Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1937-10-29
NOVELA.

"a on no Dude m1ti rad? Vid-
te?" zvolala d1vka a podala
Milosovi ruku.
"Jako sam sebe, bude-li ma
Sc v1le," odvetil Milos.
"Pojdme k matince!" Tekla
Blanka trochu zmatena, ale ma
Milose Sc pTece jen usmala. A
tax Sli chodbou vedouce Sc "a
ruce az ku dveT1m salonu, kde
je ocekavala PAM jeneralova
ma pohled klidna, ale S dust
velmi neklidnou.
N6kolik dn1 zili ma Cejkove
v klidu; osudna zalezitost de-
dicka byla urovnana a take je-
neral sc ocividne zotavoval,
take l6kar dojfzdejfci denne
do zamku, PAM jeneralove RI
kaval: "Uz je to hezke. Ami
.jsem nemyslel, re Dude m1ti ne
moe takovy klidny pr6be."
Usta z1stala jeneralovi Size
zkrivena, ale bolesti V nohou
a prave ruce pominuly a ia
Ike drfvejsf dusevnf sweetest o.
pet Sc dostavila. A pojednou,
kdyz uz vsichni nabyvali df1-
vejsiho klidu, kdyz Blanka v
hovoru s Milosem zac1nala uz
opet zertovati - nastala kata-
strofa docela neocekavane.
Jednoho Ultra GENERAL chteje
ukazati, jak uz je zas Shiny, u
smyslil 81, re 81 obuje svoJe W.
sok6 jezdeck6 boty a chtel to
provost sam bez pomoci sluhy
a jak sc shybl k zemi, padl ja-
ko bleskem zasazen bezvladne
k zemi. Ma pokfik sluhGv, pfi-
chvatali vsichni do loznice je-
neralovy. Milos jal Sc omdle-
leho krisiti, Tones vyskociv ma
osadlaneho kone j%eneralova,
letel pro doktora. Ale vsech-
ma pomoc byla marnou. Byl
to druhy zachvat mrtvice, KITE
r6ho Sc lekaT tolik obaval. Je-
neral Size nabyl jeste v6domi,
ale nemohl sebou hnouti a ia
Ike jazyk vypovedel mu sluzbu
1plne. Chtel stale neco pow
DAFT Milosovi a sve manzelce,
ale srozumitelneho slova re Sc
be nevypravil. Sill ubyvalo mu
ocividne, odpoledne Sc ztisil a
pred vecerem zemrel. PAM je-
neralova tise plakala. Podiv-
ma tato zena, ktera nemela SLOW
pro vyraz sve radosti, nemela
jich ami pro svoji bolest. Ia to
Blanka naT1kala hlasite a Mi
los nestacil il u6tsovati. A ted
ujal Sc Milos pT1prav k pohr-
bu. "Milostiva PAM, ted by
snad mohl Rudolf pTijfti ma
Cejkov?" ptal Sc PAM, kdyz
rozesflal ornament o 1mrtf.
"Ne", odvetila PAM klidne.
"Piste mu, re mu otec zemfel,
ale ma Cejkov at neprij1zd1.
Musela jsem neboztikovi sllbi-
ii, re dokud budu PAM ma Gel
kove, Rudolf Sc sem nevrati.
Slibu tomu muslin dostati, ale
piste Rudolfovi, ably Sc netra-
pill, re pc pohrbu pTijedu ia i
Blanka s vami do Vfdne, aby-
chom poznaly Evelinu a to je-
il dite."
Milos pohnuty pol1bil ruku
paninu.
PohTeb odbyl Sc S velikou o.
kazalostf "a 1casti sirokeho o.
kohl, Milos mel prace a staros-
tt tolik, re nezbyvalo mu AMI
chvilky, ably 81 mohl S Blankou
pohovoTiti, a s PAM jeneralo-
YOU mluvil take jen, kdyz jed
nalo sc O nejake zaT1zen1, IT,
kajfcf sc pohfbu. Rudolf ma
pohreb neprijel, poslechl pff-
tele, ale v den pohrbu dostala
cd neho matka dopis, pfi je-
hoz ctenf sc tise rozplakala.
VrativSe sc z pohrbu, sesli
Sc jeneralova, Blanka a Milos
V malem salonku.
"Zitra S vami odjedeme do
Vfdn9," Tekla PAM Milosovi.
Milos pol1biv PAM ruku, re-
XII: "Milostiva trochu zapome-
ne ma bolest a take Rudolfovi
budeto velkou dt6chou."
"Ztratila jsem chote, ale ma
sla jsem syna," Tekla PAM
smutne.
Blanka oblecena dosud, jak
Sc vratila z pohTbu, oci majfc
do cervena uplakane, vypukls
znovu v lftostivy plac. Kdyz /
nj Milos pfistoupil a podal j:
ruku, chteje il T1ci nejak6 slo.
vo 1techy, v nahlem pohnut
polozila mu hlavu ma rameno
stkajfc usedav6.
PAM pohl1zela ma tuto ma.
iebnou skupinu a pojednou 81
usmala.