Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1912-07-19
FEMTE KAPITEL.
Frafald.


Dagene blev kortere, Og Nattefrosten begynd-
tie at gore Luften klarere, kom Oberst Bonamy
under Roxys Pleje Iidt til Krefter. Han var me-
get lam og gk med Besver stSttet paa sin Sviger-
datters Arm.
De plejede at gaa ned imellem Poplerne gen.
mem Laagen og tyers over Fellederne ned til
Flodbredden. Der stod han saa en- It'd og stirre-
de %adspredt nd over Diet store Wand og bad saa ON
at komme hjem igen.
Hans Aandsevner var meget svakkede. Naar
han 6nskede sin Hat, bad han ON sine St9vler,
og han kaldte sit Ur en- Kniv. Navne, baade Egen-
navne og Tingnavneord var aldeles fortvivlet blan-
Diet sammen hans Siel. Han kaldte nasten aldrig
noget med diets rigtige Navn, endsk9nt han pleje-
de at anyende Begyndelsesbogstaverne
Roxy var paa Grund af sin inderlige Med
f6lelse Stand til at gatte hans Mening, og han
foretrak altid at have hende ON sig.
Roxy behandlede sin Svigerfader med en- be-
~skyttende Verdighed. Oberst Bonamy kunde godt
Tide hende paa en- egenkarlig Made, fordi hun
var den bedste Sygeplejerske, men han kunde
like ~fordrage, at hun var karlig mod Bobo. Hun
plejede derfor at undervise Drengen ct andet
V@relse en- lille halv Time liver Dag, og hendes Svi.
~gerfader skendte, hver Gang hun kom tilbage.
,Nu, Roly, jeg we'd, hvad du har giort'', kun
de han sige med en- gnaven, ~laspende Stemme.
DDd "a "0AN " a plpNC pdd ~ IlC LliC Du-
BILE Ham noget. Men du kan like lare ham. Han
kan like lere enigste Ogstav. Ingen vid i Ho'det.
Civ mig EN- Slurk frisk Vask. Err t6rstig Maa like
gaa vekl"
Men Roxys st6rste Bekymring var hverken
Amanda eller Obersten. Nei, Diet var Mark. Svi-
gerinder og Svigerfadre og Svigerm6dre kunde
nok vere slemme Plageaander. Men ~virkeige Sor-
ger gaar dybere.
Mere og mere saa Roxy, hvordan Mark gled
aldeles bort fra al issionsbegejstringen. FSrst
viste dette sig kun we'd, at han helt lod sig optage
af den store Sagf6rerforretning, som saa ~pludselig
faldt ham i Henderne. Han vidste, at Domstolens,
Kundernes og SagfGrernes DINE var rettet paa
ham for at Sc, ON han kunde eller Wide indtage
sin Faders Plads, hvis denne vedblev at v@re
svag. Han vidste, at Offentligheden nu overvejede,
ON han eller den e~nergiske og dygtige Daniel Bar
Low, som nylig var kommen fra 0stamerika, skulde
fore Overretssagerne. Hans nuverende Arbejde
passede bedre med hans Natur end at pradike, og
han optog Diet med liver.
Observation-Disclosures CAV hans code Evner
~udmarket Spillerum. Processerne paa Raadstuen
vakte hans Kampiver, og Sejre ~smigrede hans
ergerrige Forfengelighed.
Han kastede sig med stormende Iver ind
sin Faders halvferdige Retssager og forte dem
sejrrigt igennem. Han stod mere end Maal med
den unge Barlow, og der kom stadig ny Forret-
ringer til ham. Han var like den Mand, der
skulde vare l~igegyldig for den Vel til Rigdom og
Anseelse, der saaledes aabnede sig for ham. -
Luther var neppe bleven Reformation, hvis
han like f6rst havde veret Munk, og Mark kunde
maaske have opnaaet stort Ry, hvis han like havde
styret efter andre Maal. Han var we'd vdre Om-
st@ndigheder holdt oppe paa Toppunktet af en-
Selvopofrelse, SON var hans Natur fremmed. 90
Reaktionen var hurtig og farefuld.
Tire Tiger efter at Turen til Texas var oprivet.
kunde Roxy Sc, at al Tanker paa og Talen ON Re-
llgionen, var ham en- PLACE. Han afslog allie OBJ
fordringer til at predike med den Undskyldning,
at han var Overansrengt, og det var klart, at end
ogsaa hans Predikentilladelse smart Wide blive
ham modbydelig.
De, som for havde beundret hans Nidkarhed.
~beklagede nu hans Frafald. Han trak sig mere op
mere tilbage fra Metodisterne. Han kunde have
talt we'd KlassemSderne, men han holdt like af at
hykle, og saa blew han borte. Han spurgte herr
som alt andet sin egen Magelighed til Raads.
Mar han var Kirke, sad han like mere mellem
de store Lys ,Amen-H Hornet, men satte sig
langere nede og til sidst helt neden for Kakkelov.
men, som var ct Slags Landemarke, der skilte
Faarene fra Bukkene.