Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1939-06-02
ROMAN re VSI.

nj zaznamu V pozemkovych
knihach. sla pesky, nechtfc
potah kon1 brati Vinckovi, ne
bot by1o jeste plno prace v po-
Itch a jaro ma rychl6m pocho-
du. Dopoledne sve zalezitosti
Vyf1dila a pc poledni vracela
Sc k domovu. Hned "a mestem
potkala Soltyna.
"Vedel jsem, re jste We me-
ste a Sci jsem YAM naproti, :"
fekl, podavaje il ODE ruce.
"A hodne daleko," usmala
Sc blazen6.
Kdyz mu podala ruku, ucho
pill il do obou svych a ma dlou-
hou chv1li il vTele tiskl: GA
bych mohl dele S vami ifti.
Nam YAM mnoho co T1ci. Ma
fenko, must byti jasno mezi
nami."
Pustil jejf rucku a .vykrocil a
Ona Sla Sc sklopenou hlavou a
nepOkojne tlukouc1m srdcem
pc jeho boku. Co il Tekne?
Ale Soltyn dlouho mlcel. Patr-
ne srovnaval 81 myslenky, ne
. v6da jak zac1ti.
Re zalesn6neho chlumu po
lev6 stran6 silnice ozvala Sc
kukacka. MaTenka sc z~astavi-
la a naslOuchala. Take Soltyn
Sc zastavil, rozum6l. MaTenka
pocitala, kolikrat kukacka "a
kuka. Kukala dlouho. Kdyz
ustala, obratila sc MaTenka k
Soltynovi, usmala Sc a navazu-
JIG ma znamou pov6ru, Tekla:
"Slys1m .kukacku letos poprve.
Kuka nam celou Tadu stast-
nych let"
Zavrtel smutne hlavou a Cd
poroval: "Jenom yam, Maren-
kO. Pro mne uz v1bec neni
St6st1 ma sv6te."
Pohledla mu do ocf takovym
pohledem, z n6hoz musel Wy
clsti cele to stestf, O n6mz po-
chyboval. ZaT.la z je.jich Deck
Oddana laska, ktera mu slibo-
vala vsechno; mohl jen rozpTa
hnouti naruc, a MaTenka by Sc
mu byla S jasotem vrhla IA pr
sa. V nejblizs1m okamziku
sklopila oci a zacervenala Sc.
z jeho oc1 poznala, re toho Sol
tyn neucin1. Wal il "a ruku
a vedouce Sc, kraceli liduprazd
nOu silnic1. Kolem mich jasala
pT1roda We SVEN probuzenf, a.
lie oni toho nevid6li, nebot ma
duSe jim padal podivny smu-
tex. Marenka tusila, re dnes
mluv1 S milovanym muzem ma
pOsled a pTedtucha tato svira-
la il srdce hroznou bolestf.
A Soltyn pojednou pocal no.
vofiti, ale takovym hlasem, ja-
ko tenkrat, kdyz j vypravoval
o SVEN sib1Tskem dobrodruz-
stv1: "Marenko, vim davno, re
mne mate rada a pTiznam sc
YAM, re jsem vas pocal milova-
ii hned onoho vecera, kdy jste
uchopila Haven me kulovnice
a strhla il cd Gle. Proc jsem
81 vas zamiloval? Videl jsem
pTece "a sv6ho bludn6ho 1.-Two
ia tis1c zen, ale zadn6 jsem ne
miloval, ale vas jsem sc naucil
ctfti, poznav vase este srdce,
nesobeck6, zvlastn1 srdce, KITE
re miluje bez narokG. Ano,
bez narokG. V tom je krasa."
Ma chv1li Sc odmlcel. MaTen-
ka neodvazila sc vzhlednouti k
n6mu. CO z toho Dude? Tedy
il miluje? Jak to ted skonc1?
C1tila, re il chv1lemi tiskne ru-
ku, ale uz Sc necervenala. Hla-
vinku m6la svesenou a ma smu-
the tvaTince bledost. Je ko-
nee, to je jist6. Ale jaky bu-
de? Nebyla to u nj zvedavost,
takovy dusevni vzdor,
ktery dychtil pc poslednl rane,
ably bOlest byla 1plna a ustalo
povlovn6 mucen1. Dychala
zrychlen6 a povrchne, kdyz
Soltyn pokracoval: "Jsem do
brym znalcem lidf a Wy jste
bytost tax cista, nepokrytecka,
ktera Sc pretvaTovati nedove-
de a proto mi vase oci davno
prozradily, re n'ne milujete
jake ia vas. Snad jsem to We
del drive, nez w jste nabyla
jasneho pojmu o svych citech
Ike mne. Kdybych vas ted pro-
sill, abyste Sc stala moi zenou,
vim, re byste mne neodm1tla.
Byl bych ma vrcholu sveho Ste
stf, a ia pc tom stestl sahnouti
nesm1m!"
Posledn1 vetu pronesl jake
vykTik bolesti. Mafence Sc "a
tail dech. Ale Soltyn uz Ease