Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1937-02-19

~
"Vratfm, milostiva pani," Cd
vetil chvejfcfm Sc hlasem.
"To jste mi uz jednou slfbil,"
rekla S vycitkou, "ale potion
jste neprisel. Borivoji, tento-
krate chci vedeti jistotu. Pred
Lefty byla jsem nezkusenym df-
tetem, ale dnes jsem zena TRIP
ce osudem zkousena muslin We
deti, echo mohu cd sveho DIAL
slho zivota ocekavati. Osud
rozvazal pouto, ktere bylo pre-
kazkou nasf lasce, jsem Ease
volnou. Chcete mne jake vdo-
vu?"
"Milostiva PAM, v takove ste
st1 AMI jsem nedoufal, ale -"
"Nechte milostivou a oslo
vujte mne, jak YAM srdce velf"
vpadla mu do reci rozmarne,
drz1c stale jeho ruce We svych,
jake by Sc bala, ably j nahle
neopustil.
"Draha Helenko", hovoril
Dohalsky v mocnem pohnuti,
"ukazujete mi raj, O kterem
jsem jen nesmele snival, ale nj
kdy nedoufal, re Dude mym u
delem, ale Helenko -- ia
jsem clovek chudy a nam jen,
co 81 vydelam."
20, Wy clovece 1zkostlivy!"
zvolala blazena. "Coz nemam
ia dost pro oba? Ella jsem Sc
svym muzem necely rok a nam
tedy sve veno neztencene. b.
fivoji, nedel1 mas tedy opravdu
mic, nez ten mGj vdovsky rok
smutku?"
"Nic, ma draha, nez ten
rok," odvetil.
Byl by il rad objal a polfbil,
ale pTemohl Sc. Nesluselo Sc
to, vzdyt byla vdovou teprve
nekolik dn1. Rozloucili Sc te-
dy jen jake start pratele. He
lena dobre pochopovala jeho
zdrzenlivost a vedela tedy, re
~nedostatek lasky nen1 jeji pr1-
cinou.
Ma jare zmocnila Sc Dohal-
skeho podivna touha.
"Nebudu cekati rok," fekl
sam SOb6. "Je to hlOupoSt. me-
boztfkovi sc tim nepom1ze a co
je mi pc lidech. V Mladejove
at 81 o Helene povfdajf, ale az
il pfiyezu sem, nikdo nebude
vedeti, Re nebyla cely rok vdo-
YOU, protoze il tn nikdo nezna.
A proc bych vlastne trpel k VII
Ii lidskemu predsudku?"
Sedl a napsal Helene dlouhy
list ktery zakoncil: "Bojfm Sc
ably mne osud opet o vas nepri-
pravil, abych Sc nemusel vrati-
ii cd prahu sveho raje." A He
lena souhlasila hned. Chova-
la totez pranf, ale ostychala Sc
je vysloviti.
Dohalsky jel 81 tedy do Mia
dejova pro svou nevestu a
kdyz 81 j "a nekolik dnf pfive-
ri do sveho pfibytku, ktery "a
ffdil pohodlne, tazal Sc sve ze-
ny Sc zTejmou 1zkost1: "Nebu-
de Sc ii novy domov zdati tuze
prosty?"
"Detino," smala Sc slzfc a
obj1maj1c no vasnive, "hola
skala uprostred more byla by
mi milym domovem pc tvem
boku. Vzdyt jsem 81 chtela zou
fati, kdyz jsem poznala, re
jsem mohla byti tvou drive, nez
jsem Sc stala zenou jineho."
Gale tv1j neboztfk muz bu-
de piece jen stfnem pro nezka-
lenou nasi blazenost," m1nil
Dohalsky. "Musel odej1ti re
sveta, abych ia mohl byti sta
sten."
"To je ~zbytecna svedomitost
mil mily," usmala Sc Helena.
"Rekl nam lekaT, re by Sc u ne
no byla dostavila mrtvice "a
vsech okolnostl. ia jsem tedy
SWIM Chem mic neusp1sila. Ia
Ike jsem jednou mela takove
myslenky jake ty, proto jsem
Sc lekare ptala. Ale neco jsem
piece zpGsobila tobe. Nebudes
Sc moci nikdy podfvati ma me
rame - vypada osklive.'
ga Sc tedy ma ne nebudu d.
vati," odvetil Dohalsky S nez-
.nym pohledem ma zenu, "ale
polfbfm je, kdykoliv 81 toho
budes pratt"
"a vy~strizene saty take ne
budu moci nositi, az p1jdu S
tebou do plesu," hovofila Hele-
ma rozmarne.
"Tedy takovych satd nositi
nemusfs," rekl. "Mne Sc bu-
des lfbiti v kazdych."
"VzdvF ia Fl vSeckO V6T1m.