Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1910-08-19

var meget indskrenket, men stor nok til ct Par enlige
Folk, som J9rgen og Karen havde varet, siden Lise kom
fra dem. Mar hun siden undertiden besSgte dem, hav-
de hun sit eget lille Hammer we'd Siden af Dueslaget
pa Loftet. Jgrgen havde sdy med megen Fid sam
~mentgmret dette nette og lune Panelvarelse til hende.
Fra -oftskammervindue hayde hun en- udmerket smuk
Udsigt. Over Diet mosbegroede S~tengarde, der med sine
nedhangende Bukketorngrene o%mhegnede H9nsegaar-
den, saa man en- bel Rakke Kampehsje paa den grenne
Rugmark og den saakaldte MSlleskov, med en- blank
IndsS mellem H6jene.
Anden Juledag sad Lise ON Morgenen we'd sit lille
Gavlvindue og saa I'D Hgnsegaarden. Solen skinnede
ind til hende. Grydekakkelovnen udbredte en- ~behagelig
Varme, Duerne kurrede i deres Nabovarelse we'd ST.
den af hende. 1 Garden var der Ly og Munterhed
mellem Smaakreaturerne Den gamle L@nkehund stod
oven paa sit Hus og ~smaag6ede op til hende, for at
bemerkes, medens den logrede og sprang af Glade.
spurvene flgj ned med Duerne fra Taget og holdt Fro
kost med Hensene. Fra Dammen l@d Gessenes og
Endernes Sladren. J6rgen syslede med sin nye Bills,
en- Datter af den gamle, og gjorde sin ~skrSbelige H6nse-
kremmervogn Stand til en- Stadsevogn, for at ksre
Lise og hendes Moder til Kirke.
Efter Aftale med Moderen, havde Lise, for ret at
fornsje sin Fader, denne Dag aflagt sin fine Jomfru-
dragt og ifsrt sig sin Moders netteste Pigekladning
som Karen havde danset med we'd Diet Majgilde, da
hun CAV Jgrgen sit ia. Den havde ligget i Dragkiste-
skuffen, som en- H~elligdom, i d Aar. Karen var like
lenger small nok til at BRUCE den; men den var som
splinterny og passede Lise, som den var syet til hende
I den nydelige Bondepigedragt med de rode Hr-
mer og den violette, guldbroderede Hue, var hun nae
stem endnu ~smukkere, end nogen Sinde. Moderen stud
sede og slog uvilkaarlig Henderne sammen rSren,
da hun nu traadte ind til hende, for at hente hende
ned til Jergen, der allerede sad we'd Davrebordet med
sin Traske i Haanden og ventede.
bet kleder dig like saa ilde, Liser' = sagde Mo-
deren og skjulte sin Henrykkelse = ,mon jg har set
saadan I'D den Dag, jeg blew Festem67 Kom! Diet
vii more din Faderl Han er saa glad Dag som den
Morgen, jeg havde f9dt dig til Verden. Det oliver nu
nitten Aar siden den sjette Januar = Diet var Hellig
tire Kongers Dag, og de gamle, code MSllerfolks aar-
lige Bryllupsdag dem, du kan take for din Lykke.
= Derfor har jeg ogsaa altid holdt saa meget at Diet
gamle Skilderi der ON de hellige tire Konger." Hun
pegede paa ct set illumineret Kobber en- ormstukken,
forgyldt Ramme, der hang paa Panelet under Hange-
hylden, som indeholdt hele Husets Bogsamling. Hun
tog nu Salmebogen ned fra den oversize Hyde, hvor
den stod we'd Siden af Spendebiblen og nogle Andagts-
BIGGER. Paa den neste lille Hyde stod de gamle KrS-
mixer og Yiseb6ger fra hendes Ungdom, en- Tilstand,
som vidnede ON, at de flittig havde veret brugte. Paa
den nederste Hyde stod Saxo paa Dansk og Hvitfeldt
%tilligemed nogle nye smaa Boyer ON Krigen.
rHar du set de Boyer, jeg har faaet, siden du var
her sidst?' = sagde Karen = ,,dem har du sagtens
last lenge for jeg; men dem kan man gerne lese ON
igen, naar man har It'd. bet er saa f~orn9jeigt at Sc,
hvordan Diet lille danske Folk dog atid har veret kakt
i Krigen og trofast mod sine Konger og, Diet for
STAIR sig, holdt sig til vor Here, baade TRANCE og
lykkelige Tidar og naar vi nu sa kan lese ON, hvad
vi selv nylig har oplevet og Diet klinger lige saa for
n6ieligt, som ON hvad her skete i gamle Dage saa
kan man ret blive glad og take vr HERE for, at vi
er danske Folk. Men kom nu, Barn Fader er sulten
og langes efter dig. Bi dogl lad mig ferst Sc ret paa
digp' - Hun drejede Lse rundt og kyssede hends
: ia, saadan saa jeg nd, da jg dansede we'd Majgl-
Diet med din Fader men saa ung var jeg dog like, og
heller like fuldt sa smekker og hvid Huden. Du
kommer til at sy ct lille Lag Livstykketi men Diet
er Diet sammel Ak, jail Barn MATTE jg leve den Dag,
da du ogsaa Men kom, komi Fader kalder'
De skyndte sig nu begge ned ad Loftstrappen, og
da Karen traadte ind til Davrebordet med den hyde
lige Bondepige we'd sin Hand, table J6rgen Skeen og
aabnede Munden, uden at sige ct Ord men hans Dine
blew wade. Han sprang OPP fra Benkken og knugede
skiftevis sin Kone og sin Batter i sine Arme. bet va
rede lenge, linden han kom til Orde men da han ende-
Zig fix Luft, var Diet ogsaa som han nu like lenger be-
hevede tire Snapser" for at faa Tungebaandet lssnet.
Diet maa jeg lider' - sagde han ,nu kan jeg Sc,
du err din Moders Batter. Lisei saadan saa hun nd.