Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1910-04-01

he'd og kunde like sige dem, hvor lykkellig han felt
sig we'd deres Deltagelse og uskattelige Selskab. Hal
skammede sig over den plumpe Landsmands Adfard
og neppe var Spontani med sin S6ster ude af DSren
f6r han uforbeholdent lod GREY Magnus forstaa, a
hans u~negtelige Overlegenhed blandt fremmede vor
djerve danske Sprog dog like CAV ham Ret til at hev
sig over ale selskabelige Hensyn.
,Det kan nok verer' brummede Magnus =
linen hvad Poker bryder jeg mig ON den ~skeggelSs
Kvinkelerer og hans Mamsellel Han er 10 en- af Pa
Vens kasserede Tremulantmagere - Diet sagde vr gaml
Professor Diet kunde man 10 ogsaa h0re, naar har
tudede for os hjemme Moders Lirumlarumsal =
Diet gk 10 saa himmelh9jt, som Qvinten skulde spring,
hans fede Halls men Diet skulde nu vere rart Of
kunstigt. Bah mel, saa herer jg ii Gange heller er
dansk Tyr br9le eller en- rigtig Hingst vrinske de
er der dog Kraft og Natur i'
uDet synes mig ogsaaaf p sagde Ferdinand =
ujeg lider heller like hans ~underlige ~skrigende Stemme
men hans Kone m2a du dog tilstaa er dejigl = M
ia! er hun like rigtig hans Kone? hyad we'd jeg'
= hvad er Diet at lie af, Magnus?'
Stamherren havde CLIENT sin Vrede; han var fer
dig at kyeles af Latter. ,,Du er lovlig dun, Wind
spillerP' = sagde han, mems Taarerne randi ham nee
ad de store Kinder - nved du like han 10 after
og t6rrede sine DINE ,yed du like, for F p
40 visit, we'd jeg - Diet er ogsaa sandtf' vred
sede Ferdinand og vendte sig ergelig bort.
,,Signora Fioribella er hans S9ster og en- hpjst agt
verdig Dame = sagde Anton meget alvorlig oe
studsede ,,hvad De saa kan have mod Broderen, oe
hvordan Diet hanger sammen med ham, beder jeg Dem
kere Greyer baade for min og Sundays Skyld, vert
h9flige mod dem beggel Her er 10 ingen dansk &c
sandt, vi kan ty til alt NIT Haabe ON Sundby.
Frelse har jeg sat til disse velvillige fremmede. vi kar
10 lme a I;dt brvda Eanoataarne ned med wore Hpn.
der, som vi kan dsmme Folket her efter deres Forbry
dere'
,Deri har Knudsen dog nok Ret, Doggel' = sagdt
Ferdinand. ,Ler du mer over min Dumhed, hjalpel
jeg dig like med at forklare Tjeneren, ON du vii have
Barbervand eller OIL, naar du Shaker Tysk til ham,
,Nu, saa lad let vere godtr p sagde Magnus og
~dempede sin raa Latter, som Wide begynde paany. =
Mon vi smart skal have Middagsmad7 = Jeg er sas
sulten som en- Humid = og saa maa vi I'D igen og st
paa Fengsler HERE Gud hvordan skal Vi dog faa
ham ud2'
,Knudsen har 10 godt Haab" sagde Ferdinand
beroligende. - Lad os nu dog ogsaa vere ~fornuftigt
og Sc Tiden an De siege eller koge ham vel Xxx
straks."
Der blew nu ringet til Table dhote og begge d.
unge Grever skyndte sig til Spisesaler.
Anton spiste paa sin Stue. Han var den hele Dag
en- urolig Spending. Sundays uvisse Skebne laa tung
paa hans Sind. Enhver Plan til hans Befrielse, de
havde klinget ham sa fortreffelig i Fioribellas YIN
dige Sprog og we'd hendes livlige D~eltagelse, synte
ham nu altfor e~ventyrlig og fantastisk. Stamherren
Formening ON Grunden til Spontanis h9je Stemme OF
Diet usedvanlige hans glatte Kinder havde ogsaa give
ham ct Slags Modbydelighed for denne hans fremmed
Ven og Beskytter, hvad han dog selv fandt adele
uretferdigt. "Skulde Diet ogsaa vere Tilfeldet" - sag
de han we'd sig selv ,,hvad kan Diet arme Mennesk
da derfor? er han mishandlet sin Barndom af unatur
lige, egennyttige Foraldre saa er Diet 10 deres, mel
like hans Brgde." Han foresatte sig at overvinde en-
hver ubillig Modbydelighed for den vistnok alto
kunstlede Sanger, der viste ham saa inderlig en- Hen
givenhed SEW ON han virkelig skulde here til hin
u~lykkelige Ofre for en- flask og egennyttig Kunstivel
Legen saa ON Aftenen til Antons Saar og fore
skrev ham en- kelende Mikstur, der skaffede ham e
roligere Nat, end han havde ventet.
Neste Formiddag modtog han after ct musikals
BesSg af de d~eltagende Seskende. Fioribellas Sang o
elakvardige Lune hendes Begejstring for hans Ia
lent, baade som Sanger og Komponst, satte ham n
after den lykkeligste Stemning. Ethvert skelmsk o
venligt Blk af hendes fortryllende 0jne henrev han
Han kunde like Sc hende bevege en- Hand eler e
Fod uden at beundre den usedvanlige Ynde deri. De
laa en- uimodstaalig Tillokkelse for ham hele hende
Skikkelse og Vesen. Hun syntes dog paa Diet omhyg
geligste at undgaa enhver Tilnermelse, der kunde syne
koket. = Bet var kun bevegede eller begejstred
0ieblikke, at hun kunde ber6re hans Arm eller rekk
ham sin Hand men disse 0jeblikke indtraf, hive
Gang ct smukt digit eller en- musikalsk Nydelse ellie
hvilken som helst Kunst- eller Naturgenstand bragt
deres Forestillinoer I'll af INDIES. - "Be1la idea :" r.