Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1912-08-23

heder like kunde skjules til Valgdagen var ovre,
og det kunde yende Marks egen Provins imod ham.
Major Lathers hayde paa samme It'd 0jnene
med sig, for ON der like skulde duke noget op
eller saadan noget. Han lavede sig mango For
behold we'd sit Venskab med Paddock. Hyad han
selv angik, saa var han broget ligesom Jakobs
Kiortel. Han var alting for ale Mennesker, blot
han kunde vinde Spilet.
For at holde Marks politiske Styrke vedlige
forelobig, holdt Lathers Nancy rolig we'd at holde
hende hen med de NEST urimelige Forventninger.
Han forestillede sig selv som hendes Ven Sagen.
Han sagde hende, at han havde faaet Mark til
hojtideIigt at love at flytte med hende til Texas,
saasnart han kunde faa sine Sager ordnet.
Bonamy havde begyndt at salge Ejendom
al Hemmelighed, saa at han og Nancy kunde
flyttet til Texas Juni Manned. Desvarre er de
Haandlangere, som er slette nok til slette Forret-
ringer, altfor slette til at yere paalidelige.
Lathers havde indprentet Nancy, hvor NOD
vendigt det var at holde Sagen hemmelig. Men
der er en- Grense for Evnen til at holde hemmelig.
Nancy kunde like bare sig for at PLACE stakkels
MCGOWAN. Naar som helst den stakkels Fyr
l6ftede Hovedet ct svagt Haab ON at vinde hen
des Opm@rksomhed, saa sprang hun los paa ham
ligesom en- Kat paa en- forskrakket Mus, der vover
at rSre sig.
De- Jim saa, at Nancy like blew gift med no.
gen anden, saa sluttede han, at siden hun skulde
CITIES, saa kunde Diet ligesaa godt blive med ham.
Hun skal nok blive fardig med Narrestregerne
smart, sagde han. Da han havde udtalt sig lig-
nende Refining en- Dag, mems Nancy talte med ham
j Slutningen af April, saa br6d Diet I'D af hende:
,Lyn og Torden, jim! Jeg skal r~igtignok be-
Dire an end som saa!''
-Hvor! Hvordan?2 udraabte jim.
bet skal du faa at vide linden ret lenge.
Naar du en- Gang reiser til Texas, saa kan du
finde mig som en- fin Frue ct flint Hus. Jeg
skal like Sc den Vel, du er, P. ON jeg g9r".
,Hvad, Nancy, hvordan er Diet, du snakker9"
sagde jim. ,,Siden Bonamy blew gift, saa er der
visit ingen rig Fyr heromkring, som du kan faa
fat !. Du VII da like til at rende vek med en- an
den Homes Mand, we'd jeg", og Jim opslog en- ra
Latter over Sagens Urimelighed. Latteren former
medc Nancy.
Wilde jeg ikkeY Err du tosset, Jim? Tror du,
jeg er en- Mar til at drive L6jer med9 Jeg skal
ellers nok wise Pigerne, hvordan Diet er at tage
Karresten fra mig. Og jeg skal nok l@re Folk
at gore Mar af Nancy. Du skal nok faa mere at
vide, naar du bliver lidt pldre, maaske'.
Disse Ord og den forvovne U~dtryksmaade
gjorde Jim Nc Gowan f~orstyrret Hovedet, som
Meningen var dermed. Han br6d sin Hjerne med
at udfinde, hvad der laa bagved Truslen, og der
opstod en- l6nlig Mistanke hos ham OF Sagens
Sammenheng.
Han gik til Luzerne neste Dag for at faa Re-
de paa Sagen, og Diet lykkedes ham at faa Hem
meligheden pillet I'D af Haz Kirtley we'd at lade,
som ON han vidste Besked.
Samme Aften ladede han med en- Grensebe-
beers Foragt for Low og Liv sin B9sse med ct
stort Maal Krudt, skar Forladningen til med stor
Omhu, udsogte en- Kugle af god Form og rammede
den godt ned. Han strog Besselgbet med sin Hand
for at Krudtet skulde glide godt ned i Tuben, og
uds9gte en- god Fanghette. Han bandede paa, at
denne hersens ellers nok skulde bringe Sagerne i
Lave. "a
Med sin ladte B6sse paa Skulderen o~ppebiede
han den Aftens Marks Hjemkomst. Han sneg sig
/ Skyggen langs med Husene / Luzerne. bet var
hans Mening at skyde Bonamy paa Gaden. Hans
Hest var sadlet og stod bunden we'd Rekvarket
paa Toryet. Intel Lys var at Sc ~undtagen fra ct
Yindue paa forste Sal paa den modsatte Side af
Torvet. En- Thanksgiving med Lathers trak sent
nd. Selv Nc Gowan blev nerves paa sin morderiske
Vagt. Endelig hGrte han Skridt, der nermede sig
j M9rket under Treerne paa den anden Side af
Gaden. Han lenede sig tilbage imod Hegnet,
spendte B0ssehanen og yentede paa, at Mark skull
de komme nd af de nyudsprungne Blades Skygge,
saa at han kunde ramme ham. Men da Skikkelsen
kom frem ! Stiernelyset, viste Diet sig at vere en-
hvidhaaret, velkledt gammel Mand, som gk uro-
ligt og saa sig ON til h9jre og yenstre.
Da den gamle Mand fix Ole paa Jim og hans
B9sse ovre paa den anden Side, gik han over til
ham og sagde bestemt: