Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1938-07-29

LAOAA 80 ~
XII tento. lies je prece jen tu-
re vzdalen a kazdodenn1 j1zda
by mladeho pana unavila. Dou
fam, re tT1nedelni pobyt v les
MIN vzduchu 1plne postaci k
vyl6cen1 nemoci a Dude mi ia
Ike mono lepe Sc sym zakem
studovati, kdyz budeme spolu
samotni."
Gale te lesnf opustenosti
Dude YAM obema smutno," mi
nil hrabe.
"Mne smutno nebude," u
small Sc Jarmil. "Neracte "a
pom1nati, re jsem basnfkem a
budu Sc tedy cftiti stastnym u
prostFed velebne pTfrody. Bude
pax mojf starost1, ably Sc MIA
d6mu panu hrabeti v lese ne
styskalo a ably Sc tn necltil O.
Samelym.
Leto chylilo Sc ku konci, ale
jeste byly krasne dny a Jarmil
s Alfonsem meskali dosud v
myslivne. Snad Sc Jarmil Sc
svym zakem schvalne do samo-
ty uchylil, ably poznal jeho po-
vahu a pTipoutal no ma sebe.
Skutecne sc mu to podarilo.
Alfonso pfilnul ku svemu uci-
tell kratkem case celou dust.
Naslouchal skoro zbozne jeho
vykladGm, ktere Jarmil dopro-
vazel vzdycky poetickymi a
nadsenymi obrazy, tax re bylo
cititi, re rec jeho pryst1 Sc srd-
ce a proto take mladeho hra-
bette neminula ucinkem. Hrabe
Pasagnoli navst6voval mysliv-
nu velmi casio a vracel Sc vzdy
cky do zamku p~otesen. Syn je-
no ucil Sc rad, protoze Jarmil
dovedl mu uGivo vpravovati
zajfmave a poutave, ale Alton
so take znatelne zotavoval sc
t6lesne a hrabe byl vdecen ma
hode, ktera mu Jarmila pTive-
ola, jsa uz presvedcen, re Jar
mil je nejen dobrym ucitelem,
nybrz i dovednym lekarem.
Jednoho dopoledne meskal
Jarmil Sc svym zakem v lese.
Sedeli pod rozlozitym dubem
ma 1patf omsene skaliny, ko-
lem niz bublal potok. Bylo to
rozkosne mistecko. Jarmil W.
svetloval neco z knihy a AL
fonso MAZE lokte opTeny o ko-
lena sveho ucitele, hledel mu
upTen6 do oc1 a naslouchal po-
zorne jeho slovGm. Mlady IT,
citel Sc svym zakem predstavo-
vail skupinu hodnou mal1Tova
st6tce anebo data sochaTova.
Dive osoby uz chv1li pozorova-
ly ladnou tuto skupinu.
Jarmil ~pojednou zabloudil
ocima ma lesn1 pesinu a umlkl
prekvapen1m. U kToviny ma
ceste stala dfvka neobycejne
krasy. Byl to zjev primo an
d6lsky. Stepila postava zaha-
lena V behave oblacky letniho
satu ostfe Sc rysovala Cd temne
zeleneho pozad1 lesa, ma plave
hlavince pohravaly 81 paprsky
slunecn1 jake ma zlatem skvos-
tn a z obliceje pGvabneho Wy
z1ralo dive velkych, cernych O.
c1, t%ajemnych jake hluboka
lesnf tim. Byla to snad lesni
villa? Alfons sleduje smer po-
hledu sveho ucitele, ohledl Sc
a vzchopiv Sc, rozb6hl sc k div
ce a S radostnym jasotem:
"Erno, mole Erno!"
Ia kTovinou vystoupil hrabe
usmlvaje Sc prekvapenim O.
bou. ZpGsobil Jim to prekva-
pen1 schvalne.
Jarmil odloziv knihu Sci vol
nym krokem k sl1cne deve. Ne
mohl byti V rozpaclch, koho
ma pred sebou. Komtesa Err
ma, O nlz hrabe tolik povidal.
Nebylo o tom pochyby. Do il
ste mlry mela d1vka v obliceii
tahy Alfonsovy, ovsem jemnej-
81 a uslechtilejsf.
Nastalo pTedstavovan1 a W.
svetlovani. V~ysvetlenf posky-
Il hrab6 nekolika slovy. Erna
odbyvsi 1stav V Rhine, vratila
Sc vcera navzdy domG. Hrabe
pfivezl il dnes do myslivny,
cht6je syna pfekvapiti. Erna
prohlizela 81 Jarmila zvedave,
ale potion kdyz il oslovil, roz-
hovorila Sc S MIN nenucene.
Vraceli Sc Ia cileho hovoru do
myslivny ma obed. Pr obede
vyslovila komtesa sve podive-
nj, jak hezky JEFF bratr vyhlf-
III. Ami poznati no nemohla.