Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1937-11-26

NON9 J~O
kluk sem dob1hal O muzice S O.
statnfmi chlapci, ably Sc pod1-
vail, jak dospelf v hospode tan
c1, proto dnes pr1chod jeho
zp1sobil tn nemale pfekvape-
nj. Bylo v Okrouhlic1ch mno-
no svobodnych jinochG, ktefi
jake deln1ci pracovali v biz
KEN meste a ma nedeli chodili
domG podobne, jake to cinil
Vaclav. Vital no ted haste
a Vaclav pozdraviv vsechny
pr1tomne vespolek, zasedl me-
ri svobodne. Pc chv1li zmizel
DOZEN vyvolany pr1chodem Va
clavovym a hovor plynul obvy-
klou kolejf, vazny u stolu pro-
stfednlho a zertovny u postran
n1ho.
Sousede uz zapomneli, re je
dnes V hospode neobvykly host
ale nezapomnel toho Matejka,
ktery chvflemi mrskal jedova-
tym pohledem smerem, kde Sc
del Vaclav. Sede k Mat6jkovi
zady obracen, nepozoroval Va
CLAW jedovatych jeho pohled6,
"a to dobfe slysel, CO Sc u stolu
soused6 mluvf.
Pov1dalo sc O vselijakych
vsedn1ch vecech, jak tomu
vzdy byva We venkovske hospo-
de, jen ably Sc drahy cas- "a
kazdou cenu ubil, az konecne
zacaly Sc premflati take yale
zitosti rodinne, kazdy vytasil S
neJakou vlastn1 starost1 a take
Matejka do toho prohodil:
ITO mate tax. Kdyz 81 clovek
d1te vychova a neco ma, vseli-
jaky hadrar stoj1 potion o vase
dlte, ale jedna sc mu jen O to,
ably dostal s d1tetem vas MAZE
TEX" A tn Sc Vaclav obratil,
vstal re zidle a Tekl Matejkovi
klidne: "T1m hadrarem mysl1-
tie ovsem mne, strejce. Ale ne
co yam pov1m, abyste Sc ne
klamal. O vas mamon nesto-
jim, protoze nejsem roln1kem
a nam sve Temeslo."
ely toho Sc svym remeslem
vyr1d1s," small sc Matejka hru-
be. "Malo nebo mnoho, O to Sc
ted nejedna," hovoTil Vaclav
klidne. "Chci vas jen prositi,
abyste k Will mne Evicku ne
trapil. Celia YES vi, re Sc ma
me radi, "a to nikdo z mas ne
m6ze, a konecne to nen1 mic
zleho. Prozretelnost vlozila
tento cit do nasich srdc1 a -"
"Stary cert to spfskal!" Wy
kfikl Matejka nakvasene.
"Mluv1te jake blazen," fekl
Vaclav klidne.
"Vid1te ho!" kricel Matejka
a p~ovstal. 'Je to rebelant, ia
ko byl jeho tata. Zrovna tax
mluvl. Nine staremu cloveku,
nadava ten holobradek blaz-
nj. Ale "a to budu zalovat!"
"V tom yam nemohu brani-
IT," odvetil Vaclav Sc neotresi-
telnym klidem. "Sousede sly
Sell, CO jsem rekl. Pravil jsem
jen, re mluv1te jake blazen,
vyjadfuje Sc sproste O vecech
d~usevn1ch, kterym nerozum1-
to-. Ale Wy jste mne urazil i
meho zvecneleho otce, a toho
YAM jake syn odpustiti nemo-
hu."
"Nech toho, Vaclave," vola-
Ii svobodn1 skupivse sc kolem
Vaclava.
"Nechte to, Klimesi!" Tekl
starosta obecnf. "My to tn ne
sprav1me."
"Vsak vas nikdo neprosil, a.
byste tn vec spravovali," Tekl
Vaclav. "Kdyz strejc Matejka
o me lasce k jeho Evicce zacal,
chtel jsem mu jen T1ci, re ne
sm1 k Will tomu dftete trapiti,
jinak re vec oznamfm soudu."
"Vidfte sudice, zrovna jake
tata," surove sc rozchechtal
Matejka. A obrativ Sc k Va
c%lavovi, Tekl ironickym vysme-
chem: "Jdi strasit zaby do ryb
n1ka! Co by mi mohl soud po-
roucet, jak mann s d1tetem
sym zachazeti?"
"To yam povfm," Tekl Ease
klidne Vaclav. "Budete-li E.
vicku vezniti a denne tyrati,
must tamhle pan starosta to O.
znamiti soudu, a soud ustanovf
nektereho souseda opatrovnf-
KEN vasf dceTi a YAM budou
prava otcovska odejmuta. A
neucin1-li to pan starosta, uci-
MIN ma neho trestnf ornament,
re nekona svych friedrich po-
vinnost1, ktere dobrovolne ma
sebe wal"