Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1910-04-08

genie dlteI Gel lille fda00SKTl1I VeQ SIT BTYSt. Han
lyttede og hgrte en- Gondoliere synge en- strofe af
Ariost. bet er TidP' sagde han og rejste sig hastig.
Han kastede Munkekutten ON sig, trak Hetten over
Hovedet, bandit Snoren ON Livet og greb Ddrlaasen.
Den aabnede sig udenfra. En- S~kildvagt stod Gangen
med Haanden paa D~drn6glen. Han laasede hastig Do
rem igen, bgjede ~andegtig Diet enc Kne og lod Munke-
skikkelsen gaa forbi. Sundby steg ned ad den f6rste
Trappe. Paa dens nederste Afsats stod en- anden Skid
vagt. Han bgjede ligeledes med andegtig Mine Diet
enc Kne, medens han dog fremstrakte Bajonetten. ora
pro n0bs" sagde han.
Ora" = gentog Sundby.
Skildvagten skuldrede, med b6jet Hoved, og den
forkledte Franciskaner gk uhindret ned ad de 6vrige
Trapper.
Ora pro nobist" lgd Diet ogsaa we'd Enden af den
sidste Trappe, men fra den unge, sortskeggede Capu-
ciners Hattie. Sundby gentog Diet f6rste Ord, og de
skred tayse sammen gennem en- lang Korridor til den
store Udgangsport. Her stod after en- S~kildvagt som
Portner. bet samme L6sen caves og besvaredes. Por-
ten blew aabnet og lukket efter dem.
Begge Munkeskikkelserne bevagede sig tavse og
stille over ~Fangslets Forgaard til den hgje ~Jerngitter-
port. Den aabnedes og lukkedes we'd samme Tryfeord,
og nu havde de kun nogle faa Skridt til Broen. Uden
for Vagthuset denne ydre Forgaard' stod en- Flok Sol
dater Diet smukke Maanelys i fuld liver med deres
Fingerspil. De var like her paa Post, men h6rte til
den naste Aflgsning, der ventede paa Klokkeslaget. De
standsede kun ct 0jeblik deres Spill, for at bsje sig
for de arverdige Fadre. En- Klokke slog; de greb
hastig deres Geverer og ilede til forskellige Slider.
Sundby og hans Ledsager havde paa gejstlig Wis
besvaret Soldaternes Hilsen og gik stille over den kna-
gende Trebro. De nermede sig nu %langsomt og noget
urolige den brede Stentrappe, der forte ned til Kanalen.
Her blew Skildvagterne nu just afl9ste. Der stod en-
Soldat paa hver Side af Trappen. De b9jede sig ligele-
des med andegtig Mine for Munkeskikkelserne men
stillede sig Vejen for dem med krydsede Barometer,
uden at udsige noget Ora pro nobs@
Den unge Mand Kapucinerkutten studsede. Sund-
by saa b~etenkelig paa ham.
,,Gondolen er derf' hviskede Kapucineren =
linen Diet geder ct dristigt Spring = vi er forraadtp '
I Gondolen, der laa neden for Trappen, stod GREY
Magnus med en- spendt Pistol under Happen, den
h9jeste Uro - han Wide op ad Trappen og skyde paa
Soldaterne; men Ferdinand og den tyske Lejetjener
holdt paa hans Arme.
For Guds skyld, rolig = skyd like, for vi angri-
besr' hviskede Lejetjeneren der er de- = nu
gelder detp'
Kapucneren ~opleftede nu sin hsjre Hand med de
tire udstrakte Fingre, som naar Velsignelsen uddeles.
Begge Soldaterne faldt paa Kne, men holdt dog deres
krydsedeBajonetter tact sammen I'm articulo morris" Il
D6dens 0jeblik) mumlede de, og samme 0jeblik slog
Kapucineren med ct voldsomt Stag af en- hidtil skjult
Knippel begge Geyarerne til Side. Med nogle dri-
stige Spring naaede baade han og Sundby Gondolen.
Soldaterne stak efter dem og gjorde Anskrig men Con
dolen var alt stedt fra Trappen. Soldaterne lagde Kol-
ben til Kinden og raabteq u~tilbagel eller vi skyder l'
Men nu knaldede Diet fra Gondolen. GREY Magnus
havde skudt. En- Pistolkugle havde truffet den enc
Soldat Armen, og han kastede Geveret med eft Br9l.
Den anden lgsnede sin Besse. Kuglen traf GREY Mag
nus Siden, og han styrtede tilbage Gondolen med den
afbrandte Pistol sin Hand. NJ greb Ferdinand en-
Pistol hver Hand og afskgd dem begge paa cen
Gang, medens Gondolen skgd sig med Plens Fart hen
ad Kanalen. Man h6rte Larm, Raab og Trommeslag
paa den anden Side af Broen. Mango Soldater ilede
over den. De sprang hastig en- Gondol og ~forfulgte
de flygtende men de var for mango i Gondolen =
Flygtningene havde allerede ct ~betydeligt Forspring.
Smart tables begge de smaa Farther af Syne. Paa Ka-
nalbredden stod hist og her ct enkelt Menneske og saa
efter dem den maanelyse Nat.