Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1912-09-13
r X Y.
Fortalling fra Indiana AZ
EDWARD EGGLEsToN
Oversat. af E. G..
(Fortsat.)
Oversst. at E. G.

Diet onde ugiort. Han ek nd Kokkenet for at
traffe Martha Ann, men hun var ogsaa borte. Han
tyivlede like ON, at Bob ogsaa var gaaet han var
en- spedalsk, forladt at sine Husfok.
Han gk tilbage til Dagigstuen og satte sig,
hyor Roxy for havde siddet. Han lagde Hovedet
paa Bordet og sad ganske stille. Natten faldt paa.
Merke, Ensomhed og Samyittighedsnag er uhygge-
; lge Selskabsbrodre.
Bob var en- eller to Gange gaaet hen til HUI
set, men da han intet Menneske saa, var han gaaet
nd at Sc til Kreaturerne. Til sidst, da Diet var bic
ven helt m9rkt og hans Hosbond like var kommen
hiem, tenkte han, at Diet visit var bedst at luke
Dorene. Saa gk han Huset rundt og s6gte efter
ct Lys. Han tenkte sig, at han var enc i Diet for
ladte Hus og tr9stede sig we'd at smaasnakke med
sig selv paa den b~arnlige Made, der er egen for
hans Race.
Bob, Diet ser nasten nd som de allesammen
er r9mt vek og efterladt hele Diet store Hus til
dig. Hurra, Hurra. Dit Hus. Dine Lader.
Dine Heste. Hillempnd, Bob. Du bli'r ellers rig
til at vpre en- Meyer. Du k9re ON fin Vogn og
holde en- anden Meyer. Bill %Sagforer, skulde meme,
og disputer Retten. Stille sig til Kongressen.
bet like liver Dag. gammel Meyer plumper ned j
fin Illus. Men Gud IIimlen bevares. "A HERE
gud. Hvem er det2'
z Bob var lebet imod Mark, som sad ganske
\ stille we'd Bordet. Den gamle Meyer, som smart
var klar over situationen, var meget iyrig med
at u~ndskylde sig. Han hayde slet like ment, hyad
han sagde. bet var bare Narrestreger, we'd De
nokl'
Bob, spurgte Mark. Mar gk Fru Be-
nanny udl'
We'd sandelig like. bet vere rigtig lenge
siden. Har veret god lid borte. Kan vere, Diet
like var saa lenge. Kan like sige. Mig yere ude
plante ,Tofler' og -.
elk Martha Ann med hende2" spurgte Mark.
,,Nej med hende var Diet like. Hun kommer
nd til mig med en- hel Pose yroyl, ON hun vii REESE
og ON hendes Rygte, og jeg sac hende, siger
jeg -.
,,Hvem har veret her i Dag2"
We'd like, siger ieg. Mig Sc ~adskilige og
a~dskilige Damer kommer ind. Fru Hanks og
Fru Tartrnm og Fr9ken Twonnet var her n@sten
hele Dag og Gud bevares. Naa, Diet er den
Hest sparker derude. Stille, PR. stille, s9de Ven.
M mig kom nd og setter dig lige ind staldeno
Og den gamle Mand famlede ON og fix ende-
Eg tandt den enlige Lampe paa Bordet. Saa gik
han nd for at sorge for Hesten, men Diet var, som
ON han havde CLIENT noget. Han kom tilbage til
DSren og sagde:
Ser nd til, De have mango haarde Prevelser
og Sorger nu nylig. Hold Dem til Herren, Massa
Mark, og han vii styrke Dem, ON ogsaa Floderne
overskylle Dem og Vandene gaa over Deres Ho-
we'd og -.
bet er godt, Bob, gaa saa', sagde Mark
Efter at den gamle Mand havde sat Hesten
ind Stalden, vendte han tilbage I'll Huset og
hentede lidt Aftensmad frem til Mark. Han
satte MAIDEN foran ham paa en- Bake. Saa glk
han og lod Mark tilbage Selskab med de tire
msrke S9stre: Nat, Ensomhed og Samvittigheds-
nag. - Aftensmaden stod ur9rt., Han gik OPP og
ned Stuerne og udenom Huset. Den Tanke, der
var forrest hans Sjel, var Selvmord. bet var
eanske karakteristisk for ham, at hans Anger skull
de antage denne Skikkelse. RoXys Karakter syn
ties ham saa adel og hans egen saa fluid al smaa-
liz Lavhed og stOr Ondskab, at den eneste I'd
soning, som kunde udslette hans Skam og Devise
hans Anger og Kerlighed mod den kvinde, som
han hayde elsket, var at udslukke ct Liv, hvori der
intet godt havde veret Fortiden og intet godt
kunde ventes Fremtiden. Han havde tidhgere
CLIENT og brudt allie code Forsetter. Han vovede
like at tr0, at han Fremtiden kunde bere sig
bedre ad. Men i Virkeligheden var Bonamys
a~andelige Tilstand bedre end nogen Sinde hans
Liv. For ferste Gang trak han sin hele karakter
frem for Domstolen. Selv midi al sin religi9se
Begeistring havde aldrig nogen Syndsbeyldst-
he'd fremdraget hans Svaghed fra Bunden at.
Den Mark Bonamy, som Wide begaa %Selvmord,
var ct bedre Menneske end den pradikende Bo-
many med sin overfladiske Begejstring. Da Judas
1schariots h@ngte sig, var Diet fordi han for f9rste
Gang saa sig selv og erfarede, at Verden ingen
Plads eIler Brug havde for en- Mand som ham.
Der var langt st9rre Haab ON hans Frelse den
noao bvio ban blot hayde yidst def. end da han