Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1937-10-29

most takoveho divadeln1ho re-
ferenta? Vzdyt je to vlastne
|jedno. Jedna sc tn vlastne jen
o to, uznati nec1 povysenost
mad ostatn1mi. A to konecne
udela kazdy dobrovolne a rad,
KIDD nedovede ~vystaciti S vlast-
MIN 1sudkem. Ami toho tedy
Rudolfovi neukazi. Darmo by
no to rozcililo. Vzdyt Sc jed
ma o umenf jeho zeny. Napo-
sledy by snad sam v ne neve-
.fil."
Milos vrhl opovrzlivy pohled
ma odlozeny casopis.
Ma chv1li zahloubal Sc We
sve myslenky. Predstavoval 81,
jak je asi dnes Eveline. S ia
kym nadsen1m podnikla tuto
svou umeleckou cestu- a skill
dila nevdek. A vsecko to snad
snese trpelive, jen ably prime
sla tucny honorar a mohla no
uloziti pro sve deti. A proc
to? Ably il snad nekdy Rudolf
n%evycetl, re k Will sve lasce k
nj rozesel Sc S otcem a pfisel o
Cejkov. Opravdu zeny jsou v
zap1ranf sebe samych k Will
sve lasce velikymi. Muz by Ia.
kove obeti schopen nebyl. A
Milos 81 pojednou vzpomnel,co
on chce podniknouti k Will las
ce Rudolfove, a Tekl 81 jake O.
pravu: "Alespon kazdy by ne
byl schopen obeti."
A V tom byl re svych mysle-
mex nahle vyrusen. Rozletely
Sc dveTe, nehlucne Size, ale
chlad, ktery wiki z chodby do
pokoje, vyrusil Milose z duma-
nj. Ma prahu stanul Rudolf.
"Jsi donna? To jsem rad!"
zvolal a rychle odkladal plast
a savli.
Milos podfval sc ma neho pre-
kvapeny. Pr1tel byl bledy a
cely nejaky vzruseny.
"Cetl jsi?" tazal Sc, usedaje
ma pohovku vedle Milose. Mi
los pfisvedcil mlcky.
"Je to darebactvf, COZ" zvo-
lal Rudolf zlostne.
"No, divadelnf kritika," Cd
tusil Milos, usm1vaje Sc kid
ne. "Pamatujes Sc piece, re
jsem neco podobneho I've PAM
predpovfdal, ale nedala Sc pre-
mluviti."
Rudolf mavl zlostne rukou
mad hlavou.
"To nenf vsechno," rekl sc
zamracenou tvarf. "Musis We
d6ti, co predchazelo. Pov1m ii,
co mi zena psala."
A Rudolf jail sc rozcilene no.
voTiti: "Uz pr prvnf zkousce
chovali Sc vsichni herci k Eve
line velice zdrzenlive. Potion
pr prvnim predstaven1 hledeli
svym nepTatelskym chovan1m
zmariti umelecke JEFF vykony,
ale i pres toto 1skall preplula
Evelina dobfe. PTedchazela j
pTece vyborna povest. Potion
kdyz jeji neupr1mnf kolegove
a kolegyne videli, re svym cho-
vanlm nejsou s to, ably seslabi-
Ii DOZEN, kterym ma obecen-
stvo p1sobilo umen1 me zeny,
musela tie hamiznosti pTispe-
chat ma pomoc kritika. A vi
dis nasel sc clovek, ktery jedo-
vatymi referaty strhal vykony
me zeny. Ale ten chap zapo-
mnel, re je to zena ddstojnlka
a slechtice a re nezp1va, ably z
toho byla viva"
"Hned isl mel sve pant psa-
tt, ably zanechala sveho pohos-
tinneho vystupovan1 a vratila
Sc domd," rekl Milos a pohledl
ma pT1tele v~yc1tavym pohledem
"Je ii treba, abys svoji PAM
nechal takhle ponizovati?"
Rudolf usmal sc trpce.
"Poslys, prfteli," Tekl pc chvf-
Ii. "Nedovedes dobre vmysli-
tt Sc v postaven1 me zeny. D.
stoupiti nemGze pred nepr1zni-
YOU kritikou. Bylo by hrubou
urazkou a velkym pokoren1m
to pro nj jake umelkyni. Wy
padalo by to, jake by tvrzenl Q
nedostatecnosti jejfho umeni
bylo pravdou. Psal jsem tedy
zene neco jineho, nez ty mi ra-
dis. Psal jsem il, ably vytrva-
la a odzpivala vsechny partie.
ku kterym byla vyzvana, ale
tomu perojezdci jsem take
psal."
"A CO isl mu psal?" otazal
sc Milos rychle a S vyrazen
nedockave zvedavosti.
Rudolf zdvihl Sc s pohovky
ma ktere bvl dOSud Sed6l. pre-.