Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1920-05-26

JIG utitlbti Itl tG mSs i pLNl'n OpIOi ing
nu til at vere modig og f@gte tappert, da Nor
kets Magter Wide anfalde mig. De forlod mig, og
after var jeg alene, men paa min Post. Idet# ieg
nerede F%lammen, til den brandte holt, sogte jeg
at ~gennemtrpnge M6rket, idet jeg antog, at !
det mindste en- Love Wide bliye sluppet ind, for
at ieg paa den kunde wise nit Mod og min Beret-
tigelse til at bere Faraonernes Svard.
Jeg we'd like, Sesostris, hyem eller hvad der
tilsidst m%uligvis Wide have anfaldet mig, hyis ieg
hayde faaet It'd tilt at yente derpaa, men jeg h6rte
~pludselig Trim bagyed mig og saa Stedet for ct
yildt Dyr eller EN- Kriger en- enkelt Magiker, h6j
og m~ajeSt@tisk, som den enc Hand bar Diet he'll
ige Kors eller Liyets Emblem og den anden sin
sorte STAY med en- Smaragd paa Spidsen. Jeg
raabte ham an, som min Leremester hayde befalet
mif at gore, og spurgte, ON han kom god eller
ond Hensigt, som berer af Krig eller Fred.
Han svarede kun: ,F6lg migr<
Jeg adl6d. Hyor lidet tpnkte ieg da, at jeg
nu skulde mode noget, der var forferdeligere end
en- brolende Love, skr@kkeligere end en- beyabnet
Fjendel Men De skal h6re yidere.
Jeg gik over Tempelgulvet, der gay Genlyd
under mine Skridt, til en- small Dor, der like straks
var synlig, men som aabnede sig we'd ct St6d af
Magikerens STAY, saa at vi kunde trnnge os igen-
mem, jeg med NIT Syprd Haanden og rede til
at forsyare mig eller angribe. D6ren, der var af
Sten, lukkede sig efter mig, og jeg f6rtes gennem
ct smukt V9relse med MarmOrypgge og glimrende
al koStbare Stene, der syntes at lyse M9rket, ind
ct lndre V@relse, fuldstendig beklpdt med Mar
NOR, der var poleret blankt som ct Spell. Jeg
blew, som sagt, fort ind dette Vnrelse oe fix af
en- ukendt Stemme, hvis Ejermand like var at Sc,
Befaing Til at sette mig paa en- Stenstol midi i
Verelset. Jeg adlod; thi Fyrsterne beleres under
lndyielsen n~ophprlig ON, at den, der vii lare at
bpfalp 1nqa f8pef 1oro ~ oIIu1oEI 49,. a.1.1-
indpodes we'd disse Ceremonier Underkastelse 90
Lydighed som n9dvendige Elementer / dens Kar.
akter, der senere fordrer dem hos anlre. Og i
Sandhed, Sesostris, hvor tom og %latterlig denne
R@kke af Ceremonier end paa en- Wis Made er,
saa er den dog fra fprst af |beregnet paa Fyrstens
Hjerte at indprege Selvbeherskelsen wise Ler-
domino og Diet dybeste Kendskab til ham selv.
Enhver Fristelse bydes ham, for at han kan mod
staa den. Enhver Tilstand Livet, lige fra Suit og
T9rst og opad, gennemgaar han efterhaanden.
Ire Natter og Dage fastede jeg Phtahs Tempel,
for at jeg kunde lgre at fole Medldenhed med
de hungrige; to Dage led jeg T9rst, for at jeg
skulde kunne fole for de %tGrstige; SEEKS Timer
slebte jeg Byrder, for at jeg kunde vide, hvor-
ledes mine fattige Undersaatter maa arbejde en-
Time var jg Tjener, en- anden Time Fange, EN-
treble Time Yppersteprgstens Mundskank. En-
liver Ceremoni danner ct Led Fyrstens ~praktiske
Opdragelse, og naar han kommer paa Tronen, har
han naaet den gennem allie menneskelige Stillinger.
Saaledes kender Kongen altsaa paa en- Wis Made
at egen Erfaring sit Folks Glader og Sorger, Ar
bejde og Forn6jelser, og kan sige til enhvcr Klas-
Sc at Egyptere: Der er intet, som er serlig for
eder, uden at jeg kender det." bet a~gyptiske
Folk reprgsenteres at sin Konge.
Da jeg hayde taget Plads dette Verelse af
sort Marmor, som syagt oplystes af en- taaget I'd
straalen foran mig, sa jeg, at jeg var alene. M,
Sesostris, kom min Pr9velse, en- Provelse, saa stor,
som visit aldrig nogen egyptisk Prins har maattet
ge%nnemgaa. bet siges, at Osirtasen, da han var
bleven bragt til dette Verelse, fix at vide, at han
var en- Son af Guden Herkules; men for mig blev
desverre aabenbaret, hvad De jo alt we'd nu skal
De h9re, hyorledes Diet gik til.
,,Remeses-Moses, " sagde en- dyb, alvorlig Stem
me, fra hvad der M9rket syntes mig ct Alter, ,,du
er Wis og dygtig og har ct modigt Hjertei ON
belt dig med Mod og h9r, hvad der vii blive dig
aabenbaret. Vid, at du like er Son af Amense,
A1gyptens Drowning, saaledes som du har troet.
Hun har aldrig veret Moderr''
,,Det err U~sandhed, du ondskabsfulde Magi-
kerl' raabte jeg, idet jeg sprang op. uErdu maa-
ske den Fjende, som jeg skal mode og tilintet-
g6re?"
me bydende. ,Hvad Diet mystiske Orakel siger,
er sandt. Du err like en- Son af Faraos Datter. Du
har ingen Ret til Egyptens Troner
,Hvem er jg da9" spurgte jeg, uvilkaarlig
tvunoat iii Erafrv0f M dor oon+i1i1 anfvlJt