Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1919-11-19

midi Broderens.
,Jeg mener blot, du tender dem for mango
Lygtemend til jordisk Fest hernede, Festblusset
skal kun lyse for dem Himlen."
Joseph smilede, undskyldende sin store For
mastelighed at modsige en- saa smuk Talemaade,
men Gnisten hans Ojne bad like ON Undskyld.
ming, den s9gte blot nyt T~endstof, for at t@nde
nye F9lelsesbrande.
,yJeg Herrens ringe Tjener arbejder jo f9rst
ret, naar FGlelsen wagner hos dem, jeg fisker
kun de r9rte Vande, men saa gaar Diet ogsaa vel
signet fremad hvorfor vogte sig for FplelsenR
nej, like engang for den slette, for den alerh@s-
Egste, maaske netop den er udset som Diet virk-
somste Verkt9j til at bringe Krisen mod Diet code,
= saa gelder Diet blot for os at vare til Stede,
for at raade og lede til Diet bedste vor Corning
er dog ret en- y~elsignet en-" afbr6d Joseph sig selv
Og strakte Armene i Vejret, ,,jeg synes nesten, den
er storre end de stgrste Bjerge, vi kan 10 l9fte dem
allie
,Ja, aa ja," nikkede Broderen bifaldende.
,Nej, tro mig, den, der vogter sig for sine F3-
llelser, begaar D9dssynd, han er som den utro Tie
ner, der grayede Diet betroede Pund ned, Ste
Diet for at lade Diet bare tifold, tyvefold Frugt,"
vedblev Joseph med flammende Dine, we den af
os, for hyem Guds rige Gave, Fqlelsen, like hug
ger Bjergtrappen Trim for Trim mod Diet h9je."
1 hiE9N 0iA DOpCfh oi NV ItOo
bekendelse og Livsf6relse. Hans lille sammensunkne
S~kikkelse syntes at vokse Sollyset, der lagde som
en- Krans af Straaler ON hans blankskaldede, glin-
sende Isse.
,Uforbederlige, . ytrede den anden og lagde
sin Hand paa Joseph og foldede de haarde Ar
beidshander over Diet arbejdende, bl6de Hjerte.
Saaledes var den Sjalesorger deroppe Diet
TRANCE Pas med de STEELE Sitter opefter, og med
1In, i'll JTJr;.+ 81 ~oo,.o ,u;+,o DyI1o,
Engang slog al Josephs Hjertekunst dog fell
og Diet var Distriktet Casamacciolo. bet kaldtes
den forbandede Egn, allie gjorde Omveje for at
undgaa at komme derigennem.
Beboerne dersteds stod nemlig Begreb med
at rydde sig selv nd en- sjelden vidtrakkende
Blodh@vnskrig, som til sidst havde indraget allie
Beboerne dens blodige Forpligtelser. De to Ho-
~vedslegter Landsbyen Casamacciolo, Roccaerne
og Paolierne stod Vaaben med hinanden, dem
fulkte alt Folket enten for eller imod. Kirkegaarde-
ne slog like lenger til, langt udenfor disse dekkede
Grest0ryen over Mennesker, faldne midi Livets
Hede, med Trods i Hjerterne og Solgl9d paa Kin
den, og allie bekendte de OGDEN, at ingen Kor-
sikaner spgte at redde sig we'd Flugt eller sveg
Slegtskabet, undtagen netop Diet eneste = Frand-
skabet med Gud.
Slagt efter Slagt rykkedes op med Rode, ind
llll nele SldHlnef lofSVdnul. Zen DlOulSe fdHllle-
Twist var brudt nd en- afsides Landsby, der in
tet Navn har Geografien, kun Korsikas Sagn-
NEUTRALITY-SUSPICIOUS. udartede, smittede fra Lands
by til BY, fra Paads til Hytte, fra Dial til Bjerg-
top og ned igen Nabodalene.
| syv samfulde Aar rasede Blodhevnen og tg
til i Styrke, efterhaanden som den svandt ind we'd
1uddode Slagter; Born, Oldinge, Kvinder og un-
ge Piger myrdede og myrdedes, tilsidst kendte in
gen den oprindelige Aarsag til al denne Elendig-
her, som der, som allie Vegne ogsaa anden
lSteds end paa Korsika.
Medens Tiden gik sin Gang, foregik der den
afsides Egn ct Drama, hurtigt fortalt, aldrig CLIENT
af dem, der Lidenskab spillede Diet til Ende. Ma
lturen skrev de gamle Urlove OPP med Blod, Gen
darmer og Jurster forblev magtesl9se, selv Kir-
ken MATTE tilsidst give tabt, allie Meglingsfors9g
lsyntes kun at gyde ny Ollie paa Ilden.
Egnen var erkleret i Belejringstilstand, Gen
darmer havde besat allie Dyer, Domstole havde
DON'T fra Ere, Gods og Liv. Kirken havde tilsidst
bandlyst den hele til Tilintetg9relse hjemfaldne
Kainsegn.
En- gammel Kone kom en- Morgen Solopgang
It'll Joseps Dor. Da han lukkede OPP, sad hun sam
for hendes skalvende Leber fandt Lyd, hun saa
lud som Ell Radselens Mare knugede hende til Jor-
lden, og hendes Blk flakkede vildsomt stirrende,
som ON de Syner, hun saa, var for st@rke, for n@re-
It'll, at noget andet kunde ses.
Min Son." hyiskede hun.