Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1937-06-18
POVfDKA.

Sc dol1 ma yes. Uzlab1 bylo do
sud zahaleno v rann1 parry, KITE
re sc pGsoben1m paprskG vycha
zejfc1ho slunce zdvihly a tally
Sc jake prGhledny zavoj pro
zretelneji obrysy chalup, z
,jichz kom1nI vyskakovaly ko-
touce dymu nesouce sc kolmo z
bezoblacne obloze. Chv1lemi
dolehlo k uchu mladeho voj1na
kokrhani kohouta, ktery vital
novy den.
mic Sc tn nezmenilo," Tekl 81
mlady muz, v nemz ctenaT jis-
t6 uz poznal Vaclava vracej1c1-
no Sc z italskeho tazenf dOmG.
Musel vyj1ti z okresn1ho mes
ia, kde no propustili ma dobro,
velmi zahy, ably dospel domu
casn6 rano. OvSem touha okf1-
dlovala jeho kroky, ackoliv byl
jest6 slab pc vyhojene rane i
pc dlouhem pochodu z Lom-
bardska do Czech. Pohled ma
rodnou dedinu pGsobil ma neho
takovym mocnym dojmem, re
nebyl S to Cd neho sc odtrhnou-
ii a tax dlouhou chv1li postal Ma
vrsku mad silnic1. Zrak jeho
zabloudil stranou, kde ma pO-
kraji vesnice stala stara hajov-
ma. Take z jeiho kom1na Wy
stupoval modravy dym.
"Nasi jsou uz vzhGru," rekl
81 Vaclav a usmal Sc blazene
"Budou pTekvapeni, az mne u
vidf."
Vykrociv, spatTil ma 1voze
vedoucfm re vsi 1zlab1m k le-
SUI nekolik cernych postav.
"Haviri jdou ma did," Ease 81
povfdal, "je to u mas tedy stale
takove, jake kdyz jsem odcha-
EEL"
Ia chvfli sesel S vrsku a We
sci do vsi. Nepotkal V tech ran
mich hodinach jest6 nikoho, pro
sci vsi a stanul pred hajovnou.
Kdyz otviral latova dv1Tka u
plotu, chvela Sc mu ruka a po-
myslil 81: "Kdo mi vyjde nej-
drive vstTfc?"
Vybatolil Sc z boudy starry
lovecky char, opel1chany a Wy
St6kl ~namahave, pTi cemz obje-
villa Sc jeho bezzuba huba.
"Pojd sem Cikane!" zvolal
Vaclav, jake by vital stareho
pTftele.
Pes hled6l nav6tTiti, KIDD no
VIOLA, ale patrne uz c1ch jeho
davno vypov6d6l 'sluzbu, ale
zaslechnuv svoje jmeno, pustil
Sc kulhavym krokem pres dvGr
vrte nejist6 ohonem.
"Cokane, coz mne neznaS?"
tazal sc Vaclav meme a shybl
Sc ku psu, ably no pohladil.
A tn pes poznal Vaclava pc
hlase, skocil mu pTedn1ma no.
hama ma prsa, lizal mu ruce i
oblicej, odskocil, ucinil n6kolik
krokG sm6rem Ike stavenf, jake
by chtel pT1chod jeho neko-
mt oznamiti, ale hned Sc zas
vratil, ob1hal kolem Vaclava,
skakal ma n6ho a stekaje sfpa-
wynn hlasem, poc1nal 81 jake
smyslu zbaveny. Odm1taje
Setrn6 psovo lichocen1, kracel
Vaclav ku dveT1m vedoucim do
chalupy, ale nez sem dosel, Wy
sia Slav1kova z chl6va, kde
dojila kravu. Byla jeste We
spodnicce a V rukou nesal kra-
JAG mleka. Div, re no nepusti-
la leknut1m kdyz syna spatrila
"Vaclave!"'
MIAMI, ma zlata mami!"
zvolal syn.
Slav1kova honem postavila
krajac ma okno vedoucf ma "a
sep a s%estoupila Sc zaspi, ably
posp1sila k synovi. Ucinila vsak
jen ten krok Sc zaspi ma dv1r a
Vaclav uz byl u nj a svfral ma
ticku v narucf. A kolem mich
skakal Cikan radostf jake dizzy.
Kdyz minula prvnf radost a
vesli do %sv6tnice, Vaclav zveda-
We sc rozhledl. Ma stomach vi
sely dosud stare rucnice a pa
rohy jelenG a srncG. Otec We
sv6tnici nebyl. Patrne ode
sci do lesa velmi zahy, jak by
10 jeho obycejem.
Matka mela sta otazek, ma
nez Vaclav sotva stacil odpov1-
DAFT, ale mezi tim pTinesla Va
clavovi talfr mlekove pol6vky.
Kdyz Sc pustil do jfdla, zeptal
Sc: "Tat1 uz odesel do lesa?"
Slavfkova zakryvsi 81 zasterou
oci, vypukla V plac. Syn podi-
val Sc ma nj udivene a hned sc
mu srdce sevTelo podivnou bo-
lestf. Pripadalo mu, jake by