Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1919-08-06

LANCE Vel, troede paa den samme Frelser som hun.
Rufus var en- Kristen. bet var like saa len-
ge siden, han var bleyet Diet. Som Ell S~lagtning af
Pomponia havde han siddet / Familieraadet den
Dag, da P~omponia blew forh9rt, og han var Ell af
dem, der havde veret mildest stem over for hende.
Siden var han kommet Forbindelse med EN- kri-
stem Kvinde, der he'd F9be, og igennem hendes kla-
re og indtrengende Vidnesbyrd var han blevet
vundet for Kristus. Han havde med liver last de
Kristnes Skrifter, og da han var Ell begavet og
tillige en- aandelig Natur, var han hurtig vokset
frem til Klarhed over Diet nye Liv.
bet var derfor like alene en- frost men og-
saa Ell Velsignelse for Klaudia at REESE sammen
med denne Mand.
bet var ogsaa rent timelig set Ell herlig Rel
Sc for hende og Darthuda, der var bleyet sendt
med. De rejste til Sos, og Veiret var omtrent hele
Tiden godt. Hvor frydede Klaudia sig, da de sci
lede forbi ,,Herkules' Spjler" (Gibralter) og ind
Middelhavet med de dejlige, yppige Kyster.
Endelig nermede de sig Ostia med Diet valdige
lFyrtaarn, som Kejser Klaudius havde bygget SAM
tidig med den store Havn. Der blew de Ell Days It'd,
og Klaudia kunde like bliye tract af at betragte
Diet brogede Liv denne Roms Havnestad.
l Ostia forlod de Skibet og rejste yidere med
en- Baad, som Rufus lejede til at fore dem OPP ad
lTiberen til Rom. Midi Baden var rejst ct rodt
Telt, hvori der var anbragt Topper og Hynder,
som den unge Prinsesse kunde hvile sig paa, naar
hun var tract af at betragte de smilende Flodbred-
der. Men hun bley sjeldent tract. bet var saa nyt,
alt dette hun saa dette Vidunderland, med diets
IPinier og Cypresser, Olietraer og Tamarisker, Pal
mer og Vinstokke, med de ~pragtige Paladser og
Villaer, der lyste skinende hvide indie det gron-
ne Lov, med Diet myldrende Blomsterflor indie i
Haverne og paa Terrasserne.
Endelig naaede de Verdensstaden, sejlede for
bi de kejserlige Haver, der strakte sig yppig
|Pragt langs Floden, og landede i Nerheden al
Hskulaps Fempel.
Hurtig skaffede Rufus Ell Yogn, som Klaudia
og hendes Tjenerinde besteg, og saa gik Diet igen-
mem Gaderne til en- aaben Plads like langt fra
Pantheon og Diet ber9mte Pompejus' Theater. Her
boede mango af Roms rigeste Familier, og her laa
ogsaa Aulus Plautius' store og torment u~dstyrede
Hus.
Pomponia modtog sin Veninde med overstrom-
mende Hjertelighed. Men Klaudia var tract efter
den lange, anstrengende Rejse og MATTE straks
gaa til Hvile.
Naste Morgen, da hun var staaet OPP, traad-
tie hun hen til Vinduet, og smart var hun ganske
lsensunket Diet nye og uvante Sceneri, der laa for
lhende Diet blandende Sollys. Hun havde herfra
en- vd Udsigt over Staden med dens Temple
Obelisker, S9jler og Buer. Bag we'd nogle Haver
lined deres morkegronne Granger og Myrter lofte-
jde Pantheon sin blendende Kuppel OPP den blaa
lLuft. og noget borte laa Diet flaminiske Cirkus med
lined diets Kolonader og Broncestatuer, som kla-
Ida godt kunde bilde sig ind var levende Meme
skier. Og rundt omkring ragede Byens mango an
DIRE Templer og Theatre OPP over Tagene. bet var
alt saa nyt, saa usedvanligt for den britiske Prln-
sesse. der syntes at vare kommet til ct Eyentyr-
land.
Medens hun stod hensunken i Betragtning at
alt Diet nye, traadte Pomponia ind. ldet hun trak
sin Veninde ned paa en- Lojbank, omfavnede hun
hende hjertelig og sagde:
Min dyrebare Klaudia, du maa nu betragte
mig som din Moder. bet har behaget Gud, som vi
lbegge tror paa, at kalde din elskede Moder hJem
til sig, og jeg vii beflitte mig paa at trade hen
|des Sted. Jeg vii altid mindes hende som Ell ar-
Zig og trofast Veninde, selv ON hun sin Nidk@r-
|hed for sin fadrene Tro kunde synes streng. Ak,
hvor herligt, ON Gud havde kunnet aabenbare hen
de sit guddommelige Lys."
bet kunde han, Pomponia, og Diet gjorde
lhan.p raabte Klaudia iyrig. Der skete ct Under
med min elskede Moder i den sidste It'd at hendes
Liv, idet hun opgav Troen paa Britaniens CRU
somme Guder og antog Troen paa den eneste
sande Gud og hans Son, Jesus Kristus. Og den
ne Tro SOW hun hen"
Gledestaarer str9mmede ned ad Pomponias
kinder. Hun frydede sig over sin abode Venin-
DIES Omvendelse og tillige over den Tro og Be
peistring. der lyste nd af den unge Piges Track
Hun kunde glade sig saa meget mere, som hun
selv nu kendte GLADDEN. over at give Herren hele