Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1937-07-23

fekl: Gale medal mi pokoje, az
jsem sl1bil. A to Wis, jak rad
jedu ma venek."
Nevedel jsem, re Jarda jez-
df ma venkov nerad, nevedel
jsem take proc, ale re tento-
krate pojede, to bylo jiste.
Bylo citelne chladne podzim
nj jitro, kdyz jsme S Jardou Wy
jeli ma Bryce tazene tezkymi
valachy, kteT1 tfi minuty do
vedli klusati, ale potion Ease
pGl hodiny sli docela volnym
krokem. Ma strnist1ch lezel
billy mraz a Sc stromG podel
silnice padalo posledn1 sezlout
lie listi. Bylo mi lima, ackoliv
jsem mel obleceny zimnfk. Jar
da vezel cely v kozichu sveho
sefa, ktery braval vzdycky ma
cesty. Jedne chvfle vystrcil
hlavu z vysokeho limce a po-
d1vav Sc ma mne, Tekl: "No,
dnes vymrznes v tom SVEN utl-
kacku!" Bylo tezko rozeznati,
Tekl-li to z pfatelske s~oustrasti
nebo re skodolibosti. z Jar
dova hlasu bylo vGbec nemoz-
no poznati, CO myslf vazne, a
co zertem. Snad takove ovla-
DAM hlasu patti take k pray
nick6 praksi.
Znaje zpGsoby sveho bruci-
v6ho pr1tele, nepremyslel jsem
dlouho o 1celu jeho ~poznamky
a odvetil jsem: "Az vyjde stun
ce WISE, ~pTestane mraz a "a to
trochu promrznut1 budu Cd
skodnen tim, CO uzijeme v Ora
chovskem mlyne."
Jarda sc mne pod1val S u
Sklebkem a pov1dal:
"To znam dobTe. K obedu
i k veceru budou smazena vel
&c, k tomu bfdne pivo a ma noe
dali mas spati do paradn1ho
pokoje, kde sc cely rok netopi
a pefiny jsou vystydle jake
led"
Jarda schoulil sc do lfmce
sveho kozichu, jakoby Sc bal
zimy cis1c1 z tech vystydlych
perrin.
"Jak pax pTichazfs ma tuto
mySlenku?" Dtam Sc no I'VE
dave.
"Holecku, to nen1 myslenka,
to je trpka zkusenost," odvetil
vystrciv z limce jenom nos a
hned bez vyb1dnut1 pokraco-
val: "Jednou mel jsem dmy-
stu vstoupiti do statn1 sluzby a
ozeniti Sc. Ovsem byl to hlou-
py napad = totiz to cement.
Nasi mi nasli nevestu, byla to
bohata, selska dcera. TAX jsem
tam jel, jak r1kaj1 eide "na
Beschau". Pohostili mne a We
Ger mne zavedli do velke svet-
nice. Tam byla postel vystla-
ma perinami az ku stropu, u
stlali mi a ia do toho lehl. We
r1s mi, re jsem celou noe ne
spal a nemohl sc ami dockati
rama? Periny byly nabite pc
rim jake chmelne zoky a stu
dene jake led. ZahTati jsem
Sc nemohl a rano jsem odejel s
pevnym 1myslem, re sc do smr
tt zeniti nebudu. Ia holka mne
vyzimovala."
mo, snad to zrovna takove
v Drachovskem mlyne nebu-
de-" rekl jsem. "A kdyby
bylo, odskodnfme Sc ma lovu.'
"ze mluv1s," utrhl sc Jarda
skoro zlostne. eco bys lovil ?
Je to selsky revfr, vybity do
posledn1ho chlupu a do posled-
n1ho p1rka, jake vGbec selsk6
honitby V Cechach. Poplouha-
me Sc pc oranic1ch a vecer mas
nandaj1 do tech vymrzlych
perrin. Rano uteceme oba, jen
re vypln1me Josefovi jeho pra-
nj"
"To je mi jedno," fekl jsem
resignovane. "Nebudu-li 81
moci vystreliti, treba zfskam
latky k povldce. Ma venkove
je jiny zivot nez u mas"
"Prosfm te, ty tvoje povfd-
ky!" spustil ma mne Jarda.
"Kdybys radej nepripravoval
ctenare o drahoceny cas-. Kaz-
da holka, ktera etc povidky =
a dnes to nikdo jiny necte -
mohla by te dobe prebrati
name n1si hnilicek nebo BRAN
bord."
"A proc pax ty ctes mole
prace?" zeptal jsem Sc.
"Ja?" utrhl Sc. ga jsem
pfece tvym pTftelem a muslin
vedeti, CO tvoT1s. A nam pfi
tom zlost, protoze vim, re ne
vyplses ami ma slanou vodu ma