Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1909-11-05

Ter.
Sin gamle Ven og R%aadgiver, Hans Litsenbroder,
saa Anton nu kun sjelden, og Diet matte altid ske, naar
Siversen var fraverende. siden de sidste Begivenheder
havde han en- d9delig Fjende Fuldmegtigen, der snil-
delig havde vidst at holde sig paa sin Post. Men naar
Anton, ubemarket af Siyersen, kunde listc sig ind tlHans
Karlekamret, var Diet en- stor Glade for dem begge
En- Sgndag Aften i JUL hayde Siversen 1istet sig til
den nye, hemmelige Lykkespiler- Klub, der for faa Dage
siden hayde rejst sig pa ,Kapellets' Runner, og som kun
faa fortrolige og ret forvovne Spillere havde Adgang til.
Pakkeposten var nylig afgaaet. Postmesteren brummede
we'd Diet sidste Piquet-Parti paa Avisskrrverne, General
Postdirectionen og Fruentimmerne. Hans, som endnu like
ganske havde faaet Krefter sit skevt sommensatte Ben,
laa paa Sengen i Karlekamret. Den lille, vakre Sidse
Kokkepige, som havde veret til Glide, sad erbar we'd hans
Side sin S6ndagsstads og leste for ham i hans Yndlings-
bog: Arid Hvitfeldts danske KrGnike.
stop nu, Sdsel p - sagde Hans ,,Klokken bill
yer nok mango. Pas paa, naar Drengen er we'd Hayelaa-
gen og lux ham ind gennem Staldenl gak sa kun over
men Civ mig fgrst ct Kys i Tugt og Are, siden Diet er
Helligdag og min F6dselsdagI'
Mel, Hans Diet faar du ikkeP' svarede Sidse og
pillede undselig we'd sit Forkledebaand = ,,det er kun,
naar du brakker ct Ben, Hans og Diet Tanker jeg, du
g9r aldrig mer.'
,,Men vii du da aldrig have mig, SidseP" udbrSd
Hans pludselig og greb hendes Hand, medens han fac
stede sine erlige, graz DINE paa hende ,,er Diet min
Gammelagtighed eller NIT skeve Ben, der er Vejen'
M har jeg dog kendt dig og tjent Gaarde med dig
ige saa lange, som Jacob tjente for Rachel. Lige fra
den Dag, du stod for Presten paa Kirkegulvet og blev
ct rigtigt Guds Barn, som du var d6bt til, lige fra den
Dag har jeg samlet til wort Bo for jeg tankte nok, du
skulde tage mig en- Gang, naar du kom til Skels Aar og
Alder - og der ingen anden kom, du holdt mer af."
Men jeg har linens fyldt de otte og tyve, Hans oe
nu er ieg sagtens bleven for gammel for dig = og DIET
har du 10 heller aldrig snakket ON fSr'
.,Du for gammel2 hvor vii du hen, Sidse jeg el
10 sytten Aar 9ldre og har jeg aldrig snakket deron
fsr7 Jg har 10 aldrig kaldt dig andet end min ILL
Karest, og dertil har du altid let nok saa mildt"
ia, Diet var 10 kun dit Gpgleri, Hans og andet e
Diet vel heller like endnu = Men nu kaldte Madamen
leg skal nok luke Drengen ind, naar han er der. Goo
NAT, Hansr' Dermed var hun ude af DSren, og hende
Kinder var nesten ligesaa rode som hendes Hrmer.
HIM, hml = smiskede Hans og gned sine store Hen
der ,,stolt Kvinde pregtigt ~Pigebarnl tager mig
min sjel, hvor gammel jeg er oliver ung paany lade
Ilvse for os pa S9ndagl = Gud ske Low, jeg brekked
Diet Ben = kunde ventet fjorten Aar endnu paa saadan
eft Kvsl = hvem skulde troet, Diet kunde komme sa no
yedkulds2 HIN, Inn siger nu OPP hos gamle Bulderba
l. satter Foden under eget Bord = HIM, ia, men del
gamle skal like legges ode; - Raven maa vi have Fin
gre i og Diet denne v~elsignede Natl SCI saa har je
tient Husbond bedst paa Diet sidste. Keber saa Huse
ievne Torgen - flytter ind med Sidse til MikkelsdaI
l. Hejsar' - Han gjorde ct Hop, saa Sengen dan
sede under ham, og sang ct Stykke at en- lystig Wise.
Kort eftef sprang Anton ind ad DSren til ham.
..Pregtig Kn0sl kommer ret til Past saga
Hans. - Civ Agt, naar du ser Lys deropPe hos Raven
saa springer du efter B~yfogden og hans Flokl Nu e
ie~ Wis i min Sag, Antoni M, jeg kan stptte paa Benet
har leg set hele Historien fra H9loftet har lagt mi
Hierne Blsd nu forstaar jg Diet. Han tager Peng
nd az Brevene liver Pakkepostdag og lagger dem Breve
han har plyndret forrige Postdag og ladet ligge over
hans Skuffe. To tykke Breve, med tire rode Segl foi
har han aabnet Dag og gent Skuffen med Laaser
Hvad der var de Brevskaber, kom han ct Par andre
der laa over fra forrige P~akkepost. Han stalk endda e
god Slump Sedler Lommen. Dem skal han doble med
Nat. Vandt han grumme mango Penge en- Gang, kund
|han endnu kanske slippe fra Diet ensTid endnu, den Rad
men til Ahdst bliver dog nogen snydt saa smSrer ha
|Haser, og Diet gaar I'D over Husbond."
bet er da en- forskrakkelig Historic sagde An
Iton - linen kan vi like faa Vidner paa Diet, shutter ha
,ldog af Fingrene paa os som en- Aal ligesom sidst'