Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1918-08-07
Til den kare Frelser.

| ct lille, m9rkt Hammer stod en- Dreng og
saa ~gredende nd paa Kirkegaarden igennem Ru-
derne det eneste Vinlue i Vprelset. Dernede var
der en- frisk gravh6j, og Blomsterkransen, som
smykkede Diet simple, sorte Kors, fortalte ON ct
Legeme, der for kort lid siden var bleyen over
givet til Jorden. Hun hayde allerede mango
Aar levet som Enke og med sine Handers Arbejde
kummerligt erhyervet Diet daglige Br9d til sig
.og sit eneste Barn, Johannes; men man havde aldrig
hort hende klage, sely like naar hun delte Diet
sidste Stykke Bred med sit Barn; thi hun var en-
~kristelig Kvinde. Ligeledes havde hun lert sin
SON at n9jes med Diet lidet, Gud CAV dem, og at
sige h~jertelig TAX derfor. Han, som fSder Himme-
lens Fugle og kleder Markers Lilier, hayde he'll
Ter aldrig ~forglemt hende, men handlede med
hende efter sin Wisdom og lagde sin skjulte Vel
signelse i hendes Arbejde, saa at Low og Take
sange dagligt l9d fra Diet lille Hammer nd paa
Gaden.
Saaledes gik Diet en- Rakke af Aar, indtil
Johannes var Z Aar gammel, da tog Herren hans
fromme Moder til sig efter en- kort Sygdom
Hun havde for sin D9d endnu en- Gang bedet
med sit Barn og havde under Taarer anbefalet
ham i Frelserens Hand. = ,,Jeg vii like for.
lade eder aderl9se", : ,tro Diet, NIT Barn, og
hold dig til din Frelser." bet var hendes sid
ste Ord. Johannes knelede we'd hendes Leje
og der knelede han endnu, da hun allerede fol
lenge siden var hensoyet, og Natten var fl
den paa. Husets Vertinde havde hort ham oq
bod ham at gaa til Sengs. ,Du kan dog like
mere gore din Moder leyende,'' sagde hun, der
for ver tilfreds". Han lagde sig, men niger
Soyn kom hans Dine; thi han var jo kun Ell
fader- og moderl9st Barn, uden Slegt og Ven
ner. Men ~alligevel havde Johannes en- Ven oe
Diet endog en-, som er rigere end allie andre
til ham besluttede han at vende sig. ,Jeg vi
like forbade eder faderlese, sagde Jesus Kri
stus," saa talede han som til sig selv, ,~,altsas
heller like mig, HERE Jesus; thi jeg er jo din.
Han satte sig paa sin Seng og saa paa sin Mo
ders kare, blide Ansigt; thi Maanen skinned,
ind Diet lille Hammer og oplyste Diet; men nj
grad han like mere, Diet var for ham, som on
hans Ven allerede havde antaget sig ham, son
ON enhyer Sorg var taget fra ham. u Morgen
naar Diet bliver Dag, skriver jeg til dig, ker'
HERE Jesus. Og nu lagde han sig stille nee
og lukkede de trette 0jne og faldt i Ell bile
Sovn, saaledes som Guds Born sover; de hvilel
10 we'd Frelserens Bryst, og derfor TOR hverkel
Frygt eller Skrek, hverken Farer eller ondt
Dr9mme nerme sig. Da Diet blew Dag, og BE
deklokken ringede, v%aagnede Johannes og sal
sig forundret ON Diet lille Hammer. Han hav
de dr@mt, at han var like alene, men at han
kare, code Moder var hos ham og saa paa han
med ct helt nyt, forklaret Ansigt. Den gaml
Fattigdom og Trang var like mere til Stede
den himmelske Fader havde skenket hende rige
ligt jordisk Gods, sa at nu ogsaa han, flor
varme Kleder, kunde gaa j Skole med d.
andre Born. Men Johannes merkede smart, "a
Diet kun hawde veret EN- skon Dr9m; thi de
laa jo hans Moder, bleg og med lukkede 0jne
We'd denne It'd havde hun al It'd stillet de-
dampende Suppe paa Bordet, og hun og Jo
hannes havde da foldet deres Hender til Boi
og sagt Herren TAX for Mad og Drikke.
Dag var Diet .anderledes. Ensom stod Drenge
og saa sig ON efter sin Mad. Taarerne Wild
allerede igen komme frem da traadte vart
indens Datter ind med Ell Tallerken warm SUI