Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1936-07-17

n6mu. A nez mohl jsem yam o
tom podati p1semnou zpravu,
byl jste jiz z Angle pryc."
"Vratme Sc a pojdme Timed
pro omen dopis."
Ones jest jiz pozde, pane
Frankline. Obyvatele ma ma
Sem pT1moT1 jsou velice spofivl
a nekupuji zadneho sv1tiva.
Krone toho chod1 rybaTova ro-
dina casne ma lGzko."
Gale co ma tom! Ia pGl no
diny vyT1dfme vSechno a Ease
Sc vratfme."
"sli bychom nadarmo! Ry-
barova chata jest nyn1 zavfe-
ma a pochybuji, re by nam ma
nase klepanf otevreli. Nezby-
va nez vyckati az do rama"
Ia t6to Teci dosli jsme k ne
kolika rozlehlym budovam. U
nejvetsf z t6chto budov byla O.
kna o~sv6tlena.
"Jsme u cile," fekI Gabriel.
"Zde budete pTenocovati. Pan
Hotherstone, mil pF1tel bd1
posud a uvfta vas velice srdec-
ne"
Gale hned Ultra rano provo
dite mne do rybarske chaty."
"Tak casne, jak budete 81
pratt"
V n6kolika okamzicich ma to
byl jsem uveden do utulne jiz-
by venkovskeho statkaTe, jenz
rozplyval sc ochotou a jemuz
jenom nebylo pc chuti, re S
MIN dlouho u sklenice dobreho
VIVA necht6l jsem Sc baviti a
re touzil jsem zahy pc odpo-
cinku.
Ma sv6j nocleh u pana Hor-
therstona zachoval jsem 81 je-
nom neurcite upom1nky.
Vim jenom, re nez do lozni-
&c jsem byl uveden, pTineseny
byly ma still velike missy rGz-
nych krmf, jez by byly stacily
k nasycenf cel6 orientalske yes
nice; dale pamatuji Sc ma els
tounky pokoj1k, V n6mz byla
upravena pro mne postel, opa-
trena peTinami, jichz 1hlavnim
neprftelem byl jsem ode davna
a V nichz nikdy usnouti nedo-
vedu. Ackoli SNAIL jsem Sc u
praviti venkovsk6 lGzko vse-
NONE die sveho obyceje, pre-
ce vykouTil jsem do rama celou
svoji zasobu doutn1kG a spo-
tfeboval jsem velke mnozstvi
sirek, nez dockal jsem Sc rama.
Pr rozchodu sl1bil jsem Ga
brielovi, re rano sam k nemu
pfijdu a re potion spolecne
pGjdeme do rybaTske chaty.
Zvedavost a nedockavost "a
ny mne Z ldzka vypudily a ne
cekaje ma sn1dani odesel jsem
casn6 rano, pres to, re naleznu
snad stareho Gabriela jeste V
posteli.
Ale Ike sv6 radosti shledal
jsem, re dobry staroch byl jiz
vzhGru a oblecen.
"Tot vytecn6," liboval jsem
81. "M1zeme Sc lined vydati
ma cestu do rybaTske chaty."
"Vsak i ia nemohl jsem I'VE
davostf spati," pravil starry
spravec. "Touz1m zvedeti, CO
VAN asi R1zena Spearmanova
psala pred svoj1 smrt1."
P~osilnivSe sc sklenkou gro
gu, jehoz 1pravu obstaral sam
Gabriel, vydali jsme Sc ma ce-
stu.
V rybarsk6 chate bylo jiz vse
ma nohou kdyz jsme tam pfisli.
Gabriel pTedstavil mne stare
rybaTce; vsecka pomatena ne
ocekavanou n~avstevou pocala
lined snaseti chleb a palenku,
chtfc mas uct1ti die zvyku ma
pobrez1 panuj1c1ho.
Odmftli jsme S podekovanfm
jejf pohostinstvf a Oznamili i
hned, "a jakou pT1cinou pricha
zine.
Jeste jsem ami nedomluvili,
kdyz v tom vystoupila re tina
v6ho kouta jakasi postava, kite
rou nemohl jsem lined roze-
znati. Teprve kdyz vystoupila
z polosera, jake V zadnf cast
sv6tnice panovalo, seznal jsem,
re to bled6, hubene devce divo-
keno pohledu a neobycejne
krasnych vlasd. Pfibelhala Sc
az Ike stolu, u nehoz jsem Sc
del, a patrave Sc ma mne zahle-
della.
Nebylo pochybnosti = pre-
de mnou stala kulhava Lucie.
"Pane Gabrieli," pravila sta
lie oci ma mne up1raj1c, "pro-
o<oo ToknGto mi ieSt3 iednO1