Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1910-09-09
mindste aldeles ingen. Hvad der skete, Wide sket allige-

mindste aldeles ingen. Hvad der skete, Wide sket allige-
vel'
Men havde Hr. Knudsen like veret' sagde
Bruden = war baade Lise og jeg sprungne lige ned
Afgrunden."
,,Jeg havde besluttet at blive siddende og dele
Skebne med Magnus' = sagde Camilla - ,men' :
,,Det burde jeg da vel snarere, som hans splinter
nye Egtemage' sagde Bruden linen - Diet
maa vere en- stgrre Magt, der trak os nd af Vognen."
~,,Skebnen p = gentog Englenderen ,eller, ON
De vii, Hi. Pastorr' = henvendte han sig til Sundby
= ,,Forsynet Diet blinde, rumme Tilfeldes Skikkelse"
u Morgen vel Byfoged Kyng kunne give os ale
Forklaring over denne Days Mirakler" sagde Sund-
by ,,Forsynet i Diet blinde, dumme Tilfeldes Skik-
kelse."
u Morgen vii Byfoged Kyng kunne give os allie
Forklaring over denne Days Mirakler' sagde Sund-
by. = Il vor It'd behSver vi dem sjelden anderledes'
,,Danmark maa endelig vare ct lykkeligt Land" :
bemarkede Lord Hardly ,naar Skebnen her STAIR
under Politiets specelle Opsyn"
Man 10 og talte ON andre Ting, blandt andet ON
den totale Ma~anefomSrkelse, som man kunde faa at
Sc, hvis man Wide danse til K1. So.
Kyng saa alvorlig paa Sundby og drog ham efter
Bordet ind / en- anden Stue. Kort efter forlod den w.
rige Embedsmand ~Selskabet, for straks at foretage
Synsforretning og optage Forh6r, angaaende Diet fund
ne Lig Mplleverket.
Medens Magnus aabnede Ballet med sin Brud, og
de flestes Opmerksomhed var henvendt paa Dansen,
stod Anton og Lise ct Sideverelse, hvor Lampelyset
blandede sig med Diet klare Fulmaanelys fra Havevin-
duerne. Hen havde de nu en- lang, uforstyrret Samtale,
hvori de aandelig g~ennemlevede allie de tolv Aar med
hinanden, da de like havde set hinanden. bet var, som
de tvende Livsstr9mme med ale deres Lysglimt og
Skygger, med alt, hvad de havde tenkt og fslt og lidt,
rullede dem forbi med deres ~forskellige Retninger. =
Der f1sj ofte Lysfunker med de ~gensidige Erindringer
ON deres B~arndomsliv fra den enc til den anden af de
beveqede Livsstr0mme til sidst samledes de, som
we'd ct Vidunder, we'd Diet brusende M9llehjul, der denne
Aften for dem havde varet ct virkeligt ~Lykkehjul.
,.Er Diet nu It'd at staa her og snake Gammelt
Maaneskin ?' afbr9d dem endelig Grew Magnus. =
,Nu skal I danse paa nit Bryllup og snake ungtl =
nu h6rer hverken Mariane eller Jomfru Lise til de
Duer. der flyver fra Dansen med Strandmaagernei -
kom I" Han forte dem munter ind Dansesalen, og
smart fl6i de hen hinandens Arme blandt de dansende
Antons og Lises Lyksalighed var kun Sundbyt
vilhelmine og hendes Fader indviet. Fsrst paa HEM
veien. da Moder og Datter sad sammen Maanelyset
Grevens Vogn, som JSrgen red bag efter, betroede Lise
sin Moder, hvor lykkelig hun var. Men da hun efter
denne sin merkeligste Fgdselsdag var gaaet til Ro paa
sit lille Loftskammer i Faderens Illus, og J4rgen MI
hsrte, hvad Lise havde betroet sin Moder i Vognen,
rynkede han den tykke Pande og rystede paa Hovedet
bet kan vere godt nok med den Lyksalighed, lille
Mo'rl" = brummede han = linen Diet er dumme Lutt-
kasteller, som aldrig kommer noget I'D af. Lad nu Vol
Landleber f9rst ON en- halv Snes Aar komme levende
HEM igen fra Troldene og. Djeyelskabet udenlands oe
vere saa holden en- Mand, som jeg ener Hans Litsen'
broder eller saa dygtig en- Spillekant som Hr. Skade
der dog nogenlunde kan tjene Brsdet til sig selv, :
saa ia saa skal jeg nok sige dig, hvad jeg saa tan'
ker r' Dermed pustede Jsrgen sin Praas I'D, sluktt
Tanen med sine vedede Fingre, trak sin Hue ned ove'
begge 0ren og soy.
Men Lises Sjel var saa glad denne Nat, at Spy
men fsrst kunde komme hende nar hen ad Morgenstun'
den.