Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1920-12-29

WIS = ''" ~ "
Kirstine bes6gte nuMargrethe, saa smart hun
fix It'd, og der k~nyttedes ct Yenskabsbaand mel
lem de to unge Piger, der bley sterkere og ster,
kere, eftersom de lerte hinanden at kende. Hun
fix ogsaa en- kprlig Modtagelse hos Margrethes
Foraldre, og Diet blew hende til stor Glede at
we're med til Mqder, der blev afholdt i Margre.
thes Hem af Bornholmerne.
Kirstine saa like Manglerne, der var denne
Refining, hun frydede sig Aandens Embed ON
den enc Jesus Kristus. Hendes Fader og S6skende
var meget imod Kirstine for hendes Beseg Mo-
segaarden; men forbyde hende at gaa Wide Jens
Holm dog like, han haabede paa, at naar Jens
nu nsart kom hjem, Wide hans Indflydelse paa
Kirstine nok drage hende tilbage fra disse Svar-
merier og fra disse Folk. Saa var Diet en- Dag, at
Kirstine fix ct Brev fra Jens, som fyldte hende
med Forundring; men ON hun skulde glede sig
over Diet, han skrev, yidste hun like rigtig, dog,
jo oftere hun lpste Diet. desmere bley Diet Gle-
den, der fix Overtaget hendes Hjerte. Brevet
var egentlig eft Svar paa ct, Kirstine hayde skre.
vet, og hvori hun hayde fortalt ham, at nu havde
hun after fundet Fred og Hyile for sin urolige
Sjel, en- Fred, hun like Wide miste for alt Yer
den. Der var gaaet lang It'd, linden Jens havde
svaret, men mn var Diet altsaa kommet.
Op ucI bdT utblc eoFdI, Z l. nut HtHuc uied
Forundring. Jens skrev blandt andet, efter at han
havde takket for Brevet: ,,Jeg kan like sige, at
jeg err ked af, hvad du skriver; havde Diet veret
for EN- Manned siden, Wilde jeg have veret Diet.
Jeg Wide have anset Diet FOR ct sygeligt Udslag
af din Sindstilstand, son Wide have bedrevet
mig meget; men nu efter at jeg selv har haft en-
Oplevelse af lignende Art, kan jeg bedre forstaa
dig, ON end like helt. bet er iser Diet mgrke dit
4 .ma,,, 100. ;l1n lra, orc4a For n ~ lnp Dn,of
der ger Mvet lyst, saa err Diet Kristendommen, Diet
vii da sige, naar man faar rigtig fat paa den. og.
kpre Kirstine, Diet er jeg bange for, du like har.
Jeg tror, jeg we'd Grunden: Du bigger for me-
get paa Bogstaven, og Bogstayen err jo d9dt. saa
maa Diet skreyne Ord ogsaa vnre d9dt. Nej, kere
Kirstine, Diet er like Ordet, men Aanden, Diet kon-
mer an paa. Aanden frigpr, Aanden giyer Liy.
Og nu maa jg fortalle dig lidt ON lad mig
sige - en- magel9s dejig 0plevelse, son har
aabnet mine Dine for Sk6nheden i Kristendom-
men. bet skete we'd at h9re nogle udmerkede
Foredrag ON Grundtvig, at jeg kom til at for
staa, Betydningen af at kunne tro Syndernes For
ladclse. -"
bet var en- Dag sidst Marts Manned. bet
brod paa med T9vejr.
I Gr9fter og Agerfurer lob Vandet. | lystige
smaa Hvirvler dansede Diet hen over Smaasten og
Tuer for at naa frem til ct Sted, hV0r Diet kunde
lagge sig til Hvile og dame en- lille IndsS Law
%ningerne.
Sheen, som havde ligge noget lenge Diet Aar,
var nesten helt forsvundet, kun we'd G@rder og
i Hayer, hvor Solens Straaler like rigtig kunde
naa hen, la der endnu nogle Roster af de store
Driver fra Vinteren, m9rk og smudsig var den
bleyen, Jordens St9v og MUD havde taget Clan
sen fra Himlens hvide Sne.
Solen skinnede fra en- skyfri Himmel. Den
morke Muldjord, der var bleven LOST fra Frostens
kolde Favntag, d~ampede, en- let Taage laa hen
over den til nyt Liv vaagnende Jord.
Kirstine gik nd Haven. Hun frydede sig
we'd Lyset og Livet. En- lille Blomst stod og tittede
frem af den mgrke, fede Muldjord. Hun bukkc-
de sig ned og ~plukkede den. Aah, den f6rste lille
Foraarsbebuderl Hun kom til at tgnke paa eft
Par LINER af Chr. Richardt ,,Hvor Diet vii blive
sk6nt at Sc den ferste Blomst den sidste Sne.'
Lpnce stod hun stille med Blomsten i Ham
den. Hun drog ingen Sammenligning, men uvil-
kaarlig kom hun til at tenke paa Guds Rige.
Matte Diet dog smart komme med Foraar og Som
mer over Hiefterne, saa Vantroens Winter med al