Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1938-06-03

hus
"To je skoda," vzdychla E.
ma smutne. Gale budete mi
casio psati?"
"Budu," sliboval Malinsky.
"A hned v prvnim dopisu
napiSte mi adresu, abych vede-
la, kan YAM dopisy svoje zasf-
lati," prosila Ema a Malinsky
ochotne slfbil, re ma to neza-
pomene.
Konecne pTiblfzil Sc den lou
cent. Pr posledn1m dostave-
nfcku rekl Malinsky Eme, re il
miluje a ona Sc mu priznala,
re no ma take rada uz cd te
dolby, kdy sc S MIN setkala ma
vylete ma Chlumu. Prekvape-
nj nebyli, oba Sc jen spokojene
usmali, vzdyt 81 nerekli mic no.
veho, vedeli oba uz davno, re
Sc miluj1. =.
"a coz Olga, je to marne,"
konejsil Sc Malinsky. "Vda Sc
bez toho nez vyslouz1m!"
Pamatoval Sc ma sv1j slib
matce dany, re Sc stane kne-
zem, kdyby no z vojny pustili.
Kdyby Sc to bylo stale, nebyl
by 81 tax jake tax mohl Olgu
wit. A ted spanila Ema byla
svezi, hezka, mlada, tempera-
mentnf, Olga starsf, vadnoucf
nutfcf sc do lasky jake seslab-
~ kin do tezke prace a stale
pamatuj1c1 jen ma konecny Gil
lasky = vdavky. Ema Sc o
vdavkach nikdy AMI nezminila,
il dostacovala tepla, blazena
pT1tomnost.
To libilo sc take Malinske-
mu, re nemusel ma budoucnost
mysleti, protoze pro neho by
la zastrena mlhavym zavojem
Bylo tedy prirozeno, re celym
srdcem prilnul k Eme, ktera
cd neho nechtela mic, nez ably
il miloval. Takova laska po-
skytuje cisteho blaha, ale Oh
ga sc svou laskou pGsobila mu
jen starosti.
Do Prahy prijel Malinsky
pozde vecer, prespal u hubby
a rano no vedli k lekafske
prohlfdce.
"Do smrti uz ma zadny hu-
debni nastroj nepfsknete!" re
XII mu plukovnf lekar, kdyz no
byl prohledl. A potion psal
neco do knihy.
Malinsky byl Stasten. Slova
lekaTova znamenala slice, re
choroba zanechala p%ovazlive
nasledky, re plfce uz nikdy Sc
nezotavl, ale obsahovala take
nadeji ma propusten1 z vojska.
Ia nadeji, re Dude propulsion
a sejde Sc S Emou, obetoval
Malinsky rad kid. ktery mu
znicila t1sniva myslenka, re uz
nen1 dobfe zdrav.
Cele odpoledne cekal roze-
chven ma plukovn1 rozkaz, jak
Dude O jeho pT1stim osudu roz-
hodnuto. o tTetf iodine odpo-
lednf pTedc1tal plukovn1 bube-
nix hudbe rozkaz. Mezi jiny-
mi stale tam take: "Svobodnik
Jaroslav Malinsky je pTelozen
k pate setnine stav Sc pc sve
nemoci k hudbe neschopnym."
"Je mi vas lfto," rekl plu-
kovni bubenfk podavaje Malin
skemu ruku ma rozloucenou.
"Doslouz1te tretf rok S pus-
kou."
"Vsak to vydrzfm," odvetil
Malinsky vzdorne. Mel zlost,
re no Ease jedna nadeje skla-
mala a re sc S Emou neshleda
az "a diva roxy.
Jeden prapor pluku lezel v
malych predmestskych kasar-
mach a tam byla take pata set
nina, ku ktere byl Malinsky
prelozen. PTisel sem rano O.
den obcanskym satem a pri-
hlasil Sc v kancelaTi setniny.
PTijal no sikovatel s mohut-
nym zrzavym knfrem a meTi]
no chvili zvedavym a prfsnym
pohledem. Byl to uz stars
clovek, poddGstojnfk jslouzlci
pres cas-, takovy, ktery pc O.
smilete podddstojnicke sluzbe
chce nabyti narok1 ma statni
sluzbu a jak Sc jim ma vojne
Tfka "supak". u druheho sto.
lu sedel druhy sikovatel, 1cet.
nj, ale ten 81 Malinskeho valne
nevslmal. Ia to ten Sc IRA.
wynn knirem, ktery u setniny
vedl sluzbu, kdyz 81 no byl dn.
kladne prohledl, fekl ustepac.
M EEUv lotto todv Ton froi+r oC