Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1937-09-03

kroutil mad tim svoj1 naklone-
nou hlavu. Ma oplatku zas
sd9lil Sc Semovskym cely beh
sveho zivota. Bylo to jednodu-
che vypravovanf O zivot6 chu-
deho studenta, o dlouholetem
kaplanovan1 a konecne dosa-
zenf ma chudou faru We Lhote.
Semovsky Sc pri tom dozvedel,
re faraTi hospodaTf jeho ses-
ira, vdova a kostelnictvi obsta-
rava jeff patnactilety syn. Ko-
necne farar vstal, podal Semov
skemu ruku a pTi tom spatril
ma stole hromadku popsanych
pGlarchG.
"JaTku, CO tn pisete? Ease
socialisticke clanky?"
"Ba ne, velebny pane" fekl
Semovsky a trochu sc zacerve-
nal. "Pokusil jsem Sc dnes,
zdali bych dovedl napsati de-
jepisnou povidku pro d6ti."
Farar mel zvlastnf zpGsob
mluvy a uz1val velmi caste slo-
va "jaTku".
"Tedy povidku? JaTku, je-
still 81 to smim pTecfsti?"
"Pros1m."
Farar 81 pritahl zidlicku Ike
stolu, posadil Sc ma nj Siroce a
dal Sc do ctenf. Semovskemu
bylo sc ozbrojiti trpelivostl,
nebot faraT cetl dlouho a d.
kladne. Kdyz vstal, podfval Sc
ma Semovskeho Sc strany, jak
bylo jeho obycejem: "JaTku,
re je to pekne! Je V tom neco.
Mate madam. Jarku, re mate
madam. Men chavejte toho
Az dokoncite, date mi rukopis
precisti? JaTku, date?"
Dam, velebny pane"
"Tak uz pdjdu. JaTku, re
jsem Sc zdrzel. S panem bo-
hem!"
FaraT seSeI namahave Sc
schodd a Semovsky vratil Sc do
sv6ho pokojfku. Stoupl 81 k O.
knu a dfval Sc "a odchazejfcfm
faraTem.
"Nejaky podivny clovek!
Skutecn6 podivfn, jak Tekl RI
dicf. Ale proc podivfn? M
sve zvlastnosti. A ty name ko-
necne vsichni. Vzdyt snad a.
nj diva Tide ma svete nejsou stej
ne povahy. A nam pry madam
spisovatelske! Vida! Toho
bych 81 O sobe nebyl troufal RI
CT. Ale ten knee to tvrd1. Snad
by mi nelichotil? Co mu ma
mn6 zalez1? No, uvidfme, jak
S touto svojf prvn1 prac1 po-
chodim."
Byl by Semovsky jeste dale
r%ozpfadal V duchu tuto samo-
mluvu, ale vrzly dveTe, a kdyz
Sc ohledl, spatTil, re sem vessel
starry Prazsky. M1sto pozdra-
ven1 zacal hned: "Byl u vas
n~avSt6vou pan faraT?"
"Div divoucf," pokracoval
Prazsky, usm1vaje Sc. "V1me,
je to podivny pavouk, obycej-
ne S nikym nemluvf, a kdyz
musi, tax jen to nejnutnejSf,
dive, til slova. A u vas byl ia
kovou dobu! To jste Sc musel
moe zal1biti."
Prazsky zacal vypravovati G
rozlicnych podivinskych kous-
c1ch farafOvych, Semovskeho
to nebavilo, poslouchal netrpe-
live a byl by rad videl, ably
Prazsky w Sci. Byl by Sc pax
pustil S chutf do psanf povfd-
ky. Kdyz il zacfnal, emil to
dosti nejiste, MAZE mnoho po-
chybnost1, bude-li jeho prace
m1ti vysledek. Ale ted byl by
pracoval S chutf; farar mu do
dial odvahy, jeho slova byla
mocnou vzpruhou. Ale Praz-
sky Sc nehybal, stole uprostred
pokoje, stale vypravoval. "a
Gallo Sc konecne sefiti a Semov-
sky Sc vymluvil, re must jfti k
veceTi.
V hospode zastihl uz ffdicf-
no. Cekal tn uz ma svou "par-
tu' spoluhrac6. Semovsky mu
vypravoval, re dnes farar u
neho ucil a potion no n~avst1vil
v byte"
mo, to je div! To jste 81 u
neho musel vybrousiti kliku
Zadnemu poduciteli We Lhote
sc to jeste nestalo!"
Rfd1c1 kladl zvlastn1 d1raz
ma slovo "poduciteli". Semov-
sky byl clovek velmi JENNIE
duse, vyc1til narazku ma sve
podr1zen6 postavenf, zacerve-
nal Sc, mdly 1smev pohral mu
kolem ritz, ale mlcel. Mlcky
take snedl veceTi, kterou mu
hostinska pTedlozila, pTal do
N - ~sI .