Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1936-08-07

cemny clovece, vzdyt jsem te
videla ma vlastni oci, kdyz isl
demant bral."
Tato jej1 slova pronesena S
naprostou urcitost1, mne zdrti-
la. Nevedel jsem, CO dale r1ci.
Kazdy, kdo by mne byl takto
skliceneho videl, jiste by mne
povazoval "a b1daka, jenz re
sve why jest usvedcen.
Louisa odvratila sc ode mne.
Zdalo Sc, re leka il mole mice
nj.
"Tenkrate jsem tie setTila,"
pravila, ga byla bych te setrila
jeste i ted, kdybys mne nebyl
donutil k urcitemu tomu pro-
hlaseni.
Pc tech slovech obratila Sc
Ike dveTim, jake by chtela ode
jiti, ale lined Sc Ease obratila
a zeptala Sc:
"Proc isl sem vlastne prisel?
Chtel isl sam sebe pokoriti, a.
nebo chces mne tryzniti?"
Potion opet ucinila nekolik
krok1 a Ease Sc zastavila.
"Prob1h, rekni aspon neco!"
zvolala vasnive. "Mas-li jeste
trochu citu v tele, nedopust a.
bych Sc musila jeste dele pred
tebou takto snizovati. Aspon
neco rekni, CO by mne vyhnalo
z tohoto pokoje."
Nevedel jsem ami co cin1m.
Pristoupil jsem k nj bl1ze snad
jen proto, abych il zadrzel,
kdyby opravdu chtela odej1ti.
Nepromluvil jsem ami slova a
jenom jej1 ruku pevne jsem u
chopil.
Ma nekolik okamzikG zdal
Sc byti nynf jejf hnev ukrocen.
Louise, coz mne jiz nemi-
lujes?" zeptal jsem sc nedbaje
re otazka takova nejvys jest
nevhodnou v tonic okamziku.
Zachvela Sc, odvratila zraky
ode mne a snazila Sc ruku mi
vyrvati.
"Pust mne," pravila slabe.
Nasilfm jsem il prinutil, re
posadila Sc ma pohovku.
LOUISE" pravil jsem nyni,
'nemohu 81 vysvetliti odpor, ja-
ky spOciva tom, co chci ii n.y.
nj povedeti. Mohu ii jen pove-
deti pravdu. Tvs rekla, re vi
della isl ma vlastnf oci, jak
jsem demant ukradl. Pr vse-
mohoucfm Bohu, ktery mas sly
81, ubezpecuji tie, re do tie chvf-
lie ami nejmensiho tusen1 jsem
nemel, re bych ia to byl, jenz
wal omen demant. Pochybu-
jes o pravdivosti techto mych
slow"
Ale nedbala mych SLOW.
"Pust mie!" opetovala sla-
be.
To byla jedina jej1 odpoved.
Jeji hlava klesla ma me ra-
me a JEFF ruka tiskla nevedom-
ky moji v tenn okamziku, kdy
mne prosila, abych il pustil.
"Zaprfsaham to-" pokraco-
val jsem, "vypravuj mi podrob-
ne vse, CO Sc stale v den tvych
narozenin cd onoho okamziku,
kdy jsme sobe navzajem dobr6
noel prali, az do chv1le, kdy =
jak tvrdfs - videla isl mne pr
kradezi demantu."
Nynf pozvedla hlavu a sna-
Ella Sc vyprostiti ruku svoji z
ruky me.
90! K cemu bych to opako-
vala," pravila, 'bylo by mi mi
lejs1, kdybych ma to vse mohla
zapomenouti."
"Je treba, pTipomenouti s.
vse, nebot yer Louise, re oba
stall jsme Sc obetf serednehc
klamu. Kdyz znova vse 81 pfi-
poment, CO delo Sc v den tvych
narozenin, tn snad Sc dohod.
meme a zahada Sc vysvetl1."
Zach, kolikrat j ia jsem sc
oddavala teto nadeji!' zvola'
la nyni hlasem prozrazujicln
jeji velike rozechven1.
"Mela isl byti Ike mne sdil.
nejsf a uprfmnejsf a byli by.
chom sc jiz davno dorozume.
H."
Zavrtela smutne hlavou {
neodpovfdala.
"Povez NIL" pokracoval jsem
"co Sc delo, kdyz jsme Sc V der
tvych narozenin pozde vecel
rozesli. Odebrala isl Sc ma Luz
ko,nebo isl byla dele vzh9ru?'
"Ulehla jsem ma lGzko.'
~"Pamatujes Sc, kolik byl(
hodin?"
"Byla tusfm uz pGlnoc."
"Usnula isl ihned?"
"Nikoli, tie noci nemohl;