Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1912-11-29

-
tie de flittigt 0jnene for at iagttage enhver lille
Enkelthed deres Omgiyelse. Nogle var aaben-
bart like rigtig enige med sig selv ON, hvad de
NEST skulde beundre: de dejlige Traer med de
smukke Flag og Guirlander, eller de nette Opvart-
ningsplger med deres fine hvide Forklader. En-
svGrlemmet Kn6s, hyis fyldige rgde Kinder spillede
ON Kap med hans endnu rgdere Locker, var saa-
m@nd saa fordybet i Beskuelsen af sine Omgivel-
ser, at han spiste lsfl6den med Skaftet af Skeen
og bley f6rst opmarksom derpaa we'd de andres
Latter.
1midlertid gik Handelen lystig indie Bazaren.
De pene rode eller blaaternede Forkleder r@g
bort som for en- Wind. ,,Det var netop hvad de
trengte til nu til H6sten, . sagde Farmerkonerne
og naar Mutter fix ct Forklede eller en- Kiole, saa
maatte Fatter selvf9lgelig ~spendere en- Skjorte paa
sig selv. De smukke broderede og haklede Ting
fix ogsaa god Afsetning. De kunde saa dejig bru-
ges I'll For9ringer, og saa var Diet saa b~ehageligt
at tenke paa, at man hialp en- god Sag fremad we'd
at k6be dem. Et stort Antal pyntede Dukker vandt
iser Bifald. De fleste Foreldre Wide 10 saa gerne
glade de smaa den Dag, selv ON de skulde gribe
hdt dybt Lommen. Saaledes gik Omsetningen
saa liyligt, at Udsalgskomiteen slet like var ked,
da Middagsklokken ringede, for saa vidste den, at
man fix Low til at hvile sig en- lille It'd.
M var Diet Billetudselgerne we'd Indgangen til
Spiseteltet, som fix hele Sy9rmen ON sig, og Diet
var knapt nok, Billetterne kunde blive uddelte saa
raskt, som fem og tyve Centerne kom frem men
efter EN- halv Times Forlgb var de tire Hundrede
Pladser we'd Middagsbordene besatte, og saa MATTE
man holde indie, endsk9nt mere end cen Gang saa
mango Mennesker til endnu stod udenfor og MATTE
f6le Sandheden af Diet gamle Ordsprog Den, der
kommer f6rst til Noble, faar f6rst malet. Og me-
dens de stod og saa saa %langelig hen til Teltets
In6oanU trpnpte den bpbaOe1ioe TuOt fra SteO
og Bagverk nd til dem og s%kerpede deres Appetit
ii Gange; af og til fix de ct CLINT at Sc af de vel
dRkkede Borde, der bugnede under Vagten af
Steg og Rage og den Uendelighed af store og smaa
Fade med Gr6ntsager og Syltet9jer; saa Diet var 10
like til at undres over, at en- Del af dem f9lte sig
lidt argerlig over like at vere blandt de fqrste
we'd Bordet, men saa var der ~heldigvis ct klOgt Ho-
we'd, der fandt paa, at man jo for en- Gangs Skyld
kunde drikke Kaffen, linden man spiste til Middag,
og Diet syntes mango var saa fornuftigt, at de smaa
Borde we'd Pavillonen blew optagne ct Ojeblik,
og de stakkels Kinesere f9lte sig helt forvirrede we'd
allie de Ordre, der susede dem ON 0rene, og Diet
lob dem koldt ned ad Ryggen we'd Tanker ON, at
deres Kaffebeholdning maaske like Wide slaa til.
En- af dem tog Mod til sig og falbgd blomstren-
de Udtryk sit Fadrenelands Nationaldrik, men
Inogle g%emytlige Farmere lod ham vide, lat naar
de bare fix Kaffen, saa kunde han selv drikke Te-
en-, 0g Diet uden at nogen al dem skulde blve mis-
undelig,' og derpaa fulgte en- saadan Lattersalve,
at den stakkels s~kev0jede Fyr ganske FLOW skyndte
sig ind Pavillonen og lod sig like Sc for Diet for
ste; kanske han pr6vede paa at f6lge Farmernes
IOpfordring med Hensyn til Teen.
Eft lille men godt Dorchester, som havde taget
Plads paa Platformen, spillede nu en- smuk March
Iog derefter fulgte Diet enc Musiknummer efter Diet
anden hele Middagstiden igennem, hvilket ON mu-
ligt ~forh9jede Feststemningen endnu mere.
Midi nd paa Eftermiddagen efter at alt Ba-
zaren var udsolgt, samledes ale ON P~latformen,
log efter at flere danske Sange var afsungne traad-
tie Pastor Holmstrup frem og talte paa sin sedyan-
Ilige milde, indtrangende Made ON Kirken, dens
Betydning og Indflydese. Bagefter afsang ING
domsforeningens Sangkor flere Sange. Saa kom
Iomtrent ct Hundrede hvidkl@dte Smaab9rn frem
|paa Platformen og sang en- Del smukke BSrnesal-
Imer. bet var ct smnkt Syn at Sc allie disse smaa,
som var nmsten af ems St9rrelse dertil havde man
|srrlig taget IIensyn. Pigerne var forte taryelige
men nette hvide Kjoler, hvis eneste Pynt var ct
|rodt Silke-Livbaand, knyttet paa Siden en- lang
|Sl6jfe. Drengene saa kekke nd deres S6mands-
dragter af hvid Lerred, prydede med rode Snorer
og med ct r6dt S~ilkeklede, knyttet en- fix Knude
paa Brystet neden for Kraven. De bl9de Barne-
Istemmer undlod like at gore Indtryk paa Tilh6-
rerne. Taarerne stjal sig ned ad mango en- Far
mers ~vejrbidte Kind Fabrikarbeidernes trette
Ansigter lysnede OPP, og Diet haarde Udtryk, frem-