Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1912-10-11

slet like. bet var ct underligt Syn at Sc ham
staa der med blegt Ansigt, indsunkne 0jne og uredt
Haar og rasende vende sig imod enhver, der fore
sIog, at han skulde hyile sig. Han var fuldstandig
~utrettelig sin 0mhu for Roxy. Ingen Moder kun
de have veret mere pm og ingen Tilbeder mere er-
bpdig, end han var sin Behandling af den syge.
Disse f~rygtelige Dages og Matters legemlige Bod,
lindrede hans sjelekyad og var Diet eneste, som
kunde have holdt ham Live og we'd sin samling
- hvis han virkelig var we'd Samling.
Twonnet lagde af og til Merke til ham hans
Wide Tilbedelse og undrede sig over, ON han var
sig sely eller like. Han havde hverken 0jne eIler
Omsorg for nogen anden end Roxy. Hele hans
sterke og fglsomme Natur drog ham med Magt
til hans ~s@rgelige Opgave.
bet verste af det hele var, at Roxy talte en-
lhel Del Yildelse. NJ var hun meget vred paa
Nancy Kirtley, nu afslog hun at bare dette eller
hint Kledningsstykke.
,Jeg vii like bare noget, som er kgbt med
hans PENCE, raabte hun, og Mark, som stod belt
betagen og syntes, at han lyttede til sin egen Dom
~feldelse, gyste og skelvede af Skrek.
uJa, jeg vii kysse dig, stakkels Pige", kunde
Roxy sige.
uDu stak mig ihjel. Men der STAIR Jesus
Kristus we'd Siden af dig. Stakkels semme Nancy.
Kom, jeg vii tilgive dig. Jeg vii kysse dig. Jeg
maa. o, hvilken Synder, du dog er. bet er
haardt, saa haardt!"
Saa kunde hun sove hdt og after u%dbryde:
,Aa, Diet er Mark. Han ser ind ad Vinduet. Der
er store, sorte LINER under hans 0jnel Aa, hyil-
ket Ansigt. Gaa bort Jeg kan like holde Diet nd.
Stakkels Menneske. Jeg har ondt af det for ham.
AT Vejen for mig. Slip mig. Jeg gaar tilbage til
Mark. Jeg gaar til Mark. Her er jeg. Her er
jeg. Jeg vii blive, til jeg DOR = til jeg d6r. Hvor-
for kysser du mig like, Mark, og siger, du er
glade IA, kare jg er saa tract.
Naar Roxy talte saadan, kastede Mark sig ned
paa Kne og begravede sit Ansigt i Sengeklederne;
men mems ale de andre gred, saa udg9d han like
en- Taare.
Kun af to Mennesker modtog han en- lille
Smule Hjelp paa anden Hand. Bobo. Bobo stod
tidt hos ham. At tage Bobo til Hjelp, var en-
Slags Anerkendelse. Han havde altid haft Mishag
til Drengen, men nu skulde Bobo hjelpe ham. bet
Wide forn9je Roxy, naar han hentede Wand og
Medicin. Og da hans S9ster Jane h6rte, at Roxy
var syg og kom tilbage, saa tilod han hende at
lhjelpe sig lidt. Hvis nogen ymtede ON, at Syg-
dommen Wide faa en- d@delig Udgang, saa vendte
Mark sig ON imod dem og stirrede vildt omkring
sig. Selv af Doktoren Wide han like h9re noget
ufordelagtigt ON Sygdommens Gang. Han var fast
besluttet paa, at hun skulde komme sig. Han paa-
stod altid, at Diet tegnede godt. Og ale, som saa
Diet, var enige ON, at hvis Roxy d6de, saa Wide
Mark ogsaa do.
Til sidst slukkedes Feberen. 0jnene, der
havde straalet af en- usund CLANS, blew matte. En-
den syntes like langt borte. Doktoren sagde, at
Patientens Krefter var for medtagne til, at hun
kunde komme sig. bet blew Wittakers Lod at sige
hende, at hun like skulde leve ret meget lengere.
Mark, sagde hun med en- Stemme saa svag,
at den n@ppe kunde hGres. Mark hGrte Diet der,
hyor han kn@lede we'd Foden af Sengen, og kom
hen til hende bleg, forvildet og fortvivlet.
,Farvel!" sagde Roxy og smilte syagt. Far
vel! Stakkels Mark. Farvel!''
Men Mark sagde intet. Han stod naglet til
Stedet i uendelig Fortvivlese.
Roxy fors6gte after at sige Farvel og sank
hen en- Dos. Mark saa Diet og stgnnede. p
Hun er borte! p raabte han, vendte sig lang
somt ON og gik nd paa Svalen. bet var we'd at bill
We m6rkt. Han standsede lidt. Saa styrtede han
bort fra Huset ned mod Floden. Han gik hurtigt
langs med den stenede Kyst. Mil efter Mil vandre-
de han i blindt Raseri, idet han stadig sagde til
sig selv: ,Jeg burde do for Diet. Jeg burde do for
det.. Men hver Gang Selvmordstanken greb ham,
og han dreyes til at kaste sig I'D Floden, blew
han holdt tilbage af en- Tanke ON, at Roxy oppe,
hvor hun nu var, maaske Wide blive bedr9vet,
hvis han gjorde Diet. Saa sagde han til sig SEW:
,Jeg vii hellere tjene min It'd I'D. En- Mening
ON, at han var DON'T til at straffe sig selv, havde
brendt sig ind hans halvforrykte Hjerne.
II Fortsattes.)