Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1920-04-28

m@gtige sig min Tronel"
oHvilke Beviser har du derpaa?" raabte jeg
dybt bevaget.
sRemeses,' - sagde min Moder, gjeg maa sige
dig att Jeg we'd, at du er langsom til at tro ilde
ON nogen, og at du anser Morris for en- hederlig
Fyrste, idet du like tager Hensyn til hans Jalousi
imod dig. Har du Tillid til min D9mmekraft og
min Sanddruhed22
,,Ubetinget!' svarede jeg.
,,Nuvel, saa hgr migl" sagde hun med ct An
sigt saa blegt som Diet hyide Lin hendes Kled-
ming. ,,Prins Morris slider indie med en- Hemme-
lighed (sp6rg mig like ON h~yilken), som giver
ham Ell farlig Magt over mig. Han har faaet den
at vide for Aar tilbage - hvorledes, we'd jeg TX
Ike, men den har lagt hans Handler en- Magt,
som jeg skelver for. Nej, spprg mig ikkel Du
faar den like at vide - den skal do med mig
Og dog holder Morris, min Neyo og ct Menneske
med Talent og Ergerrighed, uden samvittighed
og af ct grusomt og uroligt Sindelag, min Lykke
/ sine Hender!''
,,Moder," raabte jeg, ,hvorfor o%vepdrog du
ham da Bestyrelsen af Thebe og diets uhyre mill
tnre Magt?'
For at tilfredsstille ham, da han truede med
at aabembare, hvad han vidste.'
Men hvorfor gjorde du ham til Admiral over
Nilflaaden2''
,,Det var en- ny Bestikkelse,' svarede Dron-
ningen, ida han gentog sine Trusler og Wide 81
ge dig -"
aMig?' udraabte jeg.
,,Sagde jeg Dig raabte han og rettede sig,
,jeg mente: da han truede mig med at aabenbare
Hemmeligheden."
Men, kere Moder, hvem er interesseret i at
kende den? Hvem Wide have Skade eller GAVIN al
den?'' spurgte jeg dyb Forbavselse.
den wilde skade en-, som jeg elsker, 6delag-
ge min Lykke og NIT Haab, Morris sely Wide den
gavne!" sagde hun r9dmende og foryirret.
,,Hvorfor like knuse en- saadan Undersaat
naar han truer din Fred?" spurgte jeg, idet hele
min Sjalskraft oprprte sig imod den slette Mand
,,Dersom din Lykke. er truet, MOder, hvis dette
Menneske er Aarsagen til allie dine Bekymringer
da sig ct Ord, og linden tredive Dage skal han
ligge Lpnker for dine Fodder"
,,Nej, Remeses, Diet tor jeg like. Eft Ord fra
hans Laber, selv ON han var ! Lenker, Wilde
aabenbare alt Diet, som hele nit Liv er gaaet nd
paa at skjule og give ham saa uds6gt H@yn, som
hans onde Sind kunde onske. Nej, nej, Morris maa
like f~ort9rnes. bet err hans argerrige Forhaab-
ringer, der enc kan holde ham %rolig."
Remeses var sin Ophidselse sprunget OPP fra
sit Sade we'd Siden og vandrede frem og tilbage
Verelset, medens han fortalte denne sidst an
forte Del af Samtalen med sin Moder. Da ha1
after satte sig, sprgte jeg:
,,Har De, Remeses, nogen Mistanke ON, hvor
denne Hemmelighed bestaar?"
Mel - svarede han m6rkt, mel, Sesostris
jeg har like mindste Ide derom, med mindre -
Her standsede han pludselig og saa forvirret nd
MED mindre hvad?e spurgte jeg med smer
telig Nysgerrighed.
MED mindre Morris err en- Son af Fyrsten a
Theba, og jeg en- Son af Faraos Broder. Med an
Dire Ord: hvis like Morris og Remeses har Byte
Plads, og Morris er yidende heron.
EN- markelig Idel'' udraabte jeg. Og dos
maa jeg tilstaa, at mango Ting paatrangte se
min Erindring til St9tte af Ell lignende Formed
ming og forst og fremmest da den totale Mango
paa Tighed mellem Remeses og Drowning Amense
,Hvad kan dog have bragt Dem paa en- sai
forunderlig Tanke?" vedblev jeg.
EN- Hemmelighed, kere Sesostris,' syared'
han, ,,sntter hele NEUTRALITY-SUSPICIOUS. Beva
gelse, saavel som Fantasien, og hundrede forskel
lige Ting, som tidligere syntes uden Betydnins
faar nu ct helt nyt lndhold. Min Moders pludse
lige Sp6rgsmaal, ON hun like havde varet al
for mig, hvad en- Moder kunde yere, i Forbindel
Sc med hendes hele Optreden, hendes %gentagn'
Kertegn og hendes Paaberaabelse af min Karlig
he'd iii hende - alt dette fremstilede sig for mil
halvt omtaagede Hjerne, og jeg raabte;
.,Hyorfor maa Prins Morris like g9res vred
Hvorfor maa han like forhindres fra at gore dis
ondtq"
,,Jeg har 10 sagt dig det, svarede hun, do
delig bleg, ..Remeses, din Heftighed gpr mig angs
for os ale tre."
Men leo maa modsatte mig og ON n9dven