Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1910-08-05

J~uleaften 1851 var kommen. Det var f6rste Cans
efter de Gamles D8d, der blev foretaget nogen Udflugt
fra Prestegaarden. Kyng var ON Aftenen kommen med
sin lukkede Vogn. som Vilhelmine og Lise med de to
eldste Born siege ind i. Kyng og hans Svigersqn fulgte
dem til Hest. Paa H6gholm var dersamlet en- stor
Kreds af Omegnens Beboere af allie Stender.
l den sidste It'd var Grey Magnus kommen I'll at
sverme for Musikken, siden Mariane Holm og hendes
Fapilie var m~usikalsk, og en- natlig Julefest, lgesom i
Rom, var her noget nyt og tirtrekkende. En- hel Del af
de unge musikkyndige Dilettanter fra den gamle Pro-
fessors Omgangskreds var siden bleven Embedsmend i
Omegnen af HSgholm og nogle af de nermsete Kdb-
steder. Magnus havde indbudt dem til Deltagelse i
denne %Julefest. Han havde selv gjort den Opdagelse,
at han havde en- ypper1ig Basstemme, der kun trengte
til nogen Dannelse. Grew Ferdinand havde en- ret walker
Tenorstemme. Hans muntre Frue var ogsaa m~usikalsk.
Englanderen, der allerede Rom var bekendt som en-
stor Render i Kunsten og den Gang iser svermede for
den gamle italienske Kirkemusk, havde ladet sig over
tale til at bliVe julien over pa H9gholm, og hans Alba
n~eserinde, der havde en- lidt raa, men kraftig Altstemme,
havde overtaget Partier i Korene. Man havde haft flere
forberedende Ovelser. Sundby havde med stor liver I'M
d~erst6ttet Kamila med at ordne dette Foretagende, og
Magnus havde indbudt sine K~rigskammerater t%illigemed
saa mango Bender, der kunde rummes.
Nasten allie Varelser paa den rummelige Borg var
denne ~Juleaften opvarmede og straalede af Lys; de dan
nede som ct eneste stort Verelse, der gennem de aabne
D9re stod Forbindelse md Kapellet, som paa Diet fest
ligste var oplyst.
Blandt de mangfoldige Caster fra Landet saas
baade Lises Foreldre og deres Nabo, Hans Litsenbro-
der; men de holdt sig beskedent tilbage. linden Vilhel-
mine og Lise endnu var kommen, og medens man endnu
stemte Instrumenterne og forberedte a~dskilligt Ka-
pellet, blew der drukket TIE Grevindens Verelser, og
her var der blandt Mendene nu mcgen Tale ON Tidens
vigtigste Begivenhe1, Diet store franske Statskup af k2den
December, som allerede tire Uger havde sat hele Euro
pa Bevegelse.
,,Det forbavser mig ikkel' sagde Sundby =
uhvor Mennesekelivets dybeste Grund er udhulet, er en-
liver Omveltning mulig. bet er Verdensaandens sed-
vanlige B~evegelse, som blot Naturmagt"
MAR Frihedshuen oliver altfor blodrgd'' =. be-
markede en- anden = rgaar der altid Hui paa den =
og Jernkronen striker frem bliver Huen siden kun
like DIES rsderer'
r%Sisyphus-s tenen RULER tilbagef' = sagde Sundby
alvorlig og tenkte paa Speranza.
,Hvordan hanger Diet egenlig sammen med den
Stem !" spurgte Magnus = ,,det er noget, jg tit har
tenkt paa, naar man taller om den Hr. Sisyphus Mar
han nu en- Gang faar stenen til at ligge fast paa Bier
get, saa den like kan rule ned igen, hvad saa = STAR
Verden saa bedre fast9"
oDet er ~unegtelig ct stort Sp6r6smaal, hvs vi an
tager Sisyphus for Frihedens HeIt verdslig Betydning'
= svarede Sundby. den Filolsof skal nok endnu
fSdes, som skal besvare det..
Magnus knejser lidt storagtig over Vitigheden og
Dybsindigheden hans SpSrgsmaal.
,Da vii jeg dog nok paatage mig at knekke den
N9dr' sagde Ferdinand ,det Gaadespgrgsmaal
skal du like vere saa stolt af, Magnusl naar Stenen lig-
ger pa Bjerget, ser du III saa skal den code Hr.
Sisyphus satte sig roig ned paa Stenen og'' han
betenkte sig lidt log saa nu jal Diet forstaar sig
= vnre lykkelig' -
Men saa falder han i Ssvn eller dor af Kedsom-
hedP' = sagde Magnus. ,Bliv mig fra Livet med
jeres ~Sisyphusl han er en- Mar, enten han kalder sig
speranza eller Per Jensen i vor lid; - Stenen ruler
Begerigheds Gedekrop og den dpmoniske Dragehale,
ind, saaledes al Evighed at spilde sine Krefterr'
Men det er 10 ogsaa i Mythen en- Straf, han lider
fra de evige Guder, fordi han har villet Diet umulige"
- bemerkede Sundby. - ,Guder lader sig like be-
stride, og OGDEN like heller, / verdslig Forstand men
skal vor lids sisyphus ogsaa vRlte ~forgnves paa sin
Stem, maaske han dog kan blive. ~stamfader til den visere
He'll, der kan bekempe chimeraf
sRigtigr' - tog hans Naboprrst ordet. ,vor
lids Chimera med Diet Wide L~evehoved, med den raa
Begrrligheds Gedekrop og den drmoniske Dragenhale,
er Frihedens og Lighedens flammespyende Misfoster,
den ~afsindige Kommunisme som den sande Fri
hedshelt SEW en- Gang maa bekampe."
Fortsrste.