Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1910-04-22

deres Lv ON og opgive enhver ubillig Fordel over
hverandre gennem Aarhundreder Diet hSrer til de
sk9nne Umuligheder, hvorom man kun kan dr9mme y
,,Skal da Trellen evig blive we'd at vere Trel7 skal
like de sgnderhuggede Folk samle deres adspredte
Lemmer og knuse de Bgdler, der har lemlastet dem ~
= spurgte Italieneren med flammende Blk og ~knugende
Haanden ON sin Stiet.
,Enhver Tr@l skal visselig frigives eller frigeres,
naar hans sande Frihedstime slaar men intet Ojeblik
for p svarede Sundby.
,,Hal usle frost for fejge Slavesjele p mumle-
de Italieneren.
,,Slaven, der bier paa sin Frihedstime, kan vere
stSrre og virkelig frere, end den Magt, han maa ad
lyde"
,Elendige ~Vuggesang for sovende Treller' = hyi-
skede Speranza. DE vii dog vel like forsvare Sla-
veriet?'
,,Ingenlundel naar Diet like er Forbryderens Sla-
veri. Enhver Treldom er dog som oftest ~forskyldt, selv
naar Talen er ON undertvungne Folkestammer. Cracker
mes Aand var udslukt, fsr Friheden tables"
Men naar Aanden o%pflammer paa ny, forterer den
sine Tyranner med Ildsluer" -
,ySelv da har Eren og Pligten en- Stemme l' = sva-
rede Sundby. Den overvundne Krigsfange, der paa
sit Eresord har beholdt sit Verge, har like Ret til der
med at myrde sine Overvindere."
,,Men kommer der Liv tilbage de ~afhuggede Lem
mer, vii de a~llerfsrst s6nderrive og nedtrampe deres
Boiler =
,,Kunde Invalidens a~fhuggede Arm faa Lv og
Kraft tilbage, MATTE den dog vente paaHjernens Ordre
til at r9re sigP' svarede Sundby. ,Hvor en- ufor-
skyldt Traldom eller Lemlastelse kunde gribe ind Diet
~aandelige Lv, Wide der ingen Tvivl vere ON Retten
til Selvfrig6relse og Selv-Reproduktion, hvor den var
mulig; dog Diet er like Folkenes legemlige Masser, men
deres Aand, jg anser for ubetinget hellig og ukranke-
Zig. Hvor Folkeaanden kan r9re sig frit sine hgjeste
Retninger, hyor hverken Religion, Seder eller Moder-
sproget oliver krenket, har jeg nu megen Tvivl ON
Nationalitetens Berettigelse til at omstyrte Staterne
hvor ingen Grundlov er overtraadt''
,,Jeg ~fortryder, at jeg har r9rt en- Finger for at
frelse Dem, Signor 7 udbrSd nu Speranza med ct
lynende Blk = ,,hal De har skuffet mig De har
skalnneig bedraget mig : men vogt Dem"
GREY Ferdinand var vaagnet we'd den h9jr9stede
Tale Vognen. Han forstod like, hvad der taltes ON,
men saa de truende Ign den unge Itaieners DINE, og
hvorledes hans magre, hvide Hand hvert 0jeblik krum-
mede sig ON Stiletten. Uden at blande sig den ivrige
Samtale, greb Ferdinand uvilkaarlig til Sabelheftet,
men slap Diet igen. Han viklede kun begge sine Hender
nd af Happen og CAV n9je Agt paa enhver af den
frennmede HERES Bevegelser.
,Jeg har like bedraget Dem med min Willie, Sig
nor Sperahzar' - sagde Sundby nu sin sedvanlige
rolige Tone. yFeler De Dem skuffet Deres For
ventninger ON mig, maa De have misforstaaet mig. leg
hr paa Diet b~estemteste sagt Dem, at jeg kun er en-
Aandens tridsman Verden. Jeg betragter enhver
Havdelse af Ret og Sandhed med raa, legemlig Magt
som ct Slags Vanvid. Kun Selvforsvar mod sligt Van
yd gSr Vaabenmagt nsdvendig for den angrebne. Jeg
hr ndtrykkelig sagt Dem" vedblev han lat jeg
arer og elsker de store, herlige Aander, der aabenbarer
sig Folkenaturerne, som Alverden, men tillige, at
Tidens og Historiens Aander ogsaa er mig agtverdige,
~betydende Magter. Jeg har paa Diet bestemteste erkle-
ret, at hvor dybt jeg bejer mig for enhver stor, guddom-
melig Tanke Tidens og verdens Aander = hvor gerne
jg lever og virker for Folkeliv og FoIkefrihed nar-
NEST for Diet Land og den Stat, jeg tilherer, saa er
der dog ct sterre Rige og en- stsrre Aand, jeg ferst og
fremmest tjener og kun bsjer mig ubetinget for =
Gudsriget = den evige Gudsaand selvr'
,,Hal hykkelske Forrader n raabte nu Ltalie-
neren, som rasende, og Dolken for ham af Sdletstok-
ken men samme 0jeblik havde GREY Ferdinand ham
Brystet med den ventre Hand, medens han med den
hejre fraeristede ham stiletten og kastede den I'D af
vinduet.
Sundby sa forbayset- paa de unge Menneskers void
somme B~evegelser. De tav begge, og deres Brydning
varede kun ct Djeblik. Ferdinand var, med sin lette,
ranke Bygning, sin langt ~spinklere Modstander over
legen, baade archaeological og Kraft. Han fandt Diet
like her ~fornedent at tye til andct Vaaben end sine
Hander. Sabelen var falden klirrende ned Vognen,
medens han med faa, raske Greb afvabnede den sin
Forbhrelse og Felelsen af sin Afmagt ligesom forste-
nede Itaiener, der bed sine Leber til Blods og nu blew
go " T.,