Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1912-05-10
KAPITEL.
Torden i Luften

bet tager paa Humgret at kigge ind Fremti-
den. fwonnets zig9jnerag. ige Spaadom ha,de like
gjort Roxy glad. We'd Hjelp al denne Spaadom
hayde hun ~pludsehg opdaget, like just at hun var
forelsket Mark, men at hun var godt paa Vel til
at elske ham. bet var pinligt ogsaa at faa at vide,
at al den Glade, som hun havde f9lt we'd at tale
med Bonamy, like, som hun havde ment, var rent
kristelig og uinteresseret. Hendes ~f9lsomme Sam
~vittighed gyste we'd Tanker ON Selvbedraget, og
dette Tilfelde havde hun yeret baade Bedrager
og var bleven bedraget. Hun havde like ret megen
Tillid til Twonnets Spaadom, men desmere til hen
des code Forstand.
Var Diet da sandt, at den store, herlige, selv-
opofrende Mark elskede hendeY Denne Tanke hav-
de varet tilstrmkkelig til at kaste hende ind Tvivl
og Uro. Men Twonnets ojensynlige Mistillid til
hendes Helt bedrsvede og bekymrede hende. Og
den modsatte vegtskaal, bragte hende ind ct
Vildnis af modstridende FSlelser. Hvorfra vidste
Twonnet noget ON Hr. Wittakers Fglelser for hen
DEF Skulde han virkeIig onske at gifte sig med en-
Methodist
Ak, just da hendes Liv fled saa godt og fire.
deligt hen, og hun syntes at vere Stand til at
gore Nytte, blew hele %Strpmmen f~orstyrret al
Strgmhvirvler, og hun blew kastet nd utallige
80 1DbbNh ihhN u L. ~ AtNh
DIES Tanker var saa adspredte, at Diet var umuligt
at samle dem til Andagt. I denne Adspredthed og
Nedslaaethed forekom Diet hende, som om Diet van
Gud, der skjulte sit Ansigt for hende Hun skre1
den Dag sin Dagbog:
Jeg vandrer ct stort MSrke. Jeg har syndet
og Herren har vendt sit Ansigts Lys bort fra mig
Jeg proven paa at bede, men mine Tanker vandrer
vidt omkring. Jeg frygter, at jeg har tragtet eff
ter de jordiske Ting. Hvilken Synder, jeg er! O.
HERE, hav Barmhjertighed Forlad mig like mir
Nod Wis mig den rette Vel og led mig paa Ret
fprds Vel for dit Nayns Skyldi
Wittakers Komme den Eftermiddag ~foregedt
hendes Forvirring. Hun gjorde, hvad hun kunde
for at modtage ham med Fatning og venlighed
men Twonnets Forudsigelse havde paa Forhaano
lladet hende ane Maalet for hans Beseg, og derfol
saa hun paa ham med Ubestemthed og Fortvivlel
Sc. Og dog flgj hendes Hjerte ham Mode, son
han sad der foran hende, mild, mandig, uegenker
lig og dannet. bet var hende klart, at hun kund,
elske ham. Men Tanker ON Mark Bonamy og ham
Mission trangte sig imellem. Havde Whitaker bio
kommet en- Uge eller to %tidligerel
Medens Presten talte, strikkede Roxy, mel
Strikket9jet faldt nd af Henderne. Der var kun eel
Lettelse, og Diet var Bobos Nerverelse. Han sad wee
Siden af hende, og den stakkels lille Fyr blev uro
Zig, da han opdagede hendes Si~ndsbevegelse Hun
opgav Strikket6jet og str9g Haaret bort fra Dren
gems sp9rgende Ansigt. Hun sdslede paa ham den
Medynk, hun f9lte for SIN Bejler og talte kerlig'
Ord til ham, som han opfangede og gentog som e
Ekko Diet samme 6mme Tonefald, som hun brugte
Whitaker misundte Barnet disse Kertegn og den
medlidende Kerlighed, som Roxy viste ham.
Roxy var meget r9rt over Wittakers Bevegel
Sc. Hendes medlidende Hjerte lengtes like sa;
meget efter at elske ham for sin egen Skyld, son
efter at treste ham for hans egen Skyld. Nogei
Medlidenhed matte n9dvendigvis blande sig den
dybeste Kerlighed, som hun var Stand til at fele
Prasten ~begyndte smart paa sin Kerlighedser
klering. Han rosie hende, og hun var taknemme
Zig for hans Ros. Han tilstod hende sin Kerlighed
og Diet var yndigt for hende; men Diet var fsrst
da han var ferdig med sin Ros og sine Erklerin
ger, da han b9jede sig fremad med sit Hoved hvi
lende sin H@nder og sagde: % Roxy, elsk mig
hvis De KAN, at hun blew dybt beveget.
Hun herte op at kertegne Drengen og saa III
af vinduet, som ON hun der sggte efter noget, de
kunde hielpe hende nd af den Forlegenhed, hvor
hun var. Bobo, hvis Sind der altid var ct Ekko
fangede Prastens Ord og endogsaa hans Tonefalo
og bad 0 Roxy, elsk mig, hvis De kan"
bet var for meget for Pigeons opstemmede Sind
bevegelse. Hun greb Bobo sine Arme og sagd'
eller rettere hulkede: ,,Ja, jeg vii elske dig, Bobo
Gud velsigne Dig.
J Hun havde aldrig saa smart sluppet ham, fe