Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1910-06-17
Sanos6p6ornene
AT B. S. Ingemann
NYTIDS-ROMAN I FIRE DELE.
-(Fortsat.l
AT B. S. Ingemann

liSs d Id odu " Dld1atC AdHdC ol II yIltplDS,
uden at der kom en- Lyd; men ct godt Skind var han,
og husker han kun paa, hvordan jeg formanede ham,
den Gang han kulde nd Verden blandt de fremmede
Mennesker, saa slaar han sig nok igennen = H9r, An
ton sagde jeg, du skal have Ben Nesen, som en- Due
sagde jeg - nej, hvad var Diet, jeg sagde, lille
Kone? Diet maa du 10 vide"
bet var visit meget godt, hvad du sagde, ~J6rgenP'
- svarede Karen og trak ham lidt Hmet - linen
Diet var nok for langt og altfor h~ojtideligt til at huske
paa her. M skal vi 10 vere lystige og kun tenke paa
wore tapre LandsoldaterP '
Ferdinand var nu kommen til med sin nydelige lille
Frue under Arnen, og hvor han lod sig Sc sin Husar-
uniform, med sin enc Arm og sit Ridderkors, flokkedes
de unge Soldater ON ham og raabte; Hurral Han Wide
straks begynde Dansen med sin Frue, der f6rste Gang
var ude efter sin Nedkomst, men var Sundheden og
Munterheden selv.
soldaterne og mango andre unge Mennesker fix
nu travlt med at skaffe sig Damer til Dansen. Musken
til en- rask Polka begyndte, og smart var Dansen fuld
Gang paa den store Grsnplads Haven, hyor ct h6vlet
Bredegulv den Dag skjulte Diet elers o~mhyggelig
plejede Gres.
Magnus var endnu dog like kommen med i Dansen.
Han lob urolig frem og tilbage og syntes at lede ON
nogen.
DE savner nok Deres Dame, Hr. Grever' =
sagde Mariane Holm med ct skelmsk Smil hun
kommer visit forst ON en- bel Time. De hvide Stare
skal 10 have deres Middagsro, og saa kommer f6rst
Justitsraad Kyng med sin lukkede Vogn, for at hente
dem
,,Hvem har sagt Dem, Jomfru Lise skulde yere
min DameP' spurgte Magnus ,edt har jg righg-
nok tenkt paa men hun har like lovet mig Diet. Kom-
mer hun med Justitsraaden, saa faar han vel den f9rste
Dans2"
,Hvad tanker De paa, GreyeP' udbr9d den
unge Freken og 10; den ~adstadige Byfoged har visit
rLa dansa. +y,,o Ar - a vii ieo fdr fro provst
star selv kunde slaa sig lbs, hvorvel han sagens er over
de frs"
vii De vove en- Svingom med mig og like lie mig
altfor meget I'D ?" = sagde nu Stamherren og bukkede
mod Sadvane ldt f~orlegen. = rJeg danser som en-
Noble, der drejes til Vindfang, siger rigtignok Ferdi-
nand jeg har en- Gang danset to Kammerjunkere ON
kuld og traadt en- fin FrSken ldt paa Foden, saa hun
MATTE have Doktor = og Diet maa jg alid hSre. Men
tor De vove Diet med mig, Freken! og kan De lade yare
at lie altfor h9jt saa ver saa artig at tage mig, siden
De ingen bedre Kavaller harF'
IA De danser just som jeg allebedst vii have
Diet % svarede Mariane. - DE er en- Kavaller, som
kan gore Plads, hvor han kommer, og like saa let oliver
trat." Hun stalk sin lille, trinde Arm ind under hans og
hoppede lystig med ham ind Danserekken.
Der kom en- lukket Vogn rullende til Gitterporten'
sundby stod der tlligemed en- hel Del aldre Mend.
Han ilede til Vognen og hjalp med megen Omhu ct Par
pamle Menneser I'D, som med milde, glade Ansigter
nikkede til ham og til allie dem, der flokkedes ON
og hilede dem.
De gamle Provstefolkp % - sagde den enc til den
anden. og enhver gjorde Plads for dem.
Tag dig Agt, lille Lisel hop dog like saa for
yovent. som en- ung Here ' sagde Provstinden og
saa sig tnbage efter en- ung dejlig Pige paa 1919 Aar'
/ hvid Kiole med rosenrSde Baand og Blomster l de
guile Locker. som let og yndigt svang sig I'D at Vognen,
for at tage den gamle Provst under Armen, medens
Sundby fulgte Provstinden.
Grevinde Kamila var nu ogsaa kommen til Glitter
porten, for at modtage de ~ervardige gamle. Hun ON
favnede dem og Lse hjertelig. Men hvor er Vilheimine
OF hendes Mand?' - spurgte hun.
DE kommer bag efter / den gamle Kurvevogn
med Tustitsraaden og den lille Karlf' svarede Lise'
De kunde like skilles ad, Diet kan du nok vide
men leg er 10 de gamles K~eledegge og MATTE med
demr
sundby fulgte Provstndenind Haven og hen III
Dansepladsen. Begge de gamle Wide endelig Sc hdt paa
den glade dansende Ungdom, linden de gik under Tag
Kamilla bemggtigede sig oldingens enc Arm og iod
Lise beholde den anden. Enhyer, som medte dem, hilse
de dem med en- Rrbedighed, der like blot gjaldt ka-
millas dronningeagtige Skikkelse og den smukke atten
Aars piges Ynde, men endnu mere den usigelige kisk
ynrdighed de patriarkallske gamlesAasyn og deres sne-
hvide Haar.
We'd ct Bord Nerheden at lndksrselen III skov-
sletten we'd Garinerhusci, sad der et Par Mend med
-. ,.v.r 40 civhaftr som frcmmede Skibsf0lk,