Proletarec. [volume] (Chicago, Ill.) 1906-19??, 1910-01-25

dresiranih lovskih psov,
Sevirjov nj razmiSljal o tenn,
kako blizo je bill smrti in kako
majhne so bile SanSe IA r~eSitev,
njegove misli so Sc osredotoce-
vale V TEN: mu DO Ii mogoGe IL
vesti njegov veliki naGrt, naGrt,
kterega je gojil $ s~ovraStvom in
ljubeznijo. %Spominial Sc .je east
nil;a, XII je potegnil sabljo in ga
skoraj vsekal, soIidnega stare.jSe-
ga goSpoda, Xxi mu je pomolil pal
tiko nasproti, ia bi ga ustavil,
drugih dogodkov, pleg Sc .ie pa
treSel pc vSem zivOtu jeze in ogor-
cenja. Zavedal Sc je. da je pr
EraJu. meJtem ko bodo drugi lju-
die citali V miru GaSniSko vest o
njegovi pocasni smrti.
Cas- je bezal. njegovo srce je
nehalo utripati mocno, njegove
prsi so zgubile tezko Sapo. Istota-
ko kot hi Sc nekaj ~nateZalo in ma
penjalo do skraine Sile in meje,
ravno tako so postal niegovi Guti
In misli popokane Strune. Postal
je miren. tako miren. kot Clovek.
Xxi ina zanjko okli vratu. kterega
ne more reSiti ne bOZia ne Glove
Ska sila. Postal je ravnoduSen. &c
hi sedaj prihiteli njegovi prega-
njalci vriSkajoc veselja, bi Sc ne
branil.
Njegovo telo je oSlabelo. Bella
megla Sc je razproStirala in ga
ovijala kot mrtvaSki prt. Pritaje-
no zvoneneje ie odmevalo V ME
govih uSesih, incl ie lie emo zeljo:
zatisniti, oGi, vglobiti Sc vtemo in
mir. NE smem zaSpati.'' 81 je pr
govarjal. Ali tezka megla .je obje-
mala njegove mozgane. vSe .ie mi
nevalo IL njegovega spomina. sem
intje je pa minute preSpal 4 odpr-
timi oGmi.
Ncasih Sc je zdramil in spomin-
jail vsega. potem Sc ie Streznil in
zopet pogreznil V temno brennan
je, zaeno pa obcutil. kako mokro-
ia ilovice krozi hladno po njego-
VEN zivotu.
Pred njegovimi oGmi ma pol raz-
ruSeni stem je plesal kapricijozen
vzorec mOdelirane rOzete. MuGilo
ga je staSnO. NeGkrat .ie videl. da
je koScek razbitega marmoria, XII
lie dozdevno p~rikazuje vzorec ra-
slime. Potem so pa megle zopet
zakrile te rastline pricele so ra-
Sti, gibati. spreminjati Sc V straS-
ne pOSasti. P~ostajale so daljSe, Sir
Sc, potem Sc "a z~griniale V grozen
3oveSki obraz.
Nazadnje je pa Sevirjov vendar
lie zaspal: ko je IA trenotek odprl
Svoje oci. je opazil, da je nastal
moder mrak. Prihajal .ie IL poru-
Senih stem, zgrinjal Sc V vseh oglih
da je zopet gledal IL praznih dvo-
ran. Sence so gibale, kot bi vstaja-
Ii prejSni prebivalci, XII so tn l.ju-
bill, trpeli, vzivali, Xxi so umrli OBJ
uri, kteri nikdo uteci ne more
Sevirjov sc je zbudil, kot bi ga
kedo sunil. Ia trenutek Sc nj "a
vedal, kje je, bill .je pod pritiskom
blame ekstaze, njegovo srce je
bio kot promo steklo, Xxi Sc lahko
zdrobi ma kosce.
Spominjal sc .je velitanstvene
vizije. Ali je bila halucinacija. ali
pol pozabljeni spomini, ali .ie SAN
jail S svojimi ma pol razde.ianimi
mozgani? ''Kaj je bilo to?" Kaj
sen videl?" je prestraSen vprasal
samega sebe.
'NekaJ groznega, nekaj pomem-
bnega, nekaj, V komur Sc razkrozi
vse z~ivljenje, kot kaplja V morju?
.... Spominjati Sc moran. .
Moran. ."
ObGutil je kot bi zelezen castor
objemal njegove mozgane. Zadej
je Sc brlela tuja luG, so Sc Gull gla-
sow in spOznavale nejasne poteze
obrazov. Ali spomin ga je zapu-
Seal, to ga je bolelo.
Sanjal je, da je plezal ma nav
picno skalO kot preganjano az