Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1912-03-22

Adams f9lte Afbrydelsen som en- Lettelse. Den
CAV Presten en- Leilighed til at sige Godnat og
Adams lndskriptionerne at studere paa. Paa Diet
forste Transparent, som var til at dreje rundt,
stod Fra paa den f6rste Side. Paa den anden
var der tegnet en- Bjalkehytte, paa den treble stod
lind Il og paa den fjerde saa man en- Tegning
af ,det hyide Hus'', som vi Republikanere plejer
at kalde Presidentboligen. Der lestes altsaa Fra
en- Bjalkehytte ind det hyide Hus". Mango af de
andre lndskrifter gjorde Mar ad Regeringen og
kaldte Prasidenten en- Hollmnder, medens de for
%herligede Sejrherren fra Tippecanoe og hans Be
drifter og den gamle Most, der mentes at y@re
General Harrisons Yndlingsdrik Allerbagest i
Processionen kom en- Flok unge Eyre med ct
Transparent med Indskriften: ,,Leve Reprasentant
Mark Bonamy, den yeltalende unge Republikanero.
Imidlertid stod Roxy paa Trappen OPP til sin
Tantes Hus med Bobo, som var henrykt over DIET
straalende Tog. Selv var hun belt fornqjet over
den l%ndskrift, som rosie Mark.
Hun overgav M lille Bonaparte Hanks til hans
Moder, idet hun sagde: Sc, her er Bobo. Han har
varet en- god Dreng, Tante Henriette. Han saa
Faklerneo.
,,Saa Faklerne, Tante Henrietta, sagde Dren-
gen. Han hayde varet saa meget hos Roxy, at
han hayde lert at kalde sin Moder, ligesom hun
gjorde det.
a'11 hAit AiobI an iOS1h SJ iNNi
1g Opmarksomhed. Hun sendte ham Seng og
sagde til Roxy: Han maa we're ct rigtig godt Sci
skab for dig, Roxy. Jeg kan godt Tide at overlade
ham til dig, for jeg we'd, at det g6r dig lykkelig.
Og han Tanker saa meget paa Dig.
Da Roxy hayde sagt Godnat og var gaaet hjem,
vendte Tante Henriette sig til sin Pige JENNA og
bemarkede med megen Velvillie, at hun like vid-
ste, hyad den stakkels moderlpse unge Pige skulde
blive til, hvis hun skulde undvarre Forn6ielsen af
Bobos Selskab. Med denne Bemerkning, som me-
get bekyemt flyttede ACKNOWLEDGEMENTS over
paa den modsatte Side, Wide Fru Henriette Hanks
have ladet Sagen fare. Men den sociale Forskel
var endnu like rigtig anerkendt Xestamerika.
JENNA hayde varet Fru Hanks Skolekammerat,
medens de var Born, og kaldte hende endnu Hen
riette. Og hun hayde den Vane, ogsaa at vile
have en- Mening.
,Du er virkelig sod, Henrietta, svarede hun
med en- ~hjertelig Latter. ,Det skal vare en- Vel
gerning imod Roxy, at hun faar Low at gaa og
trPkke med Diet stakkels aandssvage Barn. Og da
han knapt kender Forskel paa Hgjre og Venstre,
maa han were ualmindelig godt Selskab for den
NEST velbegavede Pige Luzerne'. Og JENNA 10
after.
Fru Hanks Wide vnre bleven vred, men uhel-
digvis yidste hun, at hendes uundvarlige JENNA
Wide beware sin Sindsro og gaa I'D af ethvert Sam
menst6d som S%ejrherre. Fruen r6dmede derfor kun
idt og svarede:
,,Ingen Nesvisheder, JENNA. Du er 10 endnu
like ferdig med at skure K9kkengulvet'
,,Jeg er dig inderlig t~aknemmelig'', fniste Jeni-
ma halvhejt. bet er en- stor Begunstigelse at
MATTE skure Gulvet. Jeg skal heft ned paa Kna
for at udtrykke min Taknemlighed. y Hun knalede
ned og tog after fat paa Skureb6rsten, medens hun
med en- mere kraftig end velklingende Stemme sang
Omkvedet paa en- gammel Saline.
Medens Roxy gik hjem under de morke Traer
Fglelse af at have gjort noget forkert. Hun kendte
r%igtignok sin Tante for godt til at vente TAX af
hende for sin Ulejlighed med Bobo, men hun kun
de ~alligeyel like ganske lade vRre at haabe der
paa. Hun havde paataget sig Omsorgen for Dren-
gen, fordi hun saa, at han blew fors6mt, og fordi
han var en- af ,,disse smaa'' fra Bibelen, som hun
forklarede Diet. Hendes Kprlighed til ham hayde
sit Udspring fra lutter Yelyillie og religids Folel-
Sc. Men nh begyndte hun alvorligt at bebreide
sig selv, at hun s9gte Menneskers Ros. Hun OPP
sendte en- inderlig Bon ON, at hendes Synd MATTE
bliye hende tilgivet, og besluttede at we're endnu
~kerligere imod Drengen. - Da hun dreiede ind ad
den Sti, der forte fra Gaden og hen til den Failed,
hvor deres Hns laa, mpdte hun Whitaker paa sin
Wei hjem. Han standsede ct 0jebik for at rose
hendes selvfornagtende Karlighed mod sin ulyk-
kelige Fatter og gik saa videre. Til Trods for allie
Roxys Beslutninger ON like at bryde sig ON Men
neskers Ros, fandt hun, at hans bifaldende Ord
klang meget behageigt hendes Ore, medens hun
Ii den stille Sommeraften vandrede HEM