Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1938-02-11

SCupC11 &c ShOIy q sly pO IldVOl
ma obecnf draha. Hosi napred,
dfvky v zadu. V posledn1m
dvojstupu sla Anicka. Ted Sc
movskemu napadlo, re ma pr1-
lezitost, ably il domluvil. Kdyz
cely prnvod d6tf dospel "a yes
a ubfral Sc pc silnici k pastvis-
tim, Semovsky z~avolal, ida V
zadu "a detmi :"Povolna, pojd'
semi"
Oddelila Sc rychle cd sve
druzky a pockala, az k nj do
sci, usm1vaj1c Sc nevinnym Diet
skym 1smevem. Semovsky oc-
tt Sc v rozpac1ch. Table det-
ska tvar nem1ze prece kama
tt? Wal il "a ruku a domlou-
val j pro ty osklive zaloby,
ktere ma nj stale dochazejl.
Devce vypuklo v plac. A toho
Semovsky nesnesl. Rozplakal
bytost, kterou miloval. A ma
sleduj1c1 slova septl mu snad
obrneny kostlivec, ktery nevi-
ditelne kracel vedle neho a
cht9l snad jen n6ktere mocno-
sti, snad bohu samemu doka-
zati, re cistota a ideal pusobl
jen muku a prave stest1 musl
vyrGsti z bahna mezi district a
skflpinou, ably spfse vyniklo
mad OkOl1.
"Nechovas Sc ami jake FAC
ka, ami jake poctive devce,"
pokracoval Semovsky srdec-
nym hlasem. "PGsobfs mi bo-
lest, nemohu te ~trestati, proto-
re t6 nam rad!"
"Vzdyt ia vas nam take ra-
da." Anicka pohledla skrze
Shy Semovskemu do obliceje.
Zakyval smutne hlavou:
"Vfm. Mate mne vsichni ra-
di. Ale tebe nam rad vic, nez
te jake tv6j ucitel sm1m m1ti
rad. Proto mne boil, co VIVA
dis"
"A ia vas mann tax rada, ja-
ko Wy mne!" Anicka to skoro
vykrikla.
Gale devce, tomu ty nerozu-
mis- jeste!"
"Rozumfm. Nam vas tax
rada tou laskou milostnou, ia
ko Wy mne. A vedle vas nemi-
luji nikOhO."
Semovsky zbledl. Osudne
rozhodnutf. Ale v okamziku
Sc vzpamatoval a mluvil kid
ne: "Mas-li mne tedy tax ra-
da, jake ia tebe, slib mi neco.
Anicko! Ty uz jina Includes.
Pnjdes stale ~cestou, kterou isl
tax zahy nastoupila. Ia diva
mesfce vyjdes re skoly. Co bu-
des potion vyvad6ti, toho ne
chci vid6ti. Utrhlo by mi to
srdce. Odejdu tedy z Javorky.
Jen jedno mi slib! re Sc budes
chovati slusne, dokud tn bu-
du."
"To YAM rada slibuji." W
Ease plakala.
"Neplac, at 81 toho ostatn1
dftky nevsfmnou! Budes-li Sc
chovati, jak Sc ma poradne dew
&c slusf, az t6 propust1m re sko
ly, dam ii n6co ma pamatku.
Anicko, odejdu! Proc? Nam
te rad, a vim, re Sc jednou "a
pomenes a budes do smrti ne
Stastna. Lide tt prorokuj1 o.
sklivou budoucnost. Povest
svou znicila isl nadobro. A ia
81 chci zachovati ma tebe vzpo-
minku nezkalenou, chci m1ti
vzpomfnku ma tvdj obraz, jak
jsem tie leta vidal v lavici usme
vavou, s nevinnym OXEN ma
mne upTenym."
Devce plakalo, al mt srdec-
ko usedalo. Semovskemu Sc
zdalo, re mluvil pills tvrde a
SNAIL Sc ostrf sve domluvy O.
tupiti.
"Anicko, Tekni mi, co bys
chtela ode mne ma pamatku,
az vyjdes re skoly?"
"Pane Tfd1c1!" Devce ucho
pilo Semovskeho "a ruku. "Ne-
ktery z vasich spisd byl by mi
upomlnkou ma ten den smutne
no rozloucen1."
"DobTe! Dam ii no Ultra We
skole. A ted bez k detem! A
mic O tom, CO Sc mezi nami sta
10! Wis, Tide jsou Eli a vykla-
dali by vsechno jinak."
Anicka osusila Shy zasterkou
a dobehla "a d6tmi. Telocvik
a hry sly dnes spatne. Rfdfc1
byl zamlkly a d6ti ma neho po-
hlfzely pfekvapene. To nebyl
jejich ucitel, stale usmevavy a
laskavy. Ty dive ryhy mezi
;obo ohoSfm d6ti zna1v V6S-