Proletarec. [volume] (Chicago, Ill.) 1906-19??, 1909-09-14
v RUDNIkIH.
Napisal Pavel Mihalek.
(Dalje.)

ledaJ so Vsl pogledall protl hi
snim vratom in vse Sc je drenjalo
V ospredje. A tam nj bilo nice
sar, zakaj poslanci sc Sc MISC vr-
Mill. Naposled pa je zavladal ne
mir. Use je hotelo zvedeti, kaj
sc je zgodilo in zakaj Sc poslanci
toliko casa ne vrnejo. liz bliznjih
his so prihitele zene z o%troci, pre-
plasena dekleta, de6ki in starcki
z zvezdavim obrazom. Use to sc
je pomesalo v veliko grueo. LIE
tupatam Sc je zacul cvileG otroski
glas, kadar je tezek crevelj stopil
ma bose otrosko nogo.
KOncno je sum utihnil. Po-
slanci so Sc vracali. ZaGulo Sc je
vesele vzklice in Ia hip .ie fr6alo
tisoc klobukov in eepic proti ne
bu. Poslanci SO odzdravili.
Ma desni strani veznih vrat je
bio zazidano okno tako, da je o.
stala tam precejSnja otlina. Tia
Sc je povzpel mlad MOI, gologlav
in z zavihanimi rokavi. Izpod Gr-
nih brk so Sc vsak hip prikazova-
Ii bell, mo6ni zobje. Nekoliko ca
sa je gledal tia v daljo proti ru-
dnikom. potem pa z roko DIAL Una
menje, da hoee govoriti.
Med mnozico so Sc zaeuli po-
mirljivi klici: "Poslusajmol Po-
slusajmo! Marian hoce govori-
tit" In zopet so Sc vse oGi obrnile
ma govornika in razburjeni du-
howl so sc "a hip pomirili. NaStal
je mir, tako da Sc je razlocno Gu
10 vsako govornikovo besedo.
"Rudarjil Ravnateljstvo je
praviGne naSe zahteve odbilo ter
zahteva, da Sc podamo koj zopet
ma delo."
Obrazi so postal resni. Videti
je bio, da je vest mnozico silno
presenetila. Sal so prisli vsi
da, vsi in vendar7 Nekaterim
so ustnice pebledele in mrzel pot
jim je stopil ma cello, 6rugim pa
Je vzkipela kri, sinila V glavo ter
porajala rde6ico ma licih. Obenem
pa Sc je zaculo izmed mnozice
krike: "Fej! Fell" - Drugi so
skusali pomirjevati razjarjeno
mnozico.
Ko je postal zopet mir, je Mari
jan nadaljeyal s povzdignenim
glasom:
"Bratje! vsi dobro veste, da
tako, kakor doslej, ne more It'll
veG naprej! Mi zahtevamo lie clo-
veskih pravic in 81 Jill bono tudi
pridobili. Mi ne gremo pref ma
delo, dokler rudniska druzba ne
ugodi nash zahtev Zakaj &c
uziva ona pravico, da spravlja
dobieek nash zuljev v svoje ze-
pc, tedaj smo tudi mi opraviGeni,
zahtevati vsakdanjega kruha. Mi
bono morali strajkatil In ee DO
treba vsled tega stradati in Sc
bolj nego doslej, bono tudi stra-
dali. Torei s pogumom V boji''
Govornik je nitro izginil z
okna. Med mnozico pa ie zopet
zavrelo in zavladal je splosen sum
in vrise. Nekateri so dajali svojim
cutom duSka S TEN, da so glasno
kriGali: "Bravol Tako jel Mi
strajkamo!" Drugi pa so Sc zbi-
rail- v skupine in 1.-Two razgovarja-
Ii, kaj treba sedaj %storiti.
Pocasi so So raZhaja!i: nekate-
ri so hiteli domov, mlajSi, neOze-
njeni rudarji pa so Sc podali prot
vaski gostilni. kier Sc je ze vse
trio. GostilniSka SODA je bila ma
tlaceno polna in ma p~rostranem
dvoriscu je bila gneca Sc veGja.
Tupatam je bio Slisati vesele xii
ce "Uha-a."
Tisti dan je vse POsavie sti-
skalo glave in ugibalo in Sc raz-
govarjalo o strajku. Ia dan je
pocivalo delo V rudnikih prvikrat
In Orodje je mirno lezalo pO ko-
tin. Enakega MISC pomnili nit
n~aJstarejsi ljudje dalec naokoli.
Ivecer pa je bill ma obGinskem
travniku rudarski shod. Svetili
so 81 z bakljami in njih krvavo-
rdeci svit je rasvetljal ruiave 2
brado Obrasle obraze. Zdelo Sc je,