Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1936-06-12

NOyA iii 1Oh11 AO V O11S 1lCOIIU
dele Sc pozdrzi, byla bych nej-
radeji lined odjela, abych Sc
vyhnula jeho spolecnosti.
Ale bylo jisto, re prfjezd adj
vokatGv a oznameny jeho del
81 pobyt m6ly n6jaky d1lezity
1cel, ktery prala jsem 81 pozna
tt a proto ma odjezd jsem zat1m
nepomyslela.
"Bohumilovi bylo neskonale
Ito, re nemohl jeti S nami,'
pravila Ike mne PAM Adlevito-
va. "Jest prflis v Londyne "a
mestnan a proto uvolil Sc pan
Bruff jej zastupovati, abycbom
zde nebyly tax 1plne bez muz-
sk6 ochrany."
Louisa stala zamyslena u O.
kna a upfrala oci ma moTskou
hladinu, ma nfz byla odtud kra-
sna vyhl1dka.
Pristoupila jsem k nj a yep
tala jsem Sc:
"Jsi snad churava Louiso!"
Zach nikoli," odpovedela mi
smutne, "ale jest mi teskno,tak
teskno, re bych nejradeji 81 "a
plakala. Prav6 vzpomfnala
jsem ma uplynule dolby, ktere
nevrat1 sc vic -"
Pan Bruff byl u mas skoro &C.
" den. Jedi SpOlecn6 S nami a
SNAIL Sc PAM Adlevitovou a
jeff dceru vsemozne baviti. Ia
to Louisa byla neobycejne "a
mlkla a skoro S nikym nemlu-
villa.
Kdyz pax vecer pan Bruff S
Mani Sc loucil, podal take Loui-
Sc ruku, pfi cemz pohledel ma
nj zpGsobem velice napadnym.
Hadala jsem i z toho, re 1cel
pObytu Bruffova V Brightonu
jest asi prazvlastn1 a snad i vel
mi zajfmavy.
Druheho dine byla nedele a
tn nalehala jsem, ably vsichni
spolecne Sc mnou sli do kostela.
Avsak meho vyzvan1 poslechla
jedine Louisa, kdezto PAM A
dlevitova Sc vymlouvala, re ne
niue snesti kosteln1ho vzdu-
chu a chora JEFF dcera, o nlz
byla jsem pTesv6dcena, re jeff
nemocf byla jen ohromna le-
most, prohlasila, re cely den
straw ma ldzku.
VySly jsme tedy S Louisou
samy do kostela, kdez vsak mo-
je sestrenka nejevila pTflis mno
no zboznosti. Byla patrne roz-
trzita a jejf myslenky asi zcela
jinde bloudily. Ma zpatecni
cest6 k domovu jsem il to vyty-
kala a tn mi odpovedela:
Zach, pro mne uz ami v mo-
dlitbe nenf 1techy, mila Marie
- kdybys vedela, jak jsem
nespokojena, rozervana, zajis-
t6 bys ~pochopila me jednanf."
Snazila jsem Sc il nekterymi
otazkami pohnouti ku vets1 sd1l
nosti, ale marne. Pc obede pax
naffkala 81, re boil il hlava.
"Nejlepsim l6kem proti to-
mu jest cerstvy svez1 vzduch a
delsf prochazka, slecno," pro-
hodil advokat Bruff a Timed do
daval: "Tesilo by mne, kdyby-
ste chtela pTijati mdj prdvod.
Jsem YAM k sluzbam, slecno?"
rs nejvetsf radostf pfijfmam
vase nabfdnuti," odpovedela
Louisa neobycejne 1--WE. Tou-
zfm pc prochazce a cerstvem
vzduchu."
EDO kostela uz nepnjdes,
Louiso!" otazala jsem Sc chtlc
sestTenku vybaviti re spolecno-
sti advokata.
"Vzdyt jsem byla dopoled-
me-" znela odpoved. "Bol1 mne
opravdu hlava a v kostele bych
byla malo platna."
Brzy pc obede Louisa S Bruf-
fem odesla.
Ia nekOlik OkamZiku OdeSla
jsem take ia ma odpolednf po-
boznost a kdyz jsem Sc vratila,
byla jiz slecna s advokatem
donna. Patrne jejich prochaz-
ka dlouho n~etrvala.
Ma panu Bruffovi nepozoro-
vala jsem mic zvlastnfho; ale
"a to Louisa byla zamlklejs1
nez kdy jindy. Take Sc mi zda-
10, re advokat chova Sc k nj s
neobycejnou setrnostf a poor
nost1.
K veceTi pan Bruff tentokra-
tie u mas nez6stal. Rozloucil Sc
a odchazel. Ku podivu! Slec-
ma Louisa provazela jej Ike dve-
rim, coz pred tim nikdy niko-
mu, ami panu Bohumilovi, neu-
cinila.
"Jste 81 jista svym r%ozhodnu-
I-.-Nk