Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1937-05-14

Go ty muZeS Vedetl, co by Sc
stale, kdyby hajduci mne pre-
padli?"
Zach mic, gospodine," odve-
tia zena a sklopila zraky pred
bystrym pohledem Jirikovym.
"Jen tax mi napadlo, re hal
duk1 je vSude plno v naSich pc
hranicnfch vsfch a Wy tn sami.
A tax jste mi pomohli hleda-
IT,"
Zatlm vraceli Sc voj1ni ozna-
mujice, re nikde v krovinach
nenasli vlka ba ami jeho stopy
a byla-li jaka, re jiste il snih
laval.
"Kdybyste Sc mnou sesli do
III pc svahu hory, jiste byste
vlky nasli," hovoTila zena a
dala Sc pojednou do place.
"Videla jsem stopu krvavou
smerem ma tuto planinu a dole
pod horou nenf tolik snehu ja-
ko tuto nahore."
NariR, gospodine, at tvoji
junaci jdou Sc mnou dolG."
"Nemohu," odvetil j Jirf
strucne. "Nesmlm opustiti sve-
no stanoviste a pTejiti pomezf
vaseho knizete, ktere zacfna v
polovine svahu teto hory. Jdi
S Bohem, vlci S tvymi ovcemi
sem nezabehli."
S velkym narkem dala Sc
zena ma zpatecnf cestu a Jiri
dlouho "a nj Sc dival.
Kdyz mu zmizela z oci dole
" ddolf, obratil Sc ku svym vo-
jinGm: INA straz p1jdou trf,
ably zadny neusnul! Ma KITE
rych je rada, at jdou hned! A
strfdati budeme kazdy p1l no.
diny! Myslim, re do vecera
dostaneme hajduckou navste-
WI. Ostatn1 do kuly a naneste
hojne oklistkG, at name celou
noe elm topiti. Jste vsichni?"
"Nikdo neschaz1," hlasili vo-
JIM.
"To by byl pekny stedry We
Ger. Mic j1st a jeste hajduky,"
vzdychl ten, co prve touzil pc
dolkach.
Ia chvfli vratili sc vsichni do
kuly a sesedli Sc kolem ohne.
Ale jen Sc ohfali uz Jim Jiri
narizoval, ably zatarasili vchod
kameny a roztf1dil sve voj1ny
ku trem okenk1m, ktera v kule
byla. Potion cekali. Odpole-
dine Ease Sc zdvihl prudky vitr
severn1 a honil spousty sneho-
We pc planinach. Nasledkem
chumelenice brzy Sc setmelo a
Jiff stahl straze k same kule.
"Kdybyste neco podezrele-
no pozorovali, hned vlezte do
kuly pres kameny u vchodu ma
rovnane," nafizoval jim.
"A proc mystic, re mas hal
duel prepadnou?" tazal sc je-
den z vojinI.
MAN podezreni, re ia zena
ami Wiki nehledala, re Sc pri-
sla jen pod1vat kolik mas tn
je," rekl Jir1.
"Meli jsme il tedy chytiti a
poslat do Foce," mfnil omen vo-
jim.
"To je nemozn6," rekl Jirf.
"Nemam prot nj d1kazdv, to
jsou jen tax me domnenky,
protoze mnoho Sc vyptavala,
Ale opatrnosti nikdy nezby-
va"
Sotva re noe snesla sc mad
planinou, tri voj1ni stojicf ma
strait chvatne pfelezali kane.
ny narovnane v n1zkem vchodu
do kuly oznamujfce, re We tine
po1orovali nekolik podezre-
lych plizfcfch Sc stint.
bud jsou to vlci nebo hal
duel" Tekl Jir1. "ZGstante tn
Ted We tine beztoho straz ven,
ku je zbytecna, protoze ma pro-
tejs1 pomezf cernohorske vide
ii nenf. Jsou-li ty stiny ha.jdu-
ci, prihlas1 Sc sami. Jdete ma
sva m1sta!"
Hned voj1ni pfiskocili k ok
Nun, nekterf 1plne ucpali
vchod a sotva S tim byli hotovi,
houkla venku stfelna rama a
kule rozpleskla sc ma kamenu
We zdi kuly.
"Jsou blazni," usmal Sc Jirf.
"Cfm vic budou stfileti, tim dri
We privolaji nam pomoc z me-
sta. Strflejte opatrne vzdycky
tam, kde ,vidfte zasleh vystre-
|lu. NabojG name dost, pres
noe sc udrzlme a rano jsou tn
naSi."
JiTf .pristoupil k jednomu z
okenek a opatrne podival Sc
ven. Pc bile planine mihaly Sc
v chumelenici snehove tmave