Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1936-07-10

zpravami O prvn1 porazce use
tfena, ale ustarany oblicej je-
jiho svakra svedcil pT1lis IRE
telne o nestestl ubohe vlasti.
Ursulu sv1rala velika 1zkost;
mohla Sc ptati, ale nemela te
odvahy. Ia nejaky cas- tazala
Sc konecne ctrnactilete Aliny:
"Slys, dfte = CO Sc to dele?
Nesmlc mi niceho? Pravda, u
trp6li jsme porazku?"
"Ano, teticko! C1saT jest "a
|.jat, vojsko take - vse ztrace-
no, a nynf Sc vypravuje, re ma.
stane stav oblezenf ="
"Oblezen1?" vykrikla Ursu-
la. "Vsude vojsko, kan po-
hledneme = snad exekuce vo-
|jenska = hT1mani del We dine i
v noci! Tohle nevydrzfm! Nj
kdy!"
Kdyz Bernard slysel svoji
svakrovou tax haste hofeko-
vat, pospfsil k nj.
"Ti Nemci!" volala dale sta
ra parma, "ti barbaTi! Jsou
spojenci a bratfi Rust, kteTi
meho neboheho Ludvfka ubili!
Odcestuji. Ne a ne, nezdsta-
nu zde. Vezmu 81 sve veci a
prchnu. Jest mi lhostejno, kan
Sc uchylim, vsude Dude dobre,
kde naleznu kid a mir; jenom
ne ten desny hlomoz zbrani,
chrapot umirajfc1ch, ryk vra-
zednfkG!"
Ale zde narazila ma odpor,
Ijehoz sc nenadala. Pan Ber-
nard prohlasil ~rozhodne, re ne
prchne, re dostojf cestne povin
nosti vGci milovane vlasti.
"Jakym pax zpGsobem?"
"Jako vojfn, jake kazdy YER
ny Francouz."
"Vy? We vasem veku? U
jak6ho pax sboru?"
"U narodnf gardy."
GA CO pax my, muj pane,
vase zena, d1te a posleze ia -
co name delati my!"
"Zachrante Sc, to Dude mojl
ne.jvetsf dtechou."
Nyni opet odehral Sc tklivy
vystup; PAM Bernardova pro-
hlasila, re nikdy neopust1 sve-
no chote, chtela jeho osud kid
ne n6sti, S MIN trpeti, je-li toho
potTebf, jake jeho spoludruz-
ka, ba bude-li tTeba, i S MIN
zemT1ti."
ely Sc mne tedy zr1kas?"
zvolala trpce Ursula.
"Zdaz mohu vahat, majic
voliti mezi svym muzem a te-
bou? Odcestuj a ponech mas
naSemu osudu. Vezmi Alinu
a sluzku S sebou = zachovate
aspon Wy sve zivoty!"
Vice nemohla statecna zena
promluviti; bolest jeff byla pTi
lis velka a ona rozplyvala Sc v
slzach.
"Dobfe tedy," prohlasila 'Ur-
sula vazne, "ponesu dale s va
mi tezky osud."
Zach, jaka to rfdka sester-
ska laska!" zvolala dobra pa
nj Bernardova.
"Vzacne srdce zenske", do
plnil hluboce dojat pan Ber-
nard, a vsichni vespolek padli
81 kolem krku.
Ale odhodlala-li Sc teta wy
trvati pc cas- oblezeni. nechte-
la o mem niceho vedeti. Dru-
heho dine nechala dvere a okna
vyloziti tlustymi polstari, ably
zadny hluk k nj nedolehl, a Ii
la tudy odloucena jake We We
zen1. Neslysela ryku valecne-
no, ami kriku lidu; nevenovala
nejmensi pozornosti srdcervou
cimu a zaroven 1chvatnemu O.
brazu chmurne, hladovicf, kr-
vacejfcf PaF1ze.
re musela vselicehoz postra-
dati, to nesla lehce, bez vyci-
tex; ale chrapot dokonavajfcf
Francie, jejz dobTe tusila, ma
plnoval il hrdzou, ktera Sc je-
villa zfetelne v jejfm vzezfeni.
Kdyz V den kapitulace vide
la kolem jeste rozrusenejsf iva
re nez kdy pred tim, tn tazala
Sc "Dokonano jest, neni-liz
pravda?"
A kdyz vsichni meme prikyy-
H., poklekla pred obrazem ne
boztikovym a haste Sc modli-
la "a blaho Francie.
V krytem voze S hustle "a
stfenymi okny opustila Pariz
pc oblezenf a odjela nocnfm
vlakem do Arcachonu, kde III
stala, az dny komuny minuly.
TAX Sc zdal osud tuto ubo-
hou zenu vytrvale pronasledo-
Vati, vzdy nOvVmi l1tranami