Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1936-11-20

We vftan. Nekdy Sc mu zdalo,
re by pfece jen bylo slusno, a
by nektery den vynechal, ale
kdyz tax ucinil, byl toho dine
mrzuty, pfi praci roztrzity a
rfkal 81: "Je zvlastnf, jak jsem
tenn lidem zvykl! No, Ultra je
zas uvid1m."
A t6sil Sc ma z1trek.
Dlouzil Sc den predjarf,
Radimersky odchazel dom1 uz
"a svetla a protoze pocas1 bylo
uz snesitelnejsf, doprovazela
PAM Drazka RadimeTskeho
denne az ma Pffkopy. Cestou
chvflemi pokaslavala, ale Ra-
dimersky ma jejf pokaslavanf
uz zvykl a nevenoval mu jine
pozornosti, nez 81 n6kdy pony
sill: "Trpf stale nasledky te
studene lame a z nj pochodi-
cfch nemoc1. V lete to slunce
z nj vytahne."
Jednoho dine zastihl PAM
Drazkou samotnu. Stara PAM
odesla vykonat nejakou navste
WI. Chvfli rozmlouvali mlad1
Tide O ledacems, pojednou Sc.
mlada pant otazala: "Kdy do
slouz1te, pane uciteli?"
"Koncem srpna, milostiva
pan1," o%dpovedel, trochu ra-
dostne pTi vzpom1nce ma tuto
skutecnost.
PAM sklonila smutne hlavu.
Pc chvfli, zdvihnuvsi il, zepta-
la Sc nejiste: "NezGstal byste
ma vojne pres cas-, abyste mohl
zGstati v Praze?"
Pohledl ma pant udivene a
odpovedel trochu tvrde: "Ne-
mohu takoveho dmyslu miti a.
nj zdaleka. Nam "a ia tri le-
ia vojny az pc kirk. Nemohu Sc
uz ami dockati, az budu propu-
stem, abych Sc vratil k ucitel-
stvf a stall sc opet uzitecnym
clenem lidske spolecnosti."
Ted pohled, ktery k nemu
vyslala, mel vyraz bolestive
prosby:
"NezGstal byste v Praze ami
potion, kdyz byste mi tim zpn-
sobil velkou radost - ami kdyz
Sc yam priznam, re vas mann
rada?"
Radimefsky, pohlednuv PAM
do obliceje, spatril v jejich O.
c1ch tutez vrelou a jasnou zaTi,
kterou o vanocfch o~petovane
postTehl v oc1ch Aniccinych.
Tehdaz roztepalo sc mu vzdy
radostne srdce, tentokrate "a
chvel Sc leknutim.
"Milostiva PAM, takovou d.
lezitou vec je treba rozmysliti
81 vazne," odpovedel chvejicfm
Sc hlasem.
Radimersky ovsem myslil "a
lezitost sluzebn1 dolby ma vojne
pres zakonny Cas- pant Draz-
ka rozumela jeho slovIm jinak
Usmala Sc spokojene a podavsi
mu ruku, nahnula Sc k jeho O.
bliceji: "Rozumfm YAM a cha
pu, re vas mole pTiznanf pre-
kvapilo. Poznala jsem We vas
poctiveho a cestneho muze a
proto jsem k YAM pTilnula ce-
lynn srdcem. Jsem stastna, re
jsem vas naSla. Pr pr1stf VAST
navsteve sc domluvime."
A stiskla mu ruku neobycej-
ne vTele.
RadimeTsky horel v obliceji,
ale u srdce mel pocit, jake by
mu je byl nekdo sevrel pestf O.
brnenou studenym zelezem.
Ones no pant Drazka nedopro-
vazela ma ceste k domovu, kdyz
Sc jeff matka do jeho odchodu
nevratila, ale podavajic mu pri
rozchodu ruku, pohledla mu
do obliceje, usmavsi sc vyznam
ne, a rekla: "Zltra Dude matt
donna. Budu vas tedy moci do
provoditi a cestou Sc domluvf-
me. water"
Radimefsky neodpovedel,
jen Sc uklonil a sebehl rychle
Sc schodG. V dust jeho bura-
celia smesice nejrozmanitej-
SIGH pocitG. V dust jeho bura-
celia smesice nejrozmanitejsfch
pocitG. Do Karl1na dosel jeste
"a svetla, ale do sve oblibene
hospody dnes nezasel. Pohri-
zeny We sve myslenky, odebral
Sc do sveho pokojfku "a kance-
laT1, odlozil savli a plast, usedl
"a still a vloziv hlavu do dlanf,
hovoTil v duchu sam ssebou:
"Proto mne stale zvala k sobe!
Tedy takove je to? Nam il ma
hraditi neverneho muze. Ostat-
ne nelze Sc j diviti. Z~tratila
IL L., L11I< 1s00 CxnIz~ y