Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1937-09-03

Rudolf byl pOVaha neucelena a
take dosti nestala. Nemel a.
nj klidu sve matky, aniz pT1s-
neho smyslu pro p%ovinnost, ja-
ko mel jeho otec. Povahu sve-
no sveTence znal Milos dobre
uz z gymnasia, ale donna mel
o Rudolfovi jiny nahled. My
slival 81, re je rozhyckany syn
SlechticGv a ted ma Cejkove
poznal, re ia vec vypada doce-
la jinak. Nikdo Sc tn S detmi
nemazlil. GENERAL byl pr1sny,
jeho PAM byla jednou z tech
zen, ktere deti sve dovedou mi
lovati az k silenstv1, ale prave
proto, re je velmi miluj1, ne
dali jim nahlednouti do sveho
srdce, ably deti nemohly hTesiti
ma lasku materskou. To Sc Mi
leSovi zdalo vSecko velmi div
nym. Vzdyt on vyrostl donna
prave V takovem ovzdus1 ro-
dinnem a prece nedival Sc ma
sv6t takovym lehkovaznym
zpdsobem jake Rudolf. Ale
poradku ma Cejkov6 podr1dil
Sc rad. Dopoledne tedy mia
deho Cejku ucil, snaze Sc u
poutati jeho rozptylenou mysl,
kdyz jasne slunce svftilo okny
do pokoje a nesly Sc sem hlasy
lidf pracuj1cfch ma pol1ch a lu-
kach, a Rudolf pres tn chv1li O.
bracel sv1j pohled k tenn svGd-
nym oknGm, stavaje Sc pri tom
roztrzitym.
Byla to skutecne prace ne
mala upoutati mladeho nepo-
sedu a nadchnouti no pro vn1-
mani suchoparnych mluvnic-
kych pravidel latiny. Odpole-
dine mel Rudolf volno a Milos
take. Prvnf tTi dny byla PAM
Cejkova dopoledn1mu vyuco-
vanf pT1tomna. Milosovi pow
dala, re il zaj1ma ia latina,
protoze je pTibuzna jeji ma
teTstin6. Milos sc jen usmal.
Vedel, re prfbuznost latiny S
rumunstinou nen1 vlastn1 pT1-
cinou pT1tomnosti PAM jenera-
love, nybrz re chce videti, jak
on Rudolfa uci. Ctvrt6ho dine
PAM Cejkova uz do vyucovani
~nepfisla. Milos byl presved-
cen, re je Sc zpdsobem jeho
vyucovani spokojena a to mu
lichotilo. Prvn1 dny kazdeho
odpoledne chodili oba jinosi
ven. Rudolf seznamoval Milo
Sc sc vsemi zvlastnostmi kraji-
ny, ale Ia n6kolik dnf tyto Wy
chazky prestaly. Rudolf Easel
81 radeji s rucnicf do lesa nebo
do poll, ably Sc pobavil lovem,
pro tuto zabavu nem6l Milos
smyslu a hledel 81 proto odpo-
ledne ukratiti jinym zpGsobem
Pc n6kolik dnf chodil do lesa.
Zdejs1 lesy byly skutecne kra-
she. Polezel 81 tn pod rozlozi-
tym bukem ma pokraji lesa a
dfval sc do kraje. Snad by ia
kovym zpdsobem byl mohl
ztraviti cel6 prazdniny, kdyby
byl byval povahou %poetickou.
Ale tou byl Milos jen do jiste
mfry. Pro krasy pr1rodn1 mel
vysoce vyvinuty cit, ale jinak
dfval sc ma svet i ma zivot IRA
KEN dosti str1zlivym. Dovedl
Sc divati chv1li ma ptaka budu-
jfcfho sve hn1zdo, dovedl sc oh
divovati zrucnosti takoveho
mal6ho operence, ale takova'
podivana nedovedla no naladi-
ii citov6, naopak uvedla no
vzdy k praktickemu naz1ran1
ma pozorovanou vec a myslen-
ky Milosovy nabyly urcitejs1ho
smeru.
"Ani ten ptak nezmaTf chvi-
Ienku sveho zivota a ia prole-
zfm bez uzitku cele pGldne ma
pokraji lesa," Tekl 81 jednou
jake vycitku. "To bych ma Gel
kov6 1plne zlenivel. Nemohu
prece cel6 pGldne odpocfvati,
protoze p1ldne jsem byl "a
mestnan. Take odpoledne mu-
sim neco delati. U jeneralG je
to ovsem jinak. Sluzebny lid
ud9la jim vsechno "a plat a
Rudolf ma tedy snad pravo, a
by odpoledne Sci pc sve zaba-
We, ale ia takov6ho prava ne
nam, nejsem ami slechticem,
AMI majitelem velkostatku. Zle
nivel bych."
Nasledujfcfho dine Milos do
lesa nesel, dosel jen k chaloup-
ce stareho vratneho Josefa
pred mostem, a usedl tn ma la
vicku. We chv1li pTisel stafec
k n6mu, usedl vedle neho a roz
hovofil Sc pc zpdsobu pov1da-
v1ch starych lidf. Toho odpo-
a. MiIoS vSoo1