Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1919-12-10

sig bestandig tydeligere; de flunker og flimrer l
den solhede Luft, til der after wiser sig ct nyt
Tryllebillede. Saaledes DANES Fam paa Heden,
Luftsyn for dens ensomme Beboere, der %l@ngsels-
fuldt stirrer nd over Havet, og som taller deres
eget Sprog, lever deres eget Liv en- ejendomme-
Zig Dr0mmeyerden, der spreder Blomster over
Sandet, over 0det og Ensomheden, D9dens Fred
over Livet, Lengselen nd over OGDEN.
bet er ON nogle af disse Egnes h@rdede FL
lskerfolk her skal fort@lles.
Der gik en- Pige langs Landevejen udenfor
lS9nderho henimod en- af de afsidesiggende I'd
flyttergaarde mellem Bankerne. Hun hayde fine
Sko paa og traadte f~orsigtig i Sandet. Solen skin
nede, og Lerken sang hen over
ne. Hun standsede af og til og skyggede med
Haanden for 0jnene og sa sig ON. bet lod til,
at hun yentede nogen. Langt borte kom en- S9mand
slentrende. Han bar nye Klader og ct hpjrpdt
Halsklede, der flagrede i Vinden. Da han naaede
hen til Pigen, standsede han.
,Hvor skal du hen saadan en- Fart, Niels
IStyrmand?" spurgte hun.
,Jeg piler af Sted for at komme tidsnok til
at danse med dig, lille Karen" svarede han og
saa hende ind Ojnene.
,Hvad tror du, MAIDS KNAPP vii sige til det2"
spurgte hun og 10.
,Hvad bryder jeg mig ON MAIDS, lad ham
passe sig SEW! p svarede Styrmanden. Der har
ldu en- Sukkerkringle, den tog jg med til dig
Karen stalk Kringlen paa sin Finger.
.Farvel I'll Aften,' sagde Spmanden, idet
han gik videre.
Lidt efter kom en- ung Karl ned over Bak-
lkerne og sprang nd paa Vejen til Pigen. Han tog
lhendes Hand sin og saadan fulgtes de I'm helt
fornojede ct Stykke videre. De sagde ingen Ting
It'll hinanden, i Diet mindste like noget SNYDER
lligt. Han havde Flor spurgt, ON hun Wide vac
re hans K@reste, og Diet svarede hun ia til. De var
altsaa forlovede og skulde smart CITIES. Da de
naaede til Ledet we'd Agerstykket, standsede han
og sagde:
,,Nu skal jeg hen og flytte Faarene. Gaa
llidt ~langtsomt i Forvejen. Karen, sa kommer
leg smart efter. Men skulde du naa Garden for
lieg, sa lad vare at danse med Skradderens
Hans. bet siger jeg dig: jeg vii have den f9rste
Dams"
Hun nikkede.
,Og den anden Dans?"
Karen nikkede igen og 10.
,,Og den treble Dams, allie Danse. = Hvad
lskuld man ellers vare forlovet forY" bem@rkede
han, mems hun blew we'd at mike og lie uden at
Isvare.
MAIDS tog en- Nenike frem, som han CAV
lhende.
de er den k9nneSte BlOmSt l OkOlelHre'
rens Have; den skal du have, - sagde han.
Karen tg den, og dermed sixties de. MAIDS
stod flere Gange stille og saa efter hende; men
hun vendte sig like ON og gik og spiste at sin
lSukkerkringle. Da hun kom ldt lengere hen,
saa hun en- CANNED, krumb9jet Mand, der sad
Ii Solskinnet paa en- Sten og st9ttede sig til sin
lStok.
,,Hvor skal du hen, lille Pige9 Du er saa
lpyntet,' - sagde han.
,,Jeg skal til Glide oppe paa Garden, y sva-
rede hun og daskede med Nelliken.
,,Du gik med ct Mandfolk, - sagde han og
|saa paa hende med to smaa, kloge Qjne.
IA, Diet var bare min K@reste, sagde hun.
Han saa godt I'D"
,Niels Styrmand ser kpnnere I'D"
,Ja, naar du kunde gifte dig med Klederne,
lsaa var han den bedste."
Karen holdt like at den Samtale og begynd-
tie til en- Forandring at spprge: ,Hvad hedder
| ellersf"
,,Jeg hedder ,,Se dig for"
bet var da ct farligt tosset Navn. = Ha,
ha, ha!'
,Ja, jg har like valgt Diet selv. Man maa
lbere Diet, andre giver en-
,Hvor kommer l fra2'
Fra Verdens Ende."
,Det maa vere langt borte."
MAN faar at gaa sin Vel, saa godt man
kan
,Hvor skal l nu hen?'
,Ja, ser du, lille Pige, en- kan sige, hvor man
Ikommer fra. men like altid. hVorhen man gaar.