Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1920-09-22
D%ronningen grader.

o@3
her. Dronningen forbpd Diet, men straffede Xxx
O~vertrederne.
Da greb nogle protestantiske Greyer selv ind
f~engslede Presterne og dpmte lem. bet var e
Indgreb Dronningens Rettigheder, men hun tur
de like gore noget alvorligt derived. Hun matt
hvert Fald f9rst vinde Knox.
Hun lod ham kalde til sig og talte i to Ii
mer med ham ON, at han burde %oyertale Vesten
Adelsmend til at afstaa fra at undertrykke den
romerske Gudstjeneste.
Knox svarede, at dersom Dronningen sely vii
de gore alt for at opretholde Landets Love, skull
de han indestaa for, at Protestanterne Wide for
holde sig rolige, men hvis hun tankte paa at af
skaffe Lovene, frygtede han for, at der var Folk
der nok skulde wise, at man like u~straffet kund'
krpnke dem og forn@rme Guds Majestat.
Dronningen: vii De da indrdmme Folk Re
til at tage NIT Sverd Haanden2o
Knox: Neutrality-suspicious. Syerd er Guds. De
er kun o|vergivet Fyrster og Regenter med ct be
stemt Formal. Forsommer de deres Pligt, skaa
ner de onde og undertrykker de uskyldige, er de
ingen Synd, ON andre tager sig for / Guds Fryg
at udfGre den Dom, han har befalet. Samuel va
like bange for at slaa Agag ihjel, da Sayl havd,
skaanet ham. Elias skaanede like Jesabels flask
Profeter og Baals Prester, sk9nt Akab selv var ii
Stede. Saaledes, Madame, vii Deres Made Sc, a
ogsaa andre end den h0jeste 0Vrighed kan straf
fe paa lovlig Wis. Jeg maa ogsaa alyorlig bedC
Deres Majestet tage imod Diet code Raad at ladC
Papisterne f9le, at de like kan forblive ~ustraffe
de, thi ParIamentet har givet enhver Dommer in
denfor sit Distrikt Magt til at opsgge Messekrem
mere og Messeh9rere og at a~fstraffe dem eftel
Loven. bet vii derfor ogsaa vere nyttigt for De
res M~ajestet at betenke, hvad Undersaattern
venter af Deres Made. De er skyldige til at ably
de Dem og Diet for Guds Skyld men De, Madame
er skyldig til at opretholde Loyene iblandt dem
De forlanger Tjenester af UNDERSTANDING, mer
Undersaatterne venter Beskyttelse og Forsvar a
Dem we'd at gore Deres Pligt, tanker De saa, a
De %alligevel kan forlange fuld Lydighed? Jee
frygter for, at Diet like lader sig gore, Madame!'
Dette blew Dronningen for starkt. Hun af
br9d Samtalen med synligt Mishag.
Knox tenkte nu paa at REESE hjem. Men nae
ste Dag (endnu for Solopgang) sendte Dronnin
gen Bud til ham, at han like MATTE rejse, f6rent
hun havde talt med ham endnu Ell Gang. Ha1
indfandt sig altsaa.
M viste Dronningen sig fra en- hel ander
Side. ,,Enten var hun like rigtig vaagen, y sigel
Knox, ,,eller ogsaa havde hun besluttet at forstil
lie sig"
Hun fortalte ham ale Slags Nyheder. HUI
advarede ham mod en- Protestant, ON hvem hun
vidste, at han var hemmelig Katholik. Hun lige
frem koketterede med ham. Hun fortalte, at Lore
Ruthwen havde tilbudt hende en- Ring, men hun
Wilde like have den, fordi han CAV sig af me-
Troldom. ,Og saa er han a~lligevel bleven en- a
mine Gehejmeraaderl'
,,Hvem giver Deres Made da Skylden der
for?'' spurgte Knox.
,Lethington har hele Skylden,' svarede hun
Og da hun derpaa talte endnu mere ilde ON LIE
Ellington, MATTE Knox bede hende undskylde, a
han like kunde tale om den fravarende Sekretal
Hun bad ham magic meelm Greven af Al
| gyle og hans Hustru, da deres Uenighed gik hen
de ner til Hjerte. \
,,G9r Diet for min Skyld,' sagde hun.
Grevens Hustru var EN- uagte Datter af ia
kob den femte og altSaa EN- Halvsgstex til Mari
Stuart.
Tilsidst kom hun tilbage til deres Samtale
Gaar og sagde: ,Jeg lover at gore, hvad De for
LANCER. Jeg vii drage allie Misdpdere til Regnskat
og De skal faa at Sc, at jeg forstaar at hevd
Retten."
,Saa err jeg ogsaa Wis paa," sagde Knox, "a
De vii faa Guds Velbehag og Ro og Fred De
res Rige. Og Diet vii vare mere nyttigt for Dere
Majestat, end alt Papisteriet.7
Man har ment, at Knox lod sig paavirke a
hendes Smigerier. bet er der dog intet, der ty
der paa. Thi at han virkelig forsogte at megl
mellem de nevnte Egtepar, er der intet marke
ligt we'd, da han allerede for havde gjort dett
med ct forelobig godt Resultat. At Knox i hver
Fald like lod sig rokke Diet mindste fra, hvad ha
vidste var ret og sandt, err uimodsigeligt.
Hvorledes Dronningen forstod sine egne L9i