Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1919-12-24
CART ETLAR
FANG FOLK.


Skonnertens Navn. Saa sender Sindberg i Aften
Bud, at Skibet er d9bt ON, og at den nye Ejer
ferst vii have Navnet afsl9ret, naar Fartpjet
jumper ned ira Beddingen. bet kniber med at faa
Svingene i de mango Bogstaver. Jeg har ingenting
at rette mig efter."
Den gamle HERE smilede: Lad mig komme
OPP og sc paa de Swing Bogstaverne, masske jeg
kan hjelpe lidt paa dem"
Naste Dag blew Diet Fest for Fane. Ferge-
manden fix travlt med at sejle Folk over fra
Esbjerg, som dengang kun bestod at nogle faa
Huse. Blandt de indbudte var P~resten, der skulde
lyse Velsignelsen over Diet nye SIKH, for at bringe
Diet ,Guds Lam, som de i Upland kalder ,rige-
lige Guds Gaver'. Skibsverftet fyldtes efterhaand-
EN- med nysgerrige, Mand, Kvinder og Born i
deres maleriske Nationaldragter. Saa smukt ct
Fartej var der endnu aldrig bygget Nordby.
We'd Middagstid kom der ct Musikkorps fra Varde:
en- Violin, en- Harmonika, ct Horn og en- Trompet.
Solen skinnede. bet var Flodtid. Havet sendte
og beskedent Budskab ind den smalle Rende
efter sit nye Offer. Skonnerten laa fardig.
Tgmmermandene stod parate til at slaa Stiyerne
fra, Maagerne fiskede Muslinger LANCE Stranden.
Oppe mellem Klitterne sad de fremmede smaa
Klynger og spiste deres Frokost og sang dertil
Der var Friskhed og Jubel allie Vegne.
IRE Gevarskud og Dundren af Stortrommen
antydede Festens Begyndelse. Lyden af Tom
mermgndenes 0kselag, der ryddede Pelene, som
stottede Skonnertens Skrog, blandede sig med
Folkets Hurraraab der blew givet los for Anker-
tougene. bet store 0jeblik var kommen. Skroget
begyndte at glide ned, h~urtigere og h%urtigere. |
Diet ANNE faldt Sekkelerredet, der skulte Diet
straalende Navneskilt paa Agterenden. Folk
stimlede sammen og stirrede forbavsede paa de
store, forgyldte Bogstaver, der sirlig og tydelig
tegnede Navnene: MAIDS KNAPP og Kirstine-'
Den fremmede HERE tod midi paa den
aabne Plads we'd Siden at ~Sindberg og gamle
Jansen, der holdt begge Hender B~ukselommerne
og stirrede op mod Plakaten med de ~forgyldte
Bogstaver, som straalede deres fulde CLANS, nden
derfor at kaste Lys hans Forstand. En- Hand
lagde sig paa Jansens Skulder, og den gamle
HERE sagde med rolig og bestemt R9st:
.Jeg har hort sige, at DE har lovet Deres
Datter til MAIDS KNAPP, som staar derhenne og
skjuler sig bag Plankevarket, hvis han kunde
mode frem med ct Fartsj til at seje efter Fisk
paa norske Kysten. Forbidden Diet sig saa9'
Jansen rokkede, strittede I'D med Benene,
skottede op til de ~forgyldte Navne spyttede en-
Skraa nd og nikkede samtykkende.
,Kom saa herhen, du, MAIDS, og modtag min
Gave" raabte den gamle HERE over Pladsen til
MAIDS. der bleg og svingende narmede sig med
Hatten i Haanden, standsede og saa sig ON efter
en- Udvej ill Flugt. Den gamle HERE gik ham /
Mode. tog hans Hand og sagde med lydelig R9st,
som kunde h9res at ale: ,,Husker du, at fJor laa
ct stort Fartej herudenfor og blev slaaet l Stykker
mellem Revane en- forrygende Storm. 1ngen turde
gaa nd, Diet var OGDEN, som truede, medens Folke-
ne paa Vraget sendte N9dskud og Klageraab
indefter. Saa var der ct ungt Menneske, der sprang
en- Baad, to Kammerater tfulgte med, de roede I'D
til Vraget.
Seen havde taget de fleste. Blandt dem, som
bleye reddede var min eneste Son, lngenl9r
Nordstrand Liverpool, herer du, MAIDS KNAPP, du
reddede hans Lv. Derfor skal du v@re takket og
velsignet."
MAIDS stod og holdt Hatten for sit Anslgt,
for at ingen skulde Sc Taarerne, som perlede ned
over Kinderne. .,Jeg fix Diet jo godt betalt. Manden
sendte mig ii Speciedalere ovre fra kSbenhavn;
oe saa denne Ring. De skylder mig ingentlng =
nix p sagde han og slog nd med Hatten.
,Jeg err en- gammel Mand, som like har andet
at bestille end at gaa ON og lure og forske; Jeg
kom borrower til FANG for at lere dig at kende'
MAIDS. og nu kender jeg baade dig og klrstlne.
Fartgiet err dit. Her er Papirerne paa Diet. Tag Diet
yor HERES Nayn, og skik eder vel, Bornlllle.
MAIDS og Kirstine laa knalende for den gamle
HERES Fodder. Han rakte dem begge sine Hender,
smjlede fornoiet. medens Muslkken skrattede paa
Aeterenden over de meforgyldte Navnetr@ek, der
skinnede Sollyset.
To Aar senere laa Skonnerten ,kirstine" for
,ta;et oppe under Hind9 Lofoten. Skibet havde
5tacet fluid Ladning ind at Torsk, for dermed at gaa