Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1919-08-13

Den f6rste Virkning af Giften var indtraadt.
Kejseren havde fuldstendig mistet BeYidstheden.
Dette foruroligede dog like Tjenerskabet, da det
like var noget usedvanligt, at Kejseren spiste og
drak saa meget, at han var fra Sans og Samling.
Han blew straks baaret ind og lagt paa Sengen,
for at han kunde sove Rusen nd.
Da Kajus sammen med nogle SLAYER var i
Ferd med at klade ham af, opdagede han, at Kej-
serens Ansigt var a~skegraat, og at hans Hander og
Fodder begyndte at blive kolde. Dette forurolige-
de ham, og han ilede ind Kejserindens Gemak,
hvOrtil hun hayde trukke sig tilbage, og meddelte
hende Diet u~gnstige Symptom.
Agrippina syntes at v@re ude af sig selv, da
hun hprte Diet. Hun skyndte sig ind til sin Mand,
hvor Kejserens Livlege allerede var Ferd med
at bringe den syge til Bevidsthed. Keiserinden, der
like var tilfreds med hans Behandling, lod tilkal-
de en- af sine egne Kreaturer, der hayde ledsaget
hende til Sinuessa som hendes Livlege, og befale-
de ham at yde den syge Kejser den Hjelp, han
kunde.
Saa trak sun sig tilbage til sine Gemakker,
og Lpbet af Natten lod hun sig hyppig bringe
Bud ON, hvorledes hendes Gemals Tilstand var.
ON Morgenen meddelte Klaus, at Kejseren syntes
at vere bedre, hvilken Efterretning hun modtog
med oYerstr9mmende Glade. Hun lod straks Pc
tronius, sin L@ge kalde, og rosie ham Overye-
relse af den %frigivne for hans Dygtighed og hans
Anstrengelse, som hun kunde takke for sin Mands
Bedring, og befalede ham fremdeles at gore for
den syge, hvad der stod hans Magt.
Klaus gik. Saa smart Petronius var enc med
Kejserinden, rakte hun ham en- lang Fer, der var
.dyppet i Giften og after t9rret.
Med denne Fjer vendte Petronius tilbage til
den syge Kejsers Seng. Kejserens Livlege mente,
at den disadvantage Sygdom stammede fra Ell Over
.fyldning af Maven, hvorfor han tilraadede ct
Brakmiddel. Dette gik Petronius beredyillig ind
paa. For at fremkalde den onskede Virkning trak
Petronius Fjeren frem og forte den ind / Halsen
paa Kejseren.
Folgen var forbavsende men like en- saa-
dan, som de omkringstaaende havde Ventet. keJ-
seren blew grebet af en- voldsom Krampe. Hans
Ansigt fortrak sig, og der gik en- Skelven hen
over ale hans Lemmer. Pludselig rejste han sig
op Sengen %snappede ct Par Gange efter Vel
ret f~orsogte at sige noget og faldt saa tnngt
tilbage Puderne.
Keiser Tiberius Klaudius var d9d.
Saa smart D9dsfaldet var blevet bekendt, gen
lod hele Hoffet af hqje Veklager.
Agrippinas Sorg var saa overveldende, at al
lie. der like kendte denne renkefulde Kvinde, lod
sig skuffe. Hun lukkede sig indie og foretog sig
intet. bet mente da hvert Fald hendes Omgivel-
ser. Men Virkeligheden var hun h0j Grad vlrk-
som. Hun tilbragte Tiden med at udkaste Planer
ON. hvorledes hun snildest og under mindst Mod
stand kunde bringe sin Son paa Tronen. Og hun
var like den Kvinde, der standsede paa HalvyeJen-
Hun Wide for enhver Pris naa sit MaaL
Og hun naaede Diet. :
Efter Klaudius' bod besteg den unge Nero
Verdensrigets Trone.
Da Kornelius horte, hvdd der var sket, blew
han forfprdet. Han var vel fuldt paa Diet rene
med. hvorfor Keiserinden havde sendt ham til
Rom. og hvad den Flaske skulde bruges til, nan
havde bragt hende. Men da Begivenheden var
sket, vaagnede pludselig hans Samvittighed, og
han folte sig naget og jaget af dens ~dommende
Rost. Han var skyldig Mord, Diet yidste han, og
han hadede hende, der havde forledt ham dertil
med sine gyldne Lofter og flyede hendes N@rya-
relse. Han forlod den kejserlige Villa og slentre-
de hen ad Vejen, der forte til Rom, uden at han
egentlig havde noget Maal.
Han var like gaaet ret langt, for han horte
raske Hovslag og saa EN- Rytter komme sig M9-
de, og han kendte straks Rufus.
Ingen kunde vere Kornelius mere uyelkom-
men. Han havde altid folt Ell Wis Sky oyerfor Tri-
lbunen. hvis strenge Alvor og sedelige Renhed al
It'd var EN- stille Dom over den ~letsindige Page.
Kornelius havde aldrig taget Hensyn I'll hans 60
de 90 velmente Rad og havde saa vidt mulig und-
gaaet hans Selskab. Og nu, da Ell tung Skyld hvlle-
de paa hans Hierte, og han tillge gk med Ell hem-
melig Frygt for Folgerne al Diet, han hayde gJort'
var Tribunens sharpe, forskende Blk ham dob
belt uhehageligt. Men undgaa Modet var ham u
muliet. derfor matte han saa godt som muligt