Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1936-05-08
vypravOvani v techtO listech oh

OsN IAN4ld q "a OV1lQIld JCOU W.
ma zahada, ktera jake kletba
ulehla ma rodinu ubohe me tety
Verinderove.
Bylo to dine %. cervna roku
1848, kdyz odhodlala jsem Sc
Ike sve .prvni navsteve. V do
me jindy tax %pffjemnem a We
selem p~ocitila jsem hned pr
prvnim vkrocenf naladu velice
sklicenou.
Vstf1c mi prisla mlada dfvka
We ktere jsem lined poznala
dceru stareho spravce, pana
Gabriela, jenz dny sveho start
travil ma venkovskem statku te-
tincine. Divka mne neznala a
uvltala mne chladne, skoro ne
vlfdne.
|. Kdyz jsem il povedela, kdo
jsem, a echo 81 preju, odbehla
nahoru, ably mne oznamila. V
nekolika okamzicich pTibehla
opet a vyridila mi kratce:
"Milostiva pant jest dnes
churava a prosi, byste il navstf-
villa Ultra O 2. iodine, cfmz "a
roven vas I'VE k obedu."
Trapne mne dojalo, re byla
Jsem odkazana az ma druhy
den. Vzdyt mohla mne prija-
ii jake meter sveho zesnuleho
manzela i kdyby byla skutecne
churavou.
A proc mne aspof nepozva-
la nahoru, abych mohla navstf-
viii Louisu = slecnu Louisa -
nebot sestrenkou il nazyvati
jsem Sc nikdy neopovazila.
Zeptala jsem Sc sluzebne
dlvky, zdaz mohu mluviti as
pom s domacf slecnou.
"Bylo by zbytecno, abych
vas U nj zvlaste ohlasovala,"
pravila. "Slecna sama nikoho
neprijfma."
"Jest snad nemocna?"
"Nikoli, ale jsou jiste prfci-
nv -"
A divka nedomluvic pokrci-
la rozpacite rameny.
Jak jsem jiz povedela, byla
jsem v Londyne clenem dobro-
chime spolecnosti, jejfz protek-
torem byl jeden z mych VIDA
lenych prfbuznych, jmenem
Bohumil Adlevite. Ocekavala
jsem, re budu moci ma vecernf
spolkove schulz promluviti s
MIN O prfjezdu sve tety Verin-
kerove, avsak Ike svemu pTekva
penf shledala jsem. re proti O.
byceji svemu ma schulz nepTi-
Sci.
Projevila jsem mad tim sve
podivenf ostatnfm damam, KITE
rez pax skoro souhlasne mi re-
ky, re neprftomnost pane A
dlevitova jest tentokrate zcela
pochopitelnou a ptaly Sc mne,
Zdaz nevfm niceho o tom, CO Sc
S panem tim v poslednfch dnech
Nevedela jsem ovsem niceho
a tn poprve slysela jsem o uda-
losti. kteraz jest jaksi vycho-
distem tohoto vypravovani.
Predesly patek stall Sc diva
panove, kterf velice rizna po-
stavenf We spolecnosti zajima-
il. obetf pravzvlastniho aten-
tatu, JIM cely Londyn nemalo
byl pobouren. Jednfm z tech
to pant byl Septimus Luker a
ten druhy pan Bohumil Adle-
vite.
Tenkrate pTinesly casopisy
velike zpravy O tonic zahad-
mem %atentatu. Bohuzel dobe,
kdy toto pisu, nemam pc ruce
onech novinarskych zprav a
nezbyva mi tedy, nez abych Wy
pravovala vse tax, jak nit bylo
cd jinych sdeleno.
Tedy v patek dine 80. cervna
1848 vydal Sc m1j pTfbuzny,
pan Bohumil Adlevite do Lom-
tffdy v Londyne, ably u
tamnfho bankeTe vymenil 81 pc
neznf poukazku. Jmeno ban
kefe toho 81 jiz nepamatuji,
to jest zde vecf vedlejsf.
Hlavnf vecf jest, co nasledova-
kdyz svoji zalezitost 81 Wy
V tenn okamziku, kdyz 2
pisarny bankeTovy odchazel,
setkal Sc u dvef1 S jinym, 1plne
neznamym panem. Srazili Sc
spolu a jeden druhemu zdvo-
file nabfzel, ably vysel re dve-
II.
Vysli skoro soucasne ma uli-
ci, kdez Sc rozesli. Pripomi-
nam jiz napfed, re druhy omen
pan byl Septimus Luker, mali
tel mensiho smenarnfho obcho-
Il. l~- l l.