Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1910-08-12


havde gennemtonet Fortiden.
| ,Hsrl nu synger Englenel' hviskede Karen, og
de Stemmer, der nu hertes, henrev ale. bet var Ka-
milla, Vilhelmine og Lise, der sang sammen. ALE de
syngende var skjulte for Tilhgrernes Dine af ct stort
Teppe i Koret. Anton genkendte .saa vel Kamillas Alt,
som Valentines Sopran-Stemme, og Diet gledede ham
inderlig. Den anden dejlige Sopran, Kamilla med sin
dybe Alt understSttede, var ham ubekendt. Det faldt
ham like ind, at Lses. smukke Barnestemme saaledes
kunde have udviklet sig. Den overgik Klarhed, Kraft
og Udtryk Diet h~erligste, han nogen Sinde havde hgrt
paa sine Rejser.
Da disse Stemmer tav, var der ct 0jeblik saa stille
Diet nesten o~verfyldte Kapel, at man kunde have hgrt
en- Flues Vingesurren. Tavsheden afbr9des af ct Kor,
der, ligesom Diet f6rste, dog var dempet Diet tonede som
en- stor, ACKNOWLEDGEMENTS Hvisken over den hele Natur,
der neppe endnu turde udsynge Diet store, opfyldte
Haab, som hine Englestemmer havde bebudet.
Allie drog de dybt Aande. Der var fremkaldt en-
S%temning, der endnu syntes at yente paa sit klare, fluid
~stendige Udbrud, og Diet kom nu, ligesom Kapelklokken
mindede ON, at Diet var over Midnat. Der istemtes plud-
selig ct megtigt ~Jubelkor, hvormed Julemorgen- Hym-
men %begyndte. Dette musikalske Mesteryerk af den gam
lie Professor blew for stgrste Delen udf6rt af hans
Venner, der for otte Aar siden, som unge Dilettanter,
fsrste Gang havde udf9rt denne Kantate. Den Gang
havde dog nesten ingen af dem he1t opfattet Storheden
og Dybden dette Verk, som de nu med den NEST
levende Begejstring udferte. Erindringen ON deres
gamle, kere Mester forhGjede deres festlige Stemning,
og sjalden er nogen kunstmessig forberedt Musk BILE
ven udf9rt med saa megen Sandhed og Inderlighed.
Efter Diet jublende Kor og Diet Recitativ, der skill
drede den hellige Familie Bethlehem we'd Krybbe-
vuggen, Hyrdernes Tilbedelse og Kongernes Vandring
under den ledende Stjerne, sang nu en- enkelt Kvinde-
stemme;
20 Himmelbarn med G-uddomsaandl
For dig hvert Kne sig bsjel
Du barer Verden din Hand
Og Himlen dit 0jel
o fra dit Barneblik
Alkerlighed udgik
Guds RIGGS Straalekrands
Med allie Soles Glands
Udstraaer fra din Vuggep'
bet var Lise, som sang. ALE var dybt grebne af
den magelSse Renhed og Styrke de Toner, der dog
ligesom bevende ud%str9mmede fra hendes bevegede
Sjels Inderste.
Karen grad af Glade, og J6rgen var ner we'd at
gore Diet samne. Hans Litsenbroder var bleven saa glad,
at han, uden at merke Diet, havde grebet Antons Hand
og knuget den ret hjertelig, uden at tanke paa Diet
~uhyggelige Indtryk, den ubekendte, tilhyllede Skikkelse
nylig havde gjort paa ham. Anton gengeldte hans tro-
taste Haandtryk og hviskede; ,Hansl Diet var en- salig
Engel, der sangP'
Anton Antonp ' = udbrgd Hans og havde ner
knuget hans Hand fordervet men Karen tyssede paa
ham, uden at merke hans Opdagelse. Hans n9jedes med
at skotte til '.Antons vel bekendte Dine og knuge hans
Arm fast til sig, medens han med Bagen af sin venstre
Hand af og til for over sine Dine. Da Kantaten hen
imod dens Slutning faldt ind en- Koral, som mango
uvilkaarlig istemte, sang han og Karen med, dog med
dempet Stemme, og J6rgen brummede saa smaat efter
sin Kone. Da endelig Slutningskoret havde gentaget
Englebebudelsen ON Frelserens Fedsel - og Diet sid
ste store harmoniske Amen havde udtonet, var Hans
den ferste, som brSd den almindelige Tavshed Ka-
pellet anton Antoni min kare Drengp' udbr9d
han og rev Happen fra begge Antons Kinder ,,hvad
skal Diet Mummeri till Diet er 10 dig SEW Velkommen
til gl@delig Julp
Anton" raabte nu ogsaa Karen og Jsrgen.
Han omfavnede dem ale ire og der var stor Glade
i denne Krog af Kapellet, mendens de flestel andre
trengtes ON at komme nd og lie til den Slutning af
Juleaftensgildet, der endnu ventede dem.
Anton og hans landlige Venner var de sidste, der
forlod Kapellet.
Men hvem var Diet, Diet sang Englesangen med
Vilhelmine og siden den dejlige SoloP' spurgte
Anton.
Hun, der sang a1ene og allersmukkest ON vor
HERE, der har hee Verden sin Hand / Kryb-
~bevuggen' svarede Karen og knejsede lidt, medens
dog hendes DINE after fyldtes med Gledestaarer
LAX kendte du like hende, Antonl Diet var 10 Lise -
vor egen lille Lise, som du saa tdt har leget med i
Hsnsegaarden'