Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1938-02-11

motylove perletovci kolebali
Sc v slunci, posedajfce chvfle-
mi ma cervene kvetne palice
bodlaku, bud ably 81 odpocinu-
Ii, nebo ably snad ssali sladky
nektar z kvetG. Jeden z mo-
tylG sletel k zemi a usedl Sc
movskemu ma spicku strev1ce.
Semovsky Sc ami nehnul, ably
nezaplasil maleho navstevnl-
ka. Motyl pomalu rozev1ral
kr1dla a Ease je sevTel kolmo
mad sebou. Kdykoliv je zdvi-
hi, strfbrob1le skvrny ma spodu
jeho kffdel zaleskly Sc v slunci
jake perly. Zdalo Sc, re motyl
tuto hru provozuje schvalne,
aby Semovskemu ukazal, jak
Sc barry ponure i. leskle str1da-
il.
"Ano! V zivote cloveka stTf-
da Sc svetlo S temnem," zasep-
tai Semovsky, jakoby S moty-
lem hovofil.
Z dlrky meZl kOreny prOteJ-
sfho stromu vybehla zelena
jesterka. Protahla sc ma slun-
ci, jakoby sc chtela zbaviti
chladu, ktery il do tela vnikl v
podzemnfm jej1m 1krytu. Po-
tom Sc podivala do slunce a Ii
via. Kdyz mala hubicka skla-
pla, leska ocka rozhledla Sc pc
okol1. Pr1serny ohen vyletel z
Mich, jake sipka vybehla jes-
terka ma strev1c Semovskeho a
lapla motyla. Nez tomu Sc
movsky mohl zabraniti, nez Sc
vzpamatoval z pTekvapenf, je-
sterka seskocila S jeho stTev1-
ce, kf1dla motyla padla do ira
Wy a tel1cko zmizelo V hube je-
sterky. D1vala Sc ma Semov-
skeho potmesilym pohledem a
zlutobile hrdelko pohybovalo
Sc rychle, jakoby Sc otfasalo
smfchem.
"Me stesti." Semovsky sc
trpce usmal. Jak hnul nohou,
jesteka zmizela pod hustym
svrskem podrostu.
Ma pr1seku, ktery Sc tail do
vrsku, zakukala kukacka. Sc
movsky il slysel letos poprve.
Naslouchal chvfli zvonivemu
hlasu jarnfho ptaka. Semov-
sky nebyl poverciv a pTece po-
cftal kolik stastnych let mu
kukacka prorokuje. Kukacka
kukala nepfetrzite. Ease trpky
1smev pohral kolem list Semov
kemu. Lies, carovny ptaku!
Lies, jak jsem to napsal Anic-
ce. Pro mne nen1 stest1. Opust1
mne ODE bytosti, ktere miluji."
V tom kukacka umlkla, ja-
koby byla zaslechla jeho "a
krfknutf. Semovsky vlozil hla-
WI do dlani a zadumal Sc. &C.
~ les kolem neho horel kra-
sou. Kazda z jeho barev jasa-
la nejake tajemstv1. C1til toto
vsemi smysly, ale ro-
yum jeho no nechapal. Kazde
zablesknuti slunce vzbudilo v
mem novou, touzebnou otazku.
V Have mel v1r myslenek, sne-
nj a tusenf, jakoby tento den
mel mu prinesti neco zazrac-
neho, neco dosud nezaziteho,
neslychaneho.
Vstal a pTejel 81 rukou pres
cello. Muslin domG! z poesie
do prosy. Re sneni do skutec-
nosti. Mic platno. Trpeti mu-
sim. Proc ia podivna laska W.
klicila v mem srdci? Proc? A
by mi jen zpGsobila muku? Je
b1h vsevedoucf, jak ucf knez1?
Maj1-li knez1 pravdu, pax mu-
sci bGh take vedeti, re tato las
ka je bez nadeje a re mi ne
mdze poskytnouti niceho = vi
bee niceho. A jestli to vedel a
z pouhe zlomyslnosti vlozil mi
ten cit do srdce, pax Sc ma mne
dopustil tezkeho hr1chu, a ne
nj nejvys spravedlivy. Proc to
ucinil?"
Ia techto myslenek vysel Sc
movsky z lesa. Sci 1vozem Ike
vsi. V pravo a V levo sklanely
Sc k nemu klasy psenice a zita,
mad MIN NIL nod no0drOu ohio
hou skrivan jasavou pisen a v
jetelisti kohoutek krepelky vo-
lal svou druzku: "Pojd pod
mez!" A vsecko, celia pr1roda
volala k Semovskemu: "Blaz-
ne! Ty Sc ptas proc? Miliony
lid ptali Sc uz tax We SVEN u
trpeni a nikdo jim neodpove-
del ma svou posetilou otazku.'
Sci Sc sklonenou hlavou. Pc.
jednou zaslechl zvonivy dive
~ DNs <- --A-.~