Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1936-07-31
I1GG3auSs3Csau1cSGNuse

N0ImIZ0lO lille IlJdh, Z6
naskytla sc mi pT1lezitost k po-
dezTivanf Vas z kradeze; ba
naopak t6Silo mne, kdy vid6la
jsem, re S t6 vyse, v jake dosud
jsem Vas spatrovala, klesl jste
az Ike mn6 = k byvale zlodej-
ce. Take mne naplnovalo zvla-
stn1m uspokojen1m, re maj1c
We svych rukou osudnou onu
koSili, mohla jsem Vas chraniti
pred vyzrazen1m a potupou.
Tyto pocity a toto blahe vedo-
mi vzdy vice utvrzovalo mne v
pTesvedcenf, re opravdu jste
zlodejem a re jen proto tax
horlive volal jste policisty do
domu, abyste vselike podezTe-
nj cd sebe odvratil.
"To vse pomatlo mne tou me-
rou, re pocala jsem i veTiti u
skutecn6nf svych nejkrasnej-
SIGH sn1. Mym jedinym pran1m
bylo, abych mohla setkati Sc S
Vami a nekolika slovy dati
Yam ma jevo, re vim O historic
S demantem vice, nez 81 mysll-
tie.
"Proto ustrojila jsem Sc pee
liv6ji nez kdy jindy a vyhleda-
la jsem Vas V cftarne, kde o
samot6 jste meskal. Nahodou
zapomnel jste nahoTe v salonu
prsten, ktery jsem "a Vami ne
sla, majic tax zaminku, abych
S Vami rozmluvu mohla zapo-
c1ti.
pane, jestli jste kdy milo
val, tn asi pochopfte, jak Sc mo
hlo staff, re v teze chvfli, kdy
k Yam jsem pTistoupila, pozby
la jsem vselike odvahy. A kro-
me toho d1val jste Sc ma mne
tax chladn6 a d6koval jste mi
"a pTineseny prsten tax lho-
stejn6, re nohy pode mnou
chv6ti Sc pocaly a mne bylo
tax, jake bych pred Vami ma
zem vrhnouti Sc musila.
"Pfes to vse dovedla jsem
prece re sebe vypraviti n6kolik
SLOW. Rekla jsem: "Tot pra-
zvlastnf historic S onfm deman-
TEN, panel" Ma to jste Sc ma
mne pod1val a odpovedel jste:
"Ano, prazvlastni historie!"
"Rekl jste tato slova zdvoTi-
lynn Size, ale hrozne odmita-
wynn zp1sobem. Vdomnence,
re snad teze chv1li, CO Sc
mnou jste mluvil, mate ztrace-
ny demant u sebe, Tekla jsem
jeSt6: "Zajist6 nikdo jiz omen
d6mant nenajde, ami nebude
postizena osoba, ktera jej wa
lap Tentokrate podfval jste
Sc ma mne tax podivne a tn CT
tia jsem, re bylo by tfeba jen
n6kolik dals1ch SLOW a jiste by
chom sc dorozumeli. Ale v tom
pTisel pan Gabriel. Nezbyva-
10 mi, nez odej1ti opet S nepo-
T1Zenou.
"Toho dine ohlasila jsem Sc
nemocnou a potaj1 odesla jsem
do Frinzinghalu, abych tam
nakoupila platna a potreb k u
sitf move nocn1 kosile. Detek-
tiv Kuff dov6del sc o tom neja-
kym zp1sobem a Cd te chvfle
bedliveji mne pozoroval. No
YOU kosili jsem sama uSila, Wy
zehlila a vlozila il do Vast skf1
ne, tax re VAN zadna z VAST
zasoby nechybela.
"Take Gabriel pTestal nyn1
cfsti.
"Vse, co dosud v listu obsa-
zeno," pravil, "nepodava nej-
mensfho svetla V onom sm6ru,
ktery nam jest zadoucfm. Uci-
nil jste 81 jiz n6jaky 1sudek O
veci?"
"Ctete jen dokonce, mily
pffteli," odpoved6l jsem, "snad
sc pTece neco objev1, CO prive-
de mas ma pravou stopu."
Sotva jsem pronesl tato slO-
va, bylo zaklepano ma dvefe.
"Volno!" zvolal Gabriel mr.
zut6.
Do pokoje vstoupil zcela pc
tichu prapodivny clovek, jake
no jsem posud nikdy nevidel.
Svojf postavou a svymi pohyby
zdal Sc byti jeste mlady. Ia to
vsak die tvare zdal Sc byti star
sim nez ctihodny pan Gabriel.
Jeho plet byla tmava jake u
cikana; cele telo bylo neoby-
cejne vyhuble a pfece velice
pruzne. Sledoval jsem jej S
velikou zvedavosti, coz mu ne
uslo, nebot podfval Sc ma mne,
avsak V pohledu jeho nebylo
znati zadneho hn6vu ami zadn6
neIibOsti.