Auttaja. [volume] (Ironwood, Mich.) 1906-19??, 1914-08-27

tuu joukko hartaina, ia vakavina
raamatut ia lukukirjat edessa. 10
maaraa p0ydan paassii istuva n no.
rukainen l%aulun, ia kohta kajahtaa
riemuinen kiitoslaulu voimakkaana
nuorten riemuisista rinnoista. Avo-
naisesta akkunasta worry savel
kauvas jarveh ulapalls, jossa soute-
lijat p~ysahtyvat ihmetellen kuunte-
|lemaan.
Kauvan aikaa kummastellen istui
isanta, syvilla, totisilla silmillaan
vakavana tarkastsllen l~aulajia. HIN
miettii: ,,nuo ladlavat sydamensa va
kuutuksesta". Hanen sydamensa
varahtay min omituisesti. Mitahan
SO oil? Ehka Hyvan Paimenen kol-
kutusta.
Laulun loputtua pitaa nuorukai-
men rukouksen Min hartaan, syda-
mellisen, lapsellisesti .~luottavan. Sit
ten han lukee keskusteltavaksi aio-
tun raamatunpaikan, samoa omin sa-
noin ajatuksensa niista ihanista to-
ltuuksista, mita stint oil. Toisetkin
~ottavat osaa keskusteluun. Kukin
puhuu sydamesta, puhuu omista
taisteluistaan, Herran johdatuksesta
elamassain. Innostunein ia Linn
minnein mielin nuo nuoret todista-
vat siita onnesta, minka he oval
%saaneet, kun ovat Duorina Jeesuksen
omiksi antautuneet. = Ihmettele-
vini yha tarkastaa is;inta tuota
ljoukkoa.
Yhi Notwithstanding viirahtaa ha-
men sydamensi. Jeesuksen kutsu
yha vaativammin pyytaa: ,,antaudu
Jeesukselle sinakin, ainoastaan siten
tulet onnelliseksi". - Taas nuoru.
/. kainen lopettaa kokouksen rukouk-
%sella, pyytien siunausta uuteen ko-
, tin. Laulu taas ia v%ieraat poistu-
, vat Mutta kaipaus jaa miehen sy-
dameen. - ,Tuota olisi kuunnellut
: vaikka kuinka kauan", him aj~attee.
ia vaimon silmistH ilokyyneleet
1 vuotavat.
Syysmyrskyt riehuvat. Tuuli
Ipy0rtslee keltalehtiE /mUkin pihalla.
> Humina, min surullinen kuuluu a.
lastomasta Observation-Disclosures. What
! ina iriyvHt lahden lancet. - Nut
ia mUkissa sisilla on lamminta ia
! rauhaa. Usein ottaa vaimo laulu-
kirjan ia lapsineen laulaa Herralle;
avaa raamatunkin ia lukee. ME-
hensa eli enaa kiiske niita pois pans
maan. Ottaapa itsekin joskus XII
%teensii eliimiin sanan ia lukee. III
meellisia, suuria asioita HIN sielta
kuulee, nakee. 10 t0issakin Odessa
t%ukahutettu huokaus rinnasta nou-
see: ,,oi Herra, ota minntkin omak-
sesi!" ia vaimo kiitollisena huo-
kaa: ION kuhn olisi s%iunaus tullut uu-
teen k%otiimme, kun sen J.umalan sa-
MALTA vihimms".
Lahestyy joulu, talven kesa. PAX
kanen paukkuu, lumi hohtacn XII
maltaa. M0kin mics kirvesta hei-
~luttaa, iskee. Mutta volmaton on
kusi, Ell jaksaisi. Ty0ta innolla tab
toisi tehdG, vaa Ell jaksa, viisyttaa,
koko ruumista herpaisee. Yrittaa
uudsstaan, mutta voimat pettavat.
Vuoteeseeu tHytyy, painautua. Nuo-
ri, asken min voimakas ia reipas,
nyt avuttomana, heikkona vusteella
lepaH.
HyvH Paimen saappu taas. ,,Nyt
~tartuin sinuun kiinni, nyt tahdon ST.
nut pelastaa, salli, etta kannan smut
voimakkaalla kasivarrsllani pois
synnin korvesta." ia harhaillut
lammas alistuu tyynena. valittamat-
ia Paimenen vitsan allie. = ,.Rakas-
tat minuakin, oil ota nyt kokonaan.
Anteeksi anna syntini monet, nuo
suuret, veriruskeat!:
Ystavat tulevat sairasta katso-
maan. He istuvat ia laulavat vuo-
teen vieressa. ,,On koti, jossa pois
on maiset vaivas - ia koti, SO on
Jeesuksemme taivas''. = Suuret,
syvat silmat ovat kiinnitetyt laula-
jim min hartaina. = ,,Oi, JOS voisin
viela elaa elamani, elaisin sen Her.
-