Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1936-02-14

pacientum primo. Nechtel mic
"a lecen1, ale byl nesmlrne po-
teSen, obdaril-li no nekdo kve-
tinkou. Byl "a to vdecny -
iako d1te. Kazdou i meme
vzacnou kvetinku zasadil a
.jmenoval il jmenem sveho pa
cienta, Cd nehoz il pTijal. Nj
kdo jiny Sc take V jeho zahra-
de nevyznal. Jeho zahrada
ma jedinecnou, evropskou wa
cnost. Najdeme tn prekrasne
zakrsky, jez jsou pravymi uni
katy.
MGzeme dekovati stastne
nahode, re jsme NELL prflezi-
tost mluviti s nejintimnejSim
pTitelem zesnuleho lekare =
S panem arcidekanem Miku-
leckym = ktery, &C pc prave
pfeckane tezke nemoci, znac-
ne vysilen, S nevsednf laskavo-
sti mas prijal. Pozadali jsme
no, ably nam neco o zesnulem
DIR. Podrouzkovi rekl. Neco,
co vi jen on sam jake duchov-
nj spravce sveTenych mu dust,
a tim take i jeho duSe.
"To Dude velmi tezke," Cd
tusil pan arcidekan. "Nejde
to rfci tax nahle, a pax nejsem
schopen myslenek, jak me
rozrusila ztrata, draheho pri-
tele. Povfm YAM ale jedno.
Bylo to uz drive. Trpel jsem
hrozne srdecnimi bolestmi.
Myslel jsem, re je to ma po-
slednf hodinka a kdyz uz jsem
Sc smiroval Sc skutecnost1, re
tn uz dlouho nebudu, vzpom-
mel jsem 81, re pozadam o ra-
du Podrouzka. Hned vedel, co
mi je. Udelal prave novy po-
kus, a tax mi dial novy, sv1j
vlastnf lex.
Byl stejne tax odbornfkem
ma zlucove kamlnky, jake ma
vsechno ostatnf. A veTte, ten
KRAFT mne skutecne zachranil
zivot. Cd tie DOLBY = zaplat
Pan Bib = jsem zdrav. Ia
nekolik dnf jsem Sci k nemu,
abych mt podekoval. Ale on
me wal jen Ia ruce, a jak
jsme tax sedeli v jeho pfiji-
macf kancelaTi, zad1val Sc mad
dvere, kde visel obrovsky re-
lief trnfm korunovane hlavy
Spasitelovy a pravil:
"Mne nedekuj, ale Tomu
zde! On lec1 a uzdravuje! ia
Mu do toho jen fusuju!"
V tn chvfli jsem poznal hlu-
boke nabozenske zalozenf me-
no pf1tele, jez bylo pc cely Ii
vot jeho2 jedinym cilem a "a
kladem. Proto take lecil chu-
de zdarma, z1skavaje 81 u Mel
vysslho velk6 zasluhy. Byl to
zlaty clovek. A ty jeho ruce!
Byl jsem svedkem, kdyz rada
pacient1 Tfkala: "Zlate ruce
pana doktora. Zlibat bychom
je chteli, ale on mas vzdy wy
zene, jemu re Sc ruce nel1ba-
j."
Mily pan arcidekan zjihl a
rozpov1dal Sc: "To YAM povlm
jeste jeden pTfpad. Sci jsem
takhle jednou pc namestf a
potkam auto, z nehoz vystou-
pill starsi pan. Zluty byl, re
by mem nikdo ami Evropana
nehledal. Ptal Sc mne ma Po-
drouzka. Zavedl jsem no k
nemu. Byl to tovarnik re
Slezska. Lecil Sc pc cele E.
vrop6, ale naposled, zvedev O
Podrouzkovi, zajel i do Chru-
dime. NEWELL ami, re by mu
KIDD pomohl. Podrouzek no
vylecil. Hned mu dial injekci,
porucil, ably Sc poTadne najedl
a napil, nedbaje pfi tom jeho
1zkostlivych protest1, re mu
lekaTi zakazali maso a pivo.
A mel jste no videt "a par ne
del. Ami jeho vlastni PAM,
kterou Podrouzek skoro wy
hnal z C%hrudime, ably jim ne
pTekazela, nemohla manzela
poznati.
Znal jsem dale jednoho L.
Tednfka. Byl tax nemocen, re
Sc sotva drzel ma nohou. Me-
sveho lekafe, a kdyz jsem mu
domlouval, ably to zkusil u Po-
drouzka, nechtel "a mic ma sve
tie slyset. To pry piece nemd-
re svemu doktorovi udelat. A.
lie kdyz pfislo do tuheho, po-
slechl a Sci. VeTte, sam jsem
uz neveTil, re by ten lidsky pr
zrak mohl byt priveden k Ii.
votu. Vypadal straslive. A
vsichni jsme uzasli, kdyz jsme
no Ia tcyfi nedele videli zde u
ms ma d3kanStVi iak zdravS