Auttaja. [volume] (Ironwood, Mich.) 1906-19??, 1915-02-18

jasta, joka lyhyt on ia katoo
plan pois. Muistakoon jokainen,
eta ihminen vaan on hetkellinen
olemus taalla maan paalla.
Ohjelmaa oil useampia hume
roita, mutta kesken Sc slit lop-
pui. Than NINA hammastyin
kun sanottiin, eta ohjelmaa olisi
viela, mutta taytyy ~lopettaa, ct
ta muilta paikkakunnilta tulleet
veljet ia sisaret ehtivat asemal-
lie siksi kuhn juna lahtee. Me
puolestamme olimme ottaneet
siksi paljon aikaa, ettei ollut xii
retta viela pariin tuntiin. Ohjel-
man ~esittajat ilmoittivat vail
alan pidettavaksi, jonka jalkeen
taas jatkettiin ohjelmaa. Kun
kahvit oil juotu ia ne lahtivat,
joilla oil kiire, siirryttiin taas
ylakertaan, jossa saimme kuulla
puheen veil Ekoselta. Puheen
sisalt0na uhkui Jumalan rak-
Klaus meihin. Han naytti Juma-
Ian meta edelleenkin rakasta-
van ijankaikkisella rakkaudella
ia miten Han on meta vetanyt
puOleensa sulaSta armosta. Ajat-
telin puheen aikana, eta OF kuhn
ka onnellinen onkaan Fairportin
nuoriso, jolla on noin suuri evan
kelistain joukko ymparillaan to-
distamassa Herrasta Jeesukses-
ia Kristuksesta heidan autuu-
dekseen. Tunteeko Fairportin
nuoriso itsensa onnelliseksi, on
minulle tietamat0nta, mutta Ju-
natalie avian tiettya. Veil Eko-
sen puheen jalkeen lauloivat vel
jet viela laulun min voimakkaas-
ii, eta sen laulun voima naytti
kaikki laulajat vetavan puoleen-
sa. Kiitos teille kaikesta. Lau-
lakaamme vain Karitsan kunni-
aksi min kauan kuhn olemme
taalla, taivaassa yhdymme kuo-
room enkelien kanssa.
Nyt alkoi meidankin laht0-ai-
kamme joutua ia taytyi sis jat-
taa ystavat hyvasti. Pyydamme
viela kiittaa niista kukka-seppe-
leista, joita annoitte nellie katu-
vaunuun noustessa. Olimme j.
loiset ia onnelliset ikaankuin
haista tullessamme jaolihan syy-
takin ola, silla olemmehan kaik-
XII yljan morsiamia ia yhden We
rem hinta ia ostamia. Viela ke-
hoitan teita Fairportin ia Pal
nesvillen ristiveljet, tehkaa ty0-
ia min kauan kuhn paiva on, y0
tulee, jolloin eli enaa tarvitse ty0-
ia tehda. Olkoon Herran turviin
suljettu kaikki ty0nne. Onnitte-
len teita, joilla on oma koti, jon
ne voitte kokoontua sanan aa-
reen kuulemaan ia katkemaan.
Sanan kautta sielu saa uusia vol
mia elamaan Herralle eika talle
maailmalle.
Elkaamme mekaan taalla Gle
velandissa jaak0 paikallemme
seisomaan, vaan eteenpain xii
ruhtakaamme kohti loppu paa-
maaraamme. Ell tule meidan py-
sahtya katselemaan eramaata,
jota meidan on k%uljettava, vaan
meidan on katseltava sta kunni-
alta tuolla ylhaalla, mika meta
on odottamassa. Pois kaikki
muu, Kristukseen yksin on mel
dan katsottava. Laulakaamme
vain virren tekijan kanssa:
Sa pieni lauma, mi eramaata
Kayt kautta vaivojen autuuteen.
Oh all0s pelkaa, jos kaikki PAL
naa,
Sa saavut kuitenkin taivaaseen.
On Herra kanssa, Han kanteleepi
Ain heikon lampaansa sylissaan.
Kun maa ia taivaskin katoaapi,
Jaa sana jalelle yksinaan.
Min, Herran sana olkoon alma
jalkaimme kynttilana ia valkeu-
tena teillamme, jos site kuljem-
m~yrskyissa tai my0tamaata.
Hahan asst on Herra meta aut-
tanut, auta tastakin lahtien, ct
ta me sinun ominas' pysyisimme.
Tata pyydamme Jeesuksen nj
men tahden.
Lopuksi tervehdan kaikkia
lukijoita, joitten jou-
kossa erittainkin sisar Kinnusta,
ia sanon, eta Herran armosta
viela elan ia olen AVIAN ALL