Proletarec. [volume] (Chicago, Ill.) 1906-19??, 1910-07-05
EN- DAN.
(Spisal NJ. Arcibasev. Poslovenil
joe Zavertnik.)
(Konec.)

SkoZl ullce In ceSte mlrnega, breZ-
glasnega mesta. Rmenkaste svetil-
Ike so Sc zgubljale kot zlata veriga
neznano daljavo, mad mimi je pa
kraljevala tema.
Ia Arzenjevem .je ostal prazen,
teman mestni Okraj, V katerega Sc
nj vrnila SaSa. Pred MIN ga je pa
cakala neZnosna tuga, tezka gro
"a.
Ako bi bio mogoGe odpreti du-
So Arzenjeva, bi njegova tuga,
njegov strah in njegov dvom ma
polnili mogoce YES svet. V resnici
.je mirno sedel ma saneh in gledal
nepremicno sneg. Xxi je V vrticas-
tin kolobarjih frGal mimo mega.
Tako straSna je bila praznota oko-
Ii MEGA, in pc njegovem mnenju
je bila njegOva temna, tina, brez-
mocha postava V tel praznoti mic.
Nakrat je kot hrib visoko, o.
gromno poslopje - bolnica stala
ma bljiznem vogalu MENU mas
prot in je prihajala blizje in biz
je. SAM so obstale.
Hodniki bolnice so bill prazni
in svetli. BolniSki duh je polnil
zrak in povsod je bilo sreGati lju-
di belih, Gistih haljah. Nekdo
je dial Arzenjevu kos papirja, ma
katerem so bila imena ranjencev.
Kot blisek je pogledal 2 o6mi pa
pir, pa nj mogel mic umeti, kot hi
bill pozabil citati. Poleg NIGGA je
stall clovek Y bell half in Gakal
soGutno.
"Tukaj nj e" je rekel Ar
zenjev zamolklo.
"Ne."
Arzenjev je stresal glavo. XII lie
bila tako tezka, da je zgubi ravno-
tezje in Sc zaziba $ celim zivotom.
Govoriti nj mogel, ker mu je V gr-
lu teal debel, okrogel cmok.
Odpeljali so ga pc hodniku, med
rdeGimi elektricnimi svetilkami in
odprli vrata.
V vratnem okviriu ie bila tema.
Nekdo je preko MEGA stegnil ro-
ko oh stem in oh lahkem poku je
izginila tema.
Mraz je preSinil Arzenjeva. Cd
spredaj in povsod so lezali mrtve-
CT. Bill so nagi, telesa so svetlika-
la, bil je straSen. grozen pogled.
Arzenjev Sc je prestopil in pogle-
dial V prvi obraz. Bill je velik, de-
bel clovek 2 orjaskimi prsi. Clio
vek je moral biti silno mOGan. Ma
njegovih prsih pc bill majhen, tenn
nordec madez.
Ne naprej je mislil Ar
zenjev ironicno. ne da bi Sc "a
vedal svojih misli.
Pod odrom je tekla temna MIA
ka krvi. Arzenjev 10 je gledal "a
trenotek topc, potem je pa sci ma
pref in pogledal vsakemu mrtvecu
v obraz. Njegov pogled .je re po-
stal bolno oster, preletel ie re &C.
10 soho in 81 vglobil mozgane vr-
ste nagih, nepremicnih trupel z
nzdol yisecimi glavami in mrt-
vaSkimi kalnimi ocmi. Cudno. da
so vzlic nagoti lezali tako mirno.
dasi so o NTH govorili in jih gle
dali.
'Tukaj nj 49," je ponovno
dejal Arzenjev otozno in prezrl
nekaj bolestnega, XII mu je priha-
jalo pc grlu navzgor.
Odpeljali so ga IL sobe. Elektric-
ma luc je vgasnila in tema je 20
pet obJela mage mrtvece, kot bi
ginevali v temni praznoti. Ne mo-
goce je bio umeti. kako je mogla
zglniti tako nitro ia svetlikajoca
nagota, g%rozota, XII Sc ne more j.
menovati, ker jo je Sc videl We
dino, dasi je re zginila. Arzenjeva
so peljali ma dvoriSGe. Bio lie
prazno, temno in mrzlo. Temna,
mrliskim rakvam podobna poslop-
ia so Obkoljevala ogromen pro-
stor in vines so pa brlele zaspane
lucice. Sneg Sc je prikazeval v mo-
dri barvi visoko, visoko zgorai SO
pa svetile zvezde.
Pred supo Z odprtimi vrati ie
bio videti ljudi. Hitro in nedoloe-
no go OihaH cnm In - L. u. .