Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1912-03-22
r O Y.
Fortalling fra Indiana at
EDWARD EGGLEsTON.
Oversat. af +. G..
lFortsat.)
Oversat.. af.E..G G.

Hun tankte paa den Kyinde, hvis Felelser hun
maalte efter sine egne. Og Mendene stod ogsaa
og saa efter hende og erklerede, rat hun var dog
en- ser en-.
Da Roxy var kommen forbi Pumpen og gik
hjem igennem den rolige Del af Byen, o~pdagede
Bobo, som hidtil hayde veret optaget af at Sc paa
Flagene, at hun gred. Han gik lige hen foran
hende, tog sit Lommetgrklede OPP, begyndte ivrig
at tprre hendes Taarer bort og sagde en- medli-
dende Tone:
Roxy maa like grade. Nej. Nej. Roxy maa
like grede!' Men denne Medf9lelse fix kun Taa-
rerne til at flyde saa meget desto rigere, medens
Bobo stadig t9rrede dem af og tiggede og bad
hende ON at lade yere at grede, indtil han endelig
selv ~begyndte at grade, hvorpaa Roxy tog sig
sammen og beherskede sig.
Huset, hyori Roxy Adams boede, var ct af
Byens aldste Tr@huse. bet stod tart we'd Kanten
af Diet store Stykke Fellesjord nogen Afstand
fra den store, grundmurede Bygning med fire
Skorstene, som den aandssvage Bobos Hem. Roxys
Fader var den dygtigste Skomager Byen. Han
kunde lave ct Par fortrinlige ,Hpjre- og Venstre-
Steyer', og hyis hans Kunder absolut forlangte
Diet, kunde han ogsaa lave ct Par ige Stpvler, som
med stor Fordel efter gammeldags Manner kunde
SIXTIES fra den enc Fod til den anden. Den gamle
Skomager var ogsaa bekendt for den Iver og
Haardnakkethed, hyormed han diskuterede allie de
S~pergsmaal, der den Gang satte Byen Beyegelse.
Da Roxy kom ind ad Laagen med Bobo, fandt
hun sin Fader sddende under Hbletreet we'd Do
ren. Han bebreJdede hende, at hun hayde veret
saa lpnge borte, like fordi hun ~fortjente Bebrej-
delser, men han mente som mango andre Mennesker
paa hans It'd, at Diet var n9dvendigt at skende paa
Ungdommen saa ofte som muligt.
Roxy tog imod Bebrejdelsen Tayshed. Hun
skyndte sig hen at make den gamle sort og hyid-
brogede, hornlese Ko ,Mully", hvis grimme Hoved
kunde SEES henne we'd Laagen, medens den vente-
de paa sin Klidspand. Saa skulde der laves At
tensmad paa Diet aabne Arrested. Majsbollerne
blev trillet med Henderne, indtil de havde antaget
den rigtige egrunde Form. Saa blew de lagt i
Jernpanden, som allerede var varmet over Ilden.
Der blew lagt Knl under og en- Skovlfuld gloende
Kul paa Laaget. Kaffen blew malet og, efter at
we're blandet med Hggehvide, hedt Kander.
Den syngende Tekedel, der hang paa Krogen over
Ilden, afgav sin Tribut at kogende Wand, og saa
blew Kaffekanden sat paa Fyrfadet over de gle-
dende Kul.
Da kroklokken tilkendegav, at Diet var Aliens
maaltid, hayde Roxy kaldt sin Fader ind, og Bobo,
som like kendte noget bedre end Roxys Hem,
spiste til Aften med dem. Mems de spiste, kunde
de gennem den aabenstaaende Gangder Sc Flokke
af Ryttere, som advarede af Klokken havde druk-
ket deres sidste Skaal for Tippecanoe og drog
hJemefter mer eller mindre omtaaget Tilstand.
Nogle brelte y~anyittigt Hu"ra for Harrison oe Tx-
Ter, og andre raabte Ilurra al Almindelighed.
Roxys fromme OF medlidende Dine saa slet IN
tt at dt latterlige denne raa Fremstilling az
Menneskeheden frivillig ~Nedyardigelse. Hun saa
og oyerdrey maaske sine Tanker den Sorg, der
Wide bhye / de mango HEN we'd Enden af deres
Vel, og hun saa dem som en- Skare af forvildede
Sjale styrte ned den evige Fortabelse.
bet var derfor like underligt, at Roxy efter
Aftensmaaltid, da Hr. Whitaker, den presbyterian
ske Priest, kom ind for at besgge dem, alyorligt og
bestemt spurgte ham, hvorfor Gud, som var Ker-
hghed, havde skabt denne Verden, hvor der var
saa forfprdelig megen Sorg. bet var forggyes, at
Ansyaret over paa Mennesket, som syndede i Adam,
hele Slegtens Stammefader. bet var forgeves at
han tog sin Tlflugt til Guds Almagt og hans uud-
grundelige Tlverelse. Pigebarnet saa kun, at Gud
skabte utallige Mennesker, hvis Liv og Skebne
han hayde forudset fra Begyndelsen. Hun yovede
like ct 0jebik at betyivle ends Godhed. men hen
des Sjel ~arbejdede pinligt med disse S~p9rgsmaal,
og Hr. Wittakers Logik kunde ingen Lindring skaf-
fe hende. Folelsen err like altid tilgangelig for
Logik, selv ON denne err aldrig saa indlysende.
Whitaker fortsatte imidlertid Samtalen. Han
var glad for ct hvilketsomhelst Paaskud til at tale
med Roxy. Og Skomageren morede sig over at Sc
ham undre sig over Pigebarnets Kyikhed. Men
han syntes selv at give Whitaker Ret.