Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1938-10-07

V zamku privftali il vsichn:
pf1vetive, jen kdyz Sc nezmf
novala o tom, re by Evicku
chtela odvezti. To il naplni-
10 spokojenostf, re vsichni t
CHI Tide mali jejf dfte tolik ra-
di. A kdyz prohlasila, re
chce sve d1te videti a potesiti
Sc s MIN, privedli Evicku O.
chotne cd Spacila a Katuse
mohla Sc SWIM dftetem baviti,
az do sveho odjezdu. Pre-
svedclla Sc, re nedostatku v
zamku nen1. Achtleitner do
vedl zaopatTiti vsechno, co Sc
vubec zaopatriti dalo.
Navstevy Katusiny v Chra-
stave opakovaly Sc pax dosti
caste: Vyjev jejfmu odjezdu
byl vzdycky stejny. Kdyz pri-
Jela, pfinesla Evicce neiake
mlsky a d1venka mela z nav
stevy matciny velikou radost.
A kdyz odjfzdela a lfbala dfte
ma rozloucenou, Evicka Sc ia
zala: "Prijedes zas brzy ma
micko?"
"Prijedu zas, mole zlato."
"A privezes mi zas neco?"
"Privezu", slibovala Katuse.
"A venues mne k sobe?" ia
zala Sc Evicka, kdyz v druhem
roce valky dospela sesti let a
zacala choditi do skoly.
Tenkrat ma tn otazku dftete
nevedela Katuse, co by odpo-
ved6la, ale odpovedela "a nj
Betuska:
"Evicka must z1stati donna a
cekati, az Sc tatfcek vratf do
mi. Tatlcek tax porucil a ia
tlcka must kazda hodna hol-
cicka poslouchati."
Jak cas- letel, d1te nabyvalo
rozumu a zacalo chapati pravy
STAY vec1 alespon priblizne. We
skole Sc Evicka d~ozvedela, re
je valka, re je tatfcek ma vol
ne, a mamicka u svych rodic1,
jlmz pomaha v obchode, a We
SVEN rozumku 81 Evicka srov-
nala, proc je vlastne opustena.
Pflcinou jeff opustenosti je ia
nestastna valka. Taticek mu-
81 boJovati a mamicka must po-
mahati babicka a dedeckovi,
kteT1 jsou uz staff.
Snad to devcatku vysvetlili
takto bud Spacil nebo Betus-
ka.
Pr jedne navsteve Katuse
zeptala Sc il Evicka: MANI
cko, az Dude pc valce, a tatf-
eek Sc vratf, potion sem prize
des a uz tn zGstanes, vid?"
"Ano, zlatfcko, potion uz u
vas zGstanu," odvetila Katuse
pfemahajfc sve pohnutf.
Kdyz toho dine odjfzdela Y
Chrastavy, pc cele ceste pro-
nasledovala il podivna myslen-
ka. Pr kazde sve navsteve v
Chrastave cekala, re il Teknou
neco O jejfm muzi. Jezdila
sem k Will dfteti, ale take k VII
Ii tomu, ably Sc dozvedela ne
CO O Vaclavovi. Trnula vzdy
1zkost1, nebude-li to neco hroz
neho. Rekli il vzdy ochotn6
vsechno, CO sami vedeli.
Ukazovali il lfstky polnf pos
ty, ktere postal. Byly z r1z-
nych front: re Srbska, z Hall
&c, potion z Rumunska a Ease
re Srbska, die toho, jak byl
pluk KalinGv pTemlsovan. Ma
kazdem lfstku psal jen O Evic-
ce, postal pozdravy vsem v
Chrastave, O nj nebylo ma zad-
mem l1stku zmfnky.
Toho dine, kdy sc il Evicka
zeptala zGstane-li " zamku, al
Sc tat1cek vrat1 z vojny, memo
hla Sc Katuse zbaviti, ale kdy-
by byl ranen jen lehce to by
chtela. Rekli by il, v kterem
lazaretu lei, jela by tam,
vstoupila by mezi osetrovatel-
ky a osetTovala by sveho mu-
re Jim nepoznana. Dala by Sc
mu poznati, re ona je obetavej
81 pro neho,, nez on pro nj, ma
hledl by svou dosavadni chy-
bu ,odprosil by il a ona by vi
della toho hrdeho cloveka pred
sebou pokoTeneho. To by bylo
tax poeticky romanticke. Zlo-
miti zeleznou hrdost muzovu.
Pr kazde sve navsteve v
Chrastave cekala, re j rex
nou, re je Vaclav ranen, ale
nedockala Sc toho. Naopak
jednou il rekl Achtleitner:
"Pan kolega Sc nam jist6 vra-
tt. Jen ably uz to bylo, nez pro
mna nTiido ia zuhatS Ma ma