Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1938-09-23

Sc prflis obetujete. Div1m Sc
yam, re jste cd mas jiz neodes-
la. Ale jsem rad, re jste u
mas"
"Je prece 1kolem zeny ODE
tovati se," odvetila mu, usm1-
vajfc Sc.
Usmal Sc take a pravil: "To
ie ovsem slecetna zasad, ale
myslfm, re il vsechny neholdu-
j."
"Nevfte to tedy jiste," rekla
Marie. ga naopak mysllm.
re zeny jsou jsou obetavejsi
nez muzi."
"Mluvite-li z vlastn1 zkuse-
nosti, muslin YAM prisvedciti,"
souhlasil Jarmil. "PTiznavam
Sc, re jsem obetaveho muze
ieste nepoznal, ale obetave ze-
ny uz dive, svoji maticku a
vas"
Marie Sc zacervenala a vyh-
nula Sc pohledu, jakym il Jar
mil st1hal. Vzdyt necinila Vi
ce, nez FAC il platiti. A platili
il dobTe. Mzdu svoji uklada-
la skoro celou, protoze vsech-
no, CO potTebovala, dostala v
podobe dar1 bud cd stareho a.
nebo Cd mladeho pana.
Ella celkem spokojene We
douc, re cinnost jejf jest vdec-
ne uznavana a to il blazilo.
Prece vsak jednou do te blaze
nosti skanula il kapka hoTke-
no pelynku. Tim ~pelynkem
byl dopis z domova. Psali il z
domova malo, kdy, povazujice
jiza zaopatrenou. Dali j tro-
chu vzdelanl a myslili 81, re
ted uz NIUE svetem protrfti Sc
sama. A jednou koncil dopis
otcGv: "Povidajf Sc tedy We
vsi divine veci o tebe. Slouz1s
pry nejakeho bohateho pa
ma, a to Wis, jak mas venkovsky
lid ma takovou vec pohlfzl. Je
vselijakych fec1 pima vesnice a
uz Sc mi to i k usfm doneslo.
TAX nam pis, jake je to vlastne
m1sto, jake ted mas"
Ma ten dopis Marie v1bec
neodpovedela. Malo j yale
zelo ma tom, co sc v rodne jeji
dedine o nj povfda, vzdyt 81
piece um1nila, re Sc tam nikdy
nevratf a tento jej1 umysl byl
pevny. A otec Sc o tom jiz nez-
mfnil. Snad 81 myslil, re dee
ru svym dopisem urazil.
Konecne prislo, CO prijiti
muscle. Jednoho dine byl sta
ry pan Budilovsky zachvacen
opet mrtvici a nez pTijel lekaf,
dodychal V narucf Marine.
"Cekal jsem to kazdeho
dne,' 'pravil Jarmil smutne.
"Bez vaSeho osetTovani byl by
mi otec uz umrel davno. Pro
dlouzila jste mt zivot O pet let,
je to mnoho, slecno Marie"
Spolecne pax vypravili sta
remu panovi pohfeb. Dokud v
dome byl ruch a sum a s pohr-
benz a plno\ drobnych starostl,
nemela Marie casu mysliti ma
sebe a ma svou budoucnost. A
lie kdyz vratila sc z pohfbu a
vecer sedela S Jarmilem Ease
pod velkou lampou v salonku,
padla ma nj pojednou velka
starost."
eco Dude ted re mne?" sa-
ma 81 polozila otazku. "Musim
pryc, stala jsem Sc zde zbytec-
nOu."
Sklonivsi hlavu, pTemyslela.
Tezke to nebude. Ma slusne L.
spory, vydrz1 dlouho, nez slus-
ne m1sto Made. Ale louceni Sc
zdejs1m domem prichazelo il
tezkym, tolik tn zvykla.
A Jarmil, jakoby myslenky
jeff uhodl, zacal pojednou sam
O te veci hovoriti. Ale jinak,
nez Marie ocekavala. Cekala
vypoved ma urcitou dobu a "a
tim pfislo neco jineho.
"Slecno, smrtf meho otce
jste zbavena svych t6zkych pc
vinostf," zacal Jarmil hovoriti.
"Rad bych vedel, co ted poe
nete. Necht6la bytse mi sveri-
tt jake plany mate do budouc-
nosti?"
Marie pohledla udivene ma
Jarmila. Plany do budoucno-
sti? Pfemyslela V p%oslednich
dnech O SVEN odchodu z domu
Budilovskych, ale k jinemu
vysledku nedospela, nez re O.
dejde a najde 81 jine misto, ale
kde je najde, to dosud nevede-
La.
ESNY1- xLX