Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1912-11-15
Adelheid og Bazaren i Beatrice.
AT Christiane Petersen.
Fortsat.)

we'd Menlghedsmgderne; men det var, som talte
han for dove 0ren. bet var, som allie Hjerter var
lukkede saa vel for denne Sag som for dybere
Ting. Efter M9det talte Bestyrelsens Medlemmer
mellem sig sely indbyrdes ON, at Presten ,havde
yeret svert ivrig for sin ,Kephest', og at Diet jo
kunde vere godt, ON de havde deres egen Kirke;
men Diet kostede saa meget, og Folk var 10 fatti-
ge". Dermed lod de saa Sagen ligge hen fra Diet
enc Aar til Diet andet.
Visit var st9rste Parten af Menighedsmed-
kmmerne mindre velstaaende. De var enten
Fabriksarbeider eller Bender fra Omegnen.
Vel var nogle af Beatrices Danske rige, men disse
var enten Medlemmer af den amerikanske Metho-
distkirke, eller ogsaa, hvad der var Tilfeldet med
de fleste af dem, hprte de hverken til den enc eller
den anden Kirke og bred sig Diet hele taget like
en- de Ting, der h9re Guds Rige til.
Blandt de sidste var Matthias Lund, Fabriks-
ejeren. Han var en- fattig Husmandssgn fra Sjel-
land var kommen til Amerika en- ung Alder og
hayde oparbejdet sig, til han nu ejede like alene
en- stor Melm6lle, men ogsaa flere Fabrikker, der
iblandt en- stor Stiyelsefabrik. Han havde omsider
giftet sig med en- enlig staaende Pige i Beatrice,
men hun og deres eneste Barn var dgd. Ogsaa
hans Foreldre og andre Paar6rende i Danmark
var d9de, og han havde nu like en- eneste Slagt-
ming tilbage hverken Fedrenelandet eller her
over, men ~alegevel vedblev han at skrabe Penge
sammen. Hvem a~rbejdede han for9 hvem skulde
have hans Guild, naar han en- Gang like lengere
kunde glade sig we'd Diet? ia, Diet Spergsmaal
gjorde han sig vel aldrig; han blew bare we'd at
skrabe sammen og sled og slebte Yerre end nogen
af sine Arbejdere. Han var selv med overall for
at Sc efter, ON der blew saa meget Arbejde som
vel muligt preset nd af Folkene til den laveste
Daglen. S~9ndagen tilbragte han Reglen b9jet
ever sin Skriyepult, iyrigt bladende sine Regn-
skabs- eler Bankb9ger for at Sc, hvormeget han
Hu havde tjent, eller opg9rende Regnskabet for den
forlsbne Uge. Pastor Holmstrup havde ofte, men
forgeves, s9gt at finde Adgang til hans Hierte.
Hvor traylt Lund end kunde have, saa gik han
dog hellere af Veien, end han Wide mode Presten.
Senere hen n@gtede han sig hjemme, men da Diet
under Tiden like hjalp, saa bod han omsider lige-
frem en- af sine Tjenere at wise Presten paa Deren.
Kun hos en- Del af de unge Folk, serlig sine
Konfirmander, saa Pastor Holmstrup noget af sit
iherdigt Arbejde bare Frugt, og Diet var til Dels
Diet, der holdt hans Mod oppe de mango tunge
Aar, han matte gennemleve.
Men naar han saaledes m9dte kun aandelig
Slaphed hos de Mennesker, han ofrede sin st9rste
Omhu, sine varmeste Bonner, naar de Ting, han
a~rbejdede saa iyrigt for, like vakte mindste Inter
esse, og hans NEST indtrengende Ord kun prellede
af som paa en- stenhaard Klippe, saa kunde han
til Tider f9le sig dybt nedtrykt og tviyle paa sin
Duelighed til den Corning, han havde paataget
Gig, ia endogsaa paa Herrens Bistand, og da kunde
han med Taarer 0jnene klage sin Nod til HUI
struen.
Men den lille Frue havde noget af en- sang
visk Natur, hun opgav like saa let Haabet. Hold
bare nd, lille Mand, p" svarede hun. BED og ar
bejd, og du skal Sc, Bel9nningen kommer til sidst
Du we'd like, hvor mango Hjerter, du maaske har
indvirket paa, og hvor ct eller andet Gudsord, du
mar udsaaet, maaske lgger og gerer al Stilhed,
indtil Diet omsider bliver en- megtlg Kraft til at
overvinde Diet onde ct saadant Menneskebryst.
Og tenk saa paa dine Konfirmander; du har dog
nogen Indflydelse paa dem. De vii ON nogle Aar
dame EN- like ubetydelig Styrke i vor Menighed.
10, Civ bare It'd kare Mand, og du vii faa at Sc,
Gud skal nok legge sin Velsignelse dit Arbejde,
naar hans egen lid dertil kommer. Naar jeg saa-
dan gaar og sysler we'd NIT Arbejde, tanker jeg
under Tiden over disse Ting, og da ser jeg Aan-
den en- Skare af virkelig Troende, inderlig for
bundne med hverandre we'd Diet Kerlighedsbaand,
som virkes we'd Troen paa EN- og samme HERE og
Erelser, samles wort eget lille Gudshus."
Saaledes ssgte Pastorinden at trpste sin Mand
og at indgyde ham Diet glade Haab, der var hendes
eget Bryst, og som heller like blew gjort til Skam-
me. Dog varede Diet Aar, linden Diet gik Opfyl-
delse, lange, TRANCE Aar for de t~rofaste Preste-
folk, der saa inderlig Snskede at Sc ct sandt Tros-
liv fremspire omkring sig. Men saa kom Diet alt
sammen.
Til en- Begyndelse indfandt sig hos Pastor