Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1910-08-19
9anos6p60rnene
AT B. S. Ingemann
NYTIDS-ROMAN | FIRE DELE.
(Fortsat.)
AT B. S. Ingemann

AnsBt { D1Het d. atILle BdulneludBs t1tIlBneu !
den nye Friheds- og Ligheds-Tid i Danmark hvori
Vogue og Heste dog like havde afskaffet ,enhver til
Abel, Titel og Rang knyttet Forret'. Men han fix
ingen It'd til at anstille Betragtninger derover. Han
saa nu en- aldrende Bondekone stige ind Vognen og
med Omhu hjelpes op af Trinet we'd Grew Magnus's
Hand. Anton kendte Lises Moder han saa sin kar-
hge Mosters kloge, milde Ansigt, saaledes som han
forrige Aften havde set Diet i Kapellet dog syntes han
at bemarke ct Udtryk af Bekymring deri, som foruro
lgede ham. Hun takkede Greven, uden Forlegenhed,
men dog med en- Mine, der viste, at hun holdt hans
godmodige Tjenstvillighed for Nedladenhed og en-
Are, der bevistes hende. En- rank, ung Dame Silke-
pels med Forverk, og med Slsr, blew nu fulgt ned ad
Trappen af Grevinde Kamilla. Magnus hjalp hende
ogsaa til Sede og udbredte Fodposen for hendes Fed-
der. ,,Helligtrekongersdag sender jeg saa Vognen efter
dem allie trep' = sagde han h9t med gledesstraa-
lende Ansigt ,,saa maa vor B~rudepige endelig vere
rigtig rask r'
Anton saa og ~genkendte nu Lises Ansigt. Hun
havde kastet Slsret til Side. Hun hlsede Magnus og
kastede ct kerligt Blk til Kamilla. vognvinduet blew
nu tilukket, og Vognen rullede I'D gennem Porthvel-
vingen.
Anton traadte tilbage og kastede sig paa en- Stol-
vii hun undvige mig ?' sagde han = ,eller tankte
hun like engang paa mig7 leg var hende 10 ct vildt
f~remmed Mennesker'
Han skyndte sig nu ned fra Gastekammeret og traf
hele Familien og de fleste tilbageblevne Caster we'd
Kaffebordet.
,,Ni-Sover p raabte GREY Magnus og knugede
hjertelig hans Hand. bet er straks It'd til Kir-
Ike, og Sundby vii du vel hSre2 Der kommer Marianne
ogsaa. Her er ellers fsrst noget ~fornsjeligt at hsre
her hjemme. Det kan de andre nu fortelle Dig Jeg vii
nd og lade spende forF' Han gjorde ct Gledes-
spring og var ude af Dsren.
Anton hSrte nu af Kamilla og Vilhelmine, som
.-.. - .-.ul. II - U.rfl.-1. II l. IL.
rede var blevet bestemt forrige Aften we'd Afskeden med
Mariane Holm og hendes Foreldre. Helligtrekongers-
dag skulde GREY Magnus og Mariane have Bryllup.
De fleste ~Julegester, navnlig Englenderen og de must
kalske Herrer fra Omegnen, havde lovet at holde julie
ferie paa Hegholm og vere Bryllupsgaster fSrste Dag
hos Brudens Foreldre og anden Dag hos Brudepar-
ret selv. Nesten hver Dag for Bryllupsdagen var for
nd bestemt til allie de landlige Fornejelser, Aarstiden
vide tillade. ALE Heste og Vogue paa Garden skulde
staa Tede til at fore Diet store musikalske Selskab under
Lystighed og Sang hele Godset og Omegnen rundt, hvor
den lykkelige Brudgom selv Wide indbyde sine Caster
Ill anden Days B~rylluppet. Lise skulde we're sin Ven
indies Brudepige; men hun var endnu lidt svag efter
sin Sygdom sagde Vilhelmine og hun Wide nu
samle Krefter en- halv Snes Dage Stilhed og Ro hos
sine Foreldre. Anton lyttede opmerksomt til denne
wiring, men tv og han blew paafaldende stille.
Der oplagdes nu Rad ON Festligheder og Over
IdSkelseI Veu DIyllupptt. Lee Skuiuc iOIHeAhhlcHB Bdd
nd paa Musk, og Anton blew med Akklamation nd
nevnt til Fest Kapelmester. En- folkelig Karakter maat
te Diet hele have, som alt, hvad der skulde fornGje
Grew Magnus, og Dansen MATTE hans muntre Brud
like savne.
Paa vejen til Kirken havde Anton denns julie
norgen en- lang Samtale ON Kunsten med den musk
kyndige Englender, og hvad han ofte tilforn havde
tenkt paa, blew til Beslutning. Han MATTE til Rom
igen, for grundigt at studere den gamle italienske
Kirkemusik. Forestillingen ON vigtigheden deraf for
hans Kunst blev saa levende hos ham, at han steg af
Vognen med Diet taste Forsat, nu kun at glede sig en-
halv SHES Dage blandt de gamle Venner F9drelan-
Diet, men at begynde sin nye, virklige Kunstrejse, saa
smart de to Dages Observation-Disclosures var forbi.
-. Medens Anton med denne alvorlige Beslutning
sad Landsbykirken og hsrte Sundays Julepradiken,
sad Lise hos sin Moder vognen og kerte flere Lands
bykirker forbi, hvor de hsrte Julesalmer synges. De
lod fsrst Vognen holde we'd Magister Stars Annekskir-
ke, hvor der da var Sidst- Prediken. Her steg de af
OF kom tidsnok til at deltage Gudstjenesten. Da de
after steg til Vogns, var der begge ret julefestlig stemte.
De havde hort en- gribende Tale ON ,det ~guddommelige
Livs stille og skjulte Hsjhed Ringheden."
Vognea MATTE nu kere langsomt paa den noget
vanskelige Bivej til deres Landsby. Lise faldt sin Mo
der karlig om Halsen. ,Nu skal Diet blive godt altsam-
men p - sagde hun = ,nu skal Fader aldrig mer kali
de mig EN- fornem Jomfru, og du skal like e paa mig,
som jcg var en- fremmed Dame, du neppe turde kysse
paa Munden. M har jeg set, hvor unaturligt og urine
IL. l.. -. -. -. bI~. rwtrau fa Itu 90 Eaaar 1