Danskeren. [volume] (Neenah, Wis.) 1892-1920, 1909-12-22
Sanos6p60rnene
AT B. $. Ingemann
NYTlDS-ROMAN | FIRE DELE.
(Fortsat.)

siken.
oNu, lad gaa dal | Lapse Blese med min Tired
sindstyveaars Jomfruelighed p = sagde endelig Manden
i den blaa Kappe rask, med en- Efterligning af Tjeneste-
pigernes Vesen og Tone, og fulgte dem helt ind -
,,her er 10 ganske pant En- pregtig Skole for dine
Hvalpe, P~edagogr' = sagde han temmelig hgjt til den
prastelige Mand, der med mork Alyor indfsrte de unge,
lattermide Mennesker i Salen.
10 afskyeligere disse Kloaker tager sig I'D, 10 bedre
svarer de til min Hensigt?' svarede den tilsynela-
dende Hovmester. = ,,Her er nesten alt for ansten-
digit
De unge Herrer havde med nysgerrige Dine set sig
ON og anerede loet Salem igennem. De kom med en-
noget drmpet Latter t1bage til Indgangen, hvor begge
deres Ledsagere syntes at vile blive.
yMen Sc dog, Professor l' = sagde den Sprinkle og
fniste = ,se paa ham med Fiolen og Diet kalkunske
Fjasl han er kosteligl Bet er en- Karl for Dem Saa-
dan en- Matchmaker maa De sende os til Jul med ct
rigtig lsjerligt Lirumlarumf p
Den firskaarne, unge HERE aabnede Munden,
men lod den staa halvt aaben, med en- vigtig, grundende
Mine.
Hold dig selvl jeg mener hold Flab, Grevel din
aldre Broder, Stamherren, vii tale N = sagde den gamle
Professor med ct ironsk Smil - han har visit en- tyk
Kaldermand i Mundenl den staar paa Klemf"
oHvad er Diet, Professor ?" spurgte nu Stamherren
med en- triumferende Mine og lagde sin Hand paa
hans Arm.
,Det er min venstre ARM svarede Professoren
alvorlig.
,Nej, BIZ nu kommer Diet Nit fsrste er lystigt =
NIT andet = ia, Diet er nu Diet samme Det kan vare
godt nok = men nit hee er Juxr'
All en- Charade, Stamherrel Dersom Diet like er
dig selv = saa skal Diet vel vere en- DansebodP'
Han kan gette alting Diet Ell k~edeligt' -sagde
stamherren og vendte sig ON for dog nsjere at betragte
Bal Damerne.
,,Nu har De vel smart set nok paa denne Herlighed,
mine unge Herrer ~ = spurgte Hovmesteren. bet
hsrer, som sagt, til Livets Skyggesider, som ct ungt Men
neske af Opdragelse kun cen Gang sit Liv skal have
set for aldrig at"
,Af Veien, Lapse p raabte nu en- raa Stemme,
og en- plump Danser, med store Vandstsvler, valsede
med sin udmajede Dame saa sterkt ind paa dem, at
stamherren table sin Hat, og hans yngre Broder kom til
at sidde paa Gulvet.
Lad os gaa, Hr. %Sundbyp - sagde Stamherren =
flor slaas med dem maa vi 10 ikkef'
He gaar Diet CROFT og jofelt tilr' sagde den
unge Greve, og de var nu allie tire hastig ude af Dsren;
men den gamle Professor var bleven tilbage. Han hav-
de hverken bemerket deres Bortgang eller Diet lille, ube-
hagelige Optrin, der saa ~pludselig havde b~ortfjernet
dem. Hans Opmarksomhed var alene henvendt paa
Anton, hvis rene, blgde Fl9jtespil han med Bifald havde
lyttet til, og hvis aabne, nasten barnlige Ansigt hsj
Grad tiltalte ham.
,Spiller du her liver Aften, min unge Ven?" =
spurgte han, medens Anton nu havde taget Fl9jten fra
Munden og havde Pustetid.
Diet er fsrste Gang - svarede Anton. rDet er
aldeles n9dvendigt, siger Hr. Skade. Saaledes maa man
begynde, naar man vii frem Kunsten- bet er Liv, Diet
gelder ON Livet, siger han, og we'd Kunsten skal Men
neskeslagten foredles. bet var jo ogsaa rart, kunde
man gore noget til at faa sine Medmennesker lykkeligere
og bedre"
Den gamle Professor gjorde store Djne, og der spill
lede ct underligt vemodigt Smil hans noget slappe,
blege Ansigt. ,,Hvem er den Hr. Skade, hvis kunstneri-
ske og filantropiske Anskuelser du saa smukt har til
egnet digF = purgte han
,Sei der staar han og spiller fsrste Fiolinl' = sva-
en- slem Vane med sit Ansigt, naar han spiller han
grber ogsaa tdt fell sin ~Ivrighed og h9r nu stryger
han visit neden for Stolen men han er ct stort Geni og
ct meget rart Menneske".
Ia saa1 - Han er altsaa din Vejleder Kunst og
Eumanitet du er rigtignok lykkeigl Fra hvilket Uskyl-
dighedens Paradis er du kommen hid, min unge Ven :
og hvad hedder du"
Anton nevnede ham sit F9dested og sit Navn. Paa
nogle flere S~p9rgsmaal CAV han den gamle Here en-
Jlnske kort, men inderlig naiv Beretning ON alt Diet
m~arkelige, han hidtil havde oplevet, fra hans Konfir-
mationsdag til denne Aften. bet eneste, han ~fordulgte,
var hans dsdelige Forelskelse i Frsken Mine, som han