Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1939-07-28

pOvinnost. MnohOkrat vZpOm-
mel 81 ma slova strycova a pax
Sc jen usmal: "Nejsem place
nym otrokem. Stryc tomu ne
rozumel. Videl jen povinnost,
nevidel vsak radosti, kterou clio
vek ma z dobre vykonane po-
vinnosti. A je-li penezita Cd
mena mala, jest tato radost cd
menou mnohem vets1. Clovek
must svdj stav chapati z ideal
nj stranky, chce-li byti pfi mem
spokojeny. Chlebar je ovsem
nespokojen stale"
A kdyz v takove nalade pfi-
Sci re skoly domG, nutilo no, a.
by zasedl ku psanf a vtelil svo-
je myslenky We slova. Psal sta
lie a honorare "a jeho ltierarnl
prace tvoTily mimofadny pf1-
jem.
o pouti ustrojila matka tro-
chu leps1 obed a Miloslav Sci
pax Ike hradu. Zasedl ma OBJ
vykle m1sto a rozevrev kn1zku,
jail Sc c1sti. Ale dlouho necetl.
Pres kopec, ma nemz zr1cenina
stala vanul chladny vftr. lima
roztfasla Miloslava, takze ne
vydrzel sedeti. Vstal a zastr-
civ knihu do kapsy, rozhledl Sc
DO Okoli. Pohled nebyl vabi-
w. Docela jinak to tn vypada-
10, nez kdyz sedaval s Anez-
kou, kdyz 81 tn povfdali o sve
lasce a osnovali plany do bu-
doucnosti, ktere ted lezely V
zT1ceninach jake vetcha budo-
va sc spatnym zakladem.
Ami hlasek neozval Sc v le-
Sc - pevci, kterf tn jindy kon-
certovali, odtahli a wall svoje
pfsne s sebou do vzdalenych
krajin. Traviny a kvety byly
uz spaleny rannymi mraz1ky.
ma kerich sc modraly trnky a
rdely Sc dozravajici sipky. Ma
bucfch bylo listf uz cervene, ma
dubech sede, a stare jasany pTi
zdi hradu byly hole. Kdyz Mi
loslav pohledl k obloze, spatTil
jen sede mraky, ktere nepTetr-
zitym proudem tally do dalky
a dole pc kopci sumely lesy,
jake by tahlymi vzdechy vzpo-
m1naly zasle krasy. Take Mi
loslav 81 ted vzdychl: "Je tn
smutno! W sem neprijdu."
Volnym krokem jail sc sestu-
povati pc halde spadaneho z
hradu kamen1 a rozmetenych
balvand. Ale pc 1voze nesel,
Tato costa byla by mu pfipomi-
nala zmizele blaho a on chtel
ma ne zapomenouti. Uhnul v
levo do lesa a pressed stojatym
lesem, kracel pc mezi poll k
silnici. Vysel ma nj daleko pod
mesteckem a prochazkou ub1-
raj sc k domovu. Potkaval ven
kovany vracej1c1 Sc z pout, ne
kdy potkal jinocha S d1vkou.
Takovy par milencG byl vzdyc-
ky uflceny cd lance a ruku v
ruce Sci "a sm1chu a veseleho
hovoru. Miloslava vzdycky bo-
do u srdce. Litoval uz, re W.
sci ma silnici a neSel dom1 il
nou cestou.
Podel pTfkopu sla ma opac-
ne strane silnice nejaka zena.
Miloslav ida sc sklonenou hla-
YOU, zrak upTeny pred sebe ma
zem, hrube 81 il nevsfml. Kdyz
il minul, ozvalo sc "a MIN vo-
lan1: "Slavku!" Trhl sebou, ia
ko by zhava strela uderila no
do prsou; %stanuv, ohledl Sc.
Vsecka krev hrnula Sc mu do
obliceje. Usm1vaj1c sc stala
prot nemu Anezka. Hledel ma
nj jake ma pr1zrak. Srdce mu
pri tom busilo, div, re neprora-
zilo hrudnik. Nez sc z pTekva-
peni vzpamatoval, Anezka pre-
sla pres silnici a stale Sc usm1-
vajlc, pravila: "To jsem rada,
re vas vidim. TAX dlouho uz
jsme Sc nevideli. TEST vas, re
jsme sc sesli?"
Stala tesne pred MIN a JEFF
krasne oci hledely ma neho, ia
ko kdysi.
Zahledel sc do Mich vloziv
ruku do JEFF nastavene pravice.
Ano, v tech ocfch spatroval
kdysi svoje nebe.
Vztahl ruku rychle zpet a
fekl tise: "Nikoliv. Nine by by
10 milejs1, kdybychom Sc uz do
smrti nebyli sesli."
Oblicej jeho nabyval opet
pfirozene barry a tepot srdce
Sc tisil.
proc, Slavku? Wy mne vidf-
tie nerad? Hnevate Sc ma