Proletarec. [volume] (Chicago, Ill.) 1906-19??, 1914-09-01

ko povsod lie bella, daljina polja,
povsod belo, neizmerno. Y neskon-
6nost potapljajoGe Sc megleno
morje. XII mu nj konca mixer. V.
divjem ~vrvcnju so ralale tezke,
debel snezinke pred ocmi zmrzu-
jo6ega popotnika, "a niegovimi IL
Scsi je bril- leden sever; pod no
gami je Skripal sneg, tuintam je
zazvenGalo ma tleh, kakOr da Sc
je zdrobilo tanko steklo.
Tezko je hodil lgnac. no Sc je
oziral naokrog in hi zaDazil M
kjer mic drugega kakor lie to neiz-
merno snezeno morie. Sc mu je "a
zdelo, da stoji vedno ma enem in
iStem mestu III da je svojo dolgo
pot Sele pravkar zaGel. Vrtelo Sc
je mad MIN, naokrog ie Sumelo
in tulilo; prekO poll so ieGec ia
skali rezki vetrovi i'll Dripogibali
5 snegom oblozena drevesa.
"Ponehalo DO. cisto gotovo, da
bO -. &c ne, ne pridem domov,
xiv re ne. o Bog, Ola hi Sc zvedri-
lo!' je zaz6lel Ignac.
Trudoma je privzdigoval noge
in jeGal kakor V Strahu. Do kolen
je segal sneg in bill ie trd, kakor
IL kama; toda 20 vrhu hi mogel
Stopati lgnac; udrlo Sc je tak6i
do tai in zlobno zahreStalo .
Dolgo, dolgo je hodil tak6, tru.
den, in re je zaGutil bolecine V.
nogah; bile so kakor lesene. lie S
tezavO Jill je vlaGil "a seboj. Pc.
vsem teleSu ga ie streSal mraz
zobjc Y uStih so mu Sklepetali !;
tanka, ledena skOrja Sc je strjeva-
la ma njegovih sesuSenih, Z red
kimi kocinami porastlih licih.
Me wee nj mislil lgnac, tudi
gledal nj nikamor wee; sam6 hodil
je, hOdil, tezko, poGasi, sklonjen
do kolen, do zmrzlega snega ia
ko Sc je vraGal domov. IL daljne
Amerke praznih rok. kakor IL
gnanec Y domovino -.
II.
Sveti veGer je bill; pri Krajano.
viii "a Cimernem je gorela V veil.
XII Sobl Z mirnim. Thin plamenom
ogromna, cd stropa dol viseGa Pc
trolejka, svetla topla lu6 je bila
razlita ma vseh jasnih obrazih.
Ia mizo sta stala Anka in Man.
ti, lepo oblecena. radostnih lie in
smehljajoGih Sc oci. zrla ma Ja.ii.
ce V kotu in bila vesela in zado-I
volJna kakor Sc nikdar. Sal sta
bila vse tako lepo naredila, ko je
bill Sc komaj mrak. kakor 1.-Two lie
bilo vse - prijazen smehljaj IL
kota; zdelo Sc ie zaGudenim o.
Gem, da zivobarvani pastirci vese-l
10 POLO i'll da ovce,, maihne, smeS-
ne in poniznosive, m~ekece1o vines,
hodiJo vse krizem po mehkem ma
hu in mulijo travo e. Sredi kota.
pod mahovitim hribGkom, je ii
cal pa hlevcek, z mavri6asto sve-
tlobo oblit: kakor IL nebes samih
Je mlglJala mad bOrno strehico
blescala Zvezda angelci, zlati kri.
latcl. so pluli V zraku. trepetali
nemirno in zamahovali 5 tankimi
perutnicami e.. Tako resnieno Ii.
vo Je bio vse to ~nareieno, da Sc
Je Anka ma Skrivaj rahlo nasmeh-
Mia in Sc zaGudila sama sebi "Je-,
Ii mogOce, da sem delala to jazz
-Tudi ManGi Sc ie smeial same.
mu sebi in lepim iaslicam .
Matt je stopala pc prstih, tho.
mlrnO. kakor V strahu. da ne biI
zmotila tega s~ve6anega mird V So
bi. Zdaj je bila pri mizi in 10 je
pregrnila z velikim nedeljskobelim
prtom, obrisala 81 roke OBJ pred.
pasnik in ~pOgledala malo pc jasli-
cab, ozrla Sc tuintam plasno proti
durim, zdaj zopet je odSla V ku.
hinjo. zaprla nesliSno duri "a Sc.
boz, hodila pc vezi, stara, zgrb.
LENA, i'll Sc je vrnilO V soho z gor.
ko, diseco pogaGo, polozila jo ma
mimi prt in stopala naprej po So
bl, brez Suma kakOr bel, velik.
prozoren angel.
Ma ZaneEkn 10 sndnl nSirnlih lnr