Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1938-10-14

SNG IdOCC n I11 AOAONOA 49,
krase a to vsecko Lidce velice
lichotilo. S 1smevem naslou-
chala vrelym citovym vylevum
Doubravovym, ale kdyz dopro-
vodivsi no vracela Sc pc silnici
domG, ulehal ma dust jej1 ma
hly Smutek a Tikavala v tako-
vych chvilich sama sobe: "Co
je to vsechno platne, kdyz no
rada nemam." Pc chvlli Ease
81 vzdychla:
"Kdyby mne Jarda videl S
adjunktem."
0 to Sc vlastne Lidce jedna-
10. Chtela mad tim kovafem
triumfovati, ale dlouho Sc j "a
mer nedaTil. Lakala Doubra-
WI k sobe 1sm6vy, sladkymi
slovy a tisknutfm ruky, ably po-
korila nenavideneho kovafske-
no chasnfka, hrala odvaznou
hru bez nadeje ma vyhru. A
jednou uz myslela Lidka, re
sveho 1cele dosahla. Ale IL
mysl jejf minul Sc vysledkem.
Stala Ease S Doubravou pred
oteckym statkem a spatrila V
tom, re Jaroslav NekvasilGv
jde Cd kovarny k domovu,
Vsecka krev vehnala Sc Lidce
do tvaricek rozcilen1m. Ko-
necn6 ten neotesanec uvidi, S
kym ona mluv1 a Dude Zahan-
ben.
Ale Jarda preset kolem mich
ami 81 jich nepovsfmnuv. Dlou-
hou chvili hledela Lidka Ia u
cernenym chasn1kem vytreSte-
nyma ocima, nevedela, CO il
Doubrava pov1da, nec1tila, re
tiskne il ruku a mluvf o sve
lasce, vedela jen jednu vec, re
ten Nekvasil1v kovaT neuznal
il "a hodnu jedineho pohledu,
re ma neho pranic nepGsobilo,
re O nj stojf takovy pan, jake
je lesnf adjunkt.
Toho vecera byla by Sc Lid
ka zlostf hnedle rozplakala.
Vlastne ted nev6d6la, ma ko-
no Sc ma zlobit. Ma Jardu, re
81 il nevsfma nebo ma adjunk-
ia, re Jardovi imponuje. Ia
nevrela tedy ma oba. Lidka
prozfvala zvlastn1 dusevn1 try
zen, jejfz prfcinou byli oba
mladf muzi. Zatfm vycftila, re
ma Jardu vlivu nema, "a to u
pine ovlada Doubravu, ktery il
miloval. A tn 81 zlomyslne dew
&c usmyslilo, re Doubrava ma
trpeti "a to, elm Sc neprovinil.
Lidka byla mladounke dew
catko, ale tn zkusenost uz pre-
ce mela, re zena ma mad zami-
lovanym muzem moe neobme-
zenou. A ma zaklade takove-
no zenskeho pudu take S Dou-
bravou jednala. Lakala no k
sobe a Ease no chladnost1 Cd
p~uzovala a trapila, re ubohe-
mu jinochu byla laska jeho
vlastn6 jen stalym utrpenfm.
Rozumf Sc, re v H1rkach ne
melo z1stati nepovsimnuto, re
Lidka ma znamost S adjunk-
tenn Doubravou. Prave kdyz
devce prod6lavalo velky duse-
WI BOZ mezi nenavistf a las
kou, pTekvapil il otec jednoho
vecera otazkou: "Povida Sc.
re "a tebou chodf pan adjunkt
Doubrava?"
"No, ia mu to pTece nemohu
zapovedft," odvetila Lidka.
"Zapovedft!" rekl Hdrsky
zlostn6. eco pax bys mu "a
povfdala? Ale jest-li S MIN
mluvfs?"
"No, mluvfm, proc bych ne
mluvila, kdyz on mluvf Sc
mnou," odv6tila Lidka klidne.
Ted byl Hdrecky Sc svou Wy
SetfOvatelskou schopnosti u
konce a pohledl rozpacich ma
Zenu, ably mu pOmOhla.
"Tat1k mysl1, jest-li mas pa
ma adjunkta rada," Tekla Hi
recka.
"Rada no nemam," odvetila
Lidka upTimne. "Libi Sc mi a
rada sc S MIN bavfm, ale vice
mic, vefte mi tat1."
"To jsem rad" oddechl 81
HGrecky. "V1s z te znamosti
by mic dobreho nekoukalo. Dou
bravo jest mlady clovek a nez
Dude lesnfm, ably 81 te mohl
witt, Dude z tebe bahia"
Gale tatf," Tekla Lirka celia
cervena, "vzdyt ia Sc nikdy a.
nj vdavat nebudu. Zdstanu
stale u vas"
"Inu, mne je to jedno," Tekl
Ease HGrecky Sc spokojenym