Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1909-11-05

Anton skyndte sig at f9lge dette Wink. l Gangen ira
K9kkenet til Forstuen m9dte han Fr6ken Mine. ,,Han
er der, Frgken p : sagde han glad = yhan har like rim
get endnu; men han staar og pynter ldt paa sit Halls
|tgrklede".
,,Ihl saa LIB og lux op, Antonl p svarede Frpke-
men og skyndte sig, blussende rGd, ind Dagligstuen.
Anton aabnede nu Forstued9ren og bukkede kejtet
men hans bondeagtige Hilsen blev besvaret endnu langt
underligere.
,Jeg beder Dem meget ON F~orladelse, hvis jeg kom-
mer til Ulejlighed saa tidligl p = sagde den unge Magi-
ster. Hans splinternye, sorte Kjole var knappet skevt,
og han bukkede for. Anton, idet han table Hatten. Han
lgftede like Diet neddukkede Hoved, medens han traadte
over D9rtrinet og s6gte at fange den trillende Hat. =
,Om F~orladelse, Hr. Justitsraad! at jeg er saa fri -
vedb1ev han.
,Aal alt forladtl = vnrs'go kom nermerep' =
sagde Anton og rakte ham Hatten = oFr6kenen har len-
&c yeret oppe. Hun er rask som en- Fisk Dag, og hun
er pyntet, som Diet var S9ndag'.
M saa Magister Ster paa Drengen og bemerkede sin
Fejltagelse. ON Forladelse p sagde han .ieg
troede, Diet var Justitsraaden selv der skulde have Ulej
lighed".
nNej, paa Diet Lag ellers alt forladtl' svarede
Anton. ,Jeg er like Fr9ken Mines Fader jeg for
sikrer DEM
bet tror jeg nok uden videre Forsikring, min
unSc ven - dlDIOu III. oItI nam Ineu ct SOuIn0dl9t
Smil. yDu er nok heller like synderlig indviet Diet
socale Lvs Former, Dig har jeg like set her for. Du er
vel nylig kommen her i Tjenesten2"
,Jeg blew f6rst Gaar jaget paa Porten paa Post
huset' II syarede Anton = linen nu er jeg allerede som
hjemme her Huset. Ver saa artig og lad De kun, som
De ogsaa var h%jemme, Hr. stnr M kommer Fro
kenen visit straks, og saa kan Diet 10 smart vere afgjort.
Hun har lengtes saa gruelig efter Dem"
Hal f. ,orot n~a,u 81 H. -.4--a4 ~ IL
br9d den unge Magister og studsede ,hyor kan du
vide'
no, jeg we'd nok" svarede Anton polish ,men
Deres Halsklud er gaaet los, og Deres Kjole slider gait
= maa jeg hjelpe Dem2'
Hans Tjenstagtighed blew der nu dog ingen It'd for
Hr. Ster til at modtage. D6ren aabnedes til Sidevarel-
set, og Justitsraad Kyng kom den fremmede Mode med
ct hjerteligt V%elkommen.
D9ren lukkedes smart efter dem begge. Anton blev
staaende Forstuen og stirrede lenge paa den lukkede
Dor.
AK, jal" = sagde han endelig med ct let Suk =
,nu faster han hende da, og saa er hun Festemo saa
bliver der lyst for dem Kirken og saa = ia, saa kom-
mel jeg nok til Bryllupsgildet og faar maaske Low til
at ga bag efter hende med Salmebogen, naar hun gaar til
Kirken : og blese paa Lises Flgjte for Bryllupsgester-
ne og Sc Pigerne danse hende af Lauget Diet skal
blive h~erligtf' Under disse Betragtninger gk han tilbage
til Stalden. Han blew smart sat Arbejde af Kusken og
Pigerne, og der var ingen Udsigt til, at han den Dag
kunde faa Justtsraaden Tale eller faa nogen Klar-
he'd i, hvad der angik ham saa n9je.
Neste Dag gk Diet ham like bedre. Han havde
kun den Glade nogle Gange at Sc Fr9ken Mines del
lige Ansigt, naar hun fulgte Magister Ster til Forstue-
dgren. Hun nikkede da ogsaa gerne mildt til den venlige
Dreng, der saa beundrende paa hende og altid stod be
redt til at ware hende til Tjeneste. Han greb enhveI
Lejlighed til at lobe Grinder for hende eller hjelpe
Husfolkene, sa smart han kun troede, Diet var noget
Freken Mine kunde snske, eller som kunde vere til Be
bag.
Saaledes gk nogle Dage hen.
Endelig kom Onsdagen- Bills kom luntende meC
Enspanderyognen. J9rgen spendte ~Stangerne fra pas
Gaden og lod Bills BRUCE Vognen til Krybbe.
,,Mosterl Moster p raabte Anton og hjalp sill
~moderlige Veninde ned af Vognen. Hun omfavnede ot
kyssede ham med usedvanlig Bevegelse. J9rgen synte
|Munden op. De blew allie tire modtagne af Justitsraa
den paa Kontoret. Efter en- hel Times Forklaring o.
Raadfersel med Byfogden gk Jsrgen I'D og spendte for
Anton fulgte Mosteren til Vogns igen. Han var nj
ogsaa ret hjertelig bevaget. ,Tak, Tax, kareste Mo
ster !" = sagde han ,jeg skal nok arte mig og blive ii
nogetl Jeg skal heller aldrig glemme at bede til vo
HERE for dig og Jergen og lille Lise og de code, dsd
Msllerfolk. Hills og kys lille Lise fra mig = Hun faa
Diet nu visit dejligt Prestegaarden hos disse gamle, god
Stare, som han rosie saa meget = og l maa like var
bedr9vede p
,Gud velsigne dig, min Drengl = sagde Mosterel
og kyssede ham endnu en- Gang til Farvel.