Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1912-09-06
SEKSTENDE KAPITEL.
Roxy ryster Stpvet at sine Fodder.

,Hr. Nc. Gowan, hvad er De paa Jagt %efterf"
bet var Mutter Tartrums s%krigende Stemme.
Hun og Fru Hanks var paa deres Vej OPP med
de slemme Efterretninger til Roxy og traf Jim,
som endnu gk og s~pejdede Vinhayen med sin
Besse.
,,Efter en- Krage'', sagde Jim. nEfter den
stprste og %sorteste, jeg har set, t%ilfpjede nan we'd
sig selv.
,Det Menneske'', sagde Mutter Tartrum,
,,burde sattes fast. Han vii skyde Hr. Bonamy,
det er jeg Wis paa. Han sagde til mig i Morges,
at han kunde lide at faa Skud paa ham med sin
Bossel'
,,Aa, Kere!' sagde Fru Hanks, da de kom
hen til Laagen. oHyor Diet Wide vare grueligt".
Men hun kunde like lade yere at tenke paa, at
Roxy saadan ct grueligt Tilfelde Wide blive
Ejerinde al Garden.
Twonnet sa fra Vinduet Mutter Tartrum
og Fru Hanks komme ind ad Laagen. Roxy saa
endnu adspredt I'D paa Himlen og paa Duerne.
,Fru Hanks kommer', sagde Twonnet, idet
hun venigt vakte Roxy we'd at lagge sin Hand
paa hendes Arm. Roxy gyste som en-, der yaag-
ner OPP fra en- Afmagt.
Da Gesterne bankede paa, lukkede Twonnet
dem ind og stod we'd Siden af Roxys Stol, mems
de tog Plads. Der blew en- megen ~forlegen Pavse.
,,Fr9ken Lefaure", sagde Fru Hanks, wi vii
de gerne tale med Roxy l Enrum"
Men Roxy saa bpnfaldende paa Twonnet og
greb fat hendes Kjole, som ct undseigt Barn
Wide have gjort.
,Jeg tror, at Roxy onsker, at jeg skal blive
her, sagde Twonnet. wi har altid staaet sam
men allie Nanskeligheder, we'd De nok".
,Som hendes Tante formoder jeg, at jeg er
.hendes nermeste Veninde', sagde Fru Hanks
foragtelig, oog jeg har en- meget fortrolig Med
delelse at gore hende".
Man har like altid sine bedste Venner sin
egen FamiIie, Fru Hanks, isar naar man som Roxy
er fodt f~attigere end ems Slegtninge". TWonnet
sagde disse bidende Ord at ct nstinktmessigt
Onske ON at udsette sig selv for Fru Hanks lid
og paa den Made beskytte den f~orknytte Roxy
for Damens paatrangende Indblanden hendes
Priyatsager.
Fru Hanks rsdmede af Vrede og tav. Men
Mutter Tartrums iyrige Tunge hvilede like. Idet
hun vendte sine sharpe 0jne fra den enc Side til
den anden under Brillerne, begyndte hun paa sin
betegnede Made:
,,Naa, Fr9ken Lefaure, Vi har faaet noget fryg-
telig vigtigt at sige Fru Bonamy ~frygtelig
vigtigt og en- redsom Hemmelighed. bet drejer
sig ON Hr. Bonamys private Sager, ON hendes
Forhold til sin Mand. Og vi holder like af at
have Dem til at hpre paa Diet. bet er like pas
sende for en- ung Pige at hpre paa. De vii nok
vere saa venlig at gaa ind den anden Stuef
Vii De ikke9"
Mel, like for Roxy siger Diet til mig, sagde
Twonnet modig. ,,Det er da like saadan en- red-
som Hemmelighed. Hele Byen taller 10 ON Diet,
skulde jeg mcneil
We'd denne Formodning gyste Roxy after.
,Aa, naa saa der er nogen, der har fortalt det'',
udbred Mutter Tartrum. ,,Jeg tanker, De er
rendt herop for at fortRlle Diet. Folk er saadan
nogle Sladderhanke nu til Days. Selv unge
lPiger skammer sig like we'd at tale ON Diet aller-
verste. Godt, Fru Hanks, hvis de we'd Diet, saa
maa vi vel ligesaa g@rne gaa". Mutter Tartrum
kunde umulig udholde, at nogen anden Byen
skulde snake ON Skandalen, for hun var til Stede.
Hun felte Diet som ct Indgreb sine Rettigheder.
Imidlertid var Bobo kommet ind Verelset
Han stod bag we'd sin Moders Stol og lagde Mr.
Ike til Roxys Ansigt. Han havde for lagt Marke