Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1937-09-17

Prazskych. Urazeni jsou vsi-
chni. Mysl1 81, zes odmftl Loj-
zicku pro Anezku. Hlavne Loj-
zicka je urazena! Radfm ii te-
dy! Nestojfs-li O holku jinak,
nez k Will tie vecernf zAbave,
mech toho! Postves 81 certa ma
kirk. Neznas jeste pomerG ma
81 vesnice. Leta bys je mohl
studovati a jeste by ii ledacos
zGstalo zahadou!"
Ia dalsi cesty lesem stocil Sc
hovor imam, ale SemOvsky zG-
stal zamlkly. Uskodil ma do
bre povesti nevinnemu devce-
ii! Mic ma tom nemeni, re to
Ia dalS1 cesty lesem stocil sc
hovor jinam, ale Semovsky zn-
stall zamlkly. Uskodil ma dobre
povesti nevinnemu devceti!
Mic ma tom nemenf, re to ucinil
nevedomky. Vinen je prece
jen on. A coz mali no Anez-
ka skutecne rada? Pr te my
Silence rozlilo Sc mu srdce
zvlastn1 teplo. Vzdychl zhlu-
boka, az sc Rezny ohledl. Sci
pred MIN pc 1zke lesni stezce
a ted, vykladaje 81 vzdech Sc
movskeho jinak, zastavil sc
rka: "Nedelej 81 z toho mic!
Hlavu ii nestrhnou."
Teprve kdyz dosli k "zele-
nemu kT1zku" a Rezny jail Sc
vypravovati povest, proc byl
kf1zek ~postaven uprostfed hu-
steho lesa, naslouchal Semov-
sky vypravovan1 pozorne. Po-
vest mohla byti laskou k povfd-
ky?" "Ne, Anezky!"
A stale no mucila taz myslen-
ka: "Coz, mali mne Anezka
rada? Jak sc k nj nam cho-
vati? Jak, abych il nezpGso-
bill bolest? Nen1 mic platno,
muslin Sc il vyhybati, i kdyz j
zp1sob1m bolest. Casem ma
mne zapomene a Dude dobTe.
Ale marne Sc obavam! Kde-
pak! Ably mne mela rada !!
Takove dfte lasce jeste ami ne
rozumf. Vzdyt ia sam nevfm,
jak je to, kdyz je clovek zami-
lovany do devcete. Ovsem,
mann il rad -"
A pojednou poc1til smutek,
jehoz prfcinu mcdowell 81 w.
sv6tliti a vzdychl bezdeky ma
HAS: "Je mi lfto!"
Ami nevedel, re myslil ma
HAS a skoro Sc lekl, kdyz Rez-
ny zvolal: "Koho? Lojzic-
ce. Ale potion nazpatecnf ceste
"Hlouposti!" Adjunkt sc ST.
decne rozesmal. "Venkovske
holky nejsou sentimentalnf.
Jen 81 j nevsfmej a budes mfti
Semovsky vracel Sc cd vece-
re; Anezka sedela jake oby-
cejne ma schGdkach. Rad byl
by usedl vedle nj, povidal S nj
nejakou hodinu a citil to mile
teplo jejiho mladeho tela. A
nezka usmfvala Sc ma neho,jak
no videla z pT1tm1 vyj1ti z pro
tejs1 hospody. Srdce mu bust
10 nepokojne, ale premohl Sc.
Nesmf to byti, uvedl by devce
zbytecne do lidskych fec1.
"Dobry vecer, pane uciteli!"
"Dobry vecer, Anezko!"
PTekrocil schGdky vedle nj
a stoupal pc schodech do sve-
no pokojfku. Devce ohledlo
Sc "a MIN udivene a pax 81
vzdychlo. Pdl hodiny posede-
10 jeSte ma schodech, snad &C.
kalo, re sc Semovsky vratf.
Potion sebehlo ma silnici a po-
divalo Sc ma Slit chalupy. ODE
okenka v stitu byla ozarena
svetlem. Pan ucitel tedy p1se.
Devce 81 opet vzdychlo a zvol-
ma odeslo do male svetnice.
"Co jdes tax brzy?" ozvalo
sc z kouta svetnice. Ptala Sc
tax Prazska, ktera jeste nespa-
la.
Pan ucitel odesel hned do
sveho pokoje."
"Neco mu prel1tlo pres nos,"
Ease matka rekla.
Zapraskala druha postel,
Prazsky obratil Sc ma box. "a
nebo ma nejakou nutnou pra-
ci. Stale ma co psati."
Anezka sc upokojila a rych-
lie Sc odstrojovala. Otec mohl
mfti pravdu. Rodice "a chv1li
usnuli, ale Anezka hledela
dlouho otevrenyma ocima do
tiny. Prazskych tedy soudili o
cele zalezitosti jinak nez Rez-
ny. Slo stest1 kolem Semovske
no jake v pohadce, ale minulo
no jake v pohadce.
ID +oho dino co SnmOVckV A