Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1910-02-04
Sanos6p60rnene
AT b. ). Ingeman
NYTIDS-ROMAN FIRE DELE.
(Fortsat.)


lighed men naarl hans Sjel sidder for vor HERE -
som han SEW siger sin ldt uforskammede Gravskrift
- prydet med hans Varkers Fortjeneste i hans d9de-
lige Liy*), saa har han dog neppe ct Mecenat-E ks-
emplar af sin Decameron under Armen. Det Skrift
er ct meget smukt ~aandeligt Bordel, skal jeg sige dig,
min kere Anton Fald like ned at Forskrekkelsel
sat dig heller paa Stolen, saa skal jeg sige dig, hvad
du dog lge sa godt f9rst som sidst maa vide Der
er ct Slags Forfattere, som jeg rent I'D kalder aande-
lge Ruffere. Til den Klasse h9rer nogle at de be-
remteste Verden og jeg kender meget faa, som
like har en- Rem af Huden. Verden er Grunden
en- stor Svinesti skal jeg have den Are at sige dig
Ingen kommer igennem den uden at SOLE sig hdt
til; men siden den forlorne S9n aad med Svinene,
finder de store, s~vinagtige Publikunmer kun rgug
Smag og Gent hos de store Mend, der felger hin for
lorne SONS glorvardige Eksempel og deler Smag med
dem selv og deres Grise. For de gamle klassiske Griss-
rer har du da veret saa heldig at slippe fri, med min
Dire du hr slugt dem i forbedrede Opkog Over
settelserne men nu skal du vere en- fin, dannet Mand,
OF du maa gennem S9en. Saavel de gamle som allie
de nyere Tiders sterste ~Beremtheder herer nu engang
nedvendig med til vor h9jere Dannelse og selskabehge
Salighed. Svinerierne kan lige saa lidt undgaa /
Kunst og Litteratur som i Livet. De greske og latin
ske Grisehaler er gaaet Arv til de fleste Berpmtheder
hos allie nyere Nationer. Dog Hatten at, naturligvs,
dannede Man0, lot u SuOIe fAdIuel, liouo oSlSo SlpiN
eller mindre Grisehaler - fra Decamerons og Pucel-
lens beremteste Digtere til de romerske Elegers og
deres ssskendebsrns arverdige Fedrel = Gaa nu dog
kun Decameron forbil Den store Boccaz var en- aande-
Zig Ruffer af ferste Skuffe mod den legemlige Pest
brugte han den aandelige til Medicin. Den taentfulde
Skamleshed h6rte imidlertid til hans It'd. Vor lids
litterare Ruffere er mere anstandige, men like ct Haar
bedre. Tag mig den yderste Bog i Rekkenl Dantes
Leynet aft Boccaz: %0rigine, 0ita Ell costume d Dante
Ahghieu"
Anton sprang op paa Stolen og hentede Bogen.
Sc her' - vedblev Professoren = ,,her STAIR
hvad ieg Wide sige dig. Dante var en- stor Mand -
Diet vii vi nu lade gaa - Fedrelandsforrade var han
%rigtignok, og han var fuldt saa storsnudet som jeg -
som Digter er han mig for ~allergorisk men hvad Fell
han sa kan have haft til de aandelige Ruffere
hsrte han like, og en- forfengelig Mar var han heller
like. Fristet har han sagtens varet sin Ungdom, som
enhyer, der niger efter Bersmmelse og griber efter
Laurberkransen linden han har gjort noget for at
fortiene den. Siden du nu, som jeg marker, lder al
den samme Orm, min unge Venl saa vii Jeg wise dig'
hyad Boccaz her forteller. Han laste nu, hvorledes
..Dantes Moder dr9mte, at hendes SON, der den Gang
var ct Barn, voksede og blew stor uden anden Naring
end Frugten af Laurbertreet og Kildens klare Wand.
Hun saa ham da syringe af allie Krafter for at gribe
Bladene af Diet Tra, der havde neret ham, men han
faldt oQ blew forvandlet ii en- skinnende Paafugl
Moderen vaagnede af Forundring derover'. ,Hvad
synes dig2 er Diet like hejst ~merkeligt, AntonP
,Aaal ja' svarede Anton = linen Dante blev
10 en- adel og herlig Paradisfugl Aandens Verden,
men ingen dunn, pralende Paafugl. bet var 10 da en-
Drsm, der like gk Opfyldelse. | Drummer var
han 10 ogsaa bleven stor af. Frugten, linden han greb
efter Bladene"
dante har maaske fundet en- Advarsel deri' =
vedbley Professoren - ,,stolt blev han dygug stolt
men han var for storartet en- Natur til at blive for
fengelig. Passer DrSmmen like som saadan paa
Dante, saa passer den saaaledes des bedre paa hans
~allerfleste Colleger og nesten paa allie Kunstnere. Jeg
har Diet mindste ingen kendt SEW af dem, jeg
satter over Dante - der har varet for stolt til at
kunne smigres eller krankes af Dosmere". - I'd
trykket den gamles Ansigt var nasten bleyet bittert.
= ,Undskyld, hvis jg synes dig ldt tyr og kedsom-
melig Dagf" tilf9jede han ,,jeg er Ferd med
at gore NIT Testamente, ser du"
Anton saa kerlig d~eltagende paa ham. oOl tenk
like derpaa endnup sagde han ,yor HERE hr
nok hort, hyad jeg bad ham om".
,,Saa du har ulejliget dig med fromme Petitioner
for NIT Liy2' - sagde Professoren med ct underligt
Smil. = TAX skal du havel Diet var kent at digl
For din Skyld ger vor Here Diet dog like Diet kan
leg forsikre dig. Hvad nu Testamentet angaar, maa
du foruden Engle- Portrsttet, du we'd, n9jes med de wise
Advarsler, jeg har givet dig mod de berpmte aandelige
Ruffere og mod allie Slags V%ampyrer, saa vel som
mod de Bukkesprng, hvormed man kan forvandles til
m 49, 49, - L-. lila