Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1918-08-07
Dpdens skygges Dal.


En- Lgrdag Aften ~fortaller en- Prest i
Shetland sad jeg NIT Studerekammer, da
jeg fix Bud ON, at en- af de frommeste Mend
i NIT SOgn, en- Hyrde, var OGDEN ner og 6nske-
de at Sc mig. Uden at spilde ct Djeblik, ilede
jeg af Sted hen over den vidtstrakte Hede og
naaede omsider til den tarvelige, men ~hyggelige
lille Bolig, i hvilken jeg fandt Hyrden, st9ttet
az Puder, i stor Aandengd og aabenbart i Ramp
med OGDEN.
,Hanne,'' sagde den gamle til sin Hustru,
ogiv Hr. Pastoren en- Stol og Lad os ct OjebIk
vere enel''
Saa smart D6ren var lukket, saa han paa
mig med den dybeste Alvor og sagde med en-
Stemme, der skelvede af Beyegelse: ,,Hr. Pa
stor, jeg er i Ferd med at dp, og og jeg
frygter!''
Jeg begyndte straks at fremdrage de kraf-
tigste Forjattelser og T~r6steord af Guds Ord;
men midi min Tale afbr6d han mig og sagde
%bedrdvet: .Jeg kender dem ale, jeg kan dem
ale udenad, men de giver mig ingen Tr6st."
,Tror [ dem Ola ikke?'
30 af nit hele Hjerte,' - l9d Svaret.
Men hvorledes kan da Frygt DO sammen
med en- saadan saligg6rende Tro?"
,,Altsammen rigtigt, Hr. Pastor, men = jeg
frygter alligevel!'
Jeg greb den forslidte Bibel, som laa paa
Sengen og slog den %. Saline OPP. Il husker 10
nok den %. Salme?'' ~begyndte jeg.
,,Om jeg husker den2'' udbr6d han heftigt.
,,Jeg har kendt den, lenge for De blew f9dt.
Jeg har maaske fremsagt den Tusinde Gang,
naar jeg laa ude paa Hpjene og vogtede Faa-
rene"
,,Og dog indeholder denne Saline ct Vers, som
| endnu like har l@rt."
Han saa paa mig med ct bebrejdende, nae
stem yredt BLK og sagde: ,Har jeg like sagt
Dem, at jeg kendte hvert Ord i den, lenge for
De blew fpdt?''
Langsomt ~fremsagde jeg Diet 4. Vers; Mar
ieg end skal vandre i Dgdens Skygges Dial, vii
jeg like frygte for ondt, thi du er med mig"
De har hele Deres Liv igennem veret Hyrde og
har visit ofte lagt Marke Til, hvorledes de tunge
Skygger trak hen over Bjerg og Dial og for en-
kort It'd skjulte Solens Lys. Har disse Skygger
nogen Sinde forfprdet Dem?"
,,Forferdet mig?" udbrpd han ivrigt. oNej,
nej, David Donaldson har sine Fedres Blod i
Aarerne; hverken Skygge eller Virkelighed vii
de forferde ham"
Men har l nogen Sinde, naar Skygger dek-
kede Solen, troet, at l aldrig Wilde faa Solen at
Sc igen, at den var forsvunden for bestandig?",
,,Nej, nej! Hvorledes kunde jeg gere en- saa-
dan Daare!'
,,Og dog er Diet netop en- saadan Daarskab,
De gor Dem skyldig nu." ~
Han saa paa mig med vantro 0jne. =
.Jo,'' vedblev jeg, ,yDGdens Skygge dekker
Dem og skjuler for en- kort It'd Neutrality-suspicious.
Sol, som dog straaler bag we'd den. Men Diet er
kun en- Skygge = betank Salmens Ord en-
Skygge, der vii drage forbi; og naar den er forbi,
vii De Sc de evige Boliger ~utilsl9ret Herlighed."
Den gamle Hyrde skjulte sit Ansigt i sine
skelvende Hender og tav nogle 0jeblIkke; der
paa lod han Henderne synke og Sagde med dyb
Eftertanke: Vel, veil Jeg har fremsagt dette
Vers maaske Tusinde Gange ude paa Heden, har
ogsaa overvejet Diet alyorligt = og har allige-
vel aldrig forstaaet detl Angst for en- Skygge!
Angst for Ell Skygge!' Derpaa vendte han sit
Ansigt, der nu straalede med en- nesten over
jordisk CLANS, ON imod mig og udbr9d, idet
han rakte Henderne imod Himmelen: ,Ja, ia,
nu %forstaar jeg Diet! OGDEN er kun en- Skygge,
en- Skygge, bag hyilken Kristus staar, en- Skyg-
ge, der vii gaa forbi! Mel, nej = nu frygter jeg
like mere!"