Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1909-12-10

gamles Bryllupsdag. Gulvet, som her endnu etter gam
mel Skik var bestreet med flint Strandsand, var omhygge-
Zig fejet i Hammer. Sew deri fandt nu Justitsraad
Kyng noget ~hyggeligt, hvor ubehageligt Diet end ellers var
ham at hgre ct Sandkorn knistre under Fodsaaen.
Kort f9r Kirketid samledes Familien we'd Kaffebor-
Diet, Fader og S6n deres Preste-Ornat og med glad
~hsjtidelig Ansigter. Husmoderen var pyntet til at gaa
Kirke med Vilhelmine, men bar endnu Diet hvide K9k-
kenforklede. Lise skulde med hun var straalende sin
splinternye, h%ybenrsde Kjole. Man gledede sig over Diet
smukke Efteraarsvejr, der besunsiigede Festen. Fader
og SON vekslede ct Par prnstelige Ord ON Dagens Evan
gelium, men henvendte straks deres Opmerksomhed paa
deres verdslige Gest, og hvad han ytrede ON den store
Forskel mellem S6ndagen paa Landet og en- K9bstad.
NJ traadte Kirkesangeren ind for at gore Aftale
med Prasterne ON Salmerne. ,Det er da en- besynderlig
Fejltagelse Avisen med Hi. Magisterens Udenlandsrej
Sc p = sagde han.
Ingen vidste, hvad han mente. Man fix den nysan-
komne Avis frem og leste, at nu begyndte man ogsaa her
at udvandre til Kaifornien. Fredag Morgen var der
afgaaet ct SIKH med en- Del Udyandrere, deriblandt nogle
Tugthusfanger, hvis Straffetid var udlSbet, navnlig den
forrige Postfuldmagtig Siversen. MED Udvandrerne
fulgte' stod der = ,formodentlig som S%kibsprest, Hr.
Magistey artium Claudius Star, der nylig var ansat som
Kapellan hos sin Fader Lundeby og Dagen forud havde
holdt Bryllup med Frgken vilhelmine Kyng, Batter af
herverende Byfoged, Justitsraad Kyng.
,Ja SAP udbrSd B~yfogden og rejste sig for
skrekket ,det var netop, hvad jg Wide forhindrel =
S~kipperen havde Stkbrevet god It'd - men, Diet er
sandt Diet er meget begribeligt"
,Hvorledes, kare Hr. Justitsraadr' = spurgte den
gamle Provst ,er Diet sandt og b~egribeligt, at min Ssn
er rejst til Kalifornien, naar han, Gud ske Low slider
her og skal indsettes ON en- halv Time til min Medhjel-
per i Embedetr'
DE er b~egribeligt, mener jeg, at Delinkventen, der
It'll Io., HlnJo~ Lor hoputtat dam ao hang papire fiji
at undkomme under hans Navn. bet maa straks berig-
tigesl bet er en- fatal Historic - Diet vii vakke Opsigt.
Lad Diet nu dog like ~forstyrre Dem, Hr. S~vigerssn"
,,Derpsa vii vi like tenke fsr efter Gudstjenesten,
min Ssn p : sagde den gamle og drak rolig sin Katie.
ALE fulgte Huspatriarkens Eksempel. Kun Byfog
den var synlig forstemt. Med den gamle Husmoder un-
der Armen og lille Lise we'd Haanden gk han dog ret til
freds til Landsbykirken, saa smart Diet ringede sammen.
Den lidet melodiske Fellessang Kirken skurrede her
mindre i hans 0ren, end han havde ventet, og Synet al
den gamle, hvidhaarede Provst paa Predikestolen bort
jog ganske hans Forstemthed. Han glemte mod Sad
vane at fSlge ~Foredraget med kritisk Opmerksomhed og
slijult Modsigelse han lod sig villig drage med at de
simple, evangeliske Ord og fix like It'd til andre Tanker
Fgrst da hans Svigersen havde besteget Predikestolen oe
noget undselig begyndte paa en- temmelig langtudseende
Indledning, blew Kyng urolig. ,,Det gaar aldrig godt
han gaar fra detl hvad skal Diet blive till tenkte
han og trak sit Ur OPP af Lommen.
Den nye Predkants Blk faldt paa Svigerfaderens
utaalmodige Ansigt og paa Uret hans Hand. Han
blev forvirret og ~adspredt han kom %pludselig til at tanke
paa sin Forveksling med Morderen, og hvad der nu stod
ON ham i Avisen = og han standsede dog kun ct pJe
blk smart var han helt indie sin Tale igen, og hvad der
i to Aar havde ligget ham paa Hjertet at udsige for sin
Svigerfader og for hele Verden, men han aldrig havde
kunnet faa frem uden at ~afbrydes, Diet strSmmede nu med
Liv og Klarhed fra hans Laber.
Kyng havde beholdt Uret Haanden, men uden mer
at tenke derpaa = han f9lte sig hSj Grad fengslet at
hvad der med voksende Kraft blew sagt til ham og allie
fredlese Sjele af den for saa ~forlegne, unge Mand, der
nu fsrst felte sig kaldet og b~emyndiget til SJalesSrger
Menigheden var beveget. Det var Svigerfaderen ct godt
ITegn. Selv var han vel like paa den Made greben
men han bukkede uvilkaarlig med virkelig Hrb9dighedl
for sin Svigersen, da han gk ned af Predikestolen. Den
pamle Provsts dybe Messe, saa vel som Lises og Vllhel
mines Sang tact we'd ham, gjorde dog Diet sterkeste Ind
trvk paa ham. Da han kom tilbage fra Kirken, trykkede
han baade Provisions og den nye Kapelans Hender
Taxi = sagde han ,Lykke og Velsignelse, Hr
~svigersenl l Dag har jeg fsrste Gang tyve Aar veret
rigtig Kirke"
Der var i disse to Dage ligesom l9snet ct aandeligt
Panser Kyngs Inderste; men han lengtes nu kun efter
at yare enc med sig selv. Saa smart Diet var passende,
for,od han Diet Selskab, der denne Dag var samlet Pre
stepaa rden. LEG tager like AfskedP' sagde han, da
man fulste ham til Deren = ,Jeg kommer Smart igen e
Par Dage, hvis leg er velkommen." Derom modtog han
de hicrteligste Forsikkringer af de erverdige gamle.