Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1920-12-15

iuIAN 9f0Ahf nun hbAAhtS 6f3 @AAAdAA D"A ~
enc eller Diet andet, men hyilket2 HYad var Diet
rigtigsteq Hun anede like, at Bibelen sagde, at en-
troende like maa drage Aag med en- yantro, og
hun forstod vel heller like, at Jens var en- vantro.
Spprgsmaal paa Sporgsmaal trangte sig frem i
hendes urolige Sind. Var Diet synd at danse2 Var
Diet like ligesaa stor Synd at bedrqve Jens, ia,
maaske gore ham helt ulykkelig2 Var Diet like
hende, der var den s~kyldigeY Hun fglte sig saa
usigelig enc, sne mellem dem hun holdt af. Da
kom hun til at t@nke paa Juleeyangeliet Hun
hayde lest sin Bibel ON Guds egen Son, der som
ct lille, fattigt Barn lod sig fede; men der var
da ct ONT Moderhjerte, der vaagede over ham,
og karlige Hender, der puslede ON ham. Han var
da like belt alene. Men saa gk hendes Tanker
videre til den Stund, da han hang derude paa Kor-
set. Da var han alene. For min Skyld blew
du saa forladt, at aldrig jeg forlades skal, mere
kunde hun like huske men naar han har pr9vet
at vare saa forladt, saa MATTE han jo kunne for
staa hende. Kristine faldt paa Kne we'd Siden af
BenkeD ,,Aah, min Frelser, du bar 10 ogsaa pro.
vet at vare alene, bliv hos mig med din Made
.og Kraft Jeg we'd hverken nd eller ind, vii du,
min Frelser, blive we'd at staa mig bi og klare
alt for mig, saa jeg like skal v@lge og handle
/ Binder" Mere fix hun like sagt, saa greb hun
sig selv j, at hun laa og tenkte, ON Jens endnu
dansede med Anna Kloster. Hun laa lange paa
Kna. Hun kunde like faa sig sely til at REESE
sig OPP. Efterhaanden faldt der dog lidt Ro i
hendes Sind Diet var mdaske ~alligevel like saa
|slemt med Jens og Anna, def var visit kun Ind
bildninger. AT Jens Wide forbade hende for Annas
Skyld, kunde og Wide hun like tenke sig. Hun
h6rte Skridt Nerheden Hyem mon Diet kunde
vereY Hun Wide REESE sig, men Diet var, som
hendes Krefter syigtede hende. Hun blev %iggende
med Ansigtet skjult sine Hender. Den kommen-
de standsede we'd Siden af hende Men, Kirstine,
hvorfor ligger du herr bet var Jens, der talte.
Kirstine kom til at ryste af Angest, det var hende
umuligt at svare. Jens vedblev: "Jeg har lenge
segt efter dig, og nu finder jeg dig her. Hvad
gaar der dog af dig2" Hun bare hulkede. ,Bliv
nu like %liggende der!' Han tog en- af hendes
Hender bort fra Ansigtet, der var y@det al
Taarer. ,,Svar mig, hvad err der i NejenY" -
,Aah, Jens, jeg we'd like rlgtig, det er bare, at
jeg har folt mig saa enc, du har jo like v@ret hos
mig den hele Aften." Hun Wide have sagt mere,
men Diet var hende like muligt at neYne Anna
Holsters Nayn. Jens loftede hende l~empeligt OPP
sine Arme og satte hende paa Benken we'd sin
Side. Han lod hende grede nd, mems han lang
sont kertegnede hendes Haand. Kristine folte
sig saa lille og svag we'd Siden al ham, der nu
mere end nogensinde bley hende dyrebar. Nej,
Diet nyttede like noget, ham kunde hun like
miste. ,,Aah, Jens, Diet err, liesom Vi er we'd at glide
fra hinanden. bet err maaske ogsaa bedst for dig
saaledes, maaske kan du blive lykkeligere med
en- anden; men jeg kan like slippe dig, jeg kan
like Jens stod og saa frem for sig. Et Billede
af en- ung Kvinde med m9rke, tindrende Ojne og
med Latter og Smil paa Leben steg frem for
hans Sjals Ole. Han syntes, hun yinkede og lok-
kede ham I'll sig; men Diet var kun ct Ojeblik
han lod sig friste, saa udbred han: ,Nej, og after
mel, du err min Ungdoms Elskede, lige fra du blew
konfirmeret, har jeg elsket dig, Kirstine. Og NJ
forstaar jeg, at du mere end nogensinde f9r
traenger til Ell stark Mand med ct lyst Livssyn
der kan Yerne ON dig mod alt Diet m9rke, der vii
snige sig over din Sjel, Kare, kare Kirstine, kan
du da like forstaa, at Diet, der vii skille Fader
og Datter, saa de oliver fremmede for hinanden+
like kan vere noget. godt2 Kan du like f%orstaa.
hyor dette her vii endeY Du maa og skal slaa
saadanne overspendte Tanker af Hovedet. Tror
du da, at du alene er den vidende, mems allie vi
andre ingenting forstaar. Tror du virkelig, at
H9jskoleforstanderen og allie L@rerne er He'd
ninger eller ugudelige Mennesker, mems du alene
er paa den rette Veja Brug dog din Fornuft
Hvordan Wide Diet blive Verden, hyis allie var
som du. Sikken en- JammerdalI' ,Aah, Jens
Jeg we'd nesten hverken nd eller ind. Men cen
Ting we'd jeg nu:'Dig kan jeg like miste, dig
kan ieg like skilles fra Hun trykkede sig tact
md til ham. Glad udbr9d Jens: bet kan jeg
ide, min egen Pigel BIv nu belt dig selv igen,
,aa skal vi igen have Diet saa godt, og nu vii vi
% gaa ind og danse Resten af Aftenen med him