Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1919-09-24

Paa Dansk we'd
N. P. MADSEN.

Fobe tog inderlig Del alt, hvad der angik
den unge Prinsesses Liv og serlig hendes Sorg.
Hun sa godt, hvilket Tab Diet var for hen
de baade a%nadeligt og timeligt. Hun hayde like
blot mistet sin Lykke og en- torfast Ven og Raad-
giver, men ogsaa sin Faders Kongekrone. Selv-
fglgelig bragte hun hende after og after Skirt
tens rige frost. Men def var like let at faa Him
melsolen til at sprede ale tunge Taager, der hav-
de lagt sig ON den unge Piges Hjerte. En- Dag
sagde Fobe efter en- ~l@ngere Samtale:
,Maa jeg fort@lle dig en- opleyelse, jeg selv
har haftl"
ia, gerne."
Den err morkere end din. fordi Tablet var
storre. Men jeg fortaller den, for at du kan Sc,
at Guds Made har veret storre imod dig end
Tablet"
.,Kunde dit Tab ware storre end nit, Fd-
be- Kunde dit Hjerte fole sig mere foradt og en-
som. end jeg foler mig denne Tide
ia, Klaudia, thi du har ct saligt Haab for
din Ven, men Diet hayde ieg like" svarede F9be
vemodig. ..Jeg hayde bedet saa inderligt til Gud
ON at .frelse min Hgtefelle, Manleus he'd han,
men ale mine Bonner var %forgeves. Han haane-
de blot min Tro, som han kaldte 0yertro, ia haa-
nede endog den Frelser. der havde gjort min sjel
salig. Et Par Gange fix ieg ham til at gaa med
hen 90 hore Guds Ord, men Diet forte kun til, at
han haanede og spottede endnu varre end for.
Dog opgav ieg like Haabet. Jeg tpnkte. al Tiden
engang MATTE konsme, da Vi kunde dele Gleden
over Frelsen Jesus Kristus sammen. Men Diet
behagede Herren sin Wisdom, at jeg like skulde
Sc dette Haab opfyldt. En- Dag blew min 13gte-
falle kaldet bort / Observation-Disclosures og jeg
har aldrig set ham siden. Jeg we'd blot, at han bley
angrebet af on farlig Feber, og da jeg aldrig hprte
fra ham mere. maa jeg 10 gaa nd fra, at han er
d9d tenk. Kaludia, dod som en- yantro.'
Fobe holdt indie og sa tungt hen for sig.
,Hyor COR def mig ondt for din Skyld, kRre
F8be, sagde klaudia. lat du skulde Tide en- saa-
dan haablos Trengsel.a
ia. haablos," syarede Enken, Diet er net
op Ordet, der f~orfulgte mig, som ct Spegelse Dag
og Nat OF nmsten beroyede mig Forstanden. Hay-
de jeg like haft nit lille Barn, saa tror jeg, jeg
havde lagt mig ned for at do med Ordet ,,haab-
lost paa mine Laber. Dog med Tiden kom andre
Tanker. Jeg tenkte paa Guds %uendelige Barn
hiertighed og Medlidenhed med table Syndere, oe
jeg tankte paa, hvor ofte jg havde bedet foI
min Mands Sjel, og at Gud havde forfeited at vii
lie opfylde alt, hvad vi beder ON hans Navn. Ell
ter en- lang, forferdelig Ramp kom min Sjel ende
lig til Hvile deri, at jeg ganske turde legge NH
dyrebare .Egtefplle i Herrens Hand. Jeg har kun
forialt dig alt dette for at wise dig, at der gives
storre Trangsler end dine, og at Gud vii give
Kraft Forhold til, som Vi har Diet behov.'
ia. jeg ser det godt, jeg foler Diet godt,
hviskede Klaudia. ,,Du maa have anset mig foi
mepet selvisk 90 vantro, Fobe, siden jeg har dve
let saa meget we'd nit Tab, medens Herren dog hal
givet mig saa mango Kilder til frost Fremtlden
Og den dybeste az dem ale, synes jeg er Vishe
den ON, at min elskede Pudens nu fryder sig veo
en- Lykke, som jeg like kunde have beredt han
her paa Jorden."
ia, lad os ose af Herrens Kilder, alt hvac
vi har behov af Made og Miskundhed til FREQ
og Hvile og Kraft, sagde Fobe. DE oliver al
Orig TONNE, thi Guds Back er fuld al Wand