Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1920-05-19

oN ihhu Ut fSIbC 1 Ctb oLC al LA at AheL 0A
endnu mere paafaldende Begivenheder bet er med
stor Anstrengelse, at jeg kan berolige nit BIOd
og undertvinge min Bevegelse tilstrekkeligt tai
at fort@lle Diet, som jeg 6nsker at meddele dig
Morgenen efter min Samtale med Dronningen,
rejste jeg mig tidligt fra en- s9vnl9s Hvile; thi dets
der var f%oregaaet Aftenen forud, havde holdt mug
vaagen hele Natten. Mine Tanker var like at den
behageligste Natur; jeg s6rgede over den Skabne.
der truede Remeses, min edle, wise Ven og Raad-
giyer, en- sand Fyrste, ON like we'd Fodselen, Sas
we'd Diet Stempel, som Guderne selv havde paatrykf
ham. Da jeg like som Hgypterne b~etragtede He
br@erne med Foragt, men kun dem saa en- u1ysr
keig Nation, Efterkommere af de tire patriarkal
ske Fyrster af Palestine, bragte Opdagelsen af
Remeses' Herkomst mig like til at agte ham rim
gere. For mig var han lige dyrebar, og stod Ige
h6jt. bet var like ,Fyrsten'', jeg havde elsket,
men ,,Mennesket' ',og dette var jo fremdeles uforap-
dret. Jeg kastede nit Hoved 'frem og tilbage pa2
Puden af Bekymring for ham, thi jeg vidste, al
skulde denne Hemmelighed komme ham for Ore
og bliye stadfestet for ham, da wilde hans Hjerte
knuses og hans Sjel blive yderlig bedrovet; thi
opdraget som EN- egyptisk Prins, n@rer han natnr-
ligvis den samme Foragt (kun mildnet af hans ma
lige GodhedG som enhver AGgypter oplares I'll at
nere mod Hebreerne. Hvor forferdet og skam-
fluid maa han da like blive we'd selv at skule til
hore denne Stamme!
Saaledes var mine Tanker, da omsider MorgeneK
brod frem, og jeg rejste mig, gk Bad og beredte
mig paa at efterkomme Dronningens Indbydelse til
at spise Frokost sammen med hende. Da jeg mid
lertid antog, at hun havde tilbragt en- urolig Na1
og saaledes like Wide staa tidlig OPP, satte jeg mig
til at lese nogle af de Papyrusruller, som laa paa.
nit Bord, da D9ren pludselig aabnedes, og Remeses
stod for mig! Jeg sprang op med ct Udraab az
glad Forbavselse, men da jeg saa, at hans Ansigt
vow aldoIoe bIar+ ~. linacaYo for+ruLykat af SYoarfs
blew jeg forskrekket. Jeg nermede mig for ar
omfavne ham, som han der stod indenfor Doren.
betragtragtende mig med Twill og Uro i Blikket
vii De, Prins af Tyrus, omfavne en- Hebreerf
overraskede han mig we'd at spprge med en- dyb OF
skelvende Stemme.
De we'd Diet alt, min stakkels Ven?' raabte
jeg, idet jg kastede mil. hans Arme.
L9bet af nogle Minutter grad vi hinandens
Favn. Omsider tog han Ordet:
ia, Sesostris 20 sagde han. ,,Jeg har hort dA
hele! De kender ogsaa acknowledgement, sagde min
Mo nej, jeg glemmer jo = jg Wide have sagt=
Dronningen.'' Her overyeldede hans B~evagelss
ham. Han st9ttede sit edle Hoved paa min Skulder
og vedblev: uOg dog er hun min Moder! Hun hax
altid veret en- Moder for mig. Jeg har like kendt
nogen anden. Jeg vii, saa lenge jeg lever, elske
hende h9jere end alt her paa Jorden. Tilgiv mir
Sorg, Sesostris, Naturen er megtig Sorg og ET
altid bane sig Vel. Hjertet flyder undertiden oyerD
naar Diet er for fuldt, ligesom N%ilstrpmmeng
Han blew dog smart roligere, og sagde morkt=
,Nu, da de kender min Historic, kan De ds
Sc paa mig som fpr?"
,Jeg esker og agter Dem som altid, Fyrste .
Han afbr9d mig: 2
,Nej, kald mig like Fyrste, kald mig we'd nit
Navn Diet har jeg Diet mindste Ret til Men jeg
er en- Slavet'
,Nej, nej, like mine Ojne! De nedstammer
fra Konger! Err like Fyrsterne Abraham, Isak og
den beromte Jokob Deres Forfedre? Jeg er like
mere en- Egypter end De- svarede jeg ham
,Sandt, sandt! Lad mig like f~orglemme de1
Jeg tanker Dem, Fyrste, fordi De erindrer mig der.
ON. En- Slave Hgypten kan vere en- fri Mand
Tyrus.''
,Sikkert er Diet saa," sagde jeg. ,Men tna1
mig at sp9rge, Remeses, hvorfor De har forladi
Templet nu? Og hvorledes fix De Meddelelse ON
dette Stag, som De berer Zig en- Gud?S4
oJeg er rolig nu; men, o Sesostris, der haz
varet en- Orkan min Sjel. De skal erfare alt. Kom
og sid here
Jeg satte mig we'd Bordet ligeoverfor ham.
Han b~egyndte da som f9lger:
,yJeg beh9ver like at beskrive for Dem. min
Ven, Naturen af de Skikke og Ceremonier eller de
Mysterier, som jeg har veret Ber0ring med 4
fem og trediye Dage; Diet vii vere tilstrekkeligx
at sige Dem, at under alt wort Flergud iris Dekke
er den Hemmelighed skjult, der kendes af Him
lens HERES Senner'', nemlig, at der kun err cen
In-l q