Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1935-07-19
POPELKA.
PTelozl Gustav B. Reisl.
c3csaNcaEss u.eSEssu se3css ,sm,cdsssu sesGsares
Pfelozil Gustav B. Reisl.

'an1f3!css se3Cs anse3Ess sams
Ano, ma nejakou chvfli pra-
vo bylo siln6jsf nez moe!
Melo by tax byti vzdycky.
Zdaliz pax ale Dude tomu tax
v mem pr1pade?
Kapitola ctyricata druha.
Nechci Sc ob1rati s bedou tie
DOLBY. Nemohla bych il nikdy
vyliciti ami dosti malo pribliz-
ne i kdybych chtela.
Proto specham k tomu dnu,
kterym koncil m1j rok ztrave-
ny pod strechou lady Rawns-
leyove.
Konecne jsem byla opravne-
ma ciniti narok ma velky odkaz,
kterymz nine lady Moffatova v
prvnf sve zaveti obmyslela.
ia jsem 81 odpykala me dom
nele provinen1 a mou hrdost
mad Oswaldovym valentfnem,
i kteryz byl jednfm z nejvet-
SIGH mych pokladG, = a ten
den jsem byla dedickou.
K cemu to vsak bylo dobre?
Penfze mi byly pouhou smet1.
Kdyby Oswald byl byVal
svoboden a byl mohl pTij1ti j
ciniti narok ma mne, - jakou
radost, jakou blahost bych by
la citila.
On vSak byl daleko odsud -
ma honu slon1 v Indii, neb ne
kde jinde, jak mi bylo sdeleno,
ia jej nikdy vice nespatfi-
la cd onoho osudneho dine, kdy
jsem nabyla presvedcen1 jak
dokonale jsem znicila vsechny
nadeje a vyhlidky ma nase bu-
douc1 stestf.
Aniz jsem videla Petra, neb
tTeba jen O mem slysela.
To mi bylo ponekud nepo-
chopitelne, ackoliv jinak jsem
sc tomu radovala, - to jest
mohu-li Tfci, re jsem byla s to
necemu Sc radovati.
Mam-li mluviti spravne, me-
la bych sp1se T1ci, re jsem po-
citila dlevu.
V dnesek vsak mohlo .jeho
mlcen1 witt sveho skonceni.
Ones Sc mohlo staff, re Pride
a O mne Sc Dude hlasiti.
Stala jsem u okna skolnl
~svetnice a vyhllzela ma venek.
Pred rokem v tyz den jsem
opustila barley Hall. Ones
jsem Sc tam mohla vratiti, jake
vlastnice toho majetku.
Byla bych davala prednost
tomu jitru pred rokem drive
nez me kani sc zapocalo, pred
ljitrem dnesn1m, kdy melo skon
citi.
Tehdy jsem byla svobodnou
tfeba chudou. Nyni, ackoliv
zamoznou, byla jsem pTece jen
pro cely zivot vazanou k muzi,
j1mz jsem opovrhovala.
Jak caste, pTecasto jsem
vzdychala pfi vzpomince ma to
bremeno, jez jsem ma sebe u
valila dobrovolne, abych "a
chranila domneleho vraha
pred nasledky jeho zlocinu.
V tom vesla Lucy Sc psanim
pro mne, - coz bylo n6cfm
Vzacnym V mem zivote, ackoliv
nekdy jsem dostavala dopis cd
PAM Poyntzove.
Jej1 syn Otto mel Sc v brzku
ozeniti. Rozhodl Sc pro kaza-
telovu dceru. Zrovna jak 81 to-
no lady Rawnsleyoya prala.
Zdalo Sc, re Sc vzdy vse de-
10 zrovna tax jak 81 toho prala.
"Podoba Sc to velice pfsmu
pana Carlyona," pravila Lucy
pc SVEN volnem zp1sobu, kdyz
mi psan1 podavala.
ia sebou trhla jake bych BY
vala zmij1 ustknuta.
Neotevfela jsem jeste psanf.
kdyz tn vstoupila lady Rawns-
leyova. Vyhlfzela opravdove
nemocnou a bylo znati, re cd
smrti manzelovy sestarla a Sc
Sla.
Melo to vsak svou prrfcinu a
to velkou = lady Rawnsleyova
cd tie DOLBY nemela mic jineho
nez nesnaze a V kazdou chvili
jich mohla ocekavati vice.
ia jsem il prominula jejf u
cast v tom, re znicila mil Ii
vot; neucinila jsem tax snadno
a lehce, aniz z cerstva a ukva-
pene, nybrz teprve pc mnohych
zkouskach a pokusech.
Pochybiti jest lidske.
Odpustiti bozske.
A ona vyhledavala meho Cd
pustenl a potrebovala no.
Vase mlrnost a trpelivost