Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1919-08-27
Pcfnpcnid.
Paa Dansk we'd
N. P. M A D S E N.

Underyejs vendte Pudens sig ON. Idet han
kastede ct beudrede Blk tilbage over den romer-
ske Leir, sagde han:
,Hvis disse Mend kunde stride lige saa tap
pert for yor himmelske HERE som for Kejseren
Rom, hyilken Armee for Kristus. Matte de ale
blive yundet for ham,
bet er ct forfnngeligt Onske, min unge Bro
der. Jesu sande Disciple vii bive we'd at vare,
hvad de altid har varet en- lille Hjord. Vi vii
aldrig komme til at opleve, at de udvortes bliver
den store Arme. bet vii altid blive we'd at we're
noget ringe, ct Kors at vere en- Kristi Stridsmand.
Men Diet gleder mig, at dit Hjerte brander efter
at vnde Sjele for Kristus.
%, ARENAS, hvor kunde jeg andet. Jeg ser
ale disse %pregtige, unge Mend, der endnn er
Hednigger og vandrer Morke, og saa maa jeg
t@nke pla, at jeg selv for kort It'd siden vandrede
! def sAmme M9rke og dyrkede de samme Afgu-
der M har Gud sin Made frelst mig nd afI
M9rket til sit vidunderlige Lys, hvor kunde jeg
da lade vere at lenges efter, og bede ON, at Her
rem vii gore disse stakkels Hedninger lige saa lyk-
kelige, som jeg sely er. ia, hyor kunde jeg ladeI
vere at arbejde derpaa, at vidne for dem ON, hvor.
herligt det er at tjene den HERE, der har Magt
paa Jord til at forbade Synder. Men hvad kan jeg.
g9reY Jeg synes, Diet er saa %usigelig lidt. 0g des-
uden er det 10 forbudt at vile overtale Soldater.
til at dyrke andre Guder end dem, der er BETA
Z dcm Al ~ Iht. DB ddDtnlASb Al ONtTlTbue ubhile
Befaling kunde like blot koste os wort Liy, men
vii ogsaa udsatte de andre for Fare for Mod
gang og Trengsel, ia maaske for en- %pineful
D9d."
Diet er sandt, Pudens, jeg selv har %erfaret
Diet. 0g dog er Diet ogsaa sandt, hvad den store
Apostel Peter sagde, da man Wide forbyde ham
at vidne ON Kristus: Mar Dor adlyde Gud mere
end Mennesker. > Og har vi like ogsaa Herrens
cgen Befaling, der err bindende for allie mar
du engang omyender dig, da styrk dine Brpdre. ;"
Sc, Pudens, for disse Brodres skyld maa vi ogsaa
lade Lyset skinne.'
Men er der nogen al dem her?'' spurgte den
unge Officer.
,Ja mango, P" svarede ARENAS.
Diet har jeg aldrig hort"
,Har du heller like set def, Pudens. Du sagde
for: ,,Hvad kan jeg gere?" og du err dog Officer.
Kan du da undre dig over, at de unge Kristne
iblandt Soldaterne kan tenke noget lignende. Men
Jesns har Diciple her Armeen."
,,Hvordan har du opdaget det2''
,Paa samme Made, som ieg opdagede, at du
var en- Jesu Discipel we'd deres rene Liv, we'd de-
res Standardized og Lydighed. Selv ON de ingen
Ting siger, kan man straks marke den Kleft, der
er mellem dem og de andre, der endnu er Hednin-
ger. For Resten har jeg ogsaa varet sammen med
nogle faa af dem, og vi har tilbragt v%elsignede Ii
mer med hyerandre.'
De gik en- Stund tayse hen imellem nogle
Vinhaver. Saa sagde Pudens.
,,Fortal mig, ARENAS, hvorledes du fandt Yer
dens Frelser.7
ia. min Broder, Diet vii jeg gerne. bet var
i det hellige Land. l lang It'd gjorde jeg Tjeneste
i Jerusalem. Under nit Uphold der blew Kristi
Disciple grusomt ~forfulgt at Kong Herodes. En-
Dag overyarede jeg en- Henrettelse af EN- af Her
rens Disciple. Han he'd Jakob. Han havde ingen an
den Forbrydelse gjort, end at han troede paa Je-
sus Kristus. Men Diet var oesaa nok. Hans bod
blev Veien I'll nit Liv. Jeg 'stod lige j Nerheden og
hSrte hans sidste Ord. bet var en- Bon for sine
Mordere. Og saa saa jeg noget, som jeg aldrig
havde set for. Jeg saa hans Ansigt straale at en-
overiordisk CLANS, idet han lagdo sit Hoved paa
Blokken. bet gjorde ct uudsletteligt Indtryk paa
mig"
,Jeg forstaar det godt, . udbrod Pudens. ,Jeg
har selv set det samme hos en- af Kristi Strids-
mand, der blew brendt, fordi han vidnede ON sin
Frelser. bet var oppe Britanien."
Den hellige Stund, Diet Vidnesbyrd, Diet An
sigt. kunde jeg aldrig glemme. Fra Diet Ojeblik be-
gyndte der at foregaa ZEN Forandring NIT Hjerte.
Or ieg fandt ingen Fred, for jeg fix opsegt en-
Kristen, der kunde hjalpe mig ind paa Vejen Ill
Diet evige Liv. Han havde set EN- endnu herligere
bod. selve yor d~yrebare Forlosers Odd paa Kor-
set. Og han ~fortalte mig ON hans Forsoning, ON
hans Blods Kraft til at some Synden og give HER
tet Fred. Han f~ortalte ON hans Opstandelse og
Himmelfart, ON den f9rste herlige Pinse, hyor han