Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1910-03-11
FEMTE KAPITEL.

Efter at den unge, duelige Virtues (saa vel paa
Stok som paa Flgjte) saaledes havde giyet sin Vrede
nasten mer end tilstrekkelig Luft over den Lumpenhed
og Lavhed, han havde varet Vidne til, og endt Keppe-
ryggedansen med GREY Strahl, fete han sig tilige be-
fret fra den Harme, han kort tilforn havde naret mod
sin k@re, ldt vel ensidige Sundby, der kun havde
Sans for den Musk, der var Ord til, og hvis Mening
han kunde lese sig til Boyer. Anton mente med
Feje at kunne give sig selv Ret sin Begejstring for
Musikken som en- fri, selvstendig Kunst. Han tilgay
nu gerne den brave Sundby hans Mangel paa Ore for
den fuldendte Instrumentalmusik og den rent must
kalske Embed Harmoniernes ~uendelige Mangfoldig
he'd. Sundays Dsr gk han nu dog forbi. Han trengte
til frisk Luft. | sin. oprgrte Stemning havde han ne-
stem CLIENT allie harmoniske I%nstrumenter for den svaj-
ende Lyd af Lises Gudmoders Kep, der after havde
erindret ham ON Eventyrene fra H9nsegaarden. Ogsaa
denne Gang havde Diet forekommet ham, som Happen
blev levende hans Hand og frivillig dansede paa den
Ryg og de Lemmer, den tugtede. At Greven var bleven
reyset den Grad, at han endog for ct Ojeblk havde
tabt Bevidstheden, havde Anton dog like bemerket.
Blodet var steget Diet lidenskabelige unge Menneske saa
starkt til Hoved og Dine, at han svimlede, da han gk
bort og slog Dgren efter sig. Han havde ingen set
paa Gangen. Han gk nu helt ned ad Hotellets Hoved-
trappe og svingede sin lille, vevre ,,Rap-dig Kap" med
en- Wis triumferende Selvtilfredshed, da Diet pludselig
faldt ham ind, ON den Tilstand, hvori han havde for
ladt den tugtede Greve, dog like kunde vare betanke-
lig. Han saa nu Grevens Kammertjener Portnerstuen
i en- ivrig Samtale med Portneren, Huskarlen og tire af
Hotellets Tjenere, som allie To- af fluid Halls over den
lystige Maskerade, to af dem havde varet Vidner til.
De havde kendt den forkledte Kammerpige Annette,
som sin Frues Fraverelse legede Grevnde og med sin
Heres Tilladelse gjorde Beseg hos de unge Growers
Hovmester og den vakre, unge Virtues. Hyad For
ngjelse Greven kunde finde at bilde Folk ind, han
.- - - r H.. Co.
i sit Hoved. M blew de ~pludselig afbrudt deres Lat
ter og sindrige Gatninger ON Grevens Beveggrunde til
denne Sp9g we'd at Sc den unge Virtous, Hr. Knud-
sen, rakke Hovedet ind ad Glasd9ren til dem.
Joseph = sagde Anton ,,skynd Dem OPP til
Deres Herrel Han befinder sig like vel. bet er bedst,
der straks kommer Bud efter en- Lager
Joseph sprang nu hastig op ad Trappen til sin
HERE, og Huskarlen lob 9jeblikkelig efter Lagen. An
ton gk lettere ON Hjertet I'D af Porten og lod den
friske Aftenluft afkgle hans blussende Kinder.
Kammertieneren fandt med stor Forskrekkelse sin
HERE liggende pa Gulvet, dog uden langer at savne
sin Bevidsthed We'd Siden af ham laa den svare Metal
lampe. Paa Josephs Sp9rgsmaal ON, hvad der var
handet Hans Hsjvelbaarenhed = ON han var bleven
overfaldet ON der havde varet Tyve eler Revere =
svarede Greven kun: hold Mund, Esell - hjelp mig
op paa Sofaenl = Skaf mig en- Legei men al Still
he'd Intel Menneske maa vide, jg fejler nogetp
Joseph l9ftede sin HERE OPP paa Sofaen men for
sikrede, Diet var umuigt at holde Grevens Upasselig
he'd skjult. Den unge, beremte Musikant paa Mr.. 10
havde market, at Greven var syg han havde veret
saa omhyggelig at sende Bud efter en- Lage og
Doktoren Wide visit we're her paa 0jeblikket.
ia saal Diet Satans Mennesker' = udbrSd Greven
og smmede sig. = ,Det er dig, jeg mener, Eselp' -
raabte han, da Tjeneren stirrede forbavset paa ham. =
,,Hvor lenge skulde jeg kade og ringe paa dig3 =
Var dat ,,noa deltaoende Menneskeo - ( Gud evip
fordgmme ham p - mumlede han mellem Tander-
me- war den fortreffelige Virtues like kommen mig
til Hjalp" - Cha gid han brandte HelvedeF' -
mumlede ham ~ ,saa havde du fundet mig d9d her,
din Hssell - Hielp mig Klederne aft Jeg maa i
Sengr'