Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1912-08-09

Tavshed. Roxy gred like og Twonnet, som var
~@ngstelig og b%edrovet, vovede nappe at drage ct
.Suk.
Lenge efter sagde Roxy: ,Aa, Twonnet, jeg
har vpret ond!2
,Du har veret ondl' udbr6d Twonnet og rev
sig los, mems hun betragtede sin Veninde.
,Jeg har veret egenkarlig og vred og gnayen
.%overfor Mark, og jeg har sendt ham bort Vrede,
.og jeg we'd like, hvad Fortrad ieg har gjort', sag
de Roxy.
DUP udbr6d Twonnet. ,Du har altid vac
ret god og %taalmodig, og jeg har tidt forundret
mig over dig.
,rwonnet' sagde Roxy, .jeg f%ortjener en-
~frygtelig Straf, men jeg vii forbedre mig. Jeg
we'd like hyorledes. Jeg vii gerne tale med Hr.
Whitaker. Der er ingen anden, der kan hjelpe mig.
Du maa s6rge for Diet"
Sk6nt Twonnet sagde alt, hvad hun kunde
finde paa for at opmuntre Roxy, saa faldt denne
dog after straks tilbage en- Tilstand af haablgs
Fortyivlelse, efter Twonnets Opfattelse. Twonnet
sagde da Farvel og gik hjem for at ordne ct Ny
de imellem dem.
,Jeg vii sige Dem noget Hr, Whitaker, sag
de hun. ,,Jeg er Wis paa, at der er noget gait paa
Ferde deroppe, som like let lader sig ordne. Roxy
havde ct ~frygtelig alvorligt Ansigt. Jeg tror like,
de kan komme nd af Diet sammen. Men hvis De
'HHNtA Dedi NNiit u JRS DoiS' AOl' a IL WI SFC
Anledning til Sladder og komme Forlegenhed
derived. Mark er paa gale Veje og slet selskab.
Hvis han er meget vred paa Roxy, saa er der in
gen, der we'd, hvad Folk kan finde paa at sige ON
Dem.
Whitaker gik urolig op og ned ad Gulvet.
Twonnet var forstandig, Diet vidste han, og han
var angst for at blive slet omtalt.
,Hvis De mener, at Diet like vii v@re fornuf-
tigt", vedblev Twonnet, ,%,beh9ver jeg blot at sige
til Roxy, at ieg like mener, at Diet er vard at hjel-
pc Dem nd af DIET, som jeg kan bedst. Roxy er
meget fornuftig'.
.Efter at have betankt sig idt, svarede Wit
taker:
DE Wide visit like faa nogen god Mening ON
en- Soldat, naar han lob sin Vel fra Slaget, Twon-
net! En- Prast skal 10 like kampe mod Bajonet-
ter, men imod Sladder. bet er hans Sag at voye,
hvis han skal vinde. Der er en- Kvinde en- stor
FOrlegenhed, der forlanger, at ieg skal raade hen
de. bet er min Pligt at gore Diet, selv ON det STAIR
mig aldrig saa dyrt. Jeg vii like sige noget ON,
at hun err en- gammel Ven. Enhver Mand og Kvin-
de, som forlanger Pr9stens Raad, skal hjelpes,
hvis Pr@sten kan hjelpe. Fyrmesteren maa like
slukke Fyret, fordi det stormer. Sp6rgsmaalet er
kun, ON jeg skal traffe Roxy hendes HEN, hos
hendes Fader eller her. bet we'd De bedre end jeg".
,Hvad err Diet, De siger ON Bajonetter?" af-
br9d den gamle Bedstetader med den rode Hue.
Han sad tact we'd og slikkede Efteraarssolskin og
|h6rte ldt af, hvad Twonnet og Prasten talte ON.
bet var meget m@rkeigt, siger ieg Dem, hvad
der skete for lange siden. bet er nu halvtred-
~sindstyve Aar siden". Og han begyndte paa en-
lang Fortalling ON Krigseventyr, we'd Slutningen
af hvilken TwOnnet havde b%esluttet, at Roxy skull
de fdlge hiem med henda OF Efterniddagen, Og at
de skulde modes hendes HEN.
Endelig sad de ola sammen Dagligstuen i
Diet store, gamle Hus. Sveitseruret tikkede stille
paa Veggen. Roxy havde endnu sit h%9jtidelig al
vorlige Udtryk, og man kunde Sc, at hun var
st@rkt bevaget. Men hun tav. Der er noget ! Dst-
amerikanerens kolde Tilbageholdenhed, som ger
den ~livligere Vestamerikaner f~arligere. c
Wittakers Tavshed trykkede Roxy. Twonnet
var forsvunden med ct eller andet Paaskud. De to
sad alene med Diet h9jtidelige, regelmessige, sam
vlttlghedsignende gamle Ur til Trediemand oe
Vidne.
l. Og ola Roxy sad der og saa I'D af Vinduet paa
Diet sk@ve Hundehus og den gresbegroede Cards
plads, saa huskede hun paa den Gang. da hun og-
Saa sad og sa nd af Vinduet. hellere end at Sc Hr
Whitaker hge Ansigtet. Whitaker huskede Diet og-
saa, og Diet var dels dette Minde OF de FoIelser.
Diet vakte, der CAV ham hans tilbageholdne Udtrvk
Roxy saa lange nd af Vinduet. Saa bed hun
sine skelvende Laber og sukkede og CAV sig after
III at Sc ud al Vlnduet. Ell
,Jeg er bange', sagde hun til sidst. men hmm
sagde like mere. Hr. Whitaker sad der 90 ventada
paa' at hun skulde begynde. Hun syntes, at def