Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1911-06-09

S'(S A8 I'm
derhen, hyis jeg havde vidst Diet i Forveien: men
jeg har lovet at blive hjemme, thi III. 2 kommer
her.en Mand, som vii selge sin Gard til mig. Men
ct af Bgrnene kan folge med Dem hen og wise Dem
Kirken.
Pastor Brun var Kirken under NIELSEN, men
Pastor Faurskov kendte ham like.
Efter Yielsen aflagde Pastor Brun ct Besog
Pastor Faurskovs HEN og indb9d ham til Mqdet
Peter Mollers Hus, hvilket han dog betakkede sig
for.
En- Nogn holdt for D6ren for at fore Pr@sten
og hans Familie ct Par Mil uden for Byen, hvor
Brylluppet stod men Pastor Faurskov 6nskede en-
mere indgaaende Samtale med Pastor Brun, hyor-
for han lod Yognen kore med Familien, sely Wide
han komme senere i en- Automobil.
M, De er saa kommen til Sommerdal for at
holde Forsamling forstaar jeg", sagde Pastor Faur-
skoy, idet han yendte sig til Pastor Brun.
ia, jeg er kommen herop for at besdge en-
Familie, som jeg har truffet paa min Vel for ct
Par Aar siden. De har nemlig indbudt mig til at
bespge dem, og saa mente de, at jeg s%amtidig burde
holde ct Mode deres Hem, hvilket jeg indyil-
gede i, syarede Pastor Brun.
,Deres Arbejde her i Byen og Omegnen kan
kun bliye ct Splittelsens Arbejde, og De maa sely
bere Skylden for de s~9rgelige F6lger, ct saadant
Foretagende vii have, bemarkede Pastor Faur-
skoy.
Der er vel like noget ondt at bes6ge en-
Familie og we'd en- saadan L~ejlighed at tale Guds
Ord, mente Pastor Brun.
,Jeg kan simpelthen like f~orstaa Diet anderle-
DIES, end at De er kommen herop for at trange
Dem ind en- fremmed Bestilling', svarede Pa
stor Faurskoy.
Den Familie, som jg er Bes6g hos, og hvor
jeg Aften holder Mode, tilhSrer jo dog like Deres
Menighed", syarede Pastor Brun.
bet kan nok vere, men naar De nu skal sige
Sandheden rent nd, og Vi STAIR os jo da Reglen
bedst we'd at tale Sandhed, er Diet saa ~alligeyel like
Meningen at gore ct Indhug min Menighed?''
spurgte Pastor Faurskov en- temlig bestemt og
verdig Tone.
Diet vere langt fra mig at have til Hensigt at
gore Fortrgd i Guds Menighed Diet v@re sig Diet
enc eller Diet andet Sted - men skulde Diet ske, at
en- sovende Sjal we'd min Forkyndelse skulde vaag-
ne OPP at sin Syndes9vn, hyad enten den saa er Me-
nighedsmedlem eller ej, da vii jeg derover glade
mig - ia, jeg vii glade mig svarede Pastor
Brun.
ia, saalangt kendte jeg Dem i Forvejen fra
wort Naboskab i Elmhurst, men nu har jeg selv
hort Diet af Deres Mund ---
De fix listet Menigheden deroppe over til Dem,
og nu er De kommen herned samme Erende =
= nok saa fin en- Fremgangsmaade -- like
sandtYo
,,Jeg %pradiker Guds Ord, hvor jeg oliver for
langt til det", svarede Pastor Brun.
ia, og saa har De like mere Taxi end at
komme her OPP for at holde Mode lige nit min
Menighed. Jeg vii minde Dem ON Diet lille Guds
Ord: Ser Hundene, ser de onde Arbejdere, ser
S9nderskerelsen. Jeg synes, at disse Ord maa
falde tungt paa Dem, thi De er 9jensynlig kom-
men en- ond Hensigt; De err kommen for at ode
legge og sonderskpre Diet, som jeg med Slid og
M9je mar bygget op ----..
Men eftersom De er ndremissionsmand saa
er De maaske bange for, at vi her Sommerdal
like har hort nok ON den onde og hans Opholds-
sted ----
Men jeg we'd jo nok, at / Missionspraster bru-
ger det og tror, Diet err ct godt Skremmemiddel til
at yekke OPP de siumrende og ligegyldige; men jg
for min Del afskyer Brugen at saadanne Ord som
Dj9yel og Helvede. Jeg vii like gore mig skyldig
j Misbrug af Djavelens Navn ---.
Men hvis man endelig skal hgre Djavelens
Navn nj Gange i Minutten, saa vii jeg hellere hore
det paa Gaden end Kirken. Jeg vii hellere h9re
def af en- Hesteprangers Mund end fra en- Priests
Lzeber.
Hvorledes Wide man bare sig ad, ON man vii
de edelagge Herrens Hjordf
Tenk, ON en- General, der traadte frem foran
sin Her, for den skulde rykke I'D imOd Fienden,
Wide holde f6lgende Tale:
Kammeraterl Fjenden kommer, vi omringes
N lilo GiHap Hans Noohon an a forfarJa1,~o