St. Paul tidende. [volume] (St. Paul, Minn.) 1902-1928, 1920-04-23

1CuC ilYkcu DelHOlN, toy DOgcn Op Og KdSteQe Qen men
ad Bordet. war min LON like saa stor, blew jg
like en- Dag hos disse dumme, hovmodige MEME
Medens Guvernanten holdt sin Monolog over Fa-
milien, sprang Agnes efter Arthur og gik med ham ind
i hans Verelse.
"Er Diet sandt, at du skal REESE? ~ spurgte Agnes.
Arthur pegede paa Tjeneren, der stod hans Sove-
varelse og pakkede hans Kleder ind.
"Saa vii jeg like blive her %lengere," raabte Agnes
og satte sig paa Broderens Kna.
MAMA rejser linden kort It'd fra Nygaarde,'' sagde
Arthur, "og saa lenge maa du blive her. Var der
oilers noget, du Wide sige mig, Agnes?" spurgte han
og lod Haanden glide over sin kolde, blege Pande.
ia, der var" sagde Agnes og lagde Armene ON
Broderens Halls. "Jeg har veret meget, meget bedr3-
vet hele Ugen," tilfqjede hun og lenede Hovedet mod
hans Kind.
Arthur anstrengte sig for at festne Tankerne we'd,
hvad SGsteren sagde.
"Fordi Folkene nede we'd Fabriken Wide gj9re Eje-
rem Fortred. Arthur, jeg blew saa s~krakkelig angst,
da de skreg og larmede omkring ham,, at jeg visit aldrig
glemmer min Forskrnkkelse.
"Du!"
Arthur saa paa Diet lille, %gulblege Ansigt.
"Hvorledes kqnde Diet Optin f~orskrekke dig?'
"Jeg og Fr0ken Demon kj9rte forbi, netop da Fol-
kene skraalede verst."
ia, Diet er sandt; | havde veret hos Staales. Men
de Optrin har du ingen Grund til at vere bange for,
de v%edkommer kun Ejerne af abandonment"
ia, Diet we'd jeg nok, og tillige, at de er onde Men
nesker, som fortjener, at allie er vrede paa dem; men
der er %alligevel noget, jg er kjed over"
"Sig mig, hvad Diet er?"
'Froken Demon paastod, at hun saa dig blandt Ar
bejderne hin Aften, og Mama har sagt, at du Wide
knuse Richardson for alt Diet onde, han har tilfpjet os.
Jeg vii dog like have, at du skal gjqre ham noget ondt.
Han har dog reddet mig fra at drukne. ON han nu
ogsaa er saa styg, saa har han dog frelst NIT Liv, og
derfor kan Diet like vere sandt, at du var med blandt
de Folk, som truede ham. Sig, at du like var det, saa
bliver jeg after glad"
"Det kan jeg ganske bestemt sige," svarede Arthur,
men paa hans Kinder brsndte en- warm R6dme.
'Du var vel heller like Skyld i, at Diet brandte hos
ham inat?'
Agnes toy med begge Handler ON Broderens Kin
der og saa ham forskende ind Djnene.
"Nej, heller like; men jeg har we'd dette ~sdrgelige
Tilfelde reddet hans Moder fra at blive indebrendt.
Err du saa tilfreds?"
Agnes var mer end tlfredsstilet; hun var henrykt,
og hun kyssede Broderen utallige Gange.
ARTHUR, sagde hun, "jeg kan like taale denne Ri
~chardson, og Diet gleder mig, at han har dig at take
for sin Moders Liv; nu er vi ham intet skyldig. .Jeg
Wide have gredt flere Dage og Uger, hvis Diet havde
varet sandt, at du havde fors6gt at skade ham. like
fordi jeg synes, at Diet var Synd for Diet stygge Meme
ske, like fordi Diet havde v2ret slet handlet at dig. .Jeg
har altid fundet Diet ergerligt, at han tog Diet Tag i
mine Kleder, da jeg var nsr we'd at falde Vandet;
men da Diet nu en- Gang er sket, MATTE Tjenesten be-
tales, og Diet har du nu, Gudskelov, gjort."
'Det var godt, ON du havde Ret,' hviskede Arthur
med ct Suk, kyssede Agnes paa Panden og lGftede hen
de ned fra sit Kne.
Et Par Timer senere kj9rte han bort fra Nygaarde.
~Da han lsnede sig tilbage i Vognen, efer at have
sendt SGsteren en- sidste Afskedshilsen, var hans ID
seende mGrkt.