Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1912-11-15

Opmprksomheden lgen afledet fra AdelheiG, der
sad med bankende Hjerte og blussende Kinder
og fors6gte at lade, som hun ogsaa syede, men
hun stak sig hvert Ojebhk Fingrene; dog, Diet
merkede hun like stort til, for def stalk langt
yerre derinde i Hjertet.
Fru Dahl, der imidlertid var gaaet ind, kom
efter en- haly Times Forl9b tilbage og indbgd de
unge Piger til Katie, og smart sad de ale ON ct
smukt dakket Bord med de d~ampende Hopper
foran sig; dog like ale, cen m~anglede.
,Hvor blew Adelheid af?' spurgte Matilda
og saa sig o%mkring, hun holder jo saa meget af
Katie"
,Aa, hun er vel gaaet hen ct Sted for at tu-
de. Lad du bare hende passe sig selv,' svarede
MOderen.
Saa CAV de sig da under Spgg og Latter til
at spise og drikke. Fru Dahl fortalte forskellige
Track fra sine unge Dage, iser ON sin adelige Fa-
mile, ct Thema, hvorved hun altid gerne dvelede
og naar hun beskrey sine Forf@dres Storhed og
CLANS, brystede hun sig, og hendes lille Person,
der MI de code Dage begyndte at wise ct Lille
Till6b til Korpulence, blew hgesom ct Par Tommer
h9jere. Pigerne h@rte Opmarksomt efter og lod,
som de var belt henrykte over Fru Dahls Beskri-
yelse sk9nt de smaa Skelmer i Virkeligheden in
teresserede sig langt mere for Fruens code Frugt-
ogkage end for hendes m@gtige Stamfedre og
Grandmother, der 10 var hensmuldrede Craven
for mango LANCE Tider siden.
Adelheid havde like varet saa langt borte, som
de troede, thi hun havde staaet indie ct lille KAN
mer, der kun var skilt fra Spisestuen we'd en- tynd
Bredev@g, igennem hvis Sprekker hun kunde Sc
og hgre alt, hvad der foregik derinde. Da hun
hgrte Moderens Ord til Matilda, sneg hun sig pas
Taaspidserne sagde I'D at Verelset.
,,Ingen skal hvert Fald Sc mig Jude"
tenkte hun, medena hendes Kinder blussede af
Vrede. Hun greb den fSrste den bedste Have
hat, hun kunde finde, forlod sa Huset og tog
Vejen langs med Floden, indtil hun naaede SkO-
ven da b9jede hun at paa en- Sti, som kun var
kendt af faa foruden hende, thi hun var want til at
strejfe ON herude og kendte liver lille Smutvej
og Krog flere Miles Omkreds. tidligere Aar,
medens hendes S6stre legede eller syede Duke
t9j, tilbragte hun al sin Frihed med at lobe ON
Skoven. Her var hun fri, lykkelig. Al den Kejtet-
he'd, der viste sig hos hende, naar hun var andres
Selskab, var som blast bort, og hun hOppede at
Sted som en- Hind og klatrede som ct Egern. Of
tie var den lille Vildkat oppe ct af de hGjeste
Tracer og sad nok saa b~ehageigt og vippede paa
en- Gren en- Ashland fra Jorden. der Wide have
faaet Fru Dahl til at gyse, havde hun set Diet, ti
Moderkprlighed havde hun ~alligevel til den lille
,Klodrian", som hun kadte Adelheid, men den
lille merkede ~rigtignok like ret meget til Diet. bet
var gerne S6strene, der blew foretrukken, og naar
der ellerS like var n0get, hun SkuIde udrette ]
Hjemmet, saa kunde hun altid faa Low til at pas
sc sig selv og gaa, hvorhen hun Wide. bet sidste
Wide hun like have veret ked af, naar bare like
Moderens Ligegyldighed havde staaet bagved.
| Skolen havde hun n9sten haft sine bedste
Dage, thi hun vandt altid smart en- Plads sine
Larers Hjerte. Hun var 10 saa stille og larevil-
Zig, larenem til alt saa n9r som Gymnastik thi
der var aldrig nogen, der havde kunnet faa hende
I'll of unarohara ordapflio. antan hoDnnda hmm for
hurtigt af Sted eller ogsaa kom hun kluntende
~bagefter. Men tile andre Fag, hvor Diet kom
an paa dyb Eftertanke, der var Adelheid Dahl
med der var hun sit rette Element. En- at hendes
Lerere havde s9gt at overtale Moderen til at SEN
de hende til en- h6jere Skole. Men Fru Dahl hav-
de svaret, at hun havde like Rad til at holde ale
sine D9tre ct %Institut, og SSstrene havde jo lige
saa god Ret til at studere som Adelheid. Da sas
Lereren forklarede, at disse like paa langt ner
havde de aandelige Anleg som Adelheid, ia like
saa Wide Fruen slet like forstaa ham, men paa-
stod, at Diet var umuligt, at Adelheid skulde kun
ne have noget forud for sine vakre, hvlige S9stre.
Men Adelheid fortsatte troligt med at l@se
de faa Boyer, hun kunde komme Besiddelse af,
selv efter at hun havde forladt Skolen. Og naar
hun hoppede ON derude Skoven, studerede hun
allie de Skate, som der Omgav hende. Medens hun
endnu var en- lille en-, fslte hun, naar hun lob om-
kring derude Diet frie, eller naar hun ellers var
enc, en- underlig Trang, en- Lengsel efter noget,
hmm vidsta like selv bvad