Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1920-07-28
O
eller
ISRAEL I FREEDOM.
AT Pastor l. M. Ingraha m,
elIer

jeg M lm9desaa Begivenhederne, VII du vel kunne
~forestille dig, kere Fader. Hvor vidunderlig err
dog like Gud, og hvor uransagelige htans Veje!
Der var netop hengaaet fire Hundrede og tredive
Aar, fra den Dag Abraham forlod Chaldea for
az drage til Canaan og til den Dag, -da Israel drog
I'D af Hgypten, og dette err just den It'd, der i
Felge de hellige Boyer skulde hengaa. At denne
It'd har de dog kun veret virkelig Treldom ct
Hundrede og fem og fyrretyye Aar, eller omtrent
j fem Slegtled.
Nh yender de omsider tilbage som en- megtig
Nation, der vii forlange Diet Land, der saa lenge
har yeret lovet dem, fra de Cannaniter og Fill
ster, der nu bebor Diet. Gud glemmer like sit L6f-
te, ON end Opfyldelsen lader yente paa sig; men
hans Planer maa modnes, og for den Almegtige
er tusinde Aar som cen Dag og cen Dag som tusinde
Aar.
Men hor nu, kere Fader, ct nyt Vidnesbyrd
ON hans Herlighed og Magt og ON hans Dommes
grufulde Majestet, for hvis Aasyn intet Meme
ske kan staa og leve. Da den n9ste Dag var den
syvende, hyilken Dag efter guddommelig Befaling,
som dog like kunde overholdes / Treldommens
It'd. stedse har v9ret en- Hviledag, saa befalede
Moses og Aaron, at hele Heren skulde udhvlle
sig. Saaledes caves der Fara0 It'd, like alene til
at here Beretningen Om lsraels F@rd ueh
braetes ham nemlig gennem nogle 11gyptere, der
var vendt ON af Skrek for 0rkenen og ON at
de var indesluttede af steele Klipper og Havet,
men oosaa Ill at ~forfelge og naa dem for at twin
ge dem I'll enten at vende tilbage under Aaget eller
blive nedhuggede.
.Jeg har hort af EN- Embedsmand we'd Faraos
Hof. som frygtede Gud og slap bort fra Paladset
for at forkynde Moses, hvad Farao pensede paa,
at da Farao h9rte disse Nyheder, efter at han l
tire Dage bittert havde angret sin FpJehghed MOD
Moses, sprang han OPP fra Bordet, hyor han sad,
og raabte:
De err indesluttet mellem Pihachiroth og Ha-
YETI De har altsaa bedraget mig og er like dra-
get ind i Orkenen we'd Etam for at ofre9 M har
visselig deres Gud forladt dem, og we'd oslris' nu
vii ieg falde over dem!"
Han sammenkaldte hastigt sine krigs9verster
oe sendte Bud til den Arme, der allerde var for
samlet we'd Bubastis for at marchere mod Kongen
af Edom. som lenge havde turet 1Egypten. Han
CAV denne Arme Ordre til at bryde OPP og skynde
sip til Sletterne we'd On. Han sendte dernest Be
falling I'll den BY, hvor Stridsyognene opbeyaredes,
OF i'll de ngrmeste Garnisoner, og heryed FIX nan,
fire Dage efter at Israeliterne havde forladt Slet-
terne we'd Raamses, paa samme Sted samlet en- v@l-
dig Hpr til Forf9lgelsen.
Alt dette meddelte man Moses, men han for
blew ubevegelig sin Lejr, og lldstptten stod irem-
deles over Aarons Telt, hvilket Prins Jasefs XII
ste stod. Bud efter Bud kom I'll Moses, dels Is
raeliter. der var bleven opholdt i Egypten, dels
.Feyptere. der var venligsindede mod de uddrag-
ne. og idet de kom gennem Lejren, fortaite de'
hvad de vidste, til Folket de-.
De forfardelige Tidender ON Faraos Rust
ringer OF den forfolgende Hers N@rhed fyldte
Israeliterne med Redsel. De var like Stand til
at forsvare sig, da nesten ingen al dem, med
Undtagelse at Moses, kendte noget nj Vaaben-
brug og Krigsf6relse men han, med Gud ved SIN
Side. var 10 ogsaa en- hel Arme.
De n~gyptiske Hare marscherede hele Natten
uden Hvile for Soldaterne eler Dyrene. For So
len endnn var oppe, kendtes deres Ankomst paa
den tordenlignende Lyd af Vognhjulene og Heste-
mes Trampen. Omsider, da Idstotten hayde for
vandlet sig til EN- Skys9jle, og Solen steg OPP over
Diet rode Hay. kunde man ojne Fortravet at For
feleerne. der drog ned den indelukkede Dial. Da
Israeliterne saa den krigerske Pragt og hprte
Klangen af Trompeterne, flygtede de fort@rdei-
Sc. De Eldste skyndte sig til Moses med lgblege
Ansigter og raabte It'll ham:
Mon der like var Grave Egypten, at du
derfor udforte os for at do 0rkenY Hvi gJorde
du dette. at udfere os af Egypten2 Err Diet 81 det
Ord. som vi sagde til dig i Egypten, slgende: HOLD
dig fra os. og vi vii tjene Egypterne: TIN Diet er
bedre at tjene Egypterne end at do prkenen!
Da sagde Moses til Folket:
..Frygt like, staa og Sc Herrens Frelse, som
han skal bringe eder Dag, thi disse htgyptere'
som | ser Dag, dem skal | like Sc mere herefter
eyindelig. Herren skal stride for eder, og | l skai
tie