Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1937-04-30

"A kQyZ il pOUdNd1 Iuhu, NlOAA-
la svoji pravici upracovanou a
tvrdou ochotne v nj a Tekla 81
zfc: "Niceho, zaplat Pan Buh,
nepotTebuji, ale test mne ne
smfrne, re zrovna Wy mne mate
rad a ia vas mela take rada
hned re skoly a Pana Boha
isem vzdycky prosila, ably YAM
dial stestf "a to, re jste k me
nebozce maticce byl vzdycky
tax dobry a usnadnoval il, re
mohla tat1cka k smrti docho-
vati a mne vychovati."
"Ba NELL jste smutny osud,"
rekl a zas jeho HAS znel tax
kovove a drsne. Gale z toho
81 mic nedelej! Nemusf tvGj O.
sud byti zrovna tax smutny ja-
ko tvych rodicG."
A stisknuv devceti ruku, hvf-
zdl ma psa a odkvapil do lesa.
To bylo jejich prvn1 setkanl
jake mladence a panny. Po-
tom vidal Sc casteji. Nevyhle-
davali Sc, ale kdyz Sc seSli, by
Ii oba stastni. On mel vzdy "a
sobu poteSenych SLOW pro nj a
ona pc kazd6 takov6 schGzce S
MIN nabyla novych sill pro Ii
vot. Klidna a srdecna slova je-
no, ktera jin6mu snad byla by
Sc zdala drsnymi, ma nj pGso-
bila kouzelnou moc1.
Milovali Sc, ale nefekli 81 to
a pTece to oba vedeli. Necho-
dill "a nj do vsi a ona nenadb1-
hala mu do lesa. Cekali oba
klidne, az je nahoda svede ma
kratkou rozmluvu a to jim do
stacilo. A tito diva podivnf mi
lenci netouz1cf pc polibc1ch a.
nj pc objetf milovali Sc cd det-
stvf, snad ami neved6li, re by
mohlo byti mezi mimi neco j.
neho, nez blahe vedom1, re je-
den druh6mu do smrti zGsta-
nou verni. Byly to zvlastnl du-
Sc, neobycejne ale krasne. We
sve tiche lasce ma budoucnost
docela nemyslili a snad ami ne
touzili v6deti, jaky Dude pT1sti
jejich osud. Spokojili sc sku-
tecnostf jakou byla a byli tax
Stastni. Gas rychle jim ubfhal.
Ale naha skutecnost hnedle sa-
hla bezohlednou rukou ma je-
jich blazenost.
Ma jare jednoho roku JiTfk
musel Sc dostaviti pred odvod-
nj komisi a byl k vojsku odve-
den.Ani no to mnoho netrapilo
Ved6l, re vojakem must byti
kazdy zdravy muz, re odslouzi
sva tTi leta a Dude zas m1ti po-
koj. A konecn6 je to jedno
slouziti jake lesn1 pf1rucf hra-
beti nebo jake voj1n vlasti
Sluzba jake sluzba. Clovek,
ktery cely svGj zivot sluzbe "a
svetil, nema mnoho ma vybran1.
Verunce ami o tom neTekl, Re
je voJakem, a ona, &C sc dove
della o tom cd sveho hospoda-
re, take sc o tom nezmlnila.
Proc by JiT1ka rmoutila
vzpom1nkami. A konecne,
vzdyt do smrti slouziti nebude
a Ease Sc shledaj1.
Ale ma podzim, kdyz mel Sc
dostaviti ku pluku, zacaI O tom
Jif1k sam: "Jsem vojakem, We
runko. Odejdu ma tri roxy z
domova."
"To vas dlouho neuvidfm,''
rekla smutne. "Jakaz PONCE
"Nez odejdu, rad bych, abys
mi upffmne rekla, mas-li mne
rada?" tazal Sc s neobycejnou
vaznost1.
"Ani plat jste Sc mne MENU
sill" odvetilo devce a zivy ru-
menec POLL jeho tvaf. "Vfte
pfece, re bych dust svoji dala
pro vas"
"Kdybys tedy cekala ma mne,
wal bych 81 te jist6," Fekl kid
ne. "Jlnou bych nechtel nez
.tebe."
"Pockam rada," rekla ra-
dostne. "MGj Boze, vzdyt to
mic nenf."
"Pockej a neslibuj!" vpadl
j zas yazne do reci. "Dlouho
bys musila cekati. Nejprve trri
roxy nez odslouzfm vojnu, po-
tom tfi nebo ctyri nez mi hra-
be da mlsto lesnfho. Adjunk-
ii Sc zeniti nesmf. Kdyby Sc
dlouho mfsto neuprazdnilo,
pax bych 81 te ovsem wal a ma
misto bych necekal. Dostanu
chalupu 20 otci a alespon mi
sto hajneho bych jiste dostal
prozat1m."
"Budu ma vas cekati, az Wv
"a dobre uznate witt 81 mne."
slibovala Verunka.