Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1936-07-31
Z1utyD&fnant
Anghcky napsal Wnkie Collins.

PI1J0Il10. DCCchIIV null IVA
I'll Sc, jake by mne neznal a We
lice zdvorile mi podekoval.
kdyz knihu ode mne pfijal,
Vsechno to povazovala jsem "a
zle znameni. Mole zkusenosti
Sc df1vejsiho zivota mne pou-
covaly, re kazdy policista je
pro pochybneho cloveka nej-
nebezpecnejslm tenkrate, kdyz
k nemu jest zdvorilym. Kdoz
vi, co Dude povfdati, az odejdu,
anebo zdaz media mne lined
zatknouti, ably me Saty profile
dial.
"Bylo to prave v dobe, kdyz
jste sc vracel z nadraz1, kan
doprovazel jste pana Bohumila
Adlevita. Cekala jsem ma Vas
v zahrade ma obvykle VAST pro-
chazce a chtela jsem rozhodne
S Vami promluviti. Byla to
poslednf mole nadeje.
Gale neprisel jste. Ia to u
b1rali Sc zahradou pan Gabriel
a Ruff - a CO nejhorslho =
tento posledn1 mne videl, jak
"a kfoviny Sc skryvam. To O.
vsem bylo mi novou pohnutkou
abych jednala rychle a rozhod
ne a "a kazdou cenu co nejdf1-
We bezpecne ukryla osudnou
kosili. Proto vydala jsem Sc
jeSte tehoz dine ku sve jedine
pritelkyni, kulhave Lucii, u je-
jfz matky koupila jsem plecho-
YOU krabici a veliky retez. Po-
dobnych veci ma tato rybarska
rodina hojnou zasobu. U teto
sve pTitelkyne napsala jsem ia
Ike dopis, urceny pro Vas, pane
Frankline.
"Jen toho lituji, re nemela
jsem dosti odvahy pfedstoupiti
pred Vas a fici Yam: "V1m
dobre, re hledany demant ma
leza Sc We Vasich rukou, ale
nevyzradfm Vas, kdyz mne bu-
dete m1ti rad -" Ale memo
hla jsem Sc k tomu odvaziti.
Vpravila jsem kosili do plecho-
We krabice, n1z najdete take
tento list, a ukryla vse pomoc1
retezu ma morskem pobrez1.
"V okamziku, kdy dopisuji
tento list, nevfm jeste CO uci-
MIN, az kosili bezpecne ukryji.
Od Anusky, dcery pana Gabri-
ella, slysela jsem, re ma vzdy
odjedete. Stane-li Sc to, pax i
ia sebe ma vzdy ukryju rovnez
ma moTskem pobrez1, ale i po-
tom zGstanu vecne Vas miluji-
CT RGzena ~Spearmanova!"
Pan Gabriel peclive slozil
precteny dopis a Ease do obal-
ky jej zastrcil.
"V celem dopisu nen1 nicehO,
co by nam zmizen1 demantu Wy
svetlilo," pravil pfi tom a dopis
mi podaval.
Ulozil jsem psanf RGzenino
v naprsni kapse sveho kabatu
a vyzval Gabriela, ably mne
provazel ma zeleznicni stanici.
Oba byli jsme v nalade ne
vesele. Dusiva t1sen, jaka ova-
nula mas z dopisu nestastneho
devcete, nechtela dlouho pomi-
nout.
Vysli jsme z domu mlcky.
Pokud Sc pamatuji, bylo to po-
prve, co starry Gabriel nevedel,
co by v me spolecnosti pov1dal.
Kdyz chvfli spolu jsme kra-
cell, prerusil jsem konecne sam
mlceni.
"Nevite Sc pamatovati, zdaz
nebyl jsem snad u vecer, kdy
slavily Sc narozeniny slecny
LOUSY, opily?"
Tato mole otazka stareho
Gabriela patne velice pTekva-
pila. Patrave Sc ma mne zahle-
del a pravil:
"Jeste nikdy nevidel jsem
vas opileho a take ne tenkra-
te."
"A coz MEDIA sc YAM, re
bych mohl byti nameslcnim?"
ptal jsem Sc dale.
"Jak to-"
"Coz neslysel jste o lidech,
kteTi v noci We spanl chod1 a
konaji veci, O nichz druheho
dine niceho nevedf?"
Nyni Sc pan Gabriel nahle
rozesmal.
"Jiz chapu," pravil, "co chce-
tie r1ci. Hledate patrne vysve-
tleni one barevne skvrny ma
VAST nocni kosili. Drahy prl-
tell, takove domnenky pfivedly
by vas daleko a konecne byste
snad sam sebe "a zlodeje po-
vazoval."