Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1936-12-18

Tato slova zapGsobila zdr-
cujfcim dojmem. Ticho potr-
valo tentokrat o nekolik okam-
zikI dele nez prve. Vzpama-
toval Sc nejdrfve faraT. Sepjal
ruce ma prsou a rekl uprlmne :
"Ubohy pan!"
Ddlnf 1rednfci, jake by je
fararndv vzdech byl vratil prl-
tomnosti ,vyskocili ted re svych
mist, obstoupili doktora a Ease
hrnuly Sc otazky: "Jak Sc to
mohlo stati?" Co delal v dG-
lu pTi noGnf stride? Kde a jak
vlastne pTisel o zivot? Memo
hi mi nikdo pomoci? Zachra-
ma nebyla mozna?"
Doktor vrtel hlavou, dokud
vsichni nepronesli svoje otaz-
ky, potion vypravoval strucne
"Predevcfrem 81 strelmistr pa
nu spravci stezoval, re zasoba
dynamitu, posledne ma d1l do
dana, je pry nejaka spatna.
Zapalna sn6ra dohorf do kon-
ce a naboj pry nevybuchne.
Ones Ease dlouho neozval Sc v
dGlu vystrel. Pan spravec chtel
dolG poslati pana dGln1ho CT
meru, ale ma nestest1 byla ne
jaka porucha ma cerpacim
stroll, vody v dGlu rychle pri-
byvalo a pan dGln1 sc strojn1-
KEN to spravovali. Nemoha
pana d1ln1ho cd te prace odvo-
lati, sfaral pan spravce do d.
lu sam. Ma Stole c1slo tret1 je
skok. Mezi uhlem je tn skala,
"a nfz je opet pokracovan1 u
heln6 sloje. Skalu tuto trha
strelmistr dynamitem, ably Sc
delnfci dostali ma druhou stra-
nu k uhlf. Kdyz pan spravec
dosel Ike Stole c1slo tfetf, hned
ma jejfm kraji zastihl strelmi-
stra a sest delnlkG, ktefi nell
odklizeti odstrelenou palovinu.
Strelmistr oznamil, re zapalna
snnra musela uz davno doho-
Teti, ale naboj dosud nevybu-
chi. Delnfci bruceli, re mali
ten odkliz akordem a ted re
must cekati p1l hodiny nebo i
dele, az dynamit vybuchne ne
DO nevybuchne, V kteremzto
pTrfpade zacne prace stTelmist-
rem znovu a oni budou opet
nTinraveni ma novOu pHlhOdinu
O moznost k praci a tudiz take
vydelku."
Doktor 81 oddechl a napil Sc,
ably mohl vypravovati dale. Y
mistnosti panovalo takove tt
cho, re bylo slyseti oddychova-
nj prftomnych. Mnohy dGlnl
1Tednfk 81 v duchu odlehcil:
"Zaplat panbGh, re jsem dnes
nemel sluzbu, byl by mne
spravce postal ma stolu vysetrit
tn zavadu a byl bych tam pfi-
Sci O zivot."
"Pan spravec pc ujisteni
strelmistra, re zapalna snura
musela uz davno dohoret, Sci
Ike skale," pokracoval doktor.
"Myslel snad, re jde stfelmistr
"a MIN, ale ten zGstal S delhi
ky opatrne ma pocatku stoly.
Sotva spravce usel asi dvacet
krok1, ozvala sc hromova ra-
ma, taken vzduchu shasly ka-
hany delnik1, potion zavladlo
ticho rusene jen harasenlm
drobneho kamenf. Deln1ci roz-
svftili rychle kahance a volali
pana spravce. Vedeli uz, co Sc
stale. NASH konec Stoly Java
leny od4trelenou skalou a spra
vec lezel pod svalenou jalovi-
nou. SamozTejme sebehli Sc
delnfci z okolnfch stol a rychle
odklfzeli kamen1, ably spravce
vyprostili. Hned take bylo po-
siano pro mne. Pc pGlhodine
vyvezli pana spravce hlavni ja-
mou a odnesli no do jeho bytu.
Byl jeste xiv. Ale "a nekolik
minut zemrel."
Vsechny zraky lpely ma O.
bliceji doktorovu. Porozumev
t6mtO n9mym otazkam, rekl
doktor smutne: "Zlomenina
Iebkv. promacknuty hrudnfk a
ruce i nohy prerazene."
Doktor skoncil a ticho trvalo
hodnou chvfli. Prerusil je ko-
neGne faraT: "Ubohy pan, Bun
budiz dust jeho milostiv!"
Pc chvfli minul trapny do
lem, hovor stall Sc vseobecnym,
byIy pronaseny rdzn@ nahledy,
doKtor musel vysvetlovati r1z-
ne podrobnosti a o kazde roz-
pfedla Sc debata, jak tomu by
va pri kazd6 neobycejne uda-
losti.
Radimefsky, predpokladaje,
- +vx,ati inSt9 do nllnOci.