Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1910-01-21

S1ASN 1 1OlLhiiC
bet var, som disse Ord slog en- Spand koldt Van,
over Antons Henrykkelse. Bet skar ham Hjertet son
tusnde Dolkestik. Han blegnede.
,Hvad nul vii du dame som en- lille Jomfru, de
kom for h9jt op i Gyngen ?" - vedblev Professoren. =
,Vrr ingen Mari du skal straks komme ned igenl Havd
de dumme Skraalere haft Ret var du virkelig kul
mineret med dine Pr6veklude ia, saa var Diet rigtignol
trist saa kunde du haft Grund til at blive bleg on
Nebbet og skyde en- hvid Pind efter Prinsessen. Nej
frost dig, min code Ven hviskede han og saa sig ON
- bet kommer like de andre we'd = men du kan stol
paa mig = bet var lux i Grunden'.
Anton saa paa ham med Forferdelse.
,Du forstaar mig 10 nok? ' vedblev Professore1
og klappede ham pa den blege Kind ,,det var Ju'
mod hvad jeg venter af dig med Tiden. Folk var lid
gale; men Diet var like min Skyld. Jeg Wide kun op
muntre dig lidt til Made, men var kommen for Skad,
og havde fact Hjorteleders- Handsker paa. bet for
forte mine Venner, og Diet var dem, der gjorde Publikun
fjantet. Men som sagt, Diet har intet at betyde
Morgen er Diet Galskab glemt''.
Men, kereste Professor jeg begriber Dem ikkeP
- udbr6d Anton var Diet da like Deres Alvor, DE-
De k1appede ~allef6rst og nikkede saa kerligt til mig? ?
10 visit var Diet saal - Det siger jeg dig jol Jee
saa, Diet gk ret godt, naar du kun fix lidt mer Mod
Brystet. TT Par Klap havde du erlig fortjent, og den
fix du men at Folk derfor skulde rive Frimurerloger
ned af Henrykkelse, Diet var r~igtignok like min MeninG
= og Diet var jeg uskyldig -.
Men Diet var lux Grunden, siger De Diet val
kun jammerlige Pr9veklude, jeg kom frem med - o9
De havde dog SEW
ia visit jg havde givet dig Godt med Sp6rgs fo
dem hjemme og fundet dem code nok til denne Indem
melsespr6ve og deri Kavde jeg 10 Ret. Kom til Be
sindelse, min unge VEN Her er 10 ingen Ulykke ske
= Huset blew staaende, og du kan 10 ogsaa staa paa
dine Ben endnu, trods den lille S~vimmelhed, der kon
over dig.
Anton var som s6nderknust. Han f9lte sig saa dybf
ydmyget, som han skulde synke Jorden af Skamfuldhed
over den Selvtilfredshed og Henrykkelse, han nu val
udreven af.
al ia Diet var iammerligtr' - sukkede han =
der bliver aldrig noget af mig. Det var vel kun al
,S1iddersladder Diet siger jeg 10 like. Du kom gan
Spot og Foragt baade De og Publikum %klappede' =
ske godt fra Diet hverken mer eller mindre de
var min Mening. Der kommer de andre! Lad os nu gaa
hjem og drikke den lille Rus bort ct Glas Champagnef
yBra0o, Bya70, Maestro antonio Canuh" raabt
nu en- megtig Stemme med neapolitansk Accent fra del
aabne Dor.
,G6r den Karl dig til Mester' - mumlede Pro
fessoren fortrrdelig og vendte Ryggen mod den ind
tredende ,saa gdr jeg Diet aldrigf'
,En rigtig Helt lader like Fjenden Sc sin Rygl'-
sagde nu den indtredende og 10. bet var en- af Pro
fessorens muntre, unge Venner, der iser havde sin Styr
Ike at efterligne Stemmer og Manerer.
Han sang en- p%arodieret Stump af en- italiensk Bra
vour-Aria den Rossiniske Smag med deres felles Anita
gonists Stemme og overdrevne Geberder.
Bravo, Bajazl han var her 10 like udbr6t
Professoren og 10.
ALE de andre unge Dilettanter, der havde under
st6ttet Anton we'd Koncerten, flokkedes nu ON han
med muntre og o~verdrevne Lykonskninger. Anton gik
inderlig oplest, med Diet ynkeligste Ansigt, hjem met
dem til Professorens Bolig, hvor han f6rst kom til Mae
lie igen, da man havde drukket hans Skaal i Champaign
og nu sluttede denne Aftens Triumf med de overgivn
Belmanske Sange.
Anton havde j sin stile Fortvivlelse drukket ad
skillige Glas at den brusende Vim. Han blew nu plud
selig lystig og sang med af ale Krefter.
Saavel Professoren som allie de andre studsede vec
hans klare, fortreffelige Tenor, som han aldrig fd
havde ladet h9re. ,Hvad Poker p udbr9d PROBES
soren - ,,nu maa Vi nok ogsaa her til at skraale HUI
set ned af B~eundring over ham og Diet vii gaa uc
over mig Du er 10 en- allerhelvedes Karl, Anton o,
endnu starre Terrorist end Fl9jtespiller og Komponis
= og Diet har du aldrig sagt ct Ord om'
bet er lux, som alt Diet andetp' sagde Anton
Fl linen Diet er nu 1ige megetl" = Og han sang mec
r9rende Patos ON, hyorledes Drikkebrgdrene skuld,
begrave ham under Klangen af Glas og Flasker.
,,Rigtig, Antonl Du ser Aanden ct h6jt Mall
- sagde Professoren: u den store SHADES glorver
dige Fodspor gaar Vejen lige lukt til Ud9deighed" =
,,Leve Kunsten og UdSdelighedenr' raabte de an
Dire - oleve vor gamle, ~ud9delige Mester"