Telegraf. [volume] (Baltimore, Md.) 1909-1951, 1935-03-15
POPELKA.
Preozl Gustav B. Resl.


w A~N
Lev byl dosti bystrym, re
mne vyslechnul a jeho povyk v
okamziku pfestal.
ia vsak 81 toho nevsfmala.
Byl to Roy, jehoz jsem 81 prala
povsimnouti.
"Tento, lady Oldhamova,"
pravila jsem, pritahnuvsi osty-
chaveho hocha k sobe, "jest
m1j dobry, poslusny Yak. S MIN
nemam skoro zadnou nesnaz."
"Ah! To rada slysfm," pra-
villa lady Oldhamova, srdecne
lfbajfc Roydv poteseny, ale "a
roven prekvapeny oblicej. "Vf-
te-liz pax, re jsem mela jed
nou syna asi VAST postavy, mGj
hochu, a ia podnes Sc pamatu-
il, re bylo O mem mluveno zrov
ma tax jake nynf o vas. ia to-
mu byla pozdeji tax rada, kdyz
mne opustil a do nebe Sc ode
bral."
"Mluv, promluv jen, Royi,"
pravila jsem, pochopivsi z po-
hledu jeho ocf, re by rad pro-
mluvil.
"Budu = budu take moci =
jiti do nebe?"
"Jsem pTesv6dcena, re byste
tam mohl jiti, kdybyste byl Cd
sud OdVOlan."
Poslala jsem pax oba hochy
do detskeho pokoje.
con potrebuje toho, ably Vi
&c mluvil S lidmi," pravila jsem
"Nechte 81 tedy zalezeti ma
tom, ably prisel vice do spolec-
nosti lidf," odpovedela lady
Oldhamova. "Mohu pobyti ne
jake uchv1li S vami, slecno Moi
fatova? PAM Poyntzova mi
rekla, re zde mate vse tax L.
tulne zarfzeno a ia pc nekolik
dn6 chtela k YAM pTijiti. ia
vsak nejsem vdovou jake ona
a nemohu tax lehce nakladati
S mym casem jake ona. Harry
zrovna 81 drobet pozdrimnul a
tax jsem mohla ma chvfli unik-
nOuti.
Lady Oldhamova mluvila
tax, jake by mne PAM Poynt-
IOWA byla casio navstevovala.
Nebylo tomu vsak tax. Ona u
mne byla pOuZe jednOu.
Vzpomenuvsi 81 pokynu la
dy Rawnsleyove ohledne toho,
re 81 mohu objednati kdykoliv
smetanu do meho pokoje, "a
zvonila jsem, abych nar1dila,
by mi pfinesli smetanu zaroven
S cajem.
Lady Oldhamova rozprave-
la volne, kdyz Sc ma dverfch O.
zvalo zaklepanf, O nemz jsem
mela "a to, re jest vysledkem
meho povolanf slouz1cfho.
"Prineste nam diva CAFE = a
smetanu a mlad1 panove dnes
vecer budou pitt sv1j cal v det-
skem pokoji," pravila jsem. a.
niz bych Sc podivala, kdo We
sci.
"sedesat rokd O prfstfch ma
rozeninach, pravila jste lady
Oldhamova?" pfipomenula
jsem il, nebot ona nahle V re-
81 sve umlkla.
Vyraz jej1ho obliceje a ne
co podobneho smfchu mocf po-
tlacovanemu, coz jsem zasle-
CHA "a mnou, zpGsobilo, re
jsem Sc otOcila.
Carlyon a vevoda z Rathley
stall dver1 a small Sc re vsech
sill.
CO mohlo pfivesti vevodu ma
Beechleigh? I'll We vzdalenos-
tt deseti neb dvanacti mil Cd
Isud.
Co vsak bylo horsfho: CO ien
mohlo pTimeti Petra Carlyona
k tomu, ably nejen vniknul do
mehu 1tulku, ale ku vsemu. a.
by jeSte privedl S sebou cizin-
&c, jejz spatriti jsem 81 tax We
lice nepTala?!
"Prosfm, slecno Moffatova,"
zvolal kudrnaty vevoda, vzpa-
matovav sc re sveho veself a
mluve ku mne laskave, "neza-
hanejte Carlyona a mne do det
skeho pokoje, nebot ackoliv Sc
mGzeme pocftati do trfdy va
sich mladych pant, domnivam
Sc pfece jen, re nezasluhuje-
me toho byti poslanu do Diet
skeho pokoje. A nejen to: ia
pfijel az z Oaklands, ackoliv
mann plnou hlavu obchodnfch
z~alezitostf a pTijel jsem schval-
ne jen k Will tomu, abych 81 u
smfril proslavenou tn jezdkyni
z honu SRA Edwarda Ripleyho.
20 pros1m," dolozil rychle,
~ oxoo,1xy4a ~ohop s