Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1910-04-22
Sanos6p6ornene
AT B. ). Ingemann
NYTIDS-ROMAN | FIRE DELE.
(Fortsat.)

de unge Growers Tjeneste, sad bag paa Vognen mellem
Kofferterne Kurven. Han kaldte sig Conrad, som
hans ~overgivne Herrer lidt lapset havde forkortet til
Rad, hvis B~etydning som dansk Ukvemsord dog var
ham ubekendt.
,Bliver du nu gal, Rad?" spurgte Stamherren
og saa sig tilbage.
.Freilich. HERR svarede Conrad, og den ly-
stige Greve 10.
1 vognen, ligesom Gondolen hele den forrige Nat,
havde den fremmede we'd Sundays Side siddet tavs eler
hoist ordknap. bet lod til, at han MATTE have lige saa
megen Grund, som Sundby, til at lie og komme over
den gsterrigske Grendse i Norditalien.
Ferdinand kedede sig ofte og SOW. Sundby sad tdt
fordybet i Tanker, medens han Erindringen gennemgik
sit nu aldeles forkomne Skrift om Statsideens Forhold
til Frihed og Nationaltet saa smart han kom Ro,
Wide han paa ny behandle og til Dels o~marbejde Diet
hele. AT og til b~enyttede han den sparsomme Lysning
i Vognen til at kaste ct Blk Camillas lille Hand
slrift. Dette skete dog kun, naar han kunde hSre, at
Grew Ferdinand SOY, og hans egen tavse Sidemand og-
saa syntes at blunde. Naar Sundby saa hine ,,Aften-
bogsblade", steg der ofte dybe Suk fra hans inderste
men Diet var dog, som han elskede selv de smertelige
Forestillinger, han derived fremkaldte.
Rejsen fortsattes uden Uphold saaledes Dage og
Natter, indtil de naaede Florents. Selv der var deres
Uphold dog meget kort. F9rst da de hayde naaet Kir-
kestaten og narmede sig Rom, hvor deres fremmede
Ledsager Wide forbade dem, syntes Italieneren at anse
sig selv og sit Rejseselskab for nogenlunde Sikkerhed.
Hidtil havde deres Samtaler indskrenket sig til Diet aller-
fornedneste, hvad der vedkom Rejsen >eller de Steder,
hvor man Wide standse. M begyndte den fremmede at
blfve noget mere selskabelig. Da man var forbi La
Storta, nogle faa Mil fra Rom, spurgte Sundby, under
hvilket Navn han skulde mindes den edelmodige ube-
kendte, som han skyldte sin Frihed eller maaske sit Liv.
aKald mig Ludovico Speranzap p svarede den
unge, smukke Italiener, med ct tungsindigt Blk. =
bet er ct flask Navn Diet Haab, Diet betegner, er
maaske ogsaa flask men Diet Navn har jeg faaet Pas
paa under Diet vii jeg kun kendes blandt fremmede."
,Er Diet Haab, De frygter kan vere flask, af den
Beskaffenhed, Signor Speranzal at Diet kan meddeles
en- taknemlig fremmed
ia veil De kender get allerede Dem og Deres
brave Landsm@nd her tsr jeg nu helt betro Diet. Den
djerve, frisindede Germaner her bag paa herer til vor
Indviede. At jeg, med Aand og Hand, med Lv og
Blod, tilhSrer Fremtiden og wort unge Italia, maa De
have formodet. bet Haab, hvori vi edsforbundne lever
og der. er n~aturligvis Livets Sejer over den grimme
Ded, Sandhedens over Legnen, Frihedens over Despo-
tiet, Folkenes over de unaturlige Slater, der skylde Uret-
~ferdighed og ra Magt deres Oprindese allie Tro-
ners Fald, der hviler paa Ruinerne af a~dsplittede og OPP
leste Nationaliteter"
EFT saadant Haabs Betingelse lige over for Diet be-
staaende og historisk begrundede, var netop Diet store
Spsrgsmaal, jeg hayde dreftet Diet Skrift, man fra
ranede mig Haandskrift og lod mig fegsle for
sagde Sundby.
,Det we'd jegr' svarede Speranza og nikkede =
,,Resultatet af Deres Underssgelse var til Frihedens
og Folkenes Fordel. Et Wink derom var den eneste
Grund til mine Bestrebelser for Deres Befrielse. bet
er de ~aandeige Kemper hos ale edle Nationer, der
skal gaa forud vor store Ramp. vi vii allie falde
ferst. Derpaa maa vi vare beredte; men vi maa Suite
os sammen, saa lenge vi aande Over Moses Grave gaa
fgrst Folkene gennem deres 0rkener til de foriettede
Lande."
Der var en- sken, storartet Begejstring den unge
1talieners ~bleggule, sygelige Ansigt, idet han ssagde
dette.
Sundby saa paa ham med snr Deltagelse. Edle,
unge Mandp' sagde ha n DE har seiv allerede
ldt meget, kan jeg Sc, for den Forgenger- Bedrift, hvor-
Ill De ogsaa har villet beware NIT Liv. On vi virkelig
skal MODES paa wore Veje til Diet falles Maal, err dog
twist. Maalet selv kan ses anderledes fra forskellige
Udgangspunkter. Nit Verk var like fuldendt. Under
esegelsen er endnu like dette 0jeblik sluttet min
Sjals Forskning. bet fuldstendige Resultat vii fsrst
bhve klart for mig selv, naar allie nedvendige Forud-
s#tninger er drgftede, naar ale grundede Indvendin-
ger er prsvede"
Den fremmede saa studsende psa ham med ct nae
stem ~uhyggeligt Blk.
,Sp9rgsmaaet ON Frihed og N9dvendighed' we'd.
blew Sundby ycr visit lige saa yanskeligt at besvare
! politisk, som psychologist og moralsk- filosofisk For
stand Hvo elsker ikke Er;heden n ~ ethvert Eo1ts nat,r.