Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1909-09-17

Bliv like vred, kare Morbroder p : sagde Anton -
,,det var r~igtignok grumme dumt sagt af mig. men jg
tankte nu kun paa lille Lse og hendes Fl9jte, og hvad
jeg Wilde spille paa den. Hgrr" = Han satte nu Flejten
til sin Murd og f~rsmbragte nogle forskrekkelige hvinen-
de Toner.
Hold OPP, Dreng for Pokkerl er du gall" raab-
tie J6rgen og slog efter ham med Sv6ben = ser Diet og-
saa D It'd at komms med Kattemusik, nAar du ser, vi
er bedrgvede? p
sDet var underligtF' = sagde Anton. ,,Jeg var
ogsaa ~bedr5vet, og hvad jeg Wide spille, klang saa smukt
og rsrende, fsrend jg herta det."
,,Sliddesladder, Drng, hvad er Diet for en- forban-
Diet snak" brummede J6rgen ,,hyor kan noget
klinge for os, for man horer det?"
sJeg forstaar nok hans Mening, lille Mandl" sag
de Konen undskyldende Imam maa 10 tanke, f6rend
man kan sge noget, og man maa vel ogsaa paa en- Maa-
de h6re de Toner, man vii frembringe, f9rend man kan
give dem Lyd."
ia, Diet kan nok vere, siden du siger Diet Men var
Diet smukt, som han siger, hvordan Poker kunde Diet da
klnge saa bestialskT
bet er godt at forstaa, lille Mandl Drengen har 10
aldrig for blest paa Fl0jte.'
ia, Diet var f6rste Gang, jeg fix Lyd den, MosterF'
-sagde Anton linen Lise maa nu lere mig Grebeners
Here Gudl hvor han er dunn og barnagtigr' -
zaumlede Jdrgen og CAV Hesten ct Smek.
H9nsekremsrens Indk9bsrejse gik nu fort nogle
Dage. Det gik fra Landsby til Landsby, hvor han opkebte
saa meget Fjerkra, som han kunde rumme de ire lange
Bure over Vognfjelene. De overnattede gerne hos venne
og Bekendte bandt B9nderne, og da de endslig en- At
ten rulede ind Eandsbyen, hvor de boede, havde Rel
sen og de mango Mennesker, de havde set og tat med.
keaddig oplvet dem allie. Den gruelige Mordhistorie,
som de saa ofte paa Vejen havde naattet fortelle, var M
derived bleven dem ligesom gammel, og de felte sig ret
vel til Mode deres lille, h~yggelige HEM.
J4rgens Hus var nyt og, med al sin Ringhed, saa be-
kvemt indrettet, at der intet vesentligt savnedes. Der var
kun to Stuer med ct lille Hammer og ct Kgkken men der
var ct Udhus med ct Rum til en- Ko og ct Par Faar hvad
der var vigtigst, var dog ct stortH 9nsehus med en- vel ind
hegnet H6nsegaard. Tact uden for D6ren var der enBrend
med herligt Kildevand. En- lille, indhegnet Kaalhave,
med nogle Frugttreer, Bistader og Humlestokke, fandtes
ogsaa we'd Stedet.
Nabokonen, Lises gamle Gudmoder, Eventyr- Marie,
som hun gerne kaldtes, havde passetHuset og r6gtetKrea-
turerne Honsekremmerens Fraverelse NJ fix de virk-
somme Egtefolk travlt med den store Mengde nyt Fjar-
kre, som nogle Maaneder skulde fedes, linden Diet med
den ~betydelige Mengde Eg, der blew samlet, skulde ks-
res til Torvet Hovedstaden. Her var MI en- Klukken og
Snadren af de mangfoldige Hons og Hnder, saa nnsen
ingen anden Lyd kunde hsres; men naar Anton og Lise
var tratte af deres Eventyrlege i H6nsegaarden og dere
Omtumlen paa Mark og Eng, blew dog Hdnsenes og En-
ucIucS ONCIQONCl dl I1yloClIpJlCi' Lei lp1lCo ddS-
Zig renere og smukkere Fl9jtetoner fra Diet lille Hammer,
hvor Anton tog mod Underwriting af Lise. Smart kunde
han like alene blase Tonerne til FolRevfserne ON Dag
mar og den lille Baadsmand, men kunde faa meget andet
til at klinge nydeligt, som han SEW dog like vidste, hvad
var.
,,Hvem har du faaet den lille Flgjte at, Liser -
spurgte Anton en- Aften under disse musikalske Qvelser.
= den ser 10 kun ringe I'D, men man kan faa sksnne
Toner nd af den, naar man kun rigtig af al Magt tanker
derpaa, og man kan ligesom hpre Diet synge linden j sig"
,Det forstaar jeg dog slet like" svarede Lise- -
,Jeg kan heller like andet, end hvad jeg har hort Gud
moder synge; af hende har jeg faaet Fl6jten men nu
vii jeg meget hellere synge med hende. Bare hun like
dor smart p - edblev Lise ,,for nu er hun saa gam
mel. Hun giver altid Hpnsene Korn, naar vi er borte, OF
hun er saa god mod Pasop og graa Mons, og hvor dejligt
hun forteller Historier, Diet we'd du da nok. Men nu gaar
hun Barndom, siger Fader, og saa lever hun like lenge.
Naar vi lege de rare Eventyr, hun har fortalt os, sa tror
hun, Diet er ~virkeligt, siger Fader men Diet er Diet 10 og-
saa, lige saa lenge vi lege = ogsaa Diet ON ~Pjaltepeer,
der oliver til en- Prinds og faar Prndsessen og Diet halve
Rige. Saa du like nok, hvor hun nikkede mildt til o, da
vi legede den Leg Gaar ude HSnsegaarden7
,,Sei der kommer hun p = sagde Anton. - Il Dag
var Diet, hun Wide fortelle mig Eventyret ON: Rap dig.
KapP
,Kare, lille Gudmoder p raabte nu Lise nd af
vinduet = ,,kommer du ind til os og fort@ller os Histo-
rierr' Barnet ~klappede / Henderne, og Gudmoder kom.
Eventyr-Marie var en- lille, mild Kone med ct kent,
gammelt Ansigt. Hun gik altid meget net kledt i sin