Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1937-08-27
Ma Cejkove:
NOVELA. Napsl BEDRICH MORAVEC


tail Sc v spokojenem 1smevu.
Takovy student z mesta, ktery
mladeho pana uc1 a jak pT1ve-
tive jedna S clovekem sluzeb-
nym. Starry vratny byl prvn1
osoba, kterou 81 Milos ma Gel
kove naklonil.
Sirokou alej1 ovocnych stro-
MI prosli jinosi az Ike vratum
zamku, k nimz vedlo nekolik
zulovych schodd. Ma nejho-
Tejs1m schodu stala pant vyso-
Ike postavy. Rudolf rozbehl Sc
k nj nekolika skoky a rychle
polfbil ruku, kterou k nemu
vztahovala. Vyjev trval jen
nekolik okamzikG, "a nichz
Milos preset pc s%chodech, ably
dospel "a Rudolfem, ale tech
nekolik okamzikG mu dostaci-
10, ably tie PAM poznal matku
Rudolfovu a prohledl 81 il do
sti dGkladne. W proto, re by
la slechticnou, budila zajem
MilosGv, ale ia PAM skutecne
vypadala jinak nez vSechny
starsi zeny, ktere byl Milos
dosud neznal. Byla vysoke,
stfhle postavy, ktera zahalena
V tmavy odev pGsobila dol
mem jakesi velebnosti. Ia pa
nj vypadala jake zensky knee.
Takovym dojmem ~pGsobily asi
ma sve okol1 pohanske knezky,
o kterych Milos slychal v po-
hanskem bajeslov1 R1manG a
RekG. Potion zdvihla PAM hla
WI lemovanou bohatym, valne
jiz prosedivelym vlasem a po-
dlvala Sc ma Milose velikym,
cernym OXEN, jehoz barva i
lesk pr1kre kontrastovaly s bar
YOU obleku i VAST. PAM mlcky
podala Milosovi ruku. Pol1bil
il uctive, cite re pohled panin
spoc1va ma mem zvedave a nez
polibenf ruky proved, nabyl
Ease trochu klidu a vzpomnel
ST, kterymi slovy Sc chtel ma
Cejkove predstaviti a Tekl ia
slova tedy uz klidne: "Milosti-
va PAM, jsem Milos Elbet, KITE
reno pan reditel ustanovil "a
informatora vasemu panu sy-
nOvi."
"Tesf mne," rekla PAM dosti
chladne, prohl1zej1c 81 no I'VE
dave. "Pojdte dial a budte mi
ma Cejkove v1tan." Milos sc u
klonil a nasledoval PAM, ktera
vedla synaZa ruku.
Jinosi byli zapraseni pc
dlouhe ceste, kterou konali
pc silnici, Milos ohl1zel sc te-
dy rozpac1ch, kdyz je PAM
vedla pc schodech pokrytych
koberci, ale PAM Cejkova rex
la klidne: "Pojd'te jen dial!
Zijeme ma venkove beze vsech
ceremoni1."
Nez dosli nahoru, pTihopko-
valo Jim vstTfc devcatko asi
petilete, plavovlase, s velikym
modrym OXEN, ktere ted zaTi-
10 radosti, kdyz devcatko ties
kajic ruckama, vrhlo sc do ma
ruce mlademu Cejkovi, vola-
JIG: "Rudolfe! Rudolfe!"
Rudolf vyzdvihl devcatko k
sobe, polibil je a nekolikrat
Jim zatocil kolem sebe. Kdyz
je p~ostavil ma zem, pfedstavil
devcatko Milosovi: "To je mo
je sestTicka."
Milos usmal sc ma d1te, dom
nfvaje Sc, re je tim pTedstave-
nj u~konceno, ale devcatko pTi-
skocilo k nemu a predstavova-
10 Sc mu Sc vS1 obTadnost1, po-
, davaj1c mu rucku a pov1dalo
lfbeznym hlaskem: "Blanka z
Cejkova."
"Milos Elbet, studuj1cf," re-
XII Milos bezdecne, strzen vaz-
nostf okamziku.
: "Tesi mne, pane Elberte,'
Teklo Ease devcatko. PAM Gel
kova pozorujfc ten vyjev, u
smala sc sotva znatelne.
Spolecne pax vstoupili do So
lonu, kde jim prisel vstf1c par
| Cejka. Byl oden v obcanskJ
Sat, ale kazdy jeho pohyb pro.
zrazoval stareho vojlna. Take
: oblicej stareho pana mel w.
| raz cloveka, ktery "a sveho Ii.
. vota jen poroucel. MohutnJ
sedivy kn1r, zvysoval jeste
: pf1sne tahy obliceJe, z nehoz
vyzlraly pichlave oci zastlne
= ne kosmatym sedivym oboc1m
Tfmto bodavym ohledem zme
ril pan Cejka Milose vstupuJl
c1ho do salonu. V nekollks
krocfch, ktere pan cejka ucini
Milosovi vstffc, vsiml 81 tento
re len Ceika ucinil MiloSov