Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1910-09-09
Sanos6p60rnene.
AT B. S. Ingemann
NYTIDS-ROMAN | FIRE DELE.
(Fortsat.)

Ah0hs DShSAohSON oA ApA@AoS hhN0 ShHAN $500
Anton var kommen til at staa saaledes, at Lises
Ansigt like var ham skjult. Deres Blk msdtes ofte
under Brudevielsen, og nu var Diet ham, som Diet gaade-
fulde hendes dunkelblaa 0jne opleste sig Klarhed
og Inderlighed. bet vel bekendte Barneansigt kom nu
til Syne og skinnede I'D af Diet flint ~udviklede, ligesom
foradlede Aasyn. = Noget lignende MATTE der vare
~fcregaaet med Udtrykket hans eget Ansigt; for Diet
var som Lise nu fsrst rigtig havde genkendt den aldrig
glemte Legebroder.
Da endelig Brudeparret forlod Alteret og nu par
Wis ~ledsagedes af Brudefelget gennem Kirken, rakte An
ton sin Arm til Lise, og hun modtog den, idet en- plud-
selig Rsdme forsksnnede hendes Kinder. De gk tavse
gennem Kirken og over den korte Kirkegaardssti til
Tladsen uden for den store Gitterport, hvor Vognene
ventede. bet var som de begge havde saa uendelig me-
get at sige hinanden, men intet Ord kunde komme over
deres Laber.
Anton fulgte kun Lise til Brudens vogn, hyor den
usadvanlig ~bevegede Brudgom allerede med stille Lyk-
salighed havde bragt Mariane til Sede we'd siden at
Camilla. Vilhelmine havde taget Plads sin Faders
Vogn. Bruden var glad beyeget; hun omfavnede vek-
selvis sin kereste Veninde og sin nye, kerlige Sviger-
indie. Magnus havde modtaget sin Bruds og sine Ven
ners Omfavnelser. Han svang sig nu after paa sin He
stekonge-Trone, hvor hans Plads, efter hans. Forsik-
ring, nu var aldeles nedvendig. Han vidste af Tjene-
rem. at Kudsken laa beruset Kroen. Tjeneren var
springer op we'd sin HERES Side. Magnus greb den
magtige Frhestepisk og CAV sin FSlelse Luft ct
smald, hvorved allie Hestene stod paa Bagbenene.
Ferdinand var endnu like kommen til Hest. Hans
Saddel skulde spandes fastere. War vi nu allie kun vel
i Brudehusetr' sagde han ldt uroig til Englen-
deren ,det var ct dumt Indfald af Magnus med de
unge Hingstel bet F.. VandmSlehjul kan de like
fordrage."
Sundby var traadt I'D af Kirken straks efter Anton
cg havde nu faaet ham under Armen, for at gaa ind
med ham sin Prestegaard. Der Wide han blot afleg-
ge Prastekjolen og derpaa indhente Brudetoget SIN
egen Vogn ~tilligemed Anton. Han havde hSrt Grev
Ferdinands wiring og studset. linden Magnus endnu
havde faaet sine urolige Hingste til at oph9re med de-
res Dansen og Springer Tejet, efter Diet sterke
Smald, var Sundby kommen forud og havde med Anton
naaet Broen ed VindmSllen. Hans Hinsigt var at
r lie ind Msllen og faa Folkene til at standse Mslle-
hiulet. til Toget var kommen forbi; dog, linden dette
var ham muligt, herte han og Anton Larmen at Brude-
yognen med de ~vrinskende Hingste, og Smelden at
Prudqommens Pisk over de urolige Hestehoveder. DE
MATTE slippe hinanden og trade til Side we'd Diet skrS-
beige Rakverk. Paa Broens venstre Side, hvor An
ton segte at faa Plads, var Rakverket hoist br9stf3l-
digit her laa den lsse Broplanke henkastet we'd Siden
af Diet farlige Svelg, den havde dakket. Her var Diet
~vanskelipt at staa fast; men han saa nu kun Faren tor
de Kerende. Til Hsjrep' raabte nan - ,Broen
er i %stykkerr
Magnus havde hort Diet og trak Tsmmerne. For
lsberne, som allerede trampede paa Broen, svlngede no
get til Hgjre, men idet Msllehjulet nu her rullede oru-
sende tact we'd dem, blew de som rasende; de fnyste og
steilede. Sundby stod her nasten indeklemt meilem
vognhjulet og Diet nylig udfaldne Stykke Rskyark;
men han stod fast som en- Malmstgtte Han saa, Diet
bley umuligt at faa Hestene forbi Diet brusende HUI,
no han raabte med en- Rsst, som han Wide opvakke
Dsde: stands Msllehjuleti for Gud Himlens skyld,
stands detr'
Baade Mslleren og hans Svend stod den melede
LUCE og betragtede Vognen med de stejlende Hingste.
bet faldt dem like selv ind at standse MSllen' og
Sundbys Kampestemme overdSvedes af Hestenes Tram
pen og den brusende Vandstyrtning. Vognen stod ct
0ieblik stille midi paa Broen, medens de steJlende
"a Hingste, der nu baade kunde Sc og here Hjulet, var
nar we'd at gaa bag over. Magnus stod opreJst og
slog forgeves ned paa dem med veldige Stag.
Stands Msllehjulet = stands" = raabte Sund-
by endnu en- Gang nd over Diet brusende Dyb, nedens
han udstrakte sin Hand imod Diet. / Diet sammev endte
han sig og rev vognderen op. Camilla, som sad ham
narmest, rakte ham Haanden og steg I'D. Hun var
bleg, men syntes dog rolig. Hun slap like hans Hand,
men saa med Tillid paa den megtige ~Skikkelse, der
her stod Prnstekjolen beskyttende we'd hendes Side.
Hun saa nu tlbage Vognen, for at faa de andre nd
med men v~ogndsren var nu ogsaa aabnei paa den an
den Side. Anton greb her Lise, som allerede var ude
OF hayde sat sin Fod we'd Diet gabende Svelg. Han bar
hende over Diet OF slap like hendes Hand, medens han
ogsaa hialp Bruden nd pa Diet eneste Bret, der adskite