Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1919-10-29

bi4N - ing hiagA
Her maa vare ensomt,' y sagde Prelaten, aiser
we'd Yintertid."
Like saa meget" svarede Joseph undskylden-
de. Han pilede undseligt we'd Rebet ON sin soutan
og f6lte sig som altid ringe og uformuende over
for sine verdige Kolleger fast o~vertydet ON, at
de ale stod langt over ham al Guds Corning.
Han svarede hunrtigt og sky paa ale Sp9rgsmaal,
som ON han var Skoleforh6r.
Da Aftenen n@rmede sig, og Pralaten after
beredte sig til at drage bort, spurgte han:
Sig mig ma, kere Broder, hvoredes forhol-
der De Dem egentlig overfor Skarsildsdogmet,
Diet maa vel ofte holde for heroppe 0det mellem
de mango Wilde Kroppe2"
,,Skgrsildslarenl y udbrGd Joseph og saa op'
med ct forskrpmt Blk, medens han strakte Hen-
derne I'D, som en- han Wide afyerge en- Fare.
,,Skersilden, . gentog han usikkert, mime Skrifte-
born err allie code Mennesker.'
.,Forstaa mig vel, Vi mener det jo like al
It'd saa slemt, som def lyder med den Id" we'd
blew Kanniken og kneb Diet enc Ole sammen men
der er 10 ale Vegne harde Halse mellem de sje-
lie, der er os betroede, og dem maa vi forskrPkke
til deres eget Bedste.''
bet beh6yes like saa meget heroppe, . skynd-
tie Joseph sig at forsikre, ,og Vi kan komme saare
langt med den code Gud, ia yisselig. saare langt.
Josephs Blk fl6j krrtegnende nd over Dalen
Men maaske dernede de store Stpder, - ~tilf6jede
han og saa bedr9yet og %bekymret s@porgende OPP til
Prelaten.
Den fremmede bredte til Asked sine Arme
nd over Eneboeren, yelsignede tilige Stenen med
stdrre Hiertelighed, end han pleiede at anvende
og skyndte sig nedoyer.
Joseph blev staaende og saa efter den sj@ld-
ne Cast med den sjeldne Naadegaye, lat kunne
yelsigne, og han tnnkte med L@ngsel:
AK, hyem der kunde gaa ON ON en- saadan
yandrende Yelsignelse for andre og gore selv en-
ringe EN- som ieg saa overvattes lykkelig og hjer-
teglad. "
ia, Diet med de store Steder dernede bag Bier
gene, Diet yoldte Joseph megen Iro og Grublen,
naar han ledge Stunder t@nkte derpaa. ! EN- al
dem, den allerstorste, Paris, leyede 10 nu Canaille
og var en- ferret og ber6mt Sangerinde.
Ny og Nae kom der Joseph en- Avis Ham
de udefra, og han laste med Undren ON Dagens
Krav og Myretuekeyl, saa fremmedartet og inter
esselGst. saa u~fatteligt for hans Verden. Han grub
lede og overvejedc sit Hierte, tpnkte I'll sidst,
at han MATTE vere meget indskrpnket, meget en-
foldig, thi Diet vedbley at forekomme ham, at de
dernede gjorde sig Bekymring for mango Ting,
skont kun ct var fornpdent.
Saaledes stod han en- Aften, efter at ct saa-
dant Budskab var naaet OPP til ham we'd en- forbi-
DdSSefen0e OBSERVATION-DISCLOSURES Dp DclIdpltht lit
endt Lasning tankefuldt en- lille fyldig Kilde, der
sprang nd fra ct HUI Klippen, faldt paa de store
Sten, ~splittedes mango, smaa Vandaarer, der liver
for sig klmmede videre, jo tyndere desto hyidere
og mere i9jnefaldende, sonderdeltes, samledes hist
og her. nogle str3pbte i 0st og andre Vest, her
lob en- lille Vanddel helt bort fra Diet hele, for sig
sely, Wide drage Diet hele efter sig over ct andet
Hele, opnaaede kun at siye bort draabevis, indtl
ale Vandrender og Draabefald l@ngere nede after
samledes den store Flodseng.
Et lyst Smil fl9j over Josephs Ansigt, nu for
stod han Meningen med det hele dernede Verden,
den samlede Kilde fra Eyighedens offspring, de
store spilittende Stene, de tusinde smaa Vandlpb,
10 tyndere desto hvidere, skummende Ost og Vest
og til sidst, det samlede Lob nd Floden, Evig-
heden.
saa var Joseph igen f~ornoiet og nikkede tro-
sig mod Himlen.
Der kom alligevel Tider, da Josephs STEELE Sit
er mod Diet heje blev endnu s%tejlere, og da hans
Indblik Jordens forreyne Taagedybder blev end
nu dybere. - Def var, naar Canailles smaa Breye
med aabent Skrifte kom til ham. Bet var den SER
rige. forgudede Primadonnas Given sig hen MI
ct, Beruselse, Duff, Blomster og Forgudelse, en-
Hvirvelyind, der lod Fader Joseph m~agtesl6s til
bage. Breyene var allie underskrevne .,toute Ca
naillc'.
For ham lod Diet OPP fra disse Breve, som ON
en- Livsharmoni var bristet lutter Mislyd, lntter
skerende Dur.
Efter lange Tiders Tavshed kom saa dette
Brey:
,Endelig! endeligl Nh ser ieg Paris for min