Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1910-02-18

HdVlc, Id nc Jug odlS Vi = kdidktcflSliSkc -
sagde Sundby og iaa I'D af Vinduet efter dem. bet
er den plumpe, erlige Dogge og den lette vindspiller
op ad Dage. Ell tomt Dagdriverliv dog i Grunden, Diet
Rejselivr' vedblev han og tog en- Bog frem af sit
lille Rejsebibliotek, som her var opstilet til felles Be
nyttelse.
Anton fulgte hans Eksempel, men aabnede dog til
lRe Diet lejede Pianoforte og kastede ct lengselsfuldt
Blk til nogle nye Musikalier, iom han endnu like hav-
de prSvet.
,Spil kun Diet ~forstyrrer mig like sagde Sund-
by = ,Jeg h6rer allerhelst Musk, naar jeg tillige kan
b~eskeftige Tankerne. Jeg er kun like Musikkender nos
til, at Diet helt kan udfylde mig"
Efter en- Times rolig Lesning til Antons Musis
afbr9d Sundby ham. ,,H9rl sig mig oprigtig, An
toni spurgte han : ,er jeg meget gnaven og ked-
s%ommelig? er jeg, hvad man kalder ct temmelig utaale-
lgt Menneske? Diet CAD jeg dog ~nSdigtr'
Der var ct tungsindigt Udtryk Sundays strenge,
alyorlige Ansigt, som altid havde gjort ct dybt IndtryS
pa Anton fra den a~llerf6rste Gang, de hayde set hin-
anden. Hans mgrke DINE laa temmelig dybr
dybt under den megtige Pande, som Diet sterke, bruno
Haar undertiden faldt for langt ned over. Naar han
under den megtige Pande, iom Diet starke, bruno
Kindskeg, var der en- H9jhed hans Aasyn, som ofte
erindrede Anton ON en- fangen Love, han en- Gang
havde set ligge stille t~ungsindig sit Bur. Sundby hay-
de fsrst nylig fyldt sit 80. Aar, men havde allerede
iohSN O1dihdI ohS fNihlS1 iOoAO III oAhAN 4 1taS u
Adferd yndede han en- Wis gammeldags simpelhed. Man
saa ham nesten altid den sorte, prestelige Frakke,
knappet belt op til Halsen, men med skinnende hvidt
Halls Linned. Mar han bevegede sin h6je ~Skikkelse,
var Diet altid med en- Wis stil1e Vardighed, Iom indgsd
Agtelse.
Anton tav undselig we'd hans Sp6rgsmaal, og han
gentog s%agtmelet; ,er jeg gnaven og utaaleig2"
,,De er sjelden rigtig glad, kereste Hr. S~undbyp'
= svarede Anton og gk venlig hen til ham. DE er
undertiden noget bitter og ser visit Verden for mgrkt
ct Lys men saadan som De e, holder vi allie sa
inderlig af Dem, og kunde vi faa Dem lidt gladere, var
Diet rart."
,Jeg vii venne mig af med den dumme vranten-
he'd p sagde Sundby. nJeg skal PLACE jer saa
lidt som muligt = Hvad kan l for, jeg blew ford6mt
til ct ~forfejlet Lv og blew en- Surmuler p
,,Det vii blive herligt, naar vi kommer til Wien og
traffer Comtesse Camilla igenp' = sagde nu Anton
uden Overgang we'd en- pludselig, ham SEW uklar Tanke-
forbindelse.
,Comtesse Camilla r' gentog Sundby og skiftede
Farve hun forsvandt we'd Brudeskamlen = Grew
indie Camilla Strahl lever nu kun og Gud hjelpe
hende for Diet LivP'
,,Tror De, Greven like er god mod hende? =
spurgte Anton %bekymret.
Han er en- Tigerkat p' udbred Sundby heftig
og rejste sig log hun er hans Kl9eri Hun he'd
Hog, men hun var en- rem og from Due, trods Rovfugle-
reden hun flgj I'D fra = vedblev han med tiltvungen
Ro og kastede sig tilbage i Sofakrogen. u Ades-
blodet striker der altid lidt af de store Rovfugles Hgj-
beds Drift, ON Diet saa udarter til arisokratsk TANNER
lighed, som hos den gamle Excellence. Hvad der var
ct Offer for StoragtighedenksiAJ,
tilbage ham af den edle Race, har hun arvet men
den Aandens og Hjertets Abel, hun arvede fra sin
Moder den blew ct Offer for Storagtigheden og den
usalige Glimrelyst. NJ er hun Tigerkattens Row
= og han vii s~enderrive hende.'
,Det er da skrakkeligt p udbrod Anton forfer-
Diet = Men kunde De da like hindret Diet? og kan
hun like reddes endnu?'
,Hvad Tanker du paa? kunde en- simpel ~borgerlig
Kandidat, der blew taalt Grevehuset som Hovmester
og til Md kunde sidde til Bords med, naar der like
er altfor h6je Caster = kunde en- saadan Ubetydelig-
he'd blande sig Husets Familiesager? = Nej, Antoni
alt, hvad jeg kunde gore, har jeg gjort. Jeg CAV Com
lessen en- Still til fransk Oversettelse, hvori hun kunde
Sc Tigerkattens Billede og maaske midi Baggrunden-
og sin egen elendige Skabne, hvs hun CAV efter for
Storagtighedens og Glimresygens Fristelser. Hun over
satte den Still ypperligt pa Frank og rakte mig den
med ct vemodigt Smil og deri saa jeg' :
,,Hvad saa De Diet Smil2" spurgte Anton og
trykkede med Varme hans Hand"
,,Du har gattet Diet, Antoni' svarede han, og der
kom en- usedvanlig Bl6dhed hans Stemme og en- mild
CLANS hans Blk. bet Smil sagde mig, at hun
hellere var bleven Prestekone paa Landet end Grew
indie, hvis hun havde skrevet den Still for en- Manned
siden og vidst, hvad hun nu havde l@st deri mellem