Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1937-10-22
| MUkA.
@ Roman coveka, ktery Sc mcdowell sTci idealG.
i Napsal BEDRICH MORAVEC.

DoSedSe "a pivOVar, pOtkali
kaplana Soukala. Pozdravil o.
ba uz z daleka usmivaje Sc.
Potion stoupala silnice do vr-
chu, Bohunka uklouzla ma ma
ledf a zapotacela Sc. Semov-
sky zachytil il rychle "a ruku,
ably nepadla.
"Dekuji, pane uciteli," usma
la Sc, "a prosfm vas, podejte
mi rame. Wy jdete bezpecneji
nez ia Sc svymi modern1mi Wy
sokymi podpatky."
Ochotne nab1dl j Semovsky
rame a Bohunka sc do neho
pevne zavesila. Sli ted oba j.
ste.ji, ona kdykoliv il noha uje-
la, pritiskla Sc k nemu celym
telem, tn pocftil Semovsky
vzdycky zvlastnf mile teplo a
tiskl Bohuncinu pazi k svemu
boku. Ovsem jen z obavy, a
by neupadla.
Kdyz Sc zacalo seTiti, vrace-
Ii Sc jake ObyceJne k mestec-
ku, oba stastni, re mohli pres
dive hodiny ztraviti pospolu, a
ma rohu ulice 1st1c1 do namesti
sc pustili.
Byli by tax i nedobrovolne
museli uciniti, nebot k Semov-
skemu pTichvatala staTena
brasnou u boku a podavaj1c
mu slozeny list, hlasila: "Tele-
gram, pane uciteli! Pan post
mistr mi povfdal, re vas videl
jfti Sc slecnou k pivovaru, tax
jsem chtela jfti "a vami. TIE.
legram prisel v poledne ma sta
nici a fekli mi, re no mohu Wi.
ii s sebou. Dostanu, pros1m
padesat krejcard poselneho."
ZaboTf melo postu, ale pos.
town. zasilky donasela poslice
re sousednfho mestecka hodi.
nu cestu vzdaleneho, kde byla
stanice drahy. Mohlo m1ti Ia.
borf povozn1 postu uz pred lie.
ty, ale Kramr tenkrat rekl We
vyboru: "Jen at to poslice no.
81 DIAL! Jak budeme mfti po-
voznf postu, dali sem take tele.
graf a potion bychom tn mel:
stale ubytovanf vojska. Napo.
sledy by sem postavili i drahu
A o to nenf co stati!"
A meStane vefili fediteli na
%slovo. Takovy pan tomu mus.
piece rozumeti!
Semovskemu TRASHY Sc ruce.
kdyz vyndal z penezenky pa.
desat krejcard pro poslici. Ia.
pomnel, re vedle neho stoj+
Bohunka, hledfc k nemu I'VE.
dave ustrasenym pohledem
Prvn1 myslenkou Semovskeho
bylo: "Snad mamicka?" Ma
ctenf bylo jeste videti. Roztr-
hi telegram a cetl. Ruce mu
klesly.
"Pane uciteli! CO je?"
"Umrel mi otcim!" rekl ii.
chym hlasem. "Zftra odjedu
ma pohreb."
Bohunka 81 volne oddechla
"Vas otcim vas nemel rad
jak jste mi povfdal. Bolest va.
Sc neni tedy velika."
"Je velika, slecno. Meme
mne rad, ale ia no mel rad"
"Vy jste no mel rad?" Bo.
hunka Sc divila. "Proc?"
"Protoze no mole mamicks
milovala."
z oc1 Bohuncinych zazafilc
zvlastn1 svetlo. Chopila Sc.
movskeho "a ruku. este po.
divny clovek, pane uciteli! Te.
dy k Will matce? To je divine
Tuto vasi lasku pochopit nedo.
vedu! Ale verim YAM. Truch.
liti pro nekoho, kdo mas nema
rad! Je to NONE, pane ucite.
liz"
"Je, slecno!" fekl Semovsky
jistive.
"No, verim yam! Yam verfm
vsecko, p%rotoze nedovedete
hiatt, ami Sc pTetvafovati. We.
fila bych YAM, i kdybyste fekl,
re mate rad take mne."
Semovsky pohledl mani udi-
vene. A pojednou zakoktal
"Tomu byste musela teprve We
riti. Ami byste Sc tomu memo
hla diviti."
"Pane uciteli! Opravdu?"
INA mou cest!"
A tn no chopila "a ODE ruce
a jala Sc hovoTiti rozcilene
"Jdete! Jdete, Wy podivny clo-
vece a pochovejte sveho tatic-
ka! AZ Sc vratite, povfm yam,
jak ia vas mann rada a proc.
Ale ted jdete! Obavam Sc, re
bychom mohli zpGsobiti ma ma
mestf vystup a Tide by 81 toho
Jdete! Pripravte sc ma
49, II, -, o~o4,, e1>