Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1937-05-07

late legionare hned Conegli-
anu a Oderzu povesili, re tam
mrtvoly ubozak1 vis1 dosud ma
stromech, a bala Sc, re by to
rozcflilo a mohlo by mu to u
skoditi. Uzila tedy lsti.
"Pro dnesek dost," fekla u
smivajfc Sc. "Nesm1te mnoho
mluviti, pane p%aruc1ku, jste je-
ste slab. Ultra 81 popovldame
VIC"
A re prave dojedl pol6vku,
uzila te pTilezitosti, ably sc W.
hnula .jeho otazkam. Vzala cd
n6ho lzfci a nesla il S koflikem
do kuchyn6. Kdyz Sc pc chvili
vratila, Jenfk dTfmal. Usmala
Sc spokojene a usednuvsi ma Ii
dli u jeho l6zka, vzala odloze-
nou prve knihu a pokracovala
We cten1.
Pred statkem Pr1hodovym
byl V zahradce pod okny navat
vysoky zavej snehu. Koruna
podivneho stromecku, ktery
kazd6ho roku kvetl a nikdy ne
donesl ovoce, byla Thou snehu
ohnuta k zaveji. Marica sede-
la u okna a dfvala Sc ma pustou
nynf naves. Pojednou spool
mil iei1 Zrak ma StrOmku a
vzdychla 81. We sv6tnici byla
jen Baruska, PTlhoda byl ne
kde venku. Marica obratila Sc
ted k dceTi: "Podfvej Sc ma
mil stromek! Cely je ohnuty
cd sn6hu, mohl by Sc zlamat.
Kdyby byli chlapci donna, uz
by nektery skocil do zahradky,
odhazel by zavej a stromek by
narovnal."
Baruska pristoupivsi k oknu
a ~spatTivsi, re je pravda, co
matka povfda, hned Sc nab1d-
la: ga tam skoc1m a odhaz1m
snfh."
ely toho nech," odporovala
matka. "Cela bys Sc umacela,
zavej je vyso'-y. AZ pride ia
ia, opatrf to. Ma vysok6 boty."
Baruska pc chvfli vysla pro
n6co ven, potkala otce a fekla
mu, co matka povfdala. Pr1ho-
da Sc jen usmal, wal dTevenou
lopatu ma obilf a vySel do "a
hradky. We chvfli byl stromek
osvobozen cd snehu a vzpfimil
sc sam. Prfhoda 81 ometl V sin
&c boty kost6tem a vesed do
s~v6tnice, usedl u kamen a OSLO
vii zenu: "No, uz je tvGj stro-
mex Ease v poTadku, mic Sc mu
nestalo."
"DGkuji IT," Marica pohl6d-
la vd6cn6 k muzi. "Pr1pada
mi, re osud toho stromku tesn6
souvfsf S mym zivotem. Kdyby
Sc zlamal, bolelo by mne to a
povazovala bych to "a zle zna-
meni."
cake znameni?" usmal Sc
PTfhoda. "Zlamal Sc, zlamal.
Je to strom. Tyhle snehy po-
lamou v lese ted sta stromG."
"To je jine," zavrtela Mari
ca hlavou. Gale tenhle strom
je mil a kdyby zahynul, my
slila bych 81, re Sc S TENN svymi
hochy uz AMI neshledam."
"Nesmfs byti povercivou,"
Ease PTfhoda Sc usmal.
Vim, re je to jen povera,"
praviIa Marica vazn6, "ale sa-
mo Sc mi to tax v~nucuje. A re
zadny z mich mic nep1se? Jenfk
psal jednou a dost a Marinko
je uz pGl roku v zajet1 a dopo-
sud sc neozval AMI carkou."
A ted vzpom1nali vsichni tTi
ma oba zajatce. Bylo nekolik
dnf pred vanocemi a Marica
vzpom1nala, jak hosi odesli do
tie nestastne valky. Bylo mno-
no lasky k vzpom1nkam i k no.
VOru.
Kdyz Jenfk mel pTijfti ma
svatky byvalo pocasf jake dnes
jak Marica pekla a varila, ably
Sc ten hoch zas pc tech n6kolik
dnf donna do syta najedl. Tam
We meste, "a to, co ma nej pla-
till, mnoho mt nedali. A jak
vsichni vzpomfnali, jak Sc ten
hoch dostane domG re STANCE
drahy, kdyz je silnice celia "a
vata. PTfhoda Sci mt pax
vstffc a ODE deti Marinko i Ba-
ruska chiefly j1ti S MIN. Barus-
ku PTfhoda s sebou nevzal, je-
nom Marinka. A jak Sc ma Je-
nfka vsichni tesili. Kazdemu
neco pTinesl, co koupil re svych
1spor z toho, CO mu postal Prf-
hoda ma pTilepsenou. Byvaly
to ovsem jen malickosti, ale
vzdycky neco, co ma vsi nebylo
k dostanf. A Ease 81 Marica