Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1936-06-12

ceri Sc jiz nedostavila. Nechte-
la vabec niceho jisti a vzkaza-
la DO komorne, re posud il boil
hlava.
Byla jsem znepokojena tim
to jejfm jednanfm a proto We
sla jsem k nj do pokoje.
"Drahousku," pravila jsem,
"obavam Sc, re pan Bruff ma
prochazce sdelil ii nejakou ne
pffjemnou zpravu. isl neoby-
cejna smutna."
"Naopak," odpovfdala mi,
"jsem vdecna panu Bruffovi "a
to, co mi rekl."
"Opravdu?" vyzvfdala jsem.
Ale odpovedi jsem sc jiz ne
dockala. Louisa obratila sc O.
de mne a pohravala 81 krajka-
mi ma SVEN kapesnim satecku.
"Tedy rekl ii pan Bruff neco
d1leziteho? "pokracovala jsem
We SVEN vyzvfdanf. "Zajiste
mluvil o tvem nastavaj1cfm cho
ii, panu Bohumilovi."
Jake hadem ustknuta vysko-
ella Louisa a zlostne Sc ma mne
zahledela. Pr tom zbledla a
chtela patrne rfci neco hodne
pfikreho. Avsak premohla
sveho pohnutf a odvratic ode
mne svoji tvar, pravila chveji-
elm Sc hlasem:
"Nebudu nikdy zenou pana
Bohumila Adlevita!"
Tato jeff slova naplnila mne
nejvetsim dzasem. Vzdyt JEFF
zasnoubeni bylo uz vseobecne
znamo a pc uplynutf smutku
"a zesnulou tetinku mela Sc ko-
natl svatba. A nynf prohlasila
tax urcite, re Ia pana Bohumi-
la Sc nevda a prohlasila to
prave, kdyz pTisla z prochaz-
ky, ma ktere provazel il advo-
kat Bruff.
eco tim chces rfci?" zeptala
jsem Sc. "Vzdyt celia rodina
povazuje tv1j snatek Ia vec
pravoplatne ujednanou?"
"Pan Bohumil Adlevite Ultra
sem prijede," dodavala ma O.
ko jiz zcela klidne. "ZIstan
donna a uvidfs, CO Sc stane -"
Gale, Louise -"
mech vseho domlouvanf,
Marie" odpovedela mi. "Vim,
co delam! Ostatne nemam, CO
bych ii jeste rekla. Touzim pc
odpocinku a proto = dobrou
noe! Ultra uvidfs -"
Nezbyvalo mi, nez odejiti z
jejlho pokoje.
Ami PAM Adlevitova, ami je-
il dceTi nerekla jsem niceho o
tom, co prave cd LOUSY jsem
slysela. ODE tyto danny, mat
ka a dcera, zajiste ami We snu
netusily, jak hrozny mrak Sc
stahuje mad jejich bezstarost-
nymi hlavami. ODE velmi do
bre povecerely, vypily nekolik
sklenek VIVA a potion odebraly
sc ma l1zko, ma nemz v nekoli-
ka okamzic1ch tvrde usnuly.
Druheho dine rano vstala
Louisa velice casne a nez ma
stala doba snidane, prechaze-
la pc pokoji. Bylo ma nj znati,
re jest hrozne netrpelivou.
Konecne prisla Ike spolecne
sn1dani, pfi n1z ami slova nepro
mluvila. Teprve nyni byla je-
iii zamlklost PAM Adlevitove
napadna. Setrne sc j zeptala,
lje-li snad jeste churava.
"Jsem mrzuta," odpovedela
Louisa suse a odesla cd stolu.
Ia chvfli ma to ozyvaly sc z
jej1ho pokoje zvuky klavlru, u
nehoz casio dlouhou chvfli 81
kratila.
Bohuzel nemohla jsem toho
dine byti ustavicne donna, abych
prfjezdu pane Bohumilova Sc
dockala. Meho pobytu v Brigh-
tonu bylo ma kratce a proto
chtela jsem casu vyuzitkovati
a ~navstlviti vsechny sve zname
v tonic meste.
Odesla jsem hned dopoledne
v nadeji, re Sc brzy vratfm, ale
zdrzela jsem Sc u jiste sve pTi-
telkyne pres poledne. Kdy pax
DON'T jsem prisla, byl tn jiz pan
Bohumil.
Setkala jsem Sc s MIN v j.
define.
Hned jak mne spatril, uklo-
nil Sc a poposel mi vstrfc.
"Mila slecno Klakova," pra-
vii, "cekam jeste jenom ma vas,
nebot chci Ease odtud odjeti.'
V jeho slovech nebylo znati
nejmensiho rozechvenf. Mluvi]
klidne jake jindy a proto jsem
Sc domnivala, re s Louisou
-aI :ox4x o~; ~oro1I