Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1912-04-26
r Y
Fortelling fra Indiana af
EDWARD EGGLESTON.
Oversat. af E. G..
Fortsat.)
Oversat. af E. G.

oplakt. Craven fyldtes hurtig og rundedes af we'd
venlige Naboers Spader. Derpaa sagde Prasten,
at han war anmodet ON paa Familiens Vegne at
takke de Nenner, som havde visit den abode saa
megen Venlighed under hendes Sygdom." Saa ly-
ste han Velsignelsen. De smaa Drenge sprang ned
fra kirkegaardsdiget og lob omkap til Byen, mems
Nennerne %langsomt spredtes.
Yinterstormen sang ct h9jtideligt Requiem
imellem Creme paa den Grippe Gredepile, som
endnn den Dag i Dag holder Vagt over Landsbyens
Grave, mems Slegt efter Slngt fslges til Hvile paa
den ensomme Kirkegaard.
bet var en- Gang L9bet af den fglgende Dag,
at Mark gk hen for at hilse paa Roxy Adams og
take hende for hendes trofaste Knrlighed imod
hans Moder, SAINT for at modtage nogle Bud fra
hende, som hun hayde bedt Roxy bes9rge. | sin
nuvgrende Sjelstilstand var han lidt bange for
Roxy. Men han havde en- ond Samvittighed og. syn
ties, at Diet dog var rosv@rdigt af ham at Vile lyt-
tie til Roxys Overtalelser. Saa MATTE han dog like
vere saa meget slem.
Men Roxy paatog sig like den formodede stol-
te og beskyttende Mine. Der var noget saa ejen-
~dommeligt overtalende i den Alvor, hvormed den
hvlige Pige f~ortalte ON hans Moder, noget saa rG
rende hendes ligefremme Henvendclse til hans
Samvittighed igennem hans naturlige K~erlighed
til sin Moder, at Bonamy, som var ct rigtigt FG-
lelsesmenneske, blew underlig grebet deraf. Han
var altid tilgengelig for kvindelig Indflydelse, og
han fste, at Roxy kaldte alt Diet bedste frem hos
ham. Han lovede hende straks at gaa til Mode ON
Aftenen, og han holdt Ord.
Han ventede at vile komme til at savne sin
Moder, som altid havde veret en- fremragende
Skikkelse we'd M6derne. Men alt var saa forandret,
at han like felte Moderens Fraverelse, som han
havde tenkt sig. bet gamle, umalede og uindheg-
nede Murstenshus med sine buede Vinduer og vif-
taEououda Rrdar Ddran % lot sorn1na
indie Wholesaler var der de samme stive Ben-
Ike med Rygstgd af to smalle Bredder vidt fra
hinanden. Den samme umalede Talerstol med en-
Stolpe paa hyer Side, hyorpaa der stod Lys Mes
singstager. Den samme rustne Kakkelovn midi i
Kirkeskibet, de samme Tin-Lysekroner med Lys
at ale mulige Lengder. Den samme hoje venlige
Kirkebetjent, som kun havde ct Ole, gk omkring,
som han altid plejede, tog Lysene omhyggelig Ole
syn, pudsede ct af dem og delte forsigtig Vegen,
for at Diet skulde brende klarere. Saa aabnede han
Laagen til Kakkelovnen saa den klirrede og smed
eft Stykke Brande ind. bet var altsammen som
for, og dog saa forandret.
De unge Mand, med hvem Mark havde haft
mangt ct vildt Lag, sad like lengere we'd Dsren,
hvor de plejede at sidde og holde Grin, men hen
ne Amen Hj6rnet". De NEST f~jantede Piger, han
nogen Sinde havde valset med, sang nu ~tilligemed
Roxy og de andre den ~klagende Melodi.
Smart fra al Trnngsel til Hvile jeg gaar,
Tenk hvilken Dag hvlken Dag
Man b~edemmer Stormens Magt efter dens
Virkninger, naar man ser de oprykkede Tracer
og afbrekkede Creme. Mark, som lige ~pludselig
saa Opviekkelsens Virkninger, f9lte, at Byen hav-
de veret underkastet en- stor, uimodstaaellg Magt.
og Folelsen af denne usynlige Magt overveldede
ham nesten. Han var som EN-, der ser allie sine
Venner sidde som Caster we'd en- Fest, mems han
selv STAIR udenfor M9rket og ryster af Kulde.
Prastens Ord var tydelig nok rettet til ham.
Dale vidste, som allie neutrality-suspicious. at
verdsntte den naturlige F6lelse som en- Vejbereder
for den %religi6se. Han talte med megen Eftertryk
ON ,bedende Msdre" og ON ,hedengangne Ven
ner'' og mulige Adskillelser den tilkommende
Verden.
Mark f6lte Ordenes og hele Forsamlingens
dragende Magt. Han s6gte at sprede Tankerne
nesker, som endnu like var gaaet over, sad der
grebne af alvorsfuld Forventning. Kun en- eller
to stod endnu som Trer, som Stormen like har
kunnet rokke.
Ben Tomas var lige ssa s%pottende som nogen
Sinde. Han saa paa Mark og nikkede.
Han mener dig, Mark. Han vii gerne have
fat dig. Mark, er du like bleven o~verbevist
endnuf"
Men denne ~afskyeiige Spot mod alt, hvad der
err andre helligt, st9dte Mark tilbage og CAV ham
Lyst til at komme saa langt bort fra ham som mu-
ligt. Ner we'd Ben sad Tomas Lathers hej og rank