Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1936-11-20

OUpOICOIlC. DC
prosedeti je s obema panimi v
zabavnem hovoru, nez prosou-
rati je v prazskych ulicich "a
nynejsiho vlhkeho pocasf."
A kdyz vchazel v Karl1ne do
sve oblibene hospody, jeste ma
jej1m prahu 81 opakoval: "V
nedeli pGjdu Ease ma navste-
WI.
V nedeli tedy Sci, a tenkrat
uz bez rozpakG. Kdyz zazvo-
nil u dveTf chodby, pTisla mu
otevT1ti PAM Drazka. Usmiva-
JIG Sc, podavala mu ruku:
"Drzel jste slovo, pane ucite-
H."
"Splnfm vzdycky, co Sill
b1m," fekl a pozdravil Sc S pa
nj radovou, ktera mu pfisla
vstTfc do kuchyne. jake pre-
desl6 nedele uvedly no do vel
keno pokoje, bavili Sc vsichni
hovorem, potion musel Radi-
mersky S obema tenant vypiti
kavu V j1delne, a kdyz pred We
cerem chystal sc k odchodu,
PAM Drazka oblekla 81 kabat,
vsadila 81 ma hlavu kozesino-
YOU cepici a Tekla matce: "Vy-
provod1m pana ucitele kousek
cesty."
"Jen jdi! Trochu Sc prof.
deS,' fekla PAM radova.
RadimeTsky pohledl ma mia
dou PAM trochu prekvapene,
nebyla vsak mono prGvod Cd
mltnouti, proto Sc jen uklonil
a poroucel Sc stare PAM.
Chodnfky byly mokre a kluz
Ike, uprostTed ulice lezel roz-
bfedly snfh. PAM Drazka sla
nejiste a Radimersky, pozoru-
je to, oslovil il: "Milostiva pa.
nj, nepovazovala byste "a sme-
lost, kdybych YAM nab1dl ra-
me? Pc chodniku je dnes chit
re dosti ne.jista."
Jen Sc usmala a zavesila Sc
do jeho lokte. Pc kratke ceste
zakaSlala. Radimersky trhl
sebou mrzute: "Milostiva, me
la byste Sc vratiti. Pocas1 neni
ted pT1znive pro toho, kdo wy
stonal takove dive choroby, ja-
ko Wy"
"Dojdeme jen k Vaclavske-
mu namestf," rekla. "Dovedete
mne potion zpet k domovu.Jdu
S vami jen proto, abych vas pre-
mluvila k ~castejsf navsteve. Ii
jeme S matkou jake ~poustevni-
&c a kdyz k nam pTijdete Wy,
je nam vzdy veseleji. Nemohl
byste k nam pTij1ti i mezi tyd-
nem?"
"Milostiva PAM, to je tez-
ke," namftal.
A tn PAM jala Sc hovoriti
rozcilene: "Jaky Wy jste! Do
reky jste pro mne skocil be-
rozmyslen1 a znal jste mne
tehdy jen zbezne, a byl mi teh-
dy vas zakrok velmi nevltany.
A kdyz jste mne vratil zivotu,
nechcete mi ted zpGsobiti pote-
Semi svou navstevou, pTi niz
VAN nehroz1 nebezpecf, jake
tehdy u feky. NepTijdete ami,
kdyz vas o to poprosfm?"
"Neproste, milostiva panf!"
fekl vzrusen6. "Prijdu i vsed-
nfho dine, kdykoliv budu moci.
Ale ted Sc vratte domu. Stu
deny a vlhky vzduch drazdi
vas stale Ike kasli."
Dovedl PAM zpet k domu a
kdyz mt zde podavala ruku ma
rozloucenou, pripomenula mu :
"Nezapomente ma sv1j slib!"
"Nezapomenu," Tekl tvrdi-
We. "Kazdeho odpoledne, kdy
budu moci odej1ti z kasaren,
pfijdu k vam." S tim Sc rozes-
Ii. Ease to dalo RadimeTske-
mu latku k hlubs1mu rozmysle-
nj.
"Jak ia mlada PAM stoji O
moji spolecnost! DO dnes mix
do o moji spolecnost nestal.
Myslim, re i Ella byla rada,
kdyz jsem k nj do Zaborcf ne
prisel. A ted p~ojednou jsem
milym spolecnikem PAM Draz-
ke. Pouze il? Ne, to bych
hal. Take Anicka mela radost,
kdyz jsem k nj prisel. Ovsem,
Anicka mne ma rada, Tekla mi
to, a mela mne rada uz jake
nedospele devcatko. Ale proc
pant Drazka zajima Sc O moi
osobu? SamozTejme jen pro-
to, re IMAM Zaborcf, kde lila
Sc svym muzem - a snad take
proto, re jsem to byl ia, ktery
il vytahl z vody. Ma chvili,
kdV Sc cht6l GlOv3k dohroovlrS