Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1912-12-06

de Tanker havde han siddet hensunken og havde
slet like market, at Diet var bleven mSrkt og Lam
lperne tendte. Omsider var han bleven vakt af sine
Grublerier we'd, at nogen havde n@rmet sig Ban-
ken. Saa havde han skyndsomt rejst sig og egent-
Zig ylet gaa hjem, men var kommen ind Folke-
mangden, der stimlede hen til Teltet, og var kom-
men herind, hvor han nu sad og gjemte sig bag
Oleandertreet. Han var endnu saa fordybet sine
Tanker, at han like lagde Marke til den forvent-
ningsfulde Stemning, der var udbredt over de til
stedevarende. Man vidste nemlig, at noget af Diet
bedste paa Dagens Program endnu var tilbage, men
kun de ferreste var indviede ], hvad Diet var og
mango sad spendt Foryentning.
Fru Dahl vidste imidlertid nok, hvad der smart
Wide komme, og we'd Tanker derom bredte hun sig
endnu mere sin Stol og tog sig helt imponerende
nd sin sorte Silkekjole. Kun nogle faa Minutters
ITavshed til, og saa hgrtes en- sagte Raslen we'd Ind
gangen, og Eleonore Dahl, fort en- elegant lyse-
Iblaa Silkekiole, besat med rige Kniplinge, traadte
frem, berende sit stolte Hoved h6jere end nogen
ISinde for. Hun var bekendt for at vare Byens
smukkeste Pige, men ingen syntes dog at have set
hende saa blendende sk6n FOR som Aften. Da
hun havde naaet den aabne Plads j Teltets Ende
og yendte sig ON mod Forsamlingen, ldd der ct
sagte Udbrud af Beundring. Fru Dahl hdrte Diet
'og brystede sig endnu mere og tgnkte, at de man.
&c L bhSty uCh inC hJoiC hoNht hOoJCb uClidS n
~alligevel godt anvendte. Eleonore hgrte DIET ogsaa
og hevede ON muligt Hovedet endnu lidt mere,
medens ct stolt Smil spillede ON hendes Lmber.
,,Se, hvor hun kroer sig hviskede Matilda
til Elizabeth. ,,Du skal faa at Sc, hun oliver saa
stolt h%erefter, at ingen kan we're Huset for hen
de-"
Eleonore istemte nu en- smuk Saline, men end
sk9nt dens Indhold var f9lelsesfuld, og hun havde
en- overordentlig god Stemme, formaaede hun dog
like at lGgge ct dybere Indtryk sin Sang; den
.naaede kun til Folkets 0ren, like til deres Hjerter.
De fleste sad med aaben Mund og stirrede paa
den fine Skikkelse og lyttede til den dejlige Stem
me. Nogle beundrede hendes Sk9nhed, andre hen
des Sang; after andre hendes Kjole. Veninderne
Imisundte hende ~hjertelig allie ire Dele. Matilda
og Elizabeth tenkte, de skulde bare have saadan
en- Kjole, saa var de mindst lige saa smukke, og
den f6rste besluttede sig til at PLACE Moderen, ind
til hun fix en- igedan. Adelheid gledede sig at
Hiertet over sin sk9nne Sester og hendes Sang.
Moderen Md fulde Drag sin eller rettere sagt Dat
terens Triumf.
I de fleste Ansigter kunde man lese Beundring,
men Prestens Dine var der Taarer, og sit HER
tie sukkede han AK kere, kare Pige, hvor berer
Diet henad med Dig Wilde du dog bGje dig for den
HERE og Gud, som du synger saa smukt ON"
Eleonore havde varet en- af hans kereste Kon-
firmanter, og Diet havde gjort ham saa ondt at Sc
Diet verdslige Sind tage Overland hos hende de
senere Aaringer. Han dadlede Stilhed Fru Dahl,
fordi hun havde naret Datterens Forfangelighed
we'd at give hende en- saa kostbar Dragt, der hver-
ken passede til Eleonores Sitting eller Fru Dahls
Observation-Disclosures Han f9lte sig saa ilde be-
r9rt over, at hendes Hovmod skulde hindre Sal
mems Ord, ia Herren derigennem, i at udf9re sit
Vark, at den Glade, Festen havde givet ham, mr.
stem svandt bort.
Efter at Eleonore var ferdig, traadte Und-
domsforeningens Sangkor frem og ~gledede Forsam-
lingen med flere smukke, f~rstemmige Sange. Der
efter blew der fremvist Lysbilleder fra Danmark,
forestillende forskellige Scener fra BY og Land,
som CAV de unge en- god Forestilling ON Sader
oe Skikke deres Fadreneland og opfriskede mangt
ct Minde hos de gamle.
Matthias Lund var en- meget opmarksom Tilskuer.
IIser var han interesseret ct Billede af en- gammel
lLandsbykirke, hvidkalket, med ct sv9rt firkantet
Taarn. SAINT store murede Silver we'd Veggene, og
paa Taget en- Storkerede. Nor Stork sad paa Re-
den. men Fatter stod med udslagne Vinger og
skulde lige til at flyve af Sted. bet syntes at vac
re efter Kirketid. thi Presten stod we'd Kirked9ren
fort sit Ordnat og talte med Degnen, en- lang,
small Person, lidt krumb9jet, og med en- stor Sal
lmebog under Armen. Rundt omkring mellem Ora
)vene - Danmark er Landsbykirkerne nemlig Of
tie omgivet af Kirkegaarden stod Ki~rkegenger-
ne Klynger, ligeledes i ivrig Samtale; Mandene
med h9je rundpullede HATTIE og LANCE Frakker; en-
Del af de eldre Koner med TGrkleder ON Hovedet,
H. ~. Uo1JaJa. ~. bon T.oncEo pi1o1af