Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1910-08-12

'0' oHJ1s W pfNNf'a+ 49,
Kamillas Side, og Antons Navn havde gennemsitret ale
hendes Nerver. Hun var bleven bleg. bet var som Ka-
pellet lSb rundt for hende. Hun svimlede men nu
felte hun sig omsluttet af ct Par Mandsarme.
nLise, Lisel kender du mig ikke?' raabte An
ton odet er 10 dog dig : og Diet var dig, der sang
mig ind i Guds Himmerigp" : Han saa nu f9rst den
Hpjhed hendes Blk og den Forvirrelse hendes
blege, men dejige Aasyn, hvormed hun unddrog sig
hans stormende Omfavnelse og sank tilbage i Kamillas
og Vilhelmines Ame.
,Du oliver upasselig, Barnr' sagde Kamilla
= ,,kom til nit Verelse p : Med Vilhelmine Hjalp
forte Grevinden den fortumlede unge Pige nd fra den
~tilstrSmmende Vrimmel af Husets Caster. Anton saa
forskrekket efter dem og sansede like allie de Vel
komsth1sener, han nu h6rte omkring sig. bet var for
n%emmelig de forrige unge Dilettanter fra den gamle
Professors m~usikalske Aftener, der nu, som aldre, ham
nesten u~kendelige Mend, omringede ham, og ale Wide
vide, hyor han havde veret saa mango Aar. De havde
hort ON hans Lykke, som Virtues, af Sundby og Gre
verne Hog. De havde ogsaa for lenge siden set hans
B%er6mmelse Aviser, under den italienske Forvand-
ling af hans Navn. NJ overveldede disse Herrer ham
med Sp8rgsnaal, som Diet var ham pinligt at besvare.
Sundby befriede ham dog smart we'd at love de del
tagende Venner en- omstendelig Beretning ON Anton
Knudsens Lfv og H~andelser, naar de nu ferst ale havde
haft en- ret gledelig ~Juleaften med ham.
M saa Anton f9rst sin faderlige Ven, Byfoged
Kyng, og sin forrige Lerer, Magister Ster, som begge
havde yentet paa ct 0jeblik, hvor deres genfundne Ven
like var belemret af andre. De havde allie ire med
glade Udbrud ops9gt en- afsdes Krog Salem, for ufor-
styrret at udgyde deres Hjerter men Diet samme lod
Englanderen sig af Grew Magnus formelig forestille,
som en- Ven af Kunsten, for den ham vel bekendte
Virtues, Antonio Kanuti, sam han havde lest saa man
ge hedrende B%ed8mmelser over amerikanske Blade.
Anton bukkende noget forvirret og undselig. LordHard-
ly MATTE nu ogsaa forestille ham sin Albeneserinde.
Hans underlige Sprogblanding vakte Opmerksomhed.
Han talte med Kyndighed og Begejstring ON den
Kirkemusk, han denne Aften havde gledet sig we'd.
Han beundrede den gamle Professors mesterlige Vark
og fremheyede med megen Finhed diets NEST glimrende
S~kSnheder. Ingen Wide have gladet sig mer dercver,
end Anton, hvis han havde veret Stand til at sanse,
hvad der taltes ON men hans hele Sjel var fulgt med
Lise, hyis h9jtidelig-sk9nne Skikkelse og Vasen aide
les like svarede til hans Forestiling ON Syvaarsbarnet.
der havde lert ham den f6rste Kempevise og givet ham
sin Hyldefl9jte. Englanderens m~usikalske Bemarknin-
ger og hans B~eundring for den gamle Mester fandt
imidlertid den l~ydeligste Genklang hos de mango be.
gejstrede Venner af den abode Tonekunstner, som
her var samlede.
MEN sig mig spurgte Lord Hardly ,den
Komposition, der gk forud for Lulemorgen- Hymnen,
Diet stnle, hemmelighedsfulde Musikmaleri af den he'll
lge Julenat og Engle- Aabenbarelsen for Hyrderne
paa Marker var Diet af en- nyere Mester2 bet var
mig lige saa nyt, som ejendommelig sk9nt. Det havde
for mig ct Trylleri, som jeg like kan beskrive. bet
var noget, som jeg like engang har fundet Mage til
medi den gamle ialiensk Kirkemusik, der ellers i
mine Tanker STAIR over allie nyere Mester-
verker den ~kirkeige Stil'. Han udviklede
med den stSrste Finhed og Kunstsans alt, hvad han
NEST havde beundret hint ,hellige Natmaleri', som
han kadte Diet Hel.e Diet musikalske Selskab var enig
med ham men ingen kunde sige ham, hvem Komposi-
tionen var af.
Diet maa Sundby 10 vide p : ,agde GREY Fer
dinand ,det er 10 fra ham, vi har den."
ID err STAR Komponisten p sagde Sundby og
rakte Anton Haanden.
oJeg haaber, du tilgiver, at jeg like lenger vii
holde Skeopen over dit Lysr'
Anton hilsedes nu med a~lmindelig Jubel.
,,Tys, stillel mine kere, altfor skgnsomme Ven
nerP' sagde han LAD os Aften bortfjerne ale
Tanker fra NIT og dit Sk9nhedens Rigei Lad os nu
heller like s~snderlemme, hvad der mulig kan have OPP
bygget en- og anden, we'd nogen kritisk Undersegelsel
Jeg Wide helst Aften veret d9d eller ret egentlig
levende, som usynlig Komponist, ligesom vor gamle,
kRre Mester saa er Diet kun Aand, der taller til Aand.
men allie personlige Hensyn bortfalder."
Grevinde Kamilla var imidlertid kommen tlbage til
Selskabet ~tilligemed Vilhelmine; men Lise var like
med. Anton spurgte straks til hende med spendt Del
tagelse.
Hun er nylig kommen op af en- Nerverfeber" =
svarede Kamilla. ,Det dobbelte Dsdsfald i Preste-
garden har opsaa anorehet hende leo or banoe for