Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1937-05-07

Id CASIO U JOuIlO 1OIC0 CdOy We
vsi, ktera mela mileho v cizine.
Vandroval jake chasn1k a dlou
no Sc nevracel, tax 81 no privo-
lala O stedrem veceru. Poole
zsinale barry duchovy pozna-
la, re JEFF mily je neboztikem
a vdala Sc potion "a jineho.
Pozdeji Sc dozvedela, re jeji
byvaly mily zemrel ma vandru
nekde v Nemc1ch."
"Tak no tuze rada nemela,
kdyz Sc vdala," Tekla Verunka
zamyslene.
"To nevim," rekla Kulival-
ka. Gale me babe to tax W.
pravovala, jak tt pov1dam, tax
je to tedy pravda."
Verunka w babe neodpove-
della, ale Cd teto rozmluvy pa
dly ma nj takove tezke myslen-
ky, re chodila cely den zadu-
mana a sotva slysela co ma nj
domaci Tide mluv1. A stale vic
vtfral Sc j 1mysl, presvedciti
sc o stedrem dnu o pravdivosti
Kulivalcina tvrzen1. Mapped
tn myslenku nasilne cd sebe "a
puzovala, re je to hr1sne zkou-
mani Pana Boha, ale zas il ma
pablo, re by to ucinila z lasky
k svemu JiT1koviN a laska jej1
pTece nebyla hr1snou, to vede-
la jiste. A potion, vzdyt ne
chtela sc vdati, je-li Jir1k mr.
tev. Jenom jistotu chtela mi
ii, ably Sc "a neho mohla modli-
ii, nenf-li jiz mezi zivymi. To
prece by il Pan BGh "a hr1ch
nepTipocetl!
A tax S TENN svymi myslen-
kami zdala sc Boulovym div
nou a ma to narazel hospodar,
kdyz rekl: "ze je to divna hol-
ka.'
o stedrem veceru Verunka
pevne 81 um1nila, re ducha il
rfkova privola. Proto nejedla,
cely den postila Sc a veceri svo-
il ukladala stranou.
Kdyz odesla do sve kumGr-
ky, zatopila, protoze venku
byl mraz tfeskuty a v1tr honil
zmrzly snfh tluka Jim O male
tabulky v oknech. Usedla ma
peleSf sVehO lHGzka a mOdlila
Sc. Cekala az dole odejdou ma
pGlnocn1. Potion il zas napa-
do, re by 81 mohli vsimnouti,
proc tax dlouho swift a pfij1ti
nekdo nahoru, ably Sc pod1vali,
zda-li nestGne. A to nechtela.
P~ostavila tedy ma stolek diva
talffe a Ike kazdemu polozila
lz1ci a jala Sc modliti deset
"otcenasd", jak il byla Kuli-
valka poradila.
Pomodlivsi Sc sla Ike kamn1m
pro polevku, ably il MALTA ma
tal1re, ale poslednfm okam-
ziku opustila il odvaha. Dva-
KRAFT vratila Sc S hrncem Ike
kamnum.
"Coz zjevf-li sc ii Ouch mrt-
veho?" septal il jakys vnitrn1
HAS.
"Treba mrtveho," rekla vzdo-
rovite nahlas. IT mrtvy je pre-
ce m1j milovany JiTi. Je-li mr.
tev, zemru take. Co by mi byl
zivot bez neho!"
A odhodlana pristoupila Ike
stolu a MALTA polevky ma oba
tal1fe. Chvela sc pc vsem tele,
protoze j lomcovala horecka.
Skoro il nohy v kolenou ma
zem klesaly, kdyz Sc vracela
cd stolu, ably hrnec postavila
ma zem u kamen. Jak sc po-
tom obratila Ike stolu, stanula
jake omracena Zdalo sc jf,ze
ode dvef1 tahne sc stin k zidli
protest. u stolu. St1n nabyval
urcitych tvar6 a uz no pozna-
la. Byl to Jir1k. Usedl klidne
ma ZlOl1 ma protest. Strane a III
ce Sc chopil dlouhou vyzablou
rukou.
Vytfestenyma ocima zirala
ma neho Verunka. Byl to on.
Poznavala no elm dale tim ur-
citeji. A ted take poznavala,
re tvaf jeho je bleda, ba skoro
Soda jake u mrtvoly, ktera uz
dele V zemi lei a vykrikla pro
nikave: "Jiff! Mil Jiri je mr.
Itev."
A We mdlobach skacela Sc k
zemi.
Boulovi We velke svetnici O.
blekali Sc uz ma cestu do koste-
la, kdyz v komGrce Veruncine
ozvala Sc duniva rama.
Pfibehli vsichni do komory
a nasli tn devce We mdlobach
ma podlaze a ma stole diva tall
re kOur1ci polevky.