casu pTemysleti, co no
k nj vede, ale pTece zbyla j
chvilka, ably Sc ma tn zvlastn1
navstevu pripravila. Honem str
hla sc sebe trochu uSpinenou
kuchynskou zast6ru a priskoci-
la k zrcadlu, ably Sc pod1vala
je-li jejf ices v poradku. Pra-
We tax rychle odskocila cd zr-
cadla a jala Sc rovnati nadobf
v polici. V tom soltyn zakle-
pal.
"Volno," Tekla Havelkova.
Ma hlase bylo il znati rozcile-
nj. Pc Gem davno touzila, sta
ne Sc V nejblizs1m okamziku.
Davno Sc uz O Soltyna zaj1ma-
la, pTala 81 setkati sc S MIN a
promluviti S MIN, ale doposud
Sc il k tomu prflezitost nena-
skytla. A ted pTichaz1 sam.
Havelkova musela z hluboka
vydechnouti, ably upokojila
prudce bus1cf srdce a zapudila
napadnou cerven z tvaTi.
"Dobry den," pozdravil Sol
tyn vstOupiv.
"Dobry den a pekne vitam."
Havelkova zrovna hltala O.
Gina postavu vstoupivsfho. To
byl tedy frajmauer, O nemz &C.
Ia vesnice mluvila, ale on S nj
kym.
"Prichazfm s prosbou, PAM
H~avelkova," zacal Soltyn.
Havelkova sc usmala a pTi-
strcivsi zidli doprostred sv6tni-
&c, rekla mu ma vsi obvyklou
zdvoTilost: "Posadte sc u mas"
"D6kuji, hned zas pGjdu",
Tekl Soltyn ledovym hlasem.
"PotTebuji pro kone ovsa a mo
je hospodyn6 mi Tekla, re ma
tie jeSte lonskou zasobu, pros1m
vas tedy, jestli byste mi asi diva
Gently ovsa prodala."
81 to Sc NIUE stati," svolova-
la Havelkova. "Ovsa mann
dost. Ale posadte SCI"
Soltny obradne usedl. Havel-
kova neusedla proti n6mu, jak
je takovych pTfpadech oby-
cejem, nybrz stoupla 81 prot
MENU, ably mohl dobTe pozoro-
vati jejf postavu, jeji pine iva
ry a jejf krasny oblicej. Ale
Soltyn Medal Sc m1ti porozu-
meni pro jeji vnady, snad ami
nepochopoval poc1nanf jejiho,
nebot tazal sc docela klidne
"Tedy byste mi owes prodala ?
A kolik byste zadala "a cent?"
Havelkova Sc ma neho svGd-
ne usmala. 80 cenu sc domlu-
vine. Bozfnku, vzdyt jsme sou
sede. Jen mi Tekn6te, kolik O.
visa chcete, dam no Ultra name
riti a mil celedfn YAM no pfi-
veze."
"Rekl jsem diva centy," cd
povedel. Gale mann rad, abych
vedel cenu toho, co kupuji. Byl
bych VAN tedy vdecen, kdyby-
ste mi hned rekla, kolik "a
cent zadate."
Havelkova Ease ma neho tax
svGdne pohledla a povfdala, u
sm1vaj1c Sc: "Snad nemyslite,
re vas pretahnu?" To, to. Ne
jsem ketaska. Doposud jsem
obil1 z volne ruky neprodavala,
nev1m tedy, jake jsou dnes &C.
ny. Ale budte ~ujisten, re Sc
hned Ultra zeptam, jaka je ma
ximaln1 cena a budu YAM owes