Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1937-10-22
NsSgT'NN3Sy7'6=@SisT""

n.y. hOO1O SAAOAAAJ
mem presvedcenf: Mladf Tide
mali Sc radi, to je jiste, zami-
lovali Sc do sebe pfi tom diva
die, ale dosud 81 to nefekll.
Jsou oba hrdf a pTi tom nemeli
a poctivf. Oba Sc boil, re by
mohla druha strana odmltnou-
ii. K dorozumen1 dojde u Mich
pozdeji, ale pax budou oba
Stastni, re Sc nasli. Hod1 sc k
sob6 1pln6 svymi povahami. Je
tedy jen tTeba cekatia nepfed-
bfhati udalostem. Rodice u
snuli spokojene. Jejich jedine
dft6 miluje, ale miluje cloveka
dokonal6ho, jakeho dosud me-
ri zdejsfmi a okolnfmi mlady-
mi muzi nenaslo. A Bohunka?
Nez usnula, hledela dlouho
tmou Ike stropu, opakovala 81
vsecka slova dnesn1 rozmluVy
Sc Semovskym a usmala Sc ko-
necne spokojene: Papa by
nebranil!"
Semovsky schazel Sc S Bohun-
kou kazdodenn6. sli spolu
prochazkou, pov1dali 81 0 We
czech, O nichz by v ostatn1 spo-
lecnosti mladych lidf nebyli
mohli hovoriti, a oba Sc ma tn
veGernf prochazku tesili. We
Ger potion Semovsky psal a slo
mu to tax lehce, re Sc caste
mad svou pracf zamyslil: "Bo-
hunka je velmi vzdelane dew
&c. Ami bych nebyl soudil, Jak
hovor S takovym devcetem do
vede cloveku vnuknouti pekne
myslenky." -.
Schnzky obou mladych lid
neznstaly ovsem nepOvs1mnu-
ty, p~ostarala Sc O to ostatnf dev
cata. zavidejfcf Bohunce, re
docela pro sebe odvedla jim
zajfmaveho pana ucitele a pc
mestecku zacalo Sc suskati:
"Ucitel Semovsky chod1 "a
slecnou Teditelovic. CO z toho
Dude? Kazdy hadal neco il
neho.
V polovine dnora nastala O.
bleva, teply jihozapadn1 v1tr
zpdsobil TAM sn6hu, zaveje le-
mujfcf prohazenou silnici Sc
slehly, Eat O vsude byly cesty
plny vody a rozbTedleho sne-
hu. "Zftra nepGjdem ma pro-
chazku," Tekla Bohunka vecer
toho dine, kdy vlazny v1tr pfi-
sci jake pTedzvest blfz1c1ho Sc
lara. "Az ty vody trochu Cd
tekou. Nebude Sc YAM pc mne
styskati?"
Dude, slecno, opravdu," il
still Semovsky upT1mne.
Ma tvaTince Bohunky obje-
vii Sc spokojeny dsmev. Ale
hned zas Tekla vazne: "No, "a
n6kolik dnf vody odbehnou a
az sc trochu udela costa a bu-
du moci vyjfti, poslu VAN lis
tex pc nekterem vasem zako-
VII"
"Prosfm vas O to slecno!"
Zakyvala hlavinkou. GA
tim pine piste! Pov1te mi po-
tom, CO jste napsal!"
"Pov1m, slecno. To psan1 je
mole radost."
"Jedina?" Tazavy pohled.
"A potion hovor s vami."
Spokojeny 1smev; potion Sc
rozesli.
Obleva trvala nekolik dnf a
Bohunka nepsala.
Ia to tech smutnych dnech
dostal Semovsky ~navstevu. PTi-
Sci lhotecky faraT: "JaTku, pa
ne uciteli, pojdme Sc profit"
"V te brfzdoline, velebny
pane?" divil Sc Semovsky, je-
muz sc do rozmoceneho snehu
nechtelo.
Gale jde Sc dobTe," jistil ia
raT obuty We vysok6 holenove
boty. "Jafku, kdyz sem jdu az
re Lhoty, bych vas zas jednou
videl, mGzete mne kus cesty
vyprovoditi." Parmil tedy Sci.
Nedaleko "a vsf potkali kapla-
ma Soukala. Vytrestil udive-
MIN oci, spatriv Semovskeho We
spolecnosti faraTe. Kn6z1 Sc
pozdravili Sc spolu, a Soukal
Sc zeptal: "Odkud, pane bra
ire, V te nepohode?"
"Jafku, re jsem byl navsti-
Wit tuhle pana ucitele". Uka-
zal palcem ma Semovskeho sto-
j1cfho stranou. Soukal podf-
val sc naznacenym smerem a
pohled jeho jevil pTekvapen1.
Semovskemu ten pohled usel.
PAM bratTf Sc pc chvfli rozlou-
Gill, Soukal Sc ub1ral k mestec-
ku a Semovsky brodil Sc S IA
raTem pc rozmocene silnici Ike
<k~Ys M -