Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1937-10-01
Ma Cejkove:
NOVELA. Napsal BEDRICH MORAVEC

NOVELA.

w IA OAANSJ OAAA ~ ~
nesla a Dude proto tim vice tr-
peti. A vedle vznesene hlavy
PAM jeneralove zjevila Sc mu
jina krasna hlava. Zlatozlu-
tym vlasem ozdobena hlavinka
krasn6 divky, S velikym mo
drym OXEN, kter6 vzdycky k
Milosovi obracelo sc S jakousi
nemou otazkou. Kdykoliv 81
MiloS ma Blanku vzpomnel,
vzdycky sc mu hned zjevil je-
il tazavy pohled, jehoz WV
nam marne SNAIL Sc ~vysvetliti
81. Dokud byla Blanka d1te-
tenn, chovala sc k nemu vzdyc-
ky tax d1v6rne a pf1tulne, bez
ostychu sv6Tovala sc mu Sc vse-
mi detinskymi starostmi, cd
tech dob vSak, co dospela v
krasnou pannu, prestala diver
most a mfsto nj nastoupil ten
tazavy pohled. Co znamena?
Kdyby snad = ? Milos zach
vel Sc zvlastnfm blazivym poci-
tenn. Ale kde pax takova bla-
hova nadeje! Jakoby chtel Cd
sebe nasilfm zapuditi svGdnou
ne.jakou myslenku, naval pra-
Wei We vzduchu a vykrociv O.
stTejSfm krokem, rozhledl Sc
DO krajine. Ouch jeho vratil
Sc razem Ike skutecnosti. V dial
ce objevil sc Cejkov. Zasne-
zen6 chaloupky tulily Sc k Fam
ku, ktery v pozad1 ma kopci u
prostTed bfleho ted parku les
XII Sc V slunecnf zaT1 jake by
byl V cukru = a dale " zadu
temnely sc lesy. Rozkosny po-
hled. TAX vypadaly skutecne
zimnf krajiny, ktere cukrafi
We Vfdni vystavovali We svych
vykladnfch skr1nnfch = ume-
leck6 vyrobky zhotovene z dra
gantu a cukru. Milos chvatal.
Kdyz vchazel pc moste do
zamku, vratny Josef vybehl
re sv6ho domku a sprasknuv
podivenim ruce, zvolal: "Pan
doktor uz je tady?, Tones ma
naFrizeno dojeti ma stanici k po-
lednfmu vlaku. Jeho excellen
ce ceka, re Dude pan doktor te-
legrafovati a pan doktor zatlm
sam v tom snehu a mrazu-
"No, vidite, Josefe jsem tn
drfv nez telegram" pferusll
Milos povfdaneho starce a pre-
Sci rychle pres dvGr ku school
sti. Ma posledn1m schodu ma
hoTe ma chodb6 ocekavala no
Blanka, podavajic mu ruku.
Kdyz j pozdravil, usmala Sc,
oko jejf zazaTilo mu vstr1c a "a
Gala s%vitoTiti. Videli jsme vas
oknem, hned jak jste vysel ma
vrsek. Poznala jsem vas hned,
ackoliv matinka ~povldala, re
byste sc peSky ma cestu nevy-
daval. Mela jsem tedy pfece
pravdu. TAX pojdte, at sc O.
hTejete, jsme malem salonku
a je tam Prime teplo."
Blanka hovorila docela bez-
starostn6, patrne zapomnela,
v Jake smutne zalezitosti Milos
ma Cejkov prichaz1.
Sli vedle sebe dlouhou chod-
bou, on s nepokojne tlukouclm
srdcem, jak dopadne setkanl S
rodici Rudolfovymi, ona jevlc
radostne vzrusen1, re Sc zas
jednou vidf S pT1telem sveho
detstv1.
"Slecno Blanko, co f1ka pan
otec?" zeptal Sc MiloS trOchu
stfsn6nym hlasem.
Okamzite zmizel radostny
raz z obliceje d1vcina a mlsto
neho objevil sc tn mracek smut
ku.
"Hneva Sc ma Rudolfa, pane
doktore, velmi sc ma neho hne-
va" odvetila d1vka vaznym
hlasem.
Milos smutne zakyval hla-
YOU. GENERAL jist6 nesvol1. Mu-
sell ustati v rozmluve dosedse
ku dverfm salonu, V nichz OBJ
jevila sc PAM Cejkova v1tajfc
Milose smutnym 1smevem.
kdyz Sc shybl, ably polibil po-
danOu ruku.
GENERAL poposel Milosovi ne
kolik krokI vstTfc a sotva re sc
spolu pozdravili, tazal Sc no
"Kolik dnf Sc tn zdrzite, dok-
tore?"
"Mam pet dnf dovolenou, ez
cellencf," odv6til tazany, "dva
dny nutno odpoc1tati ma cestu:
tfi dny tedy mohu z1stati ma
Cejkove."
GENERAL zakyval spokojene
hlavou.
"Budeme tedy m1ti dosti ca.
SUI pohovoTiti 81 O te famosn.
1SCoo noSo RudOlfa" Tok1 kOu.