Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1937-02-12

Ho0 ~
jsem to hezke d1te, ktere Sc
mnou hodovalo We v1denskem
restaurantu a darovalo mi fl
alky, kdyz jsem Sc ub1ral vstf1c
nejiste budoucnosti.'
"A incapable VAN, re to d.
te ceka touzebne ma vas ma
vrat, abyste mu fekl, re je mi
l~ujete?" tazala sc Helena vzru
sene.
"Milostiva, takoveho mic mi
nenapadlo," odvetil Dohalsky,
bledy Size, ale klidny. "Milo-
val jsem, ale neodvazil jsem Sc
doufati, re bych byl milovan.'
"Proc jste nepfisel alespon
pred pGl rokem!" zvolala po-
jednou Helena vypukla v plac.
"Jen pred pGl rokem, Bofivoji,
a ia jsem Sc nemusela vdati "a
muze, ktereho nemiluji!"
"Milostiva, neracte o tech
minulych vecech uz mluviti,"
fekl Dohalsky lfbaje rucku,
kterou mu mlada PAM poda-
vala. "Nelze ma tom mic zme-
niti. Byl to mas osud! Nesesli
jsme Sc v zit1!"
Klidna slova Dohalskeho
zdala Sc ma Helenu pGsobit
kouzelnou moci. Usmala Sc,
osusivsi Shy a Ease Sc no taxa
la: ia jsem Sc vdala, ale Wy
jste Sc neozenil k Will mne?"
"Je pravda," rekl klidne.
Vas obraz nedovedlo dosud
zadne devce z meho srdce Wy
tlaciti."
"A uz Sc neozenfte?" tazala
Sc hledfc ma neho nedockave.
"To je asi nepochybno," u
small Sc. "Vzdyt uz jsem dnes
skoro starry mladenec."
"Jsi lovcem?" tazal Sc Ber-
ka Dohalskeho, kdyz tento do
konciv praci, hotovil Sc opusti-
tt Mladejov.
mo, tax trochu jsem'', Cd
vetil Dohalsky S 1smevem.
"Naruzivym lovcem nejsem, a.
lie v Herzegovina kratili jsme 81
lovem dlouhou chv1li. Dovedu
tedy dobre zachazeti S brokov-
nic1."
"Dobra", rekl Berka. "Uspo-
radame 81 tedy Ultra hon. Blu
de to nejlepsf zpdsob, jak by
chom Sc S tebou rozloucili. Sc
stra je take naruzivou lovkynf,
Dude tedy m1ti radost."
Pr vecefi tedy smluven hon
ma z1trejs1 den. Vsichni Sc ma
loveckou zabavu tesili, zvlaste
Helena. Jej1 muz prohlasil, re
Sc honu nes1castn1, re je tic
pro neho pr1lis namahave. By
lskutecne trochu telnaty, nikdc
no tedy nepremlouval. Nasle-
dujfcfho dine bylo pekne poca-
81. Sotva re rano slunce vysu-
silo rosu, sesla sc lovecka dru-
Tina ma nadvoT1 zamku, Ber-
xiv lesni S dvema hajnymi a
nekolika honci cekali uz pred
zamkem. Helena vypadala
rozkosne v loveckem 1boru,
byla take We vybornem roma
ru, smala Sc. zertovala S Do
halskym. Ia chv1li octla Sc &c.
la lovecka spolecnost v lesn1m
stfnu a lesnl rozestavoval strel.
ce i honce. Zatazena prvnt
lec.V prvn1 leci kracela Helena
vedle Dohalskeho 1--WE sc S min
bavic.
"Kdy odjedete, pfiteli?" O.
tazala Sc no nahle.
"Vecer, milostiva panf," cd.
vetil. "Sl1bil mi Bohumil, ze
mne da dovesti."
"A kdy Sc opet uvidlme?'
tazala sc opet. Slova sva pro.
vazela zvlastnim pohledem.
DO1AdiOhy COAIlu POAiIC0u IL
zumel. Pod1val Sc ma krasnol
pant upr1mne a odvetil klidnt
a vazne: "Nebudu-li preloze1
jinam, zavftam do Mladejovs
asi tax "a tri roxy. Ale schval
ne sem neprijdu nikdy."
Helena sc mu dfvala pevni
do obliceje, jak by studoval,
kazdy jeho rvs. Pojednou pr
stoupivsi k nemu, podala M
ruku, rkouc: "Mate pravdu, b.
10 by to zbytecne, protoze jst'
clovek naskrze poctivy, kter.
ami pro sve a mole stesti ne
chce porusiti pray jineho. Ne
sesli jsme Sc v zit1. Budte sta
stem, BoTivoji!"
Kdyz Dohalsky stiskl poda
nou rucku, spatril, re ma mia
da PAM Shy v oc1cn. Potion
, rychle odesla.
V druhe leci uz nebyla ne