Proletarec. [volume] (Chicago, Ill.) 1906-19??, 1916-01-11

poti pred kolibami diva o~roznika, XII sta spremlja-
la njegovega konja, poleg katerega je korakal u
toni Bobojedac, drzec ga "a uzdo. Pogrela je
inzenirJa radost, oh enem pa ga je zaskrbelo, KAY
Je z Jovico. Ali so ga morda vklenjenega &c cd
gnali pred vojno sodisce, ali Jim je utekel2 Mic
wee Sc nj cudil, da je Easel MiloseviG ma pot oboro-
zenega upora sal je takrat V zasedenih dezelah
gorelo in vrelo ma vseh straneh z neba ali odkod
je pablo oznanilo, ia je clovek brez svobode, kar
riba brez vode.
Eden oroznikov je stopil k MENU v soho i'll
prosil "a pismenO potrdilo, da je oddal konja. Po-
tenn je izvlekel IL lstnice razmeGkan kos papirja
in ga pomolil Vilarju. Ma listu so stale V naglici
in z grobo pisavo pisane besede: "Oprosti mi,
gospodine Franjo! Do smrti sem III hvalezen IA
konja. Jovica." Ia list so naSli z~ataknjen "a
uzdo. Oroznik ga je zahteval nazaj, da ga prilozi
svojemu pismenemu p~orocilu. Spravljajoc papir
v listnico, je skodozeljno in porogljivo migal z
glavo, kakor bi hotel reel: Ia razbojnik ii ne DO
dolgo hvalezen.
Precej pc oroznikovem odhodu je pristokal V
soho Bobojedae. "Oj, da pisem, tri dni hi ne ma
pisal vseh svojih jadov!" je prekanjeno vzdihnil.
"Najprej mi povej, kako 81 prisel h konju. o
tvojih jadih Sc p%omeniva pozneje."
"U-u vceraj, ko sem kuhal kaSo "a otroke,
je pridirjal tvoj konj pred mojo koco. Z NIGGA je
skocil razbojnik, Xxi je nekdaj usel IL manastirja,
potem IL jece, a ne uide svincenki, tisti, Xxi Sc je
tohko prismojal z ucenjem otrok. Butnil je z ro-
NJ w OhhO, ia SC j dLltl lid nose. LdLIl ) ~
je strasni kaludjer V mojo izbo tako divje, da so
mi otroci cd strahu pocepali krog ognja. Maj
mlajsa diva sta 81 ozgala obleko in maya sta zdaj,
kakor sta bila COLA, ko sta sc rodila. Zavpil je Jo-
vica v mojo izbo: Konj stoji zunaj, povedi ga Cos
podinu Franju! Nato je izginil. Pobral sem o.
troke in Jill nakrmil. Potem sem sci yum, da "a
sedem tvoJega konja-viteza in cd jaham k tebi. Pa
me dolgo nj hotel sprejeti nase. Gladil sem ga in
mu prigovarjal, ker ma konja treba gledati kakor
ma SyOlepa brata n lahati GA traba kor IuSnnani
ma. Naposled sem ga vendar zmogel In Sc sprawl
nanJ. Toda nj me maral nesti, stresel me lie S sebe
in me vrgel ma plot. Boze mill, Guda velikega,
kaksna pametl Tako sem padel, da jc vse zahre-
sealo V meni in v plotu. Joj mem, mila majka, ka-
ko me Sc danes boil tu-le V bokul Sci sem V soho
ter legel, krog meme otroci, jadne kukavice. Proti
veceru navale ma mojo koco zaptije. Use so bill
izvohali; zovejo me in ljuto rohne, odkod imam
konja-viteza. mi mole, cesar ne morem dejati
pod pazduho,' sem rekel in vse sem Jim pojasnil.
kricali so mad menoj, nisem Ii dial hrane razboini-
ku, zugali so mi z vislicami. 'Nisem dial, evo mole
glave, ako sem dial. Use, kar imam, sem dobil cd
gospodina Franja. Ia otroke je premalo, pa hi
bedni katolik krmil nevarnega harambaSo? 2 Tako
sem Jim odgovoril in nisem Sc Jill bal. Prestrasil
pa sem Sc, ko so mi ~zazugali, da bonn moral svojo
lzpoved potrditi z zakletvijo. Same enkrat sem
pred sodiscem poklical zivega Boga "a priGo -"
"Ze VEN, Ante - ko je bill Atif Saraljiva "a
klal svojo bulo. Pripoveduj dale! Ali so zaptiie
nocili pri tebif"
"Niso, kje bi n%ocili, ko je toliko otrok v moi
izbi, kolikor v satu luknjic Sli so in danes ma vsc
zgodaJ sta prisla diva. 'Hajdi z namai' In moral
sem capati s konjem. Vso noe nisem zatisnil occ.
sa. Bolelo me je v boku in muGila me je misel. da
ticim v ~dolgovih. V hanu ma Garsiji sem dolzan
banko, v ducanu banko. Zaradi dolga Sc ponoci
mucls in "a dine s%ramujes. Fuj-fu!" Bobojedac Sc
Je priJel "a box in grdo je nakremzil obraz.
"Tu imas "a pot diva bankovca. Hajdi z Bo-
gom!'
go g~ospodine F~raa;o!' jc zavpil Ante. 'Do
COLE duse me je ogulil hajduk, ve mi je ukradel.
Ponoci je priSel in wei, a noe nina oci, noe nina
price"
"Kaj maj ii vzameY Otroke2 Zdi Sc mi, da two
ia zgovornost nekam meri in da lazeS."
"lzpovedal sc bonn fratru, Ge lazem. Bed DO
vse odpusceno. Zvrhana je mera mojega siroma-
silva, cato udarim vcasi cez nero. Diva otroka sta
mi cisto maya. Pomagaj golotinjil"
Vllar Je dodal Sc nekaj drobiza.
"Vedro nebo, a sladka kisa pada," Sc je raz-
veselil prosjak, zroc ma denar. "Hvala ii. gospo-
dine Franjo, vrlo dobro mole, solnce mole Ear
kO --'
Vilar mu je s kretnjo roke pokazal, da je
koncan njegov posel.
Tiste dni so Sc vrsili prvi vojaski nabori V
tuzlanskem okraju. Vrsili so Sc tako kakor pri
mas "a francoskih vojn in pref. Orozniki so S kne-
q IN nnnE ~ .A-.a go