Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1910-05-27

var N9dy9rge Diet var I'll dit og wort forSVar
Banditten strebte dig og Magnus efter Livetp :
ia vell' : sagde Anton og drog Vejret noget
~lettere ,,han Wide styrtet mig ned Lavastr6mmen
= men Spontani for til og br6des med ham tg sa
deres Dolke blinke, og = Morderen var forsvunden :
udslettet af Verden fortaret ct eneste 0jeblik :
Diet var dog forferdeligtl Jeg har like lukket ct Ole
den hele Nat
leg havde gjort Diet samme Spontanis Sted' =
sagde sundby nu rolig ,og du er 10 aldeles uskyldig
DER. Der var noget forferdeligt den Handling; men
den var retferdig og n9dvendig. Vi skylder ham allie
TAX for hans Mod og Raskhedl Kun den Made, hvor-
paa han tager Diet kun Smilet hans Ansigt og hans
lystige Sang paa Hjemyejen var mig fatal. Dog, Vi
vii like miskende ham, Antoni Hvor sligo For
~brydelser, som her ,er hyppige, har ct Menneskelv like
stor Betydning; men er han like urolig for muligt
Ansvar? ?"
bet lader Diet like tl' svarede Anton dog,
han p~aaskynder nu vor REESE. = Til Morgen har vi
anmeldt Koncert = og Overmorgen seller vi" =
,,Hvorhen?'
Til Amrika. bet er vor Plan og Aftale. Flere
end tire Koncerter giver vi nu ingensteds. Ny skal man
vere og forud ber6mt, hvor man vii trede frem med
stor Virkning. Virtuosens Liv og Lykke er en- Rekke
af straalende Stjerneskud, smart paa den enc, smart paa
den anden Halvkugle- Himmel, siger han, og han hr
vel Ret" =
Sig mig oprigtig, kere Anton p = spurgte Sund-
by og greb hans Hand ,f9ler du dig lykkelig we'd
disse Triumfer? Kan Diet Slags Kranse, du saa1edes
vinder Hundredvis, virkeig tnfredsstn1e dig, som
Kunstner ?'
,,Neip' svarede Anton med ct Blk, hvori en-
hSi og edel Stothed glimtede. Diet er GSglespil =
Diet we'd jeg Diet er Modesmag og ~affekteret Begej-
string, der lSfter os til Himlen og overdynger os med
Kranse den enc Dag, for at glemme eller maaske
spotte os til Himlen og o~verdynger os med Kranse den
enc Dag, for at glemme eller maaske spotte os den
naste, hvis vi CAV dem It'd til at komme nd af Rusen,
we'd at gore wore Munster og Personer dagligdags. Nej f'
vedblev han ,skuffes vii de, og skuffes maa de
og Vi med dem, saa lenge Diet kan ware = men ander-
ledes er Diet like at vere en- berSmt Virtues"
,,Og dog kan Diet Lfv fengsle og henrive dig?' :
sagde Sundby med ct skarpt Blk ,og SCI du berer
10 endog dine Hederstegn paa din Morgenkjole du
lader dig kalde Professor, Kammermusikus og Ridder
= jeg vii like engang nevne hvoraf' -
Antons Dine faldt ned paa hans Knaphulsprydel-
ser. og hans Kinder biussele al Skam og Harme. ia
sJeg har veret en- Mar jeg er Diet halvt endnu. =
Sc! der ligger Ridderen baade af Diet enc og DEF andct
og ingentingl' - han kastede de afskaarne Baand
%tiligemed Saksen aen paa Border. = TO rigtige var
der for resten imelem, og de raktes mig af Fyrste,
hender men jeg fix den, saavel som de TONNE, en-
beds9se Titler, we'd Spontanis Charlatanerier og Kunst-
greb. Fioribella har overtalt mig til at stikke Narren
mig frem. Jeg har aldrig set mig med den Stads, uden
at buses. bet er sidete Gang, du skal Sc mig som den
skinnende Paafugl Diet er sidste Gang, jeg skal rsdme
over mig selv, naar jeg slaar mine Dine ned paa NIT
frie Brystr'
Men er dit Bryst u da lettet7 = er dit Hjerte
nu befret7 min kere, kere Antonl er din Sjel nu
fri fra ethyert Baand, der hemmer dens Flugt mod
Sandhedens og den evige Sk9nheds RigeT"
AK mel, nejf' udbr9d Anton med ct m9rkt
Blk og rystede paa Hovedet. = uJeg we'd Diet =
Mod til at bortkaste, mener du, men Hovmodets Dje-
vel sidder dybt nit Bryst og udler mig. ia veil Narren
mig kan jeg selv udle, naar jeg, som Hr. Skade, pynter
mig I'D og bunker undertaking for de Dukker, jeg har
udmaiet mig for = men = kald Diet lenge nok How
mod Diet skal blive anderledesl Du ser mig aldrig
igen, Sundbyi jeg vii aldrig Sc NIT Fadreland igen,
for jeg er noget ~virkeligt, og for du kan agte mig" =
Men hvad andet virkeligt vii du da vere, end
hvad du er - en- heldig udevende Kunstner - en-
~rejsende Virtues, som g6r Lykke2 = Du vii 10 REESE
til Amerika med disse Mennesker, for at hSste ERE
og Guild? = og kommer du tilbage, hvad er du saa2"
EFT Menneske ct frit, selvstendigt Menneske,
haaber jeg' = syarede Anton med ct kekt Blk =
like blot en- Virtues, der har gjort Lykke, men en-
Kunstner, der fortjener ct Navn, naar han er d9d, og
som kan gore Kunsten og sit Fedreland Ere"
Sundby saa den edle Stolthed hans Aasyn og
Blk og trykkede ham glad og kerlig sine Arme.
,Kare, brave Anton p sagde han ,,jeg forstaar
mig like pa den edle Kunst, du dyrker - ieg agter
maaske like den blot ud6vende Musikus hsjt nok men