Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1910-07-08

Diet ham mer end magiske Ord: beger intet slet in
tet - og du har Fredr'
Idet Sundby nu saa I'D over den ~solbelyste Fjorc
og gledede sig we'd den stille Sk9nhed, der laa udbred
over Landskabet, fl9j hans Tanker til Fortid og Frem
It'd. Han tankte ogsaa med dyb Alvor og like uder
Uro paa Fedrelandets 0jeblikkelige Tilstand. Tilbage
gangen i Tidens store Bevegelser var ham Forbud pa;
en- voldsom Standsning de store Krafters Udviklint
og de allervoldsomste Verdensrystelser i en- fjerner'
Fremtid. Han sa ingen Ende paa Kampen. bet va
ham, som de store Verdensaands-Ideer med Frihedeni
og Folkenaturernes Magter, altid wilde forudgribe, hvac
de maa hige efter, og sev bestride N9dyendigheden
Menneskeslegtens historiske Udviklingsgang. Han tenk
tie pa sit Skrift ON Statsideens Forhold til Frihed oe
Folkeliv, som aldrig var blevet sluttet, og som han al
deles havde lagt til Side fra den Dag, han blew Prast
Hans Hand for nu til hans ~Brystlomme, og han frem
tog ct Brew, han for flere Tiger siden havde ~modtaget
men endnu like besvaret. bet var fra en- fordums Sko-
lekammerat, som nu opholdt sig Hovedstaden og med
stgrste liver var indie den p~olitiske Bevegelse. ,El
Diet muligt" skrev han = ,at nogen Dansk, der han
sit Fedreland kert, denne It'd kan agte paa Livets
daglige Sysler paa fiistrgse Embedsforretninger =
ON Diet ogsaa er paa at preke og frelse Sjele, som
kalder det2 Smaaligt og %jammerligt er Diet dog altsam-
men, naar man tanker paa, at nu ct Par Diplomater oe
ct Pennestr9g skal afgSre, om Vi er k6bte eller solgte
ON vi skal vere ct Folk herefter eller like. Kon
herind! skriv! tai raabl Du har Folket og Friheden
kar - Diet we'd jeg - du har baade Kundskaberne og
T~alegaven. Krig er nit L9sen! Krig mod allie Magtel
- mod hele Europa mod ale Verdensdele moo
vor HERE selv, hvis han er uretferdig og nagter os Vol
aabenbare Ret! Kast Prastekjolen af, hvis den hindrel
dig at vere Menneske og dansk Berger Krig vart
wort L9senl Modstand til Diet yderste, med Pen og med
Mund, men Hand og med Svard, hvis det beh6yes
Kamp mod enhver saakaldt Meteorological, der vii kut
Sandhed og Retl Bort med alt andetl bort med Kri
stendommen selv, hvis den g9r os til Trel1eP'
sundby rystede paa Hovedet med ct vemodigt Smi
og gentle Brevet. Han tog ct andet frem. Det val
skrevet paa Italiensk og dateret fra ct Fengsel Ron
kort efter Stadens sidste Erobring af de Franske. g,
uAlvorsmand fra Nordenp p stod der oendnr
eft Ord denne Verden, for jeg tier for evigl Steiner
RULER tilbage Sisyphus ligger saaret og tract : Pa
ven vender tlbage - Afgudstronen oprejses igen. Selv
den franske Republik walker Despotiet har knust os
med dens Vaaben. Du havde Ret, Mand fra Norden
den Frihed, jeg har kempet for, blew en- st6rre Trel-
dom. Forbandelse over Verden og den Djeyel, der re-
gerer den Nit sidste Ord er sagt. = leg kalder mig
aldrig mer SPeranzaP
Dette fortvivlede Brew var halv opslidt hans LON
me. bet var i Foraaret bragt ham we'd en- dansk rejsen'
de, som havde modtaget Diet Rom af en- d9ende ltalie
ner blandt de fangne Republikanere, der havde yaret
med at forsvare Rom mod de Franske. Den unge Mands
ligblege Ansigt, med Diet kulsorte Haar og 0jenbryn
havde we'd sin SkSnhed og til Vanvid grensende Vildhed
forbavset en- rejsende. Eft tredie Brew var faldet Sund-
by Haanden diets Omslag var prydet med Oliegrene
og Duer. bet var ct ,Olieblad' fra de saakaldte
,Fredsvenner' England med fromme Opfordringer til
at modsette sig enhver Krig, f6lgelig ogsaa Forsyars-
krigen og al Modstand mod Opr6r eller Void.
Han drog ct dybt Suk. Han rev allie tire Breve
Stykker og lod Papirsstykkerne flyve hen som matte
Sommerfugle, over den krusede Fjord. Han saa dem
falde ned Bslgerne og forsvinde. ,Forvildede Psyke
BORN til Hobe p sagde han - DE bliver kun til fol
at blive til Leg for Elementerne Men der gaar en- usyn-
lg HERE over Diet Hav, som opsluger demr'
Han fortsatte stille og alvorlig sin Vel. Endelig
naaede han Diet gamle Taarn paa Har
steg af Hesten og bankede paa den nye, lukkede Port
den aabnedes straks. Den engelske Tjener tog mod
hans Hest og pegede paa en- Trappe, der forte op til
den beboelige Del af Taarnet.
Hjertet bankede Sundays Bryst. Hans Aasyn val
blevet msrkt og uroligt. Han gk langsomt op ad Trap
pen. Han foldede sine Hender som en- stille Bon
Hans Ansigt blew after roligt og lyst. Han aabnede Do
rem til ct lille Hammer og traadte ind.