Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1909-12-03

ike tales ON andet END den foTestaaende Henrettelse.
Vilhelmine havde faaet god lid til at klede sig paa.
Formedelst Sters uheldige Befaling til Flyttegodskusken
der var kert forbi med deres Kuffert, MATTE hun nu
after if6re sig sin Brudek jole. Hun smilede dog ret in
derlig glad over den kere Brudgoms Ubehjelpelighed
i ale verdslige Sager, medens hun gerne fejrede deres
anden Days Bryllup paa denne Made.
Hun havde uforstyrret fuldendt den vel stadselige
Rejsepaakledning ag b~egyndte at undre sig over den
ivrige Morgenmand af B~rudgom, der Vide sa tidlig af
Sted og nu like kom tlibage. Den lie, han havde lovet
at Surge for, udebley ligeledes, og han havde af lutter
Omhyggelighed lukket< hende indie.
Hun ringede, men adskillige Gauge forgeves. En-
delig kom Pigen til Dsren, men kunde like komme ind
og MATTE gaa igen for at hente Hovedn9glen.
,,Nu kom de da af Sted med ham, sagde Pi-
gen, da hun til sidst kom ind med Temaskinen til Viii
helmine. ,Om F~orladelse, Madam hvis De har ventet
paa mig, men jeg MATTE endelig Sc, hvordan saadant ct
Menneske ser I'D, som skal rettes. = bet skal vere saa
advarende, siger man = og saa kom Diet til med Do
rem" =
,Er den undvegne Morder da greben7 p spurgte
Vilhelmine.
,,Ja, Madam og nu age de ham til Rettestedet =
hu Diet er felt at tenke paal Jg CAD nok Sc Diet, naar
jeg kunde staa langt borte ;men saa Wide jeg holde begge
Handler for 0jnene. Han saa dog like saa forskrakkelig
I'D Ansigtet, som jeg havde troet than havde kSnne bruno
DINE og en- meget penNese han var lge saa fin Huden
som Deres Mand, men akel var han Kleder. Han
snakkede nasten ganske som ct kristent Menneske, men
Diet var r~igtignok noget forvirret T9j ON hans Kone, som
var Frgken og man kunde nok Sc, han havde en- ond
Samvittighed, for han skulede og saa altid ned paa sine
fale guile"
,Saa skal han nu miste Livet, for han maaske amer
diets Betydningr r udbred Vilhelmine ,,ak, jal han
var 10 ct farligt Umenneske = Men hvor kan Claudius
hvor kan min Mand blive aft" spurgte hun og
blew red we'd fsrste Gang at sige ,,min Mand".
,,Deres Mand, = lille Madam ak, ia hvor Ian han
blive af2" = gentog Pigen med inderlig Deltagelse =
,,det maa De nok sige, Madam Diet er like, hvad man
skulde vente'
like det2 hvordan mener dup
,,Saaledes at liste sig bort og blive rent borte'
Rent borte oliver han da like, og han listede sig
heller like videre han lob nok en- Stol ON den an
den Stue men jeg har lenge veret ~paakledt og ventet
baade paa ham og paa din Te"
AK, ia her er Teen, Madam; gid jeg kunde sige
Diet samme ON Deres Mand men han drikker nappe TIE
med Dem. Jeg har ogsaa kun bragt ct Par Hopper"
,Hvor kan Diet falde dig ind, min Pige7 har han
maaske forlangt Katie til sig selv"
,Nej, lille Madaml han tenkte visit hverken paa
Katie eller TIE; han lod til at holde mer at Skoven og den
frlske Luft'
ia saal Diet ligner ham, den smukke Skov saa TAFT
herved har altsaa lokket ham"
AK, jai den maa til visse have forlokket og forhek-
set ham, naar han kunde snige sig bort fra saa dejlig en-
Brud' =
,,Hvor we'd du, at jeg var Brud Gaar, lille PigeP'
- spurgte Vihelmine og redmede.
,Det kunde jeg 10 sagtens Sc paa Kransen og al den
anden Herlighed. Men Madamen ser 10 ganske fornsjet
nd = Diet kan jeg like forstaa efter saadan en- Ulykke =
har De da slet like savnet ham2"
,Jo visit Diet siger jeg dig 10; men Diet er da ingen
Ulykke, ON han er gaaet lit over Skoven og har glemt
Tiden, som han plejer"
Men Diet er dog en- forskrakkelig Glemsomhed at
en- Brudgom, naar han baade kan glemme Tiden og Bru-
den og lobe fra hende paa saadan en- lid"
leg forstaar dig slet like, Barn. sagde Viii
helmine. ,,Gaa nd og Sc, ON min Mand like er der sig,
ieg venter ham, og bring saa ct Par Hopper til"
,Aki Diet skal jeg grumme gerne, lille Madam men
Diet nytter saamend, til ingen Ting. Har han varet
borte den hele Nat, kommer han nu visit like igen for at
drikke Te."
,,Du er en- underlig Pigel den halve Time, linden
Diet bley rigtig lyst, er da like den hele Nat -
,,Tror Madamen da, Diet var Dagningen, han lSb
fra Dem? Mel paa Diet Lavl Klokken var like elleve !
Aftes, og jeg var endnu like gaaet til Sengs"
..Hvem taller du ON, min lille Pige4 vi forstaar
nok slet like hinanden."
hi leg taller ON Deres Mand, B~rudgommen, den
unpe Prest med den fine, sorte Kjole og den hvide, bal
dvrede Vest - ham, som altid holdt Dem Haanden og
dukkede lidt med Hovedet - ham, som jeg selv saa lste
sg berfra 90 rende over Skoven, linden Klokken var
ell, rot e1Iave