Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1937-11-05

Zatlm tn Dude Jlny Inspector
a jiste take jine pomery zavlad
nou We skolstv1."
A Ease vzpom1nal ma Bohun-
ku. Muslin il psati a vysvet-
liti j vsechno. Jejf dopisy bu-
dou mi sladkou 1techou."
Psal tedy. Napsal dlouhy
dopis. Odpove6 nepTichaze-
la. Dlouho cekal, nez vynesl
rozsudek. Rozsudek byl vyro-
mem jeho bolesti. "Nechape
mojf dusevnf muky. Nemilo-
vala mne, jake ia il. Chtela Sc
jen vdati. Obycejne devce bez
hlubsfho citeni." Ode dine, kdy
tohle 81 rekl, byl klidnejsi.
Obtize vycviku PRENATAL
Semovsky brave, ale tezce pre-
mahal bolest, kterou mu pGso-
billy jedovate reci spoluvojfnG.
Starsi vojfni, odvedenf prot
sve Will ma zaklade zakona,
nemohli 81 odeprfti, ably ztra-
cenou svoji svobodu neozelili
jedovatou poznamkou: "Uci-
tel a da Sc ma vojnu! Kdo to
jakziv slysel?"
A hned jiny k tomu podot-
XII: "Nechtel pracovati, proto
radeji slouzi "a komisarek."
Semovsky k takovym naraz-
kan mlcel. Mohl temto lidem
vysvetlovati svGj tehdejsf du-
Sewn stav, v nemz dobrovolne
nastoupil Ike pluku? Rozhod-
ne nemohl! Nebyli by mu ro-
zumeli. Snad by Sc mu i wy
small. V dust Semovskeho "a
hostil Sc kid, ktery mt poma-
hal pres veskere obt1ze sluzby.
eco jsem 81 udelal, mann. A
vojna Dude mi dobrou skolou.
Vzdyt ia vlastne dosud nevim,
jak zivot cloveka vypada. Set
kal jsem sc dosud vzdycky S
nezdarem a protivenstvim.
Proc? Ted to vim. Mcdowell
jsem osudu vzdorovati; nedo-
vedl jsem 81 odrazeti jeho ran,
ktere sc ma mne hrnuly. Chci
nabyti zivotnfch zkusenost1 a
k tomu hod1 Sc mi vojna nejle-
pc. Ovsem, mann pred sebou
tTi roxy otroctvf! Tri dlouhe
roxy! Tfi roxy zivota plneho
odrfkanf a tiny. Ale clovek mu-
ST sestoupiti do hluboke tiny,
ably poznal cenu svetla a nau-
Gil sc vaziti 81 slunecnfho jasu.
AZ vojnu odbudu, teprve po-
tom Dude m1ti svoboda pro
mne pravou cenu."
Ia mesfc poslali Semovske-
no do podd1stojnicke skoly.
IntellingentG pTichazelo tehdy
ma vojnu velmi malo. Semov-
sky byl mezi takovymi lidmi
b1lou vranou. V poddGstojnic-
Ike skole byl Semovsky nejlep-
Sim zakem. Nadporuclk, ktery
byl teto skoly velitelem, uz "a
tyden Tekl: "Semovsky! Do
ctvrt leta budete u sve setniny
desatnikem."
Semovsky nebyl marnivym,
ale tato pfipoved no prece po-
tesla. Nevyslouzi sva tri leta
jake prosty voj1n. Mel z toho
skoro radost, re nemusf u set
niny konati sproste prace, ma
nez ostatn1 voj1ni stale NADIA
vail, a ktere Semovskeho napl-
novaly hnusem. Ale osud ma
sci Semovskeho i bilem ka-
bate.
Jednoho dine objevil Sc v pod
d1stojnicke skoly vojfn ozna-
muje re novacek Semovsky ma
Sc hned odebrati do kasaren.
Pluk skladal Sc tehdy z peti
praporG; til prapory tvofily
vlastnl pluk, ktery Sc svym Sta
benz lezel V Praze a diva prapo-
ry byly stale v mfste, odkud Sc
pluk doplnoval a nazyvaly sc
depot. Semovsky slouzil u de-
pa. skola poddGstojnicka ma
chazela Sc mimo hlavni kasar-
ny v jine erarni budove a Sc
movsky kraceje ted v pr10vodu
vojfna Ike kasarnam, myslil 81
eco mi asi kdo chce?"
Pojednou rozlilo sc mu zvla-
stn1 teplo u srdce. Coz jestli
no pfisla navstfviti Bohunka?
Snad schvalne nepsala.
"Ceka ma mne nekdo v ka-
sarnach?" zeptal Sc vojina jej
provazej1c1ho.
"Nev1m. NaT1dil mi sikova-
tel jen, abych pro vas dosel.
Vic MIC"
Semovsky zrychlil krok, re
mu voj1n sotva stacil. Kdyz
pTisel Ike sve setnine, sikovatel
fekl mu suse: "Jdete nahoru k
muZice!" Oblicej Semovskeho