Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1937-08-27

DylO OOPOACO1lO, my
Semovsky mel dive hodiny vyu-
covani. Sotvaze deti odfikaly
uvitacf pozdrav, faraf podal
Semovskemu ruku, potrasl mu
uprlmne pravici a Tekl: "Mn-
zete j1ti do sveho bytu, pane u
citeli! Z1stanu tn ODE hodiny
a deti potion pust1m."
Semovsky Sc tedy uklonil a
odesel do sveho podkrovnfho
pokojfku. Chvfli d1val Sc ok
mem ma naves, neveda, co by 81
S obema volnymi hodinami po-
cal. Jfti ma prochazku? To
neslo. Coz kdyby podivfnske-
mu farari napadlo ukonciti Wy
ucovan1 dr1v? Kdyby odesel,
deti by znstaly We tTfde samy
a zachvili dolehal by jejich
hluk ma naves. Semovsky pre-
Sci nerozhodne pc SVEN poko-
jfku. Zrak jeho padl ma kla-
v1r stoj1cf koute. Kdyz sem
Semovsky tento nastroj steho-
val, rozsypala Sc, nez zjedna-
nj diva muzi klav1r vynesli re
skoly, tret1 zadn1 noha rozezra
ma ma prach cervotocem. Bylo
S podivem, re u Tidiclho klavir
stall, nebot z tfet1 nohy zbyl
pouze furnyr. Vnitrek nohy
byl sama cervotocina. Patrne
byl klav1r dosud opTeny O zed.
Ma Semovskeho padla tenkrat
starost, jak z1skany nastroj
postavf. Ale Prazsky no te
starosti zbavil hned. Kdyz byl
klav1r pc tesnych schodech S
nemalou namahou vynesen do
pokojfku v podkrovf, Prazsky
prinesl sedm cihel, narovnal je
ma sebe a klavir mel novou ire
tt nohu. A jakou pevnou!
Ted Semovskemu napadlo,
re by mohl pTehrati nektere
cvicen1, zat1m CO faraT Dude u
cit. Ale hned tn myslenku "a
vrhl. Bylo by brnkan1 slyseti
dolG do tf1dy a faraf by nemel
nalezite pozornosti. Ease Sc
movsky preset pokojem.
Mohl by neco psati. Ale co?
Vzpomnel 81, re r1dfcf povfdal,
re zakovska knihovna pTi sko-
lie zdejs1 nema peknych povi-
dek pro dftky. Je v nj jen ne
kolik knih re "Svatojanskeho
Dedictv1" pc predeslem Tidi-
elm, ktery byl jeste kantor
stareho vydanf, a neveTil zad=
ne knize, ktere nevydali "vele-
bn1 pani."
Semovsky vynal re zasuvky
stolu nekolik archG papfru a u
chopiv pero, zadival Sc do O.
kna. "Nase deti mely by c1sti
historicke povfdky. Snad bych
takovou povidku svedl! Proc
me? Vzdyt jsem vlastne redi-
goval politicky casopis."
Semovsky Sc "a teto samo-
mluvy smutne usmal. Trpka
vzpomfnka byla toho dsmevu
prfcinou. Byl spatne place
nym nastrojem vydelkarskeho
podniku, jinym pomahal do
mnenf, re slouzf dobre veci, a
zatfm znicil sebe sam, zmaTil
svoje studio. Levou rukou pre-
jel 81 pres cello, jakoby chtel
zaplasiti chmGry re sve hlavy.
Ale S pov1dkou Dude tomu il
max. To Dude jeho samostat-
ma prace, ku ktere Dude Sc mo-
ci svobodne prihlasiti. Semov-
sky wal list pap1ru a nacrtl 81
rozvrh latky. Patrne il mel jiz
drive v hlave. Ia chv1li rinu-
ly sc mu uz z pera Tadky drob-
neho pisma ma pap1r a rychle
jich pribyvalo. Del pov1dky
rozvinoval sc v duchu Semov-
skeho tax, re ami pero nestaci-
10 myslenkam. Byl do psani
tax zabran, re ami nezpozoro-
val, jak uplynuly ODE hodiny
odpoledniho v%yucovanl. Tepr-
We hluk pod podlahou no ma to
upozornil. Faraf poustel deti
domG. Semovsky, nechav psa-
nj, pTistoupil k oknu a d1val Sc
"a odchazejfcfmi detmi. V tom
ozvalo Sc zaklepan1 ma dveTe.
"Volno!"
Vstoupil faraT. "Jdu Sc ma
vas pod1vat."
Chvili stall Semovsky roz-
pac1ch, hlede pri tom ma fara-
re udivenym zrakem.
"JaTku, re jdu Sc ma vas po-
divat," opakoval faraf a "a
vTev "a sebou dvere, postoupil
doprostTed pokoj1ku a rozhle-
dnul sc sc zajmem kolem sebe.
Semovsky Sc vzpamatoval.
"Vftam vas, velebny panel"
FaraT kyvl svoj1 naklonenou
-