Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1935-08-30

a S tVarlckam1 barry plane ru-
zicky.
ooh, Anicka snadno Sc roz-
Gill;" pravila tise a mirne. "Je-
hnatko nebylo zadnym jejim
davnym milackem. Mas docas-
ny domac1 pan, farmer Kerr j
je dial teprve v minulem tydnu;
pred trent dny nekam zabehlo
a ona byla samou 1zkostf sko-
70 bez sebe. Vcera pax zorga-
nisovala opravdovou druzinu
hledac1, a polovice vesnickych
Skoln1ch dftek patralo pc tom
ubohem, malem zv1ratku. Dou-
FAM" dodala a z femme modre-
no jejfho Okla kmitnul pohled
soucitny, "doufam, re vas ne
o~btezovala zadosti. abyste j
pomohl v hledanf?"
ooh, nikoliv," odpovedel
smeje Sc, nebot Sc mu ulehcilo
pfi poznan1, re dfvka jest tax
pratelskou.
Ia nekolika tech pTilezitos-
tt, kdy Sc s nj drive setkal, by
| avGci nemu tax zdvoTile lho-
stejnou aneb mrazive zdvori-
lou, jak Sc IDLE jeho nahledu)
sluselo pri povrchnf jejich INA
mosti. "Setkal jsem Sc S VAST
~sestrou pouhou nahodou. Pra-
We nasla sve jehnatko a opla-
kava jeho osud."
"Ano a myslfm, re tax cinila
Sc stejne pronikavym zalem,
jake by byla pozbyla nejblizs1
a nejdrazsi pTfbuznou osobu,
= nenf-liz pravda?" prohodi-
la Madolina Maineova.
"V tom mate pravdu," odtu-
sill on zertovne.
Gilbert sc obratil a zat1m CO
kracel pc jej1m boku, shl1zel
ma st1hlou, uslechtilou postavu
d1vcinu.
Rudy pablesk jejfho slunec-
n1ku spadnul ma jej1 oble lice a
Gilbert uvazoval pri sobe, IDA
Ii divka NIUE miti nejake po-
nett o tom, jak vyhl1zf neodola-
telne ~pGvabnou.
"Anicka jest nesmirne de-
tinskou," podotknula Madoli-
ma jaksi omluvne. "Malokdo
by uveril tomu, re jest skoro
dvacet rokG stara. Male dec
ko nemGze byti citlivejsf a dGt-
klivejS1 nez ona a veru: ona Sc
smeje a Ease place tax lehce
jake male decko."
ga mnohdy myslfvam," pra-
vii Gilbert Valance V zamySle-
nj, "ze takove dojmGm podro-
bene povahy byvaji usetreny
vsech vaznejsfch nesnazf 1.-Two
ia. Mona, re cfti hluboce, a.
lie pOuZe prechodnym zpGso-
benz. jake V dubnovy den, tax
u mich Sc shledavame z pola Sc
s%lunecnem, z pola Sc stinem.
zadny jejich rozmar, zadny je-
iich vrtoch nema dlouheho tr-
vanf - jeden zapuzuje druhy.
y takovych povah nj zal, nj ra-
dost nejsou trvale, - u Mich
neni zadne opravdove hloub-
ky"
Madolina prchave pohledla
V jeho osmahly oblicei i povSi-
mnula 81 toho, re pohled jeho
tmavych oci bloudil do znacne
dalky.
"Jak vazne wy mluvfte!" pra-
villa s r~oztomilym 1smevem.
"DobTe poznavam, re Wy sam
neJste jednou z tech povah dol
Mum snadne pTfstupnych, :
Jednou z tech povah, O nichz
mluvite. Myslfm, re vase poci-
ty sldl1 hluboko, = re isou mi
mo dostfeh. Wy nejste takovym
Jake Anicka, kteraz, abych tax
fekla, = obrazne mluvfc. sve
pocity vzdy z koTene vytrhava,
ably Sc pfesvedcila jak vzr1sta-
j."
Gilbert zavrtel hlavou a u
small Sc.
"Jest to rozdflne, = ia jsem
I'll, "odtusil zcela proste. "Jsem
stars1 tficeti let a pc patnact
roku Jsem Sc potuloval Cd led
mono konce sveta k druhemu.
Spoclva-li zivot muze v jeho
ruce, a nekdy zivoty jinych
lidl, veru, re nema AMI casu.
ami naklonnosti podrobne roz-
blrati pocity jinych lidi."
"Jste cestuj1c1m badatelem?"
tazala Sc ona Sc zajmem.
"Nikoliv," odpovedel klidne,
"nikdy jsem Sc necim podob-
nym nezabyval. Rozumim vss-
mu a mysl1m, re Sc newman
V nicem. Prospektoval, doloval|
a dobytkafil jsem We Spoie-|
nVch Sf0tooh. c1o,,H1 |