Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1919-09-17

skal ieg komme igennem Livet med diets Provel-
ser og Fristelser uden dit Rad og din Bistand.
Ak, jeg f9ler Diet godt, at jeg har veret alt for
meget afhengig af dig og din Kerlighed."
,,Herren har ~forseglet dine egne Str9mme af
Glade og Kraft, min Klaudia, for at drage dig
til sin uudt6mmelige Kilde. Han kan og vii ynre
dig mere, end noget menneskeligt Vasen var i
Stand til. Civ dig blot helt over til ham med he
lie H~jertets Tro og Tillid, saa vii du aldrig kom-
me til at f%attes, hvad du trenger TIL
,,Dyrebare Herskerinde, . ~begyndte Darthula,
som dybt beveget havde hort paa Samtalen, It'll
Civ. at ig vover at tale. Men du har jo selv lert
mig at tro paa den HERE, som den code Dame
Pomponia talte ON, og du har saa tidt sagt netop
.det samme til mig, som hun nu har sagt til dig.
Jeg we'd, at den store, megtige Gud, som Vi tror
paa, kan gore alt, hvad han vii. Lad os bede ham
ON at give dig sin Fred midi Smerten.'
Darthulas Ord var som Balsam paa Klaudias
Hjerte. Hendes Tjenestepiges Ord hayde Vegt,
da hun ofte havde set, hvorledes Gud havde givet
hende Kraft til med ct stille, ~fredfyldt Hjerte at
bere de storste Tr@ngsler.
,,Du har Ret, D%arthula," sagde hun stine.
Lad os bede."
saa knelede de ale ire ned og bad, og da de
rejste sig OPP, havde den Wide Smerte, hyortil hen
des fyrige Temperament et 0jeblik hayde henrevet
hende, givet Plads for en- dyb og hellig StiIhed.
Den enc Dag gik efter den anden. Den ydre
Verden var den samme, son den havde yeret, for
Gravklokkerne over Klaudias Lykke haYde lydt.
Men hvor helt anderledes tog like alt sig I'D i
hendes Dine. Naar hun we'd Aftenstid sad sit
Verelse og lod sit Blk glide d%r6mmende I'D over
de herlige Scenerier, der udbredte sig for hende,
saa vakte Diet like lpnger Glede hendes Sjel-
Fra fordums Dage kom Skygger fra hendes br1-
|stede Lykke og lagde sig over Naturens Herlighed.
Yderyerdenen, hvor skon den end var, kunde aid
rig mere bringe hende Glade eller fylde hendes
Hjerte med Solskin som hidtil. 0g kunde Naturen
Diet like, saa kunde Menneskeverdene med dens
TONNE Pragt og Forlystelser Diet endnu meget
mindre.
90 dog var hendes Sjal stille og trdstet. Den
ne Trangsel blew til. en- stor Velsignelse for hendes
aandelige Liv. Hun blew draget narmere til Gud
end nogen Sinde. Frem for alt traadte den kom-
mende verdens Hellighed og Sk6nhed frem for
hendes Sjnl med ct Liy og en- ~dragende Magt som
aldrig for.
Som Dagene gik, opsteg ogsaa 0nsket l hem
des Hjerte med st9rre og stprre Krav at komme til
at tage Del en- ny Beskeftigelse at faa noget
at leve for. Dette drog hendes Tanker tilbage til
|Regnum, 90 Diet kom til at staa for hende som no.
get herligt after at komme til at BIO hos sin Fader
og faa en- Corning for Gud sit HEN og sit
Fpdreland. Men denne Tanke blew m9dt med den
NEST a%fgjorte Modstand af Pomponia, Rufus og
ale hendes ovrige kristne Venner. Hvor kunde
hun tro, at hun alene og uden Hj@lp kunde gaa-
op imod den veldige Str9m al Afgudsdyrkels og
Oyertro, som hun Wide mode sit Fadreland. Og
lhvad der var det farligste hun Wide igen mode
Emrys, der selvfolgelig Wide forny sit Frieri, nu
da hun we'd Pudens' bod var blevet fri. Og Wilde
hun her Langden have Kraft til at staa imod,
sarlig hvis hendes Fader, hyad der var sandsynlgty
Wide stille sig paa Emrys' Side.
Efter megen Bon og Dr9ftelse for Guds Ansigt
blev Planen endelig opgiyet. Og smart saa Klaudia,
at Gud heri havde haft sin Finger med. bet var
kun med LANCE Mellemrum, at der plejede at kom-
me Bud fra Britanien. Kogidunus var like en-
Mand, der hyppigt skrev Brev. Det havde der
for like foruroliget hende, at hun ~lengere It'd
like havde faaet nogen Efterretning fra Regnum.
Aulus Plautius havde sendt den britiske Konge
EN- Medlelelse ON hans tilkommende Syigersons
bod. Men der indlob intet Svar, og da Syaret en-
delig kom, saa de, at Kogidunus aldrig naaede at
modtage den s~orgelige NEEDING. Eft Brev fra Guyer-
noren meddelte nemlig, at Kogidunus var afgaaet
we'd OGDEN, linden han modtog Plautinus' Medde-
lelse. | sit Testamente havde han bestemt, at Pu-
dens og Klaudia skulde oyertage Riget efter hans
bod, og hvis de dode barnlose havde han bestemt
Emrys som sin arriving. Imidlertid var der ind
sat eft Regentskab over Diet lille Kongerige.
Dette nye Tab syntes en- It'd lang at over
v@lde Klaudia og gore hendes Hjerte bittert. Dog
Gud havde ogsaa her Omhu for sit Barn.
M Kric+na 1yono raoal,o aaccio+ eonnuaan Eahes