Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1912-07-19

kan like hde, at DE ser saadan I'D.
,,Hvordan kan jeg lade yere dermed, Twon-
net?9 sagde Whitaker.
Hendes Ansigt var ct 0jebik alvorligt. Saa
CAV hun sig til at lie.
AT tanke sig, at De vii spprge saadan en-
pjanket Sludrepotte som mig ON Raad: ALE Men
nesker we'd da, at jeg kun er en- ondskabsfuld lille
Mar med ingen Forstand / Hoyedet, og desuden er
jeg kun ct Barn, we'd De nok''.
,Se herl'' sagde hun, idet hun rakte Ell Duk-
Ike I'D af Vinduet. ,Jeg har aldrig melt opgiyet
mine Dukkeb6rn. Jeg har denne gent heroppe
paa Kvistkammeret, hvor ingen kommer uden jeg.
En- Gang imellem shutter jeg herop og leger med
den, indtil jeg synes, jeg er en- lille Gaas. Saa
gaar jeg ned og proven paa at vare en- Kvinde.
Jeg Wide 6nske, jeg var saa fornuftigt, at jeg kun
de raade DEM.
DE har meget mere F~orstand, end De sely
ved', sagde Whitaker. ,Det havde veret adskil-
ligt bedre for somme Mennesker, hyis jeg havde
fulgt Deres Raad og like lIighbmys. IIvis De VII
lade ware at slaa fere Papirskugler efter mig,
saa skal jeg here efter, hvad De siger. Der er
noget, der er aabenbaret for = smaa Born.
,,Saa, nu kalder De mig ct Barn, sagde Twon-
net. bet er verre end ait Diet andet. Naa da.
bet Rad, som jeg vii give Dem, er alvorIigt, og
jeg er like fardig endnu. De b6r h6re Diet af en-,
der er gldre end jeg'. Og hun trak Hoyedet til
bage.
Whitaker undrede sig over, hvad hun kunde
meme. Wide hun vente for at t@nke over, hvad
hun skulde sige2 Eller pr6vede hun paa at samle
Mod til at sige, hvad hun tenkte2 Eller Wide hun
drive Spas med ham, ligesom hun gjorde med
Highbury9
Et 0ieblik senere viste der sig i Kyistvinduet
en- gammel Homes Ansigt. Hun hayde en- kappe
med hyide Pibestrimler m og Briller og ct r6dt
T9rklede ON Halsen. Ansigtet syntes rynket og
Stemmen var brudt og sk@lyende. Ordene blew
udtalt langsomt og h6jtideligt med en- lidt fransk
Akcent.
DE maa like tenke paa hende nu. bet vii
gore ale Fortred. Tag fat paa Arbejdet og jag al
lie disse onde Tanker og 0nsker langt bort. De nd
retter intet godt. Hun er hans, og De maa like
tenke paa hende".
Hovedet var forsvundet, for Whitaker kunde
gore sig Diet klart, at Diet kun var Twonnet, der
spillede Komedie. Han var ked af, at hun havde
gattet hans hemmeligste Tanker. Dernest forum
drede han sig over al Made over den dybe Al
vor og den sharpe Forstand, der var skiult under
hendes livlige Ydre. Han f9lte sig ergerlig over,
at hun hayde vovet at bebrejde ham, en- Prest,
at han bar sig gait ad. Og endelig s9gte han ar-
lg at finde Sandheden !, hvad hun havde sagt.
I allie Tilfelde besluttede han like at tanke mere
paa Roxy.
Men naar Diet menneskelige Sind forst er plum
pet dybt ned en- Made at tgnke paa, saa er Diet
ct strengt Arbeide at l9fte Diet op. Han kunde
like lase eller gaa eller tale, uden at denne stiv-
nende F6lelse overfaldt ham og fyldte ham med
0nsker og Tanker.
bet var ~forgeves, at han studerede Tavler
med italienske Rainser, der hang paa hans Veg.
Han kunde like huske dem. Han foretrak at lese
Petrarchs Sonnetter til Laura, og Diet havde han
forbudt sig selv.
Denne Ramp varede i to Dage. Twonnet lod,
som ON hun like saa Diet. Hun 10 og sang. Fran
ske Ramser og engelske Sange; hun legede med
B6rnene og sludrede med Hr. Whitaker og skandte
over, hvad der var Vejen Huset, saa at han
forundrede sig over denne Dobbelthed. Han kun
like forklare den, og han n6jedes med sine Tan
ker at kalde hende ,den Hicks af ct Pigebarn"
Han Vide yere bleven endnu mere forundret, hvis
han havde vidst, at hun efter sin muntreste Lat
ter og vildeste Leg med Bgrnene og sin NEST vr9v-
lede og d~rilagtige Snak af og til lob fra sn lille
Sgster Tit" og flygtede OPP paa Kvistvarelset og
lie Duke frem og kelede for den, mems Taarerne
LIB hende ned al Kinderne.
,,Ingen bryder sig ON mig. ALE Mennesker
holder af Roxy, fordi hun err god. Men ingen hol-#
der af stakkels, vildgale, tossede, dumme Twon-
net. Ingen holder af mig uden du, gamle Dolly!'
Og alt Diet endsk6nt Daniel Barlov, den nys-
ankomne unge Sagf6rer, havde spadseret hjem
fra Kirken med hende Sendags og like var den
e~neste, der gerne Wide have fnlgtes med hende,