Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1919-12-17

= d 8
Diet sagde de Diet mindste gerne ON ham, han eJe-
de ingenting og talte daarligt for sig.
I Dag var Diet L6rdag, der skulde gGres Regn-
skab for den svundne Uge i gamle Jansens Kon-
tor, for Sindberg udbetalte Arbejderne deres LON.
Folkene kom ind, EN- efter en-, og modtog deres
Ldnningsseddel. Jansen lod til at vere i godt HUI.
NOR den Lgrdag, Diet var han altid, naar han kun
de bringe skibsbyggeren bary mango Forspmmel-
ser. bet indfaldne, barkede Ansigt smilede, den
fedtede Halsklud var drevet agterud Nakken,
men Diet angik jo like Folkenes LON.
Blandt de sidste Arbejdere kom en- ung Mand
ind, starkt bygget, kulsort Haar, store, talende
Dine. Han @holdt med begge Hender fast ON sin
og r6mmede sig uden at sige noget.
ia, ser du, lille MAIDS, . sagde Jansen, ,det
oliver denne Uge lidt kleinere for dig end oilers.
Du har fors9mt en- halv Dag og to Dage til Fro
kosttid. Saa var Diet ogsaa Onsdag Morgen, du nok
f6rst kom til Arbejde, efter at Klokken havde slaa-
ct otte."
,,syv," svarede MAIDS og trykkede Buler i sin
,,Otte, siger ieg, Diet STAIR nsjagtig skrevet op
her min Regnskabsbog."
,syv,7 gentog MAIDS og drejede hurtigere paa
Straahatten.
,,Du lpber efter Pigerne, MAIDS, og spadserer
med dem indie mellem Klitterne. Jeg we'd alt og har
Sharpe Dine. Her har du din L9nningsseddel. Der
er draget fire Daler fra, saa er den Sag Orden.
Hvorfor lob du ellers Gaar og fix like sagt, hvad
du Wide? Kom frem med Diet, jeg er godt Hum9r
og kan taale at hgre dine Dumheder. Sat dig nedl"
MAIDS blew blodrr9d. Han r9mmede sig og drej-
ede endnu h~urtigere paa Hatten, som ON Diet var
den, hans Svar skuld krammes I'D af.
,Jeg Wide gerne have Kirstine,' sagde han
med svag Rgst.
Din Tosse," svarede Faderen. yDu kan da nok
begribe, at Diet like kan blive til noget9 Naa, hvor-
for tier du: Kan du fatte detY"
,,Ja nok, Diet er saa begribeligt."
,Naa, hvad vii du saa?"
ia, Diet er da ogsaa sandt!"
MAIDS gik mod D9ren med lange Skridt. Hen
ne den lave Aabning, udenfor hvilken Diet blaa
Hav skinnede mellem observation-disclosures vendte
han sig ON og spurgte:
Kan Diet saa like blive til noget9"
MAR du hayde en- god Skude og kunde sejle
OPP under Norge efter fluid Ladning, saa Wide vi
snakes we'd. Du ejer jo like mere end Maagen,
som l@gger sine H1g derude ct Hui paa Klitterne
= Diet kan like blive til noget!''
Ude mellem Klitterne sad Kirstine og yente-
de paa MAIDS og pillede we'd en- Blomsterkvist, som
hun havde bragt med hjemmefra. Hvorhen hun saa,
var der Ode og Stilhed. Klitryg hevede sig over
Klitryg. Sand og Marehalm til allie Slider, hist og
her viste sig en- mayer ~opdyrket Plet Agerjord,
bag h6je Digger af Grasterv mod Vesten-
Wind og Flyvesand. Ingen Lyd afbrsd Stilheden
uden ct ~klagende Vibeskrig, ct ~bregende Faars
Kalden og den hule Buldren ude fra Revlerne.
MAIDS kom %langsomt hen mod Kirstine. Da hun
saa ham, rejste hun sig, smilede og gik ham Nd
de. Synet af hans sSrgmodige Ansigt standsede
hende. Hun rakte ham Haanden med Blomsterne.
,Hvordan gik det?'' spurgte hun.
Han stod lidt tavs, rystede paa Hovedet og
sagde omsider: Mix"
Hun sp1rgte endnu en- Gang, hans hele Vel
talented bestod i after at ryste paa Hovedet og
gentage sit Nix, Nix" med st9rre Fynd. Saa satte
han sig ned Sandet we'd hendes Side, med hendes
Hand sin. Der laa ct Barn Uskyld Diet Blk,
hvormed hun betragtede ham over den mSrke Ma
ske, som Fangpigen dekker sit Ansigt med, for at
skerme Huden mod Blest og Sol.
De talte like meget. bet beh9vedes like he'll
Ter. Hengivenhed og Forsagelse var deres Verden,
og denne Aften var Diet kun bitre og alvorlige Tan
ker, som sysselsatte dem. De ode, sandede Omgi.
lustrere deres Fremtid. Eft ubeskriveligt Tungsind
afspejlede sig hans mandige, solbrendte Ansigt,
Kirstine og han havde kendt hinanden fra de var
Born, han ejede intet uden en- gammel, svag Mo-
der, som han MATTE ~fors9rge, intet Lys, ingen I'd
vel til Frelse. Aftenklokken ringede Solen ned.
Taagen kom ind over Land ude fra Havet.
,,Nu maa jeg hjem og lave velling til Mad
-. > - l~- -. - H. 1-.-oIo I4.