Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1937-12-24

pOI uClh SCOJl u OhIld. "A huyZ
%pfistoupil k oknu pozdeji mezi
pracf, nebylo to take nikomu
napadnym. Mival Semovsky
We zvyku vstati cd psaciho sto-
lu a rukama zalozenyma ma
zadech, pTejfti pc pokoji, kdyz
mu bylo premysleti o nekte-
rem tezslm konceptu nebo o
sestavenf dGlezite zpravy mad
Tizenym 1fadGm, a nechtel k
tomu volati k~apitana, ably ne
prisel O jeho sluzne, ktere mu
kapitan nechaval.
Prav1 porekadlo, re kan ne
NIUE cert, nastrcf babu. Baby
v kancelari nebylo, ale byl tn
Michel. Jednou prisel O neco
drive, a prave kdyz Sly ODE div
ky kolem a Semovsky je po-
zdravoval, Michel k oknu pTi-
stoupil a spatriv koho Semov-
sky pozdravuje, poklepal mu
ma rameno a primhouriv oci,
rekl vyznamne: bella putel-
la, 81? Ale ia druha, to je Vice,
ia je uz zarucena."
Semovsky sc mrzute odvra-
til. DGverne chovani Niche
lovo pGsobilo ma neho trapne.
K oknu uz nepristupoval, ale
nez sly dfvky kolem, wal Sc
movsky cepici a vySel pred
dim. A tn Sc take zmenil zp1-
sob pozdravu. Maria usmiva-
la sc uz z dalky a volala mi
lynn hlaskem: "Bon giorno,
signor Armilo!"
A Semovsky zasalutovav, IL
small sc take a dekoval: "Bon
giorno, signorina Marietta"
A kdyz Sc vratil do kanela-
re, povfdal 81 v duchu: "Jak je
to divine! Chorvatka, bratr je
choratskym vlastencem, a dew
&c mluvf radeji italsky! Zde
jsou divnf vlastenci! Stydi Sc
"a svou materstinu! A kdo il
Tekl, re sc jmenuji Jarmil? A
lie to "Armilo" mi italstine
skutecne hezky."
Ma tyto otazky nedostalo
Sc mu odpovedi ami ted, ami v
pozdejslch letech. Ovsem "a
hada tato vytrousila Sc MI "a
ny z pameti. Zatlacily il jine
udalosti.
Blfzilo Sc jaro. Cd jihu va
null teply a suchy vftr "sciro-
co", ceril more drobnymi vim
kami, zena je k severn. zena
hlfdace majaku prinasela kaz-
deho dine ma pazar pine koSe
ptakG, kteT1 v noel ma SVEN ta-
hu narazili ma svetlo majaku
bud mrtvl nebo S pTerazenymi
kT1dly a hl1dacem dotluceni.
Pazar byl zasobovan kazdeho
Ultra cerstvou ptaci zvefinou.
Semovsky, cekaje pred kance-
larf ma Maricu, ably il mohl po-
zdraviti, myslil 81 kazdeho j.
ira: "Ktery z tech opeTenych
poutnlkd vracel Sc asi do Czech
a nespatril jich jiz! IDA i ia
sc kdy do vlasti vratlm? A v
jakem stavu sc tam vratlm?
Co mne tam ocekava? Vim!
Jenom sklamanf! Zdstanu ma
vojne! Nam ted cestu k jiste
kariere OteVfenOu."
A co tax v duchu rozhodo-
val pevne O sve budoucnosti,
bl1zila Sc Marica usmivava,
svez1 a krasna sc sym obvyk-
lynn pozdravem: "Bon giorno,
signor Armillo!"
Okamzite zapomnel Semov-
sky ma svou budoucnost a vi
del jen Maricu, netuse, re pra-
We tato divka zasahne osudne
do jeho behu zivota.
Hned pocatek jara prinesl
parne dni. Hrach pTichazeje
dopoledne S postou nebo pTi-
naseje v poledne Semovkemu
obed z hotelu, vstupoval do
kancelafe kazdeho dine stejne.
"Venku je parno k zaduseni.
V ulic1ch jest dusno jake v pc
ci. Dalmacie je divna zeme, v
dubnu je tn vedro jake u mas
o znfch. To Dude z toho mo-
re? Vidte, pane poruciku?"
|~Semovsky S 1smevem pTisv6d-
Gil.
Parma pribyvalo, pres den
byla prace kancelari obtfz-
nou, vetsf cast dine musely byt
zavfeny zelezne okenice ma O.
knech, a teprve kdyz slunce
preslo ma svou odpoledn1 dra-
hu, bylo mono venovati Sc
praci. Nemci a Hrach v par
nych hodinach denn1ch spali,
Semovsky obycejne psal, co
vyzadovalo mensi dusevni ma
mohv q Micho1 non;v co do CIV