Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1910-05-06

at have til Uvenr'
,Det vii jeg dog heller, end have ham til venr"
: syarede Magnus, som nogenlunde havde forstaaet
Kuskens Mening. ,,Nu fix han dog en- lille For
smag paa den Strike, der venter ham! Def har han
nok fortjent for Anton Knudsens Skyld'
,,Og we'd han, Diet var en- grevelig stamlerre, der
CAV ham den Forsmag paa Stricken, maa han naturlig-
Wis anse Diet for en- stor ERE" sagde Sunday fortry-
delig. ,,H9r, Magnusl' t~lfgjede han den
Firhestepisk kunde dog let givet dig Patent som en-
meget duelig B9ddelr'
Fly for F.m.P' raabte Magnus og kylede Pr
sken hen ad Vejen, som den havde brendt ham Ham
den. ySe saal' = vedblev han ,nu er min bedste
~Forn9jelse Verden forbil Jg maa nu Sc, jeg hitter
paa noget andet at forslaa Tiden med = ct andet
Slags Lidenskab, Sundby like sandt? ct andet Slags
Begejstring kunde like vare af Vejen?'
,Ja velr' : svarede Sundby ,,helst en- Begej-
string, der er lht Aand il Hvad siger du ON den
K~erlighed, der agter L~evningen af Guds Billede SEW
i Forbryderen? En- edel Mand behandler SEW like
Diet foragteligste Menneske som ct vildt Dyr'
,Saaledes Wide jeg like have snertet nogen Rev"
: sagde Magnus. Han var ~rigtignok ct felt Udyr;
men Diet var dog for grovtl jeg havde 10 ner faaet
hans Hoved med Diet Ryk. = Du har dog Retr' -
vedblev han efter ct alvorligt Opholdq = kan vor
HERE lade saadan en- Rad beholde sit Hoved, saa kan
jeg vel ogsaa! Men Diet kan jeg like forstaa, Sundbyi
skulde saadant ct lumpent Banditfjes endnu have den
allermindste Lighted med vor HERES Ansigt?"
,Det maa der andre 0jne til at Sc, end vorer' -
svarede Sundby linen naar vi ser os selv Spell, en-
ten Diet er legemligt eller %aandeligt, kunde vi vel ogsaa,
med rigtig Y~dmyghed, lede ON Gudsbiledet'
Magnus sad nu lenge tavs. Ferdinand syntes og-
saa at sidde dybe Tanker, han strSg undertiden sit
lille, h~aabefulde Overlebeskeg, og efter haanden OPP
Iklaredes hans Ansigt. uH6r, we'd du hvad, SundbyF"-
sagde han og nikkede ,,naar NIT Skeg bliver noget
sterkere, vii jeg rage Diet ligesom paa Diet Billede, du
holdt saa meget af Moders Stue Diet, hvor han
synker under Korsetl Saadant er Diet nu 10 ogsaa
Mode i Rom"
,Paa Diet Billede var der 10 intet kunstig raget
Skagp' svarede Sundby med ct halvvemodigt Smil.
: vii du ligne vor HERE, min unge Ven! vii jg
for Resten raade dig til at begynde fra linden og
uden allie Tojletkunsterl bet var noget, de code, unge
Kunstnere Rom ogsaa skulde betanker"
Enhver henfaldt nu sine egne Tanker, medens
Vognen rullede bort fra de pontinske Sumpe, forbi
Castellazio's store Ruin og Forbjerget Circello, hvor-
til Myten ON den forf6reriske Troldkvinde, Gree, og
Sirenernes lokkende Sang knytter sig. Sundby kendte
lStedet efter Beskrivelserne han greb dog like denne
Lejlighed til nogen pedagogisk Advarsel til sine ufor-
dervede Venner mod den sydlige Naturs Fristelser.
Deres friske Livslyst havde ingen farlig Refining. bet
100 ike I'll, at oydenS loneI oS ypplSe ohIkkeioo III
dem Wide blive til Sirenesange og Cicetryllerinder.
Men like uden Bekymring tenkte Sundby nu paa An
ton og paa de ~aandelige Farer og Lidelser, denne hans
kereste unge Ven nermest var udsat for i den skenne
Fioribellas og hendes listige Broders Selskab. Fra Nea-
pei agtede han at sende ham ct Brew Mode til Flo
rents.
,Havetl Havetp' raabte nu Magnus og ~klappede,
saa Hestene sprang. Ferdinand jublede ogsaa we'd Diet
kere, herlige Syn, og Sundby delte deres Glade. De
narmede sig den pregtige Havkyst we'd Terracina og
sang: Kong Christian stod we'd h6jen Mast.
Dagen var imidlertid nesten rullet hen. Smart
saa de dens sidste Solstraaler oplyse de storartede
Runner af Theodoriks Borg paa Diet h9je Field. Sund-
by fortalte ON den megtige 0stgothekonge, hvis Navn
ogsaa, som Didrik af Bern (det er: Verona*, var de
unge Grever bekendt fra ct Par Kempeviser, de havde
hort af en- gammel R6gter paa HSgholm.
bet var da morsomtr' udbrpd Magnus -
thar h n levet her? hvor lenge er Diet sden han dsde,
den gamle Konge? saa der oppe har han siddet og
fortrudt, at han havde slaaet sin bedste Ven ihjel7 -
hvar anno a. d+ s;dao c,ndbv9, 43
Vel tretten hundrede Aar" svarede Sundby.
Diet var som P.......i = og Diet kan Skribentea
og Visemagere og lerde Folk huske saa lengel. De
Karle maa da have en- S.. H~ukommelse' bemer-
kede Magnus, med eft beundrende Udtryk sit store
Ansigt. der CAD jeg dog nok komme OPP og Sc,
hvor han har siddet og s6rget, den gamle 0n! -
Tenk, Ferdinand havde han levet nu, havde han va
ret ~tretten hundrede Aar gammel."
,,Foruden hele hans Levetidp sagde Fer
dinand og 10 = for Sundby har nok regnet fra hans