Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1937-07-09

bu."
"Vsak ia to vydrzim. Vydr-
Eel jsem horst veci," branil Sc
Marinko. "Jen CO budu donna,
zotavim Sc a nasi mne jiste Wy
l6cf."
"Jak tedy chces," fekl lekaf
a propustil no.
Konecne priblizil Sc den,
kdy Akana Tekla Marinkovi /:
Ones jste tn naposled!"
Toho dine zGstal Marinko
dlouho do vecera. Nikomu Sc
nechtelo do rozloucen1 a odda-
lovali je, dokud to slo. Ale Ma
rinko uznal, re nekdo must "a
cfti, a pravil: "Tak, pane vrch-
nj inspektore, dekuji "a vsech-
nu vaSi laskavost -"
Gale psati nam budete?"
spadla mt do reci Akana.
"Rozhodn6, slecno, dovolf-
tell" sliboval Marinko.
"Jen piste, hodne caste pis-
tel" hovoTila. "Hned nam pis-
tie, jak jste sc dostal domG!"
"Pockejte!" rekl Najeki.
"Nez Wy dojedete domG, bude-
me my V Nagasaki. Ia n6ko-
lik tydnd opustfm take Vladi-
vostok a vrat1m Sc domG. Mole
1Tednf cinnost zde je ukonce-
ma. Zde mate nasi adresu, a
piste nam casto!"
"Slecno Akano," oval Sc
Marinko ted nesmele, "osmelil
bych Sc nab1dnouti YAM svoji
fotografii, nebudete-li to pova-
zovati "a velkou smelost z me
strany."
Akana mela v ockach Shy,
ale ted tleskla radostne rucka-
ma: "Je to shoda! Take ia
chci yam DAFT ma pamatku svou
fotografii."
Podala mt fotografii kabi-
netnfho formatu s podpisem
provedenym rustinou a Marin
ko dorucil il svou fotografii,
vysv6tluje: DIAL jsem Sc foto-
g~rafovati zde teprve ted V le-
t6, nevypadam tedy pekne."
"A budete ma Akanu vzpom1-
nati?" tazala Sc podavaj1c mu
ruku.
EDO smrti budu vas obraz
nositi V srdci, slecno Akano!"
odvetil slavnostnfm tonem.
"ByIa jste Ike mn6 vzdy tolik
laskava, re jsem Sc tn c1til to-
lik stastnym."
"Do smrti!" opakovala pc
mem. "Nikdy Sc sem jiz ne
vratite?"
"Tesilo by vas to, slecno A
kano?" tazal Sc dychtive. Po-
lozila 81 ODE diane ma oci a "a
kyvala 1--WE hlavinkou. "PTij-
du tedy do Nagasaki, al budu
uplne zdrav," sl1bil. Najeki Sc
rychle odvratil Cd tohoto WYE
WI. Vyskocily mu size z oc1 a
nechtel, ably je d6ti spatrily.
Rano sci pluk S hudbou ma
parnik, Marinko spatril Aka
nu stojfcf s otcem V pr1stavu,
ale uz k MIN odskociti nemohl.
Trvalo dlouho, nez Sc obrov-
sky kolos dostal z pf1stavu a
pc celou tn dobu Marinko, sto-
je ma paIube, dival Sc ma hraz,
kde stall Najeki S Akanou. A
kama plakala, tisknouc 81 Safe
eek k obliceji. Konecne zacal
Sc parn1k vzdalovati cd bfehu
a Marinkovi Sc zdalo, re mu
neco rye srdce z tela, neco no
nutilo, ably skocil do vody, plo-
val ku brehu a vrhl Sc Akane
k noham Sc slovy: "Vzdyt ia
nemohu cd tebe odej1ti!"
Ale bratTi ma palube spusti-
Ii "Kde domov mGj", hudba
vpadla hned do zpevu, bratf1
postavili Sc do pozoroveho po-
stole a kdyz Sc Marinko pc
chvfli podival ku bTehu, nero
zeznal uz postav tam stoj1c1ch,
"a chvfli splynulo tam vsech-
no v dlouhy tmavy pruh a pc
iodine zmizely obrysy poloo-
strova, ma nemz lezf Vladivos-
tok, "a to objevilo Sc ma pravo
pobTez1 Koree.
Cesty ubyvalo rychle a "a
nekolik dnf octl Sc parn1k v
horskem pasmu. Bylo upro-
sired leta a l~egionari trpeli We
drem straSne. | noci spali L.
pine nazf. Marinko ztratil ka-
Sci docela, ale zeslabl tax, re
nemohl dojfti sam ami ma palu-
bu, kde bylo prece jen voln6ji,
kdyz tail z more chladivy va
mex. Musel no sem voditi Won
dracek a usadil no tn vzdy ma
lavicku, staval u neho, r1kaje
"Jen kdybychom uz byli z to.
~ vo~1z,1 T0oo n n - II