Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1912-10-04
,Hvordan har Hr. Bonamy det2e spurgte

lROAy.
,Godt, jo sandt at sige, bare yenlig og mild
og s~orrigfuld, we'd De nok". Bob mente, at Diet
var bedst at yere f~orsigtig. Mig traf Hr. Vita
ker lige nu. Han meme, De vii BRUCE Dick Dag.
Saa mig hente ham til DEM.
,Ja, ieg vii gerne have Dick. Bind den her
udenfor, Bob, sagde Roxy.
,Kommer Dem sely hjem med ham, Fru Roxy2
Eller De vii haze mig komme efter ham ?"
,,Jeg skal tage ham hjem!'
,,Ih, du almagtige", udbr6d Bob henrykt, idet
han vendte sig ON og kl6ede sig Hovedet af For
bayselse. Hans Glade gjorde Roxy godt. bet var
en- Begyndelse paa noget nyt.
Hun trengte Ogsaa til Opmuntring og ct godt
Varsel paa sin lange Tur ad de klippefulde Veie
den Dag. En- Del af vejen kendte hun fra sine
Modeture sine lykkelige Dage, og Diet Gvrige
fandt hun we'd at sp6rge sig for fra den enc lille
Hytte eller Butik eller Smedie til den anden. Hun
efterlod Byen bag sig en- f~rygtelig ubestemt For
bavselse. Man havde set Bonamys Kone ride nd af
Byen paa sin egen Ridehest. Hvad kunde dog Diet
betyde9
Mutter Tartrum havde udnevnt sig sely til
en- Komite, bestaaende af hende selv, der skulde
~udsp6rge Fru Adams hendes Butik. Men da Fru
Adams like vidste, hvad Hensigt Roxy var rejst
over for at tale med Nancy, saa satte Mutter Tar
trum en- Formodning nd, som smart blew til en- six
ker Sag. Nemlig at Roxy var redet derover for at
faa Oplysninger til sin Assigning ON Skilsmisse.
Men efterhaanden som Roxy forlod de smukke
B6ndergaarde og yelopdyrkede Marker nermest
we'd Floden og trengte ind i Fjeldkl6fterne, hyor
Jorden var stejl og stenet og Folkene uvidende Og
~udygtige, kom der en- F9lelse over hende af Ned
slagenhed og Frygt. Hun veg tilbage for Byrden
som en- Martyr for Ballet.
Eftersom hun kom Kirtleys Hus nnrmere, fix
hun sin Hest til at gaa %langsomt ad den ujevne
Vel. Men endelig red hun OPP foran Indhegningen
til, hyad hun var Wis paa MATTE vHre Gideon
Kirtleys Hus. Hendes Hjerte bankede voldsomt.
Der var ingen Stol og ingen til at hjHlpe hende
at stige af. R6gen steg dovent OPP ad den Bale,
der dannede Topper paa Skorstenen. Hundene g6e-
de paa en- halv truende og halv ligegyldig Made,
idet de knurrede en- lille It'd og sa after lagde sig
ned. Roxy saa sig ON we'd Diet ugestfri Hem efter
nogen, der Wide hjelpe hende af. Stedet havde ct
f~jendtligt og m6rkt Udseende. Hun f6lte sig svag
og mat og var nerved at angre, at hun havde paa-
taget sig saa v~anskelig EN- Sendelse. Endelig kom
hun af Hesten we'd ct Horne af Hegnet og sprang
ned og bandit selv sin Hest. Hundene besnusede
hendes Kleder og knurrede arrigt linens.
Nancy havde ~iagttaget hende fra Vinduet.
Der er den forbandede Roxy Bonamy'', sag
de hun til sin Moder. ,Hvad err hun kommen eff
teri Inlet godt, vpdder jeg".
oJeg vii nd og hjelpe hende af Hesten'', sag
de den gamle Kone.
,Nej, Du skal like. Lad hende bare hjelpe
sig sely. De Bydamer tror ogsaa, at ale MEME
skier skal rende nd efter dem. Hun er nok herovre
og vii spotte ad mig. Hun Vide saamend hellere
slaa mig ihjel, Wide hun. 10, jeg skal wise hende
Diet -.
Og den rasende Nancy greb en- stor Slagter-
kniv og skjulte den under sit Forbade. Hun kan
prove paa det", sagde nun. Saa satte hun sig paa
Hornet af Arnen.
Roxy, som var omringet af allie Hundene, ban
kede nu paa Doren. Den gamle Kone lukkede OPP
og sagde ligcgyldig. yGoddag, kom indenfor'.
,Er Nancy Kirtley her7' spurgte Roxy, ,,jeg
Wide gerne tale med hende''.
Der er hun" sagde den gamle.
Nancy sad tavs paa Arnen. Den gamle Kone
CAV Roxy en- Stol. Saa tendte hun sely sin Pibe
og satte sig ned.
bet err en- streng It'd for Dem, Nancy, sag
Dc Roxy.
,Hvad kommer De her efter2'' spurgte Nan
~.
IA, jeg mente, at jeg maaske kunde hjalpe
DEM, sagde Roxy. Men alt Haabet syntes at
d9 nd hendes Hjerte, mems hun talte.
Der er ingen, som kan hjelpe mig. Der er
ingen, der vii Sc til mig mere. ALE TSsene griner
ad mig, fordi de er saa glade we'd, at jeg like gaar
dem Vejen. Og de unge Karle, de kommer her
aldrig mere. ON Diet saa er Jim MCGOWAN, saa
vii han like Sc til mig mere. Og Diet er altsammen
jeres Skyld. Deres og Deres Mands HUI, jeg skal
komme paa lige endnui raabte Nancy rasende med