Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1910-07-15

nora. Fioribella Wide med. For Skkerheds Skyld for
kledte hun sig, men saa dog endnu hoist i~ndtagende I'D
de stygge Mandsklader. bet var en- meget lang Vel,
og vi matte overnatte i Te1te. Men vi saa nu en- rig og
storartet Natur. vi saa de maleriske Bjergkl0fter, hvor
der stod Telt paa Telt we'd Floderne, og hvor ale Even
tyrere s~trSmmede hen, for at grave Guild og samle Guild
stgvet, der ~opskylles med Sandet af Floderne.
Alt hvad Vi saa af Menneskelivet paa denne REESE,
var mig modbydeligt. Fioribella og jeg lod til at vere
de eneste ledge Rejsende her. Jeg sgrgede kun for hen
DIES Opvartning. Spontani havde dog en- Hakke med,
men blew smart ked af Diet uvante og aldeles f~rugteslgse
Arbeide, han hist og her fors9gte paa. Hvor vi traf
Telte opslagne, myldrede der af travl og gridske Guild
gravere. vi hgrte mango Udraab, smart med Jubelskrig,
smart med Forbandelser, efter enhyers Held eller Uheld
we'd Gravningen. like faa saa vi rejse bort, belessede
med Poser af Diet fundne Metal mango flere drog dog
~tomhandede til andre Bjergegne og sa med skelende
Blk til de l~ykkelige. De talte allie mulige f~orskellige
Sprog og bandte deres slette Lykke.
vi havde smart set os trette paa disse Mennesker,
hve u~hyggelige Nerhed ofte engstede Fioribella. Wort
Telt var nedtaget, og Vi skulde vende tilbage til San
Francisco. bet var en- smuk Morgen. Fioribella sad
paa Diet sammenrullede Telt og ventede paa Muldyret,
der skulde bare baade hende og Tetet. Jeg kom track
kende med Dyret, men snublede over ct stort Stykke
Erts, der laa mig i Vejen. Jeg saa, Diet %glimrede, og
opdagede. at Diet var egte Guild, blandet med Stem og
tTemmede Metaller. JeB toB uel op oS neddSue NM
fundne Skat for Fioribellas Fodder. Hendes Glade
over dette Fund var oyerordenlig; hun sprang op og
faldt mig ON Halsen. Jeg svimlede af Henrykkelse
men samme 0jeblik sprang hun rSdmende tilbage
Hun takkede mig venligt og var nu kun ~nysgerrig
efter at vide, hvor megen virkelig Guild der var den
ne Ertsklump. leg stod fattig we'd Siden af den rige,dSde
Erts. Spontani var kommen til med sitMuldyr Han slap Diet
forbavset OF undersSgte Ertsen. = Han nikkede og sa
paa mig med store Dine. ,Fortunatus r' - udbr9d han.
= DE har magelSst Geni til alt muligt og De er
en- ophgiet, ridderlig Aand, som lagger ~kongelige Skat-
te for Deres Sk9nnes Fod, uden at Sc paa andet end
hende. Den Opmarksomhed fortjener han dog ct 6mt
Kartegn for, lille S6ster'
Fiorobella gjorde Mine til at fGge hans Opfor
dring. Hun nermede sig mig med en- usigelig Ynde %
med en- Atraa sit Blk, som henrev mig men hun
sprang pludselig tilbage med en- skelmsk og listig Nine
,,Nejr' - sagde hun zen sand ridderlig Aand vii
like misbruge sin overraskede Danes Glade og Tax
nemmelighed og miskend den like heller, Signor An
tonic Warden af denne E~rtsklump er mig n~aturhggs
~ligegyldig, men disse Naturgenstande lar en- uendelig
I~nteresse for mig der er en- SkSnhed Metallernes og
Stenarternes Naturformer, som jeg %beundrer de ssSncr
os ct Indblik en- underfuld Forverden og lader os Sc
Ganpen Verdens store Udviklingshistorie." Hun var,
som altid, sk6n og fortryllende, ogsaa den videnskabe-
lge Begejstring, hun nu hengav sig til. ,Spontani havle
SlrakS Iddel WORT NeJsetel oPsidaVt poa ny ~ q"
uforsvarligt, nu straks at forbade saa lykkeligt ct Sted
- sagde han Fortunatus MATTE nu holde Lykken
fast og smede, mems Jernet var vamt. Han fix ct be
misk Apparat Stand, til at unders6ge og rerse Get
fundne Guld-Erts. Han fix hele gediegne G~uldkilmrer
frem Diet forertsede forstod han at udskille fra Svov
let og Spidsglasset, og han fix meget saakaldet mine
ralsk Purpur frem, we'd Hjelp af Kongevand o5 T1n-l
oplesning, hvormed han havde ~forsynet sig. We'd lette
Arbeide var Fioribella ham med den stSrste lver be-
Ihielpelig. De havde nogle kemiskeB9ger med,som hun ka |
stede sig over med stor Begerlighed. Hun syntes vlrke
lg kun begeistret for Kemiens Hemmeigheder, for
denne ,stSrste af allie Videnskaber", som hun kaidte
den bet reelle Udbytte talte hun ON med Foragt
Men Mer maa vi have mango Forseg maa der ysresf
= sagde hun zen hel Uge maa vi nu blive her.
eller to - og De maa hjelpe os, kereste Antoniol tor
hvert Stykke indholdsrigt Erts, De bringer mig, stiger
De ct Kampeskridt min B%eundring og sesterhgeI
Karlighed." = vi blev wort Telt hele fjorten Dag -
vi blew der en- he'll Manned. De travle S9skende labcfe
rede og samlede Guild Barrier - jeg gik med Hakken
i Biergklefterne ieg kom hver Aften tnbage MED ct
betydeligt Udbytte baade af Guldst9v og fiyholdgs
Erts. som leg fandt en- uendeig Glade at ~aedlagge
for den t~aknemmelige F~ioribellas Fodder. Hun kadte
mig sin. saa vel som Kunstens og Videnskabens, tro,
ridderiige Ven. Hun CAV mig en- Gang sin Begejstring
ct vestalisk hernandez Kys, som aldeles berusede mig og
fra Diet 0ieblk var jeg hendes utrettelige G~ul1grava
og Trail
..Forferdeligtr' udbrsd Sundby og fof up -
- ill., u;d.raf - du bev gp af def Slid Og