Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1919-11-26
CART ETLAR
5redSfyrSten.
Fortsgttes.
Forts9ttes.

ger ASke, MN HuSbondS mandlge HoYed st1llede
de paa EN- Stage vor Nabos Gard, jeg saa Diet ct
Degn til Ende, til Gendarmerne begravede Diet paa
Kirkegaarden, Heyn, Heyn."
Konen sank Kna under sin Lidelses Byrde
OF hulkede uden Taarer.
,,Hyad vii du saa her hos mig? ~ spurgte Jo-
seph med streng Rest. ,jeg we'd like, hvad Havn
err"
DE siger, du kan hekse, lille Fader, aa, gpr
ct Mirakel, to D9gn har jeg vandret, for at naa
herop til dig, aa hvad, gSr ct eneste lille Mirakel,
velsign min Dolk, saa den maa ramme, eller,
tilfSiede Konen hviskende, som ON hun undsaa sig
for sin Svaghed, ,felg med tilbage og bring os
Fred for min sidste Sons Skyld, de siger 10, du
kan hekse.'
Kvinden omklamrede Josephs Kne. Dette bill
lede af Lidelse, Had, vildledt Sonderknuselse, som
hvilede we'd hans Fod, paakaldte hele hans Barn
hjertighed, her var Hjalp nedvendig, her kunde
Aanden sejre over Kodets Fad.
,,Jeg vii folge dig til Casamacciolo, - sagde
han blidt, ,det er 7. Gang, maaske netop denne
oliver den %heldige.o
Lidt efter gik Joseph ned over sin slidte Sti
til en- af Jordens forrevne Afgrunde, men Tan
ker kom han, da han gik, til at tegne ct stort Kors
med sit Hvidkridt paa den tjarede Hyttedpr og
glemte at skrive andet derunder end:
Joseph"
| flere Miles Omkreds udenfor selve Blodhev-
mems Arrested, Casamacciolo, sporedes dens sprge-
lige Virkninger. Hverken Fjendehar, Hungersned
eller Pest Wide have fremkaldt ct mere tr9steslost
Billede af Tillintetgorelsen og Odeleggelsens hele
Vederstyggelighed. Svartede Brandruiner, affair
kede Kastanie- og Olivenlunde, hvis nogne Creme
straktes anklagende mod den smilende Himmel,
omhuggede Vinhaver, drebte Kreaturer, hvis Kod
Rpva n ~ AadSpIfuolp lpupSt haVdp Dilpt af de bile
gede Skeletter, mellem hvis buede Ribben sprag-
Iede Firben vimsede nd og ind. Landeplagens Sv9-
be havde her udslettet hvert menneskeligt Spor.
Da Joseph og hans Ledsagerinde naaede Kom-
muneskellet til den dode BY, laa Diet store Missions
kors yeltet og splintret tvers over Vejen.
DE ulykkelige, - udbr9d han forferdet.
DE siger, der err ingen Gud, ytrede Konen,
,jeg tror, de har Ret" =
,,Fortvivlede Mennesker, saa er | d9mte til
at segne og gaa under
Et skarpt Rovfugleskrig syntes at svare be-
kraftende herpaa. En- Crib havede sig ct 0jeblik
paa smalle, kraftige Vinger fra ct Dyreaadsel,
for after al slaa ned deri med ~udspilede KIoer og
hyasende Nab.
Joseph fremskyndede sine snublende Skridt,
foroverbejet som ON han frygtede at komme for
slide, dette haslige Syn ildnede al hans Hj@lpe-
trang.
Nermere we'd Byen gabede de TONNE, syar-
tede Husruiner ham trestel9st Mode; men hvad
der nasten saa allermest grufnldt nd, var EN- bred
tandet Brandmur midi en- o%mhugget Vingaard,
ale dens svartedes Rande var kantede med blod-
rode Blomster, Kaktus, Pelargonier, blpdende Mel
likekvaste hang Duske som blodige Stromme frem
fra allie Revner og Vinduesgab. Der l9d sere Toner
indefra, en- ung, solbrendt Pige stalk %pludselig sit
Hoved frem over den glodende Karin, foran we'd
Brystet havde hun EN- stor hpjr9d Valmue, Ell al
dem, der STAIR EN- Dag Solen og saa falder for
Solen.
Da hun fix Ole paa Joseph, 10 hun og strak-
lie ham sine Hender Mode med ct flakkende Blk.
,Kommer du endelig for at vie os, Priest, .
raabte hun, ham og mig, mig og ham, Sc, min
Brudebuket err helt udsprungenl'
bet er bare gale Jeanne sagde den gamle
Kone, ,hende gor de ingen Fortred, hendes Kare-
ste blev skudt Huset der, Diet mistede hun For
standen over og gaar nu og wander og kysser
hans Blod, den Fjante.p
Joseph standsede og slog Korsets Tegn foran
denne blpdende Ruin, overrislet af levende Hjerte-
blod, der endnu like fix It'd til at levre.
Joseph ilede yidere. Lidt %lengere frem saa
han dog ct smukt Syn mellem de uddode Husrek-
ker med sharpe Glasskaar spekket ind allie
Gaardmpre. To gamle Mennesker, en- Mand og EN-
Kone. kom frejdigt gaaende midi ned al Hoved-
gaden, Manden hayde lagt sin Arm ON Hustruens
SkuIder, de standsede hist og her, nikkede ven
ligt Oh til ct lukket Hus, raabte noget, modtog
Svar, saa gik de yidere.