Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1912-08-30


kunde Nancy gore uden at fare op i Raseri og
paastaa, at Jim skulde passe sin egne Sager og
skrubbe at. Han svarede med ct Grin, at intet
fornuftigt Menneske Wide tro paa en- gammel
Rev som Lathers, som gerne Wide have Bonamy
Xalgt. Hvorpaa Nancy after f~ortalte ham, at han
var en- Mar og skulde skrubbe at. Men Mis-
tanker ON, at major Lathers maaske ~alligeyel
holdt hende for Mar, gjorde Nancy rasende at
Yrede. Sladdersostrene we'd Rocky Fork, som
lnnge hayde hadet Nancy for hendes Sk9nhed og
for hendes Hovmod, ~begyndte at hyidske ON hende.
Hun folte den Foragt, hun Wide komme til at
udstaa, hvis hendes Vanere blew bekendt. Hun
Wide blive ct Udskud.
Altsaa rejste hun straks til Byen. Hun Wide
sc Lathers og Bonamy sammen og have Sagerne
Orden. Inlet var saa forferdeligt for hende,
som Mistanken ON, at hun var bleyen bedraget.
Da jim Nc. Gowan h9rte, at hun var reist
til Luzerne, blew al hans Jalusi og allie hans
hayngerrige Planer after vakt til Live. Han tog
sin Bose ned af Knagen endnu en- Gang og fulgte
efter Nancy for at udfinde, hvad dette sidste Track
skulde betyde, og for at v@re parat til at betale
Regningen, hvad Ojeblik Diet skulde yere.
We'd Marks samtale med Lathers Aftenen
for hayde Lathers formaaet den helv modstra-
bende Mark til at skrive ham en- Fuldmagt til
Brug we'd Kirtleysagen. Dette skulde fremvises
for dem af Familien, der kunde lpse Skrift, sam
ct Middel til at holde Nancy rolig.
Morgenen efter sit Mode med Nc. Gowan
gik Mark tidlig OPP for at tale med Maioren, idet
han Fortvivlelse fortalte ham, at Sagen var
saa godt som ude. Men Landfogden %paastod, at
|Sagerne stcd helt godt, og at Mark som ct lige-
frem Selvforsvar MATTE ~fortsatte Striden, som
ON intet vor / Yejen. Bonamy havde lovet at
komme til Versailles til en- politisk Thanksgiving
og MATTE af Sted. Lathers skulde saa Sc efter
Sagerne, mems han var borte.
Roxys tavse, benfaldende Blk paa Mark,
da han tog af Sted, forsyrrrede ham mere end
'nogen Sinde. bet var sjelden, at hun talte til
ham nu. Hun var bleven bleg og mayer, mems
hun gk og ventede paa, at han skulde sige noget
: hun vidste like hvad. Hun nesten frygtede
for at here den Hemmelighed, som tyngede paa
ham. M saa han kun flygtigt paa hende og
yendte sig ON, idet han sagde ,yJeg we'd like, naar
jeg kommer HEM.
bet var ct taryeligt Forvel, intet Afskeds-
ord. Han saa like en- Gang paa hende, da han
lob forbi hende paa Svalegangen for at give
gamle Bobo Besked ON Hesten. Hvor kunde
Roxy vide, at Diet var for like at foraarsage ct
Udbrud af den Vulkan af modstridende Folelser,
der forterede hans Sjgl, at han like turde Sc paa
hende eller tale til hende. Hvorledes kunde hun
loibldd3 a Z htb ihht n LuldhOulIutn lOlR
he'd. Hendes Hjerte blew som en- Stem.
Da Mark var borte, stod Bobo og stirrede
tankefuldt op i hendes Ansigt. Han gik hen til
hende og ~klappede hende paa Kinden og sagde:
,Kere Roxy kere Roxy err syg".
l neste 0jeblik sluttede Roxy den barnlige
Yngling sine Arme.
,Du holder af mig, stakkels Dreng, gSr Du
ikke9'
Hun smilte til ham og slap ham, og Bobo
skyndte sig at give Kyllingerne al den Hvede, de
Wide ede. Men Roxy satte sig ned med Han-
derne Sk9det og saa bestandig I'D af Vinduet
paa de store, sorte Flokke af Wide Duer, som i
Millionyis fl6j over Floden i Sverme, som strakte
sig milevidt OPP ad Dalen. hvert Aar havde hun
set dem komme og after set dem drage bort, disse
tallese Fugle, der form9rker Himlen med deres
sorte Vinger. M saa hun dem komme frem, som
ON Diet var we'd Troldom, i Horisonten over
H6jene i Kentucky. Synet vakte hendes Min
der ON lille Roxys Planer og Dremme. Hun saa
sin Barndom glide forbi sig, mems hun selv saa
til, som ON hun var en- anden. Saa huskede hun,
at DIET var den f6rste Maj B0rnene skulde nd i
Tardys Krat denne Morgen. Hvilken favnefulde
dejlige Blomster hun havde plukket der, mems
hun var ct Barnl Hun saa sig selv igen paa
Hiemvejen fra Skoven, standsende paa Ell H9j,
hvorfra man saa nd over Floden. Synet af de
muntre BSrnelege og Sangene til dem kom OPP i
hendes Sind. Hun saa sig selv bliye valgt til
Tusindskon af saa en- Dreng og saa en- anden.
Og mems disse Billeder fl9d forbi hendes Sjel,
fa14a h,,, hvanlyan Conc allan pa1pavaIoa uvoe