Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1936-04-03
Zluty D&n1at1t
Angicky napsal Wnke Collins

AO
du kdyz Sc Ultra sam presved-
elm, zdali sc take S temito In
dy nemylil."
A nyni opet jsem Sc S Kuf-
fem rozloucil, chteje Sc jeste
podivati pc DOME, zdali vse
jest v pofadku.
Ma teto obch1zce potkal
jsem k velikemu svemu podi-
vent svoji dceru, o nfz jsem Sc
pravem mohl domnivati, re v
teto iodine vecerni odebrala
Sc jiz ma l1zko. Dcera mi o.
znamovala, re posud il slecna
nepropustila a re snad il jeste
ljednou Dude volati, ably dokon-
|cila prfpravy k zftrejsimu Cd
jezdu. Slecna pry urcite pro-
hlasila, re nebude pod jednou
stTechou S detektivem a prOto
pry radeji odjede ku sve tete.
Kdyz pax il milostiva PAM o.
znamila, re smi odjeti Ultra te-
prve O 2. iodine odpoledn1,
zlobila Sc velmi a byla proto
matkou karana. Ma to musila
mole dcera vyjfti z pokoje, pa
trne jen proto, ably nebyla
svedkynf pohnuteho vystupu
mezi matkou a dcerou. Proto
tedy cekala mole dcera ma
chOdb6 VSeckO Skl1cena q rOZ-
mrzena.
"Otce, vse je tn jake ma rub
obraceno," narikala 81. MAN
tax divine tuseni, jake by nam
vsem hrozilo nejake nestest1."
Nine bylo prave tax a nejra-
deli byl bych z domu utekl. A
lie nefekl jsem sve dceTi nice
no. A co tax spolu jsme mlu-
viii, oval Sc zvonek re slecni-
ma pokoje. Dcera spechala te-
dy "a SWIM povolanim a ia
kracel dale pc chodbe.
Ale neucinil jsem AMI dvacet
krokG, kdyz v tom bezela pro-
tt mne RIzena Spearmanova.
Utfkala jake by il nekdo honil,
pfi cemz ruku k srdci tiskla.
I pri slabem osvetlenl, jake by
10 ma chodbe, mohl jsem po-
znati, re We tvaTi jeff zracf sc
velike rozcileni.
Z%astoupil jsem il cestu a re-
ptal Sc:
Go je tt? isl snad nemoc-
MAJ"
"ProbGh vas prosim, pane,
nemluvte Sc mnou, Tekla roze-
chvena a vytrhnouc sc mi spe-
chala dale smerem k celed1n-
|skym svetnicfm.
V tom objevil Sc ma chodbe
pan Franklin, jenz vysel re
|sveho pokoje a bedlive sledo-
val prchajicl RIzenu.
"To devce jest neobycejne
rozcileno," pravil jsem k ne
mu. eco Sc S nj vlastne deje?"
"Obavam Sc, pane Gabrieli,"
rekl nyni pan Franklin jaksi
teskne, "ze sam jsem pricinou
|jejfho rozcflenf."
"Vy, pane Frankline."
"Nedovedu 81 to ami jinak
v%ysvetliti," pokracoval. "a je-
still tato divka mela nejakeho
dcastenstvi pfi kradezi deman
tn, pax jiste chtela Sc mi pra-
We pred chvilf re vseho vyzna-
ii. Byl jsem pohrizen We cte-
nj, kdyz tn z nenadani jake
Ouch objevl Sc prede mnou u
stolu RIzena Spearmanova.
Ulekl jsem Sc il nesm1rne, ne
bot nikdy bych Sc nebyl nadal
tax pozdnf JEFF ~navstevy. V je-
il tvari zracil Sc strach a proto
jsem Sc zeptal: "ceho 81 preje-
te? Chcete snad mluviti Sc
mnou?" "Ano, jestli dovo-
lite" rekla ona. Nemel jsem
mnoho chuti staff Sc zpovednl-
KEN tohoto devcete, avsak "a
roven jsem uznaval, re nebylo
by dobre, kdybych il vyslechl.
Ocitl jsem Sc tax v situaci dos
tt neprijemne. Take jsem 81
nepral, ably nekdo z domacich
vedel, re S nj o samote jsem
~rozmlouval. Proto rekl jsem
ponekud mrzute dfvaje Sc sta
lie do knihy: "Chces snad, a.
bych Sc "a tebe pTimluvil?"-
Anebo chces mi neco ddlezite-
no povedeti?" - Jak jiz rece-
no, hledel jsem stale do knihy
a pri slovech tech ma R1zenu
ami jsem sc nepodfval. Kdoz
by Sc take dival ma tax oskli-
YOU tvaT, "a kterou ovsem ona
nemGze. Ale netusil jsem, re il
svym jednanim urazfm nebo
popudim. Nahle Sc prudce cd
stolu odvratila a uprchla z me-
no pokoje, drive nez jsem j