Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1937-07-16

VS1chnl DeZell K OKnu, JenlK
chvatal otevrft dv6Te. Oblice-
je vsech probably Sc zklama-
MIN. Do svetnice vessel legio-
mar S batochem, ktery vsak
nesl v ruce, ale byl to clovek
neznamy. Pozdravil zajlka-
wynn hlasem a kdyz mu pode-
kovali, usmal Sc jaksi rozpaci-
te a povfdal: "Uz mne nezna-
tie? Vzdyt jsem zdejs1, Won
dracek." = "Skutecne! Won
dracek!" zvolal PTfhoda. "Kdo
pax by te, chlapce, poznal!"
Pr1hoda a Jenik podavali
mu ruce.
"Tak ty uz isl donna? Posad'
SCI" hovoTil Prfhoda. "A coz
ten nas?"
"Tuhle yam nesu jeho ba-
toch," Tekl Vondracek a HAS
sc mu znatelne chvel. Stall sta
lie u dveff jake V rozpac1ch a
neusedl.
"Tak to je jeho?" rekla Ma
RIGA, berouc batoch z rukou
Vondrackovych a kladouc no
ma still. ga kdy pax pTijede?"
"Uz no necekejte!" vyhrkl
Vondracek, a bylo znati, re ia
slova vynutil re sebe nasilim.
A pojednou vytahl z kapsy ka-
pesnik, pTitiskl no ma oci a dial
Sc do usedaveho place.
ChvGli pozorovali no vsichni
udiven6, pojednou Marica zvo-
lala srdcervouc1m hlasem:
"UmTel?"
Vondracek zakyval prudce
hlavou a zaSeptal: "Na moTi.'
Vypukli pc tech slovech vsi-
chni vplac a Vondracek rekl
"Tak tn budte s panembo
hem!" A cht6l odej1ti.
"Pros1m tebe, alespon nam
pov6z,, jak umTel!" zadrzel he
PTfhoda. Vondracek Ia stale
no Stkan1 Tekl jake vzdorovi-
tie: "Uz jsem Cd toho place &c.
~ nemocny. Byli jsme jake
bratr1, nejhorSf veci jsme pro.
d6lali spolu a on uz dom6 ne.
dojel. A tolik sc ma vas teSil
Placi pro neho stale a nejvfc
.jsem sc bal tehle cesty k yam.
az YAM budu muset T1ci."
Ale potion Sc pfece posadil
ma zidli a zat1m, CO ostatn1 ii.
Sc plakali, vypravoval podrob-
ne 0 Marinkovi, jak Sc rome
mohl a jak sc Sc svou nemoct
Vlekl a kOnecne O jeho smrti q
pohrbu.
"Nestastn6 dite, zd9dilo tn
nemoc pc mne!" horekovala
Marica.
V jejfm velk6m bolu netrou-
fal 81 nikdo odporovati jf.Kdy5
Vondracek skoncil a PT1hode
mu podekoval "a to, re Marin.
kovi slouzil az do poslednick
civil, Vondracek odesel.
Kdyz Sc prvn1 naval bolest
utiSil, chtela BaruSka otevT1t
MarinkGv batoch, ale Marica
branila:
mech toho ted! Musels
bych Sc zblazniti, kdybych ted
jeho veci s~patTila. AZ pozde.
il, az mne bolest trochu pref.
de-"
Zprava O smrti Marinkove
uvrhla Maricu ma loze. Stona.
la nekolik dn1 a ma celou rodi
nu padl Ease strach, ably jim
matka neumTela. Zotavila sc
"a nekolik dnf, ale i potion
kdyz poznali, re il nebezpec:
nehroz1, chodili vsichni zdrce.
nj bolem jake duchove.
Gas otup1 kazdy hrot boles.
ii a tax take u PT1hod1 zacalc
Sc o Marinkovi mluviti S vet.
sim klidem. Vystoupila do pc.
pTed1 zalezitost, ?jak pTivezti
MIMI z Italie.
"Pfece 81 vase vlast vyzada.
la jedno z mych d6t1," Tekla
Marica jednoho dine muzovi a
synovi. "Je to tezka obet, ale
muslin byti rada, re Sc mi vra-
til alespoh Jen1k. w pred ire
mi lety jsem jednoho oplaka-
la, ted ma jedne strane mne
cekala radost a ma druhe "a
lost"
Toho dine byla ned6le, vsi-
chni byli donna a Marica prime
sla ma still MarinkGv batoch a
jala Sc vyndavati jeho obsah.
Bylo tam trochu prada, neko-
lik suchych kytic, ale mnozstvi
rGznych drobnost1. Kus he'd
vabn6 latky ma saty, tabak,
doutn1ky a podobne veci.
UTYh0hH hnoL 1-oHI&-o.. .L4X1