Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1920-07-28

Derefter kom Moses trem fra Teltet, og Her
rens Rest var bleven hort af hele Folket. Da drog
den Guds Engel, som gik foran Israels Her, bort,
og gik bag dem; og Skyst9tten drog fra deres
Ansigt og stod bag dem. Og den kom imellem A.
gypternes Har og imellem Israels Her, og den
var Sky og M6rke for hine, men oplyste Natten for
disse; og den enc kom like til den anden den
ganske Nat.
Men we'd soelns Nedgang, paa samme It'd som
Egypterne slog Lejr, fordi de befandt sig som j
ct tykt Mgrke, udrakte Moses sin stav over Ha-
vet efter Guds Befaling, og der rejste sig fra Sy-
den og 0sten EN- stprk Storm. Hele Natten h6rtes
der fra Havet EN- forferdelig Brusen, der brag-
tie Israeliternes Hjerte til at banke af Frygt, og
we'd Diet Sker, som den mellem Herene staaende
Ildstotte kastede nd over Hayet, kunde vi Sc, at
Diet var sterk BeyRgelse, og at Gud yisselig gjor-
de ct eller andet stort Vidunder I'll sit Folks Frel-
Sc. Ogsaa Egypterne. maa have hort Larmen, dog
hindrede Morket og Skyst9tten dem at unders6-
ge Grunden, men vi merkede, at de var under
Vaaben hele Natten.
Omsider kom Dagen for os, men like for
Egypterne; thi deres Nat vedblev endnu. Og
hvilket Syn saa vi like! Foran os var der we'd
Guds STAY dannet en- Vel, bred nok til at to Hun
drede kunde gaa Side ON Side hen ad den midi
igennem Havet, hvis Vande stod som en- Muir paa
liver Side af Vejen, gennemsigtigt, men fast som
Isen, der danner sig paa Libanons Toppe. We'd
dette Syn ~opl6ftede den hebraiske Her ct Jubel-
raab til deres Gud, thi de saa, at den hellige Vel
! bredte sig saa langt Diet kunde rekke, helt over
til den anden Bred; men saa stor var Afstanden,
at Vejens Slutning syntes kun at were saa bred
som ct Haar.
Derpaa |oplaftede Moses sin Rdst og befalede
Israels Born at dame sig den tidilgere Marsch-
orden, og Diet saaledes, at liver Afdelings Front
| b1o,, On MonJ hrad hvorafter lie CAV Sip Daa Vel
nd mellem Vandmurene. F6rst kom Aaron og de
tolv Tldste, en- af hver Stamme, som b%evogtede
Prins Josefs Lig. Derefter fulgte Kisten, trukket
af toly Okser. EN- fra liver Stammes Kveghjorder.
Saa kom hundrede Leviter, der bar allie de he'll
lige Ting, som Israeliterne havde formaaet at be-
ware under Trnldommen. Derefter kom endelig Mo-
SEES, der forte Folkets Fortrop. Jeg gik hans N@r-
he'd. Da vi steg ned af Bredden og kom ind paa
Krystalvejen, undrede jeg mig sk9nt Jeg like
f9lte Frygt over at Sc Vandmurene have sig,
som stivnede til Is, tredive Fod over wore Hoyeder.
Haybunden bestod af haardt og tort Sand, saa
flint og glat som paa en- af Alleerne we'd Memphis.
Hsle Dagen drog Israels Har al denne Vel
oe da Aftenen nermede sig havde like den hal
We Skare forladt den e~gyptiske Kyst. Men al
denne It'd stod Skyst9tten ubeyegelig paa sin
Plads foran Faraos Arme; men omsider, we'd den
forste Nattevagt, da Resten af Israeliterne var
ner den vidunderlige Vel, fjernede den sig fra
Egypterne og gik foran Israeliterne som tidligc-
re. Dens Forsyinden fra Bagtroppen medf9rte og-
saa, at Diet unaturlige M9rke, der havde indhyllet
Egypterne, ophorte, og da Farao we'd Stjerneske-
ret saa Israeliterne j Bevegelse langt forude, for
fulcte han dem med hele sin Her, idet han selv
kdrfe Spidsen paa sin Stridsyogn. bet var net
Old lyst nok til, at han kunde Sc, at Fjenden var
Ferd med at u%ndslippe, men like nok, til at
han kunde Sc Veien, ad hvilken de gik. Han troe-
de rimeligvis, at de vadede rundt ON kipperne,
der lob nd til Seen, thi undertiden we'd sterke
Storme kan Diet treffe sig her, at Vandet oliver
grundt nok, til, at Folk kan gaa udenom de nord-
lige Klipper og komme ind paa samme kyst lgen.
Kun paa denne Made kan man forklare sig, at
han saa blindt hen fulgte efter sit Offer uden
noiere at unders6ge, hvorhen Vejen gik.
Farao og hans Stridsvogne og hans Ryttere
saavel som Fodfolket f~orfulgte som sagt hldslgt,
og Midten af S9en var de like langt fra den
israelitiske Bagtrop. Havet var kun syagt belyst
Begyndelsen, og selv de nermeste Genstande maa
visselig paa en- forunderlig Made have y@ret
skiult for dem, da der like syntes at opstaa den
mindste Betenkelighed hos nogen Del al H@ren
over den farlige Vel. Men ~pludselig lod Gud HID
stetten kaste sit straalende Sker over hele See
men, og nu lod Diet til, at de ale paa samme It'd
blew slaaet med Radsel over Diet forferdehge /
deres Sitting. De bageste Israeliter hprte tydelig
Farao raabe den vildeste Angst:
Lad os fly, lad os fly fra Herrens Aasyn
thi sandelig, deres Gud k@mper for dem mod os!
l. 1lant