Proletarec. [volume] (Chicago, Ill.) 1906-19??, 1912-05-28

CtlO iidNii hott hC VI Sllltl USUAL
OBJ TAKEN mrazu zunaj to je u
smiljenja vredno, so 81 mislili mi
moidoci. All, kakO sta bosa in le-
tita drgetajoc, cemu sta morala
danes ma presto! All, nadleznika 4!
''Oj, oj, pogledaj ju vendar",
je dejala V kozuh zagrnjena, de-
bella postava svojemu spremniku
in kazala ma obedve mimoidoci 81
roti. ''Ah, hudo je cloveku, vroGe
mi prihaja, kako drgetata, moi
Bog, cemu sta priSla IL svojega
gnezda." In V srcu 81 je zelel. da
bi siroti ne bill priSli ali da bi ju
vsaj ne bill videl tako drgetati.
To nj nobena Sala, clovek 81 skva-
ri opoldansko kosilo. Ako mi pri-
deta "a mizo ma misel. sc mi bo jed
ustavljala, 81 je mislil in grbancil
obraZ.
Drugi je opazil, da sc zbuia
njegovemu prijatelju vest in pc.
SkuSal je, da ga sprawl IL tega
neprijetnega ~polozaja.
"Ah, kaj, brez potrebe Sc VINE
miriaS vsled njiju, prijateli. vaje-
ma sta temu, preneseta to. Seveda
ka.j drugega hi bilo, kar mas Bog
varuj, ako hi st pripetilo mojim
ali tvoiim otrokom kaj takega.
Yes. ako poSljeS zdaj mojega OH
ka teprav z odejo ven, zmrzne ma
cesti, verui mi, zmrzne. Pri teh
je to kaj drugega, Ia diva prene-
seta to-. To je bilo pametno po-
vedano. debela postava in njen
spremljevalec sta Sla mimo.
Sirotka pa sta romala pc ceStah
iii St nista prav mic GudiIa. da sta
bila oh tenn neZnosnem mrazu zu-
maj. medtem ko St nj pokazal no
ben otrok njune staroSti. Vedela
sta SamO, Geprav je bilo zelo mr.
zlo, ceprav sta bila napol maya,
bosa in razoglava, da morata do
vrat. da poprosita "a kruh. Bila
sta lacna. Cd v%ceraj opoldne nista
bila nicesar jedla.
"Ah. Gallo. kako je mrzlo. all"
je dejal mlajSi. blizal je svoje skr-
Gene. hrezcutne prstke k posine-
linn ustnicam ter cepetal Z nogami
pc snegu.
"Da. Mato. zelo mrzlo je, bole-
Gina prodira cloveku noter do sr-
ca. pojdi, magic"
"Ah. hlev .ie bill gorak," je ma
daljeval deGek ihtec in zalostne
solze so mu visele s trepalnice,
toda zmrznile so in MISC kopnile.
Res je bilo gorko, toda midva
V vendar lacna, kaj maj pocne-
va?'
Malcek je molGal, ugriznil je
Y ustnice in dihal V prstke, hu.
hui.
Cstavila sta Sc pred velikimi
vratmi. Hi so bila odprta. Sredi
dvoriSGa je lezal velik pes, yes
~stisnjen vsled hudega mraza Nj
opazil otrok, XII sta strahoma ro-
ko V roki $ plahimi koraki sto-
pila ma dyoriSce. Ko sta napravi-
la par korakov, sta opazila straS-
mega PISA. Starejsi je obstal in Sc
nj upal dale.
"Mato, pes grize, vrniva Sc"
"Ah, tako SEN lacen. zebe me.
kan maj Sc greva", je mrmal NAL
eek. "Tu s~tanuje bogat MOI, IL
prosiva kos kruha in odhitiva ma
zaj V hlev, tako mrzlo ie in VISA
trda sva."
Sla sta Sc par korakov in upala,
da prideta brezsliSno mimo psa in
dospeta do hiSe. Toda Skripanje
snega je predramilo PISA. Dvigni
je glavo kviSku, opazil razcapana
otroka, poskoGil je togotno in sko-
ell ma oba. Za~vedajoGa Sc nevar-
nosti sta uboga otroka kriknila,
objela drug drugega in pocepnila
V sneg. Tako Sc branijo otroci in
zenske, Xxi beracijO. proti napa-
dom psov. CIovek hi mislil. da ho-
cejo te slabotne stvari zbuditi V
srcu zivali socutje 5 TEN, ker po-
kazejo premagane. In res, pes je
ostal, jeza zivali Sc je polegla
SnriEn Sirnt hrnu unrnA Y mni