Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1920-06-02

,.Du er klOdset. Bar Diet forsigtigt og ii med
denne Hemmelighed ellers tager jeg Barnet fra
dig og s%trafer dig. Hvad er dit Navn2"
,Jochebeda, - svarede hun.
.Og din Mands2"
,Amram, Deres Maiestet,' . svarede hun.
Jeg saa hende, da hun var kommet Prinses-
sen ude af Syne, hemmeligt trykke sit genfundne
Barn til sit Bryst, medens hun hyiskede pmme Ord
til det og hendes Dine fyldtes af Gledestaarer.
bet aBrn, Sesostris, var mig selvl' udraabte
Remeses pludseligt. DE indser Diet naturligvis al
lerede. Jeg saa Semen foran mig hurtig skifte fra
Dag til Nat, og Maaneder og Aar flyve forbi som
Skyer, eller som en- Skibsflaade, der like efterla-
der noget Spor i Vandet. Gennem Omyekslingerne
saa jeg mig selv, fra Diet ire Aars Barn, der blew
bragt til Paladset, bort fra min hebraiske Moder,
til toly Aars Drengen, til tyve Aars Yndlingenl
Lig Sk@bnens HUI rullede Seenerne for NIT Ole,
indtl jeg havde fulgt NIT Liv gennem allie diets be-
tydelige Begivenheder lige OPP til Nutiden. Der
paa svandt under EN- langsom Musk Nilen og dens
omgiyende Landskaber bort fra nit Blk, og jeg
var alenel
Den hele forferdelige Historic sJuttede med
mig selv, som jeg stod der Ensomheden, tenken-
de over Diet sete.
Idet jeg for op fra den sl6ye Forbavselse,
der havde grebet mig, vaklede jeg tilbage og faldt
ned paa Stenbenken. Jeg we'd like, hvor lnnge
jeg laa der, men omsider yaktes jeg we'd, at en-
Hand blev lagt paa min Skulder. Jeg saa mig
ON og fix Ole paa Magikeren med Livets Emble-
mer og den smaragdsmykkede STAY.
Han sagde:
Min Son, du har set din egen Fortids His
torie. Vii du endnu stedse we're Konge Egypten?'
We'd hvilken Magt har du aabnet Fortidens
Dore2 Hyorledes har du faaet dette at vide?'
raabte jeg med Fortvivlelse i Hjertet.
,,Tror du, at Diet er sandt?o
som ON Thoths aabne Bog laa for mig! Jeg
tyivler like svarede jeg.
vii du ware Konge Hgypten2'' spurgte
en- anden Stemme. En- tredje optog Diet nogen AT
stand, og ethvert af den store Hvelvings underjor-
diske Ekkoer syntes at gentage Diet. Jeg styrtede
nd af Verelset uden at vide, hvorhen jeg gik
Dorene syntes at aabne sig for mig som we'd Troll
dom og omsider fandt jeg mig, ledet af Magikeren,
uden for under aaben Himmel. Hyelvingens Ora
nitdore lukkede sig bag mig, og jeg stOd alene
Thoth- Templets firkantede Gard. Stjernerne
skinnede ned paa mig som lige saa mango ond-
skabsfulde, vogtende 0jne. Jeg flygtede vldere,
som ON ieg Wide fly fra mig sely. Jeg frygtede
for at tenke over Sagen.Jeg kom forbl Sfinksen,
Pylonerne, Obeliskerne og lob langs Alleen we'd de
dodes So, ,indtil jeg naaede Nilen. Jeg seJlede
over den en- Baad, som jeg fandt we'd Bredden
oe tog Vejen til Paladset, uden endnu at have
nogen klar Ide ON, hvad jeg burde gore, Og stod
= consider min Moders Forverelse, sagde jeg
,min Moder'', Sesostris7 Jeg mente den code Dron-
ming. Jeg sendte EN- Page ind for at sige, at jeg
enskede at Sc hende. Oyerrasket over min Tilba-
gekomst, for de f~yrretyye Dage var til Ende, kom
hun Hast til D0ren sin Natdragt 0g aabnede
den. Jeg traadte ind, saa roligt som Jeg kunde
OF negtede like, at modtage hendes Kys, Omend-
skent jeg yidste, at jeg kun var en- Hebreer. En-
eneste. Mats Scener, hvor redselsfulde de end kun
de yere, formaaede dog like helt og holdent at
senderrive de Baand, som ct helt Liv fuldt at SON
liz Karlighed og 4Krefrygt hayde bundet. Jeg
lukkede D9ren efter mig og satte mig ned, tract
af, hvad jeg havde udstaaet; og da hun dern@st
kom hen til mig og knelede we'd min Side, da
hun lagde sin Hand paa min Pande og spurgte
mig. ON jeg var syg og derfor hayde forladt TEN.
pIet. blev leg aldeles overveldet af hendes Godhed
Men idet ieg samtidig kom til at t@nke paa, at
leg like mere kunde kalde hende Moder ener vac
re berrettiget til disse Tegn paa %moderlig Omhu,
CAV ieg efter for min B~eyagelse og gred saa
hiertelig. som dengang hun saa mig som ct lille
Barn den %syommende Ark.
| disse korte 0jeblikke for den Tanke som
ct Lyn igennem mig, ON like Magikerne kunde
have lavet den hele Forestilling som EN- Prove for
nit Mod 90 som en- Del at de Fristelser, jeg de
~fyrretvve Dage skulde underkastes. Jeg greb den,
ne Ide. lipesom den druknende griber efter ct
Straa.
.,Moder, sagde jeg, ,jeg er syg, og jeg er