Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1910-01-28
Sanos6p60rnene.
AT B.. 5. I%ngemann
NYTIDS-ROMAN FIRE DELE.
(Fortsat.)
ELLEVTE KAPITEL
(Fortsat.)
ELLEVTE KAPITEL

paa Hovedet. NJ bemerkede han ct Par fremmede,
sirligt indbundne N~odeb6ger, som laa omhyggeligt
forvarede mod St6y paa Antons lille Arbejdsbord.
Han aabnede dem og saa, Diet var nogle af de aller
nyeste italienske Operasange og netop de samme, hvor
med den rejsende Virtues, Signor Spontani, gjorde saa
stor Lykke. Paa Titelbladet saa han Spontanis Navn.
Han blegnede. Der gk pludselig ct Lys OPP for ham.
Min stakkels fangne Fugll' 'sagde han ,er
Diet saadan fat9 - den fremmede Paafugl har forlok
ket dig saadan vii du nu ogsaa glimre og synge =
og Spontannil Spantanil skal Diet Navn N~forf9lge
mig til min D~edsdag"
Han stampede Gulvet og forlod Loftskamme
ret. Han hayde taget Partituren til Antons italienske
Bravour-Aria ned med sig paa sit Verelse. Han satte
sig alvorlig til sit Instrument, hvor han unders9gte og
prevede den neje. Han rystede ofte paa Hovedet og
stampede harmfuld Gulvet; men af og til nikkede
han glad. EN- Pokkers Knegtl- Geni er der dog u
sagde han linen paa den Vel gaar Diet
| Void" Han saa nu ofte paa Uret og lyttede hver
Gang, han h6rte nogen pa Trappen. vHvor oliver
han afT' sagde han urolig yhan springer dog
aldrig Stranden eller FLYER bort med PaafuglenP'
Hele Forniddagen gk hen. Han havde ingen Ro
til at arbejde. Han gik I'D og kom tilbage. Hans
Middagshd kom. Anton var endnu like kommen til
bage - og han satte sig enc til Bords. l Stedet for at
spise sad han med Haanden under Kinden og stir
rede paa sin Tallerken. Da den gamle Pige kom med
Eftermaden og saa ham sidde saaledes uden at have
r9rt noget, blew hun forskrekket og spurgte, ON han
var syg.
Ell Hr. Knudsen da like Middagsselskab?'
spurgte Pigen. Her var en- Tjener Gaar med ct
Kort til ham. Jeg kunde like forstaa ham. Han snak-
kede nok Tysk. Hvad der sod at lese paa Diet stadse-
lige Kort var nok Fransk. Hr. Knudsen blew meget
glad, da jeg bragte ham Diet Morges, og jg troede,
han skulde stor Stads."
,,Du evede dig naturligvis lidt Fransken we'd at
stave paa hans Kort2 fix du like noget I'D, der klang
som spontani7"
bet kan nok we're - hvad forstod jeg af det
Krimskramsl Men spis nu dog, kare Professor
Err Hr Knudsen Stads til Middag, saa kommer han
10 like, men har kun CLIENT at sige Diet"
Professoren lod nu, som han Wide spise, og den
gamle Pige gfk. Da hun siden tog af Bordet, fandt
hun nasten alting ursrt. Hun aabnede urolig Dsren
I'll sin kare HERES Arbejdsstue og saa ham, mod Sed-
yane, hvilende paa Sofaen med Haanden under Kin
den. OF den Bog, han syntes at have lest i, laa paa
Gulvet. DE er visit syg, kareste Hr. Professor
sagde hun ,,maa jeg lSbe efter Doktoren"
.Sladderl = Lad mig vereP' syarede han gna-
ven - ,jeg er kun ct liggende Fac; men hvad kom-
mer Diet dig ved7 spsrger nogen af mine Lapser efter
mig, er jeg like hjemme. Men kommer Anton, tager
du ham i Nakken og kyler ham straks herindl Pax dig
nu, gamle vr6vlr'
Den bekymrede Pige skyndte sig bort, men lukkede
Deren ganske sagte.
Det blew Aften, og der rngedes nu ofte paa Dp-
rem. bet var de unge, lysige Herrer, der s@dvanhg
denne Aften Ugen her samledes. De blev allie port-
viste. og paa den gamle Piges Ansigt syntes de noK al
hume Sc. at hun mod sin Willie matte nagte SIN HERE
biemme. OF at han enten MATTE vare uPasseilg ellei
sit ~allerm9rkeste Lune.
Han er dog aldrig syg" spurgte en- ung ba
ron. der kom sidst. Han har heller ingen ing
snisto tilfoiede hun log jeg var tilfreds, Jeg
turde gaa fra Deren og hente Doktoren."
bet skal leg" sagde den unge HERE og lob
ned adj Trappen. linden han kom tlbage med Dokpo
rem. kendte Pigen Antons Gang paa TrapPen' nun
rev bastig Kokkenderen op og bad ham for Guds Skyld
oaa ind til Professoren straks, for han var visit me
get syg. 81
.syg ?" gentog Anton og LIB forskrekket ind til
sin pamle. kare Mester, som han rigtignok havde tph
so saa dvbt krenket af ON Formiddagen, at nan hu
Wide lstet sig hans DSr forbi og n9ste Dag torlaue
ham for bestandig. bet var ham dog nu, som Diet enc
Ord ..svg' hayde b~ortfjernet enhver anden lanKe
q han kom saa h~ovedkulds ind ad Deren, at nan ipp
mod or Stol og rev den ON. Der var ~belgmSrkt' og
han markede forst, at den gamle var derinde, da nan
hdrte hans Stemme fra Sofaen. !
Naal err Diet min rasende Roland, her styrter ma
a Hovedet? r - brummede han med svag K9st
bar Armidas Paafugl fra Hekselandet endelig sluppet
do for Dag? - Du fix vel Laurbnrblade paa Ma
caroni. pasteten og rigtig Qvinkelering til orviettoenF
-4.-. al