Svenska monitoren., 1906-04-13
Hiertslag.

>A ~oAA3@s
Mar jag ibland under senh6sten sitter
0ch tittar pa min ganla lonn, som star
Lir sd arevordig pa gardsplanen, forefaller
Diet mig som om l6fven hade fasligt svart
att falla af henne. Gala IL dom, skrynk-
liga och spr6da och torra. bet firms int
eat dyft till saft uti dem, och mar qvallvin-
den ror yid de stackarne. som AFRO rakt
som ~utlefyade, sd rasslar Diet dem.
Men de tyckas ;inda ha svart att falla af
till fulla, sa att man kan "a rifsa bort dem
och CORA flint pa planen.
De synas rent .af med envishet villa him
ga qvar vid grenarne liksom bafyade de
for att slappa sina tag och fasten.
Blot nagra stycken i sander falla ner
gruset, malas slender under vara f6tter
SAINT sprida deDna unkna hostdoft, som
stammer ner vara sjalar och slappar var
lust.
Kratta bort lofyet! sa' jag en- dag till
den gamle drangen.
- All, da l6nar sci inte form fallnin-
gen IL slut. Da mesta lofvet hanger ju
East an, sxarade han och tittade upp |
tradet.
- Men hvem vet mar fallningen blir full
standigp bet kan ju droja / veckotal an.
Anej dir gar qvickt, mar Diet kommer
dertill. Da' behofs bara en- rejal nattfrost
nu och lite blast, So ar Diet fardigt, f6rkla-
rade drangen-
Och han hade ritt.
Foljande matt kom f~rosten, stark och
hard och knappte obarmhertigt af lofvens
skaft. Strax efter soluppgangen drog en-
liten blast-il 0fver garden, och mar jag tit
tade at pa m~orgonen, stod l0nnen derute
gra och naken sasom EFT gammalt vrak
och skramlade med sina risiga grenar.
Nh liknar hon EFT lik, en- mumie, som
bara wicker upp dystra tankar, tankar pa
f6rgangelse och d6d och undergoing. Och
pa dessa tankar ska man nu ga och rufva
under langa manader, inda tiils warren
kommer och vacker upp de d6da och gift
yer dem en- ny och rem och harlig skrud
igen.
Ass man lefver till dess, var Diet, ia.
bet ar inte utan, att Diet ar med menni-
skan SON med de der lofven, som falla /
hostetid. Man kan mista sina basta SAT-
ter, sin friska fiirg, sjukdom och sorg kun
ma fitigt u G must och alta pa nerver och
marg. Men man klamrar sig linda hard
nsckadt fast vid slit gamla fiste; man will
inte sc med sig och Diet fordras att sor-
gernas d0dskyla walker sig tungt Oliver
Diet RATA stallet / hjertat, imam man for
lorar hoppet, slapper slit tag och later sig
f0fas bort af stormen, utan att bry sig ON
hvart Diet bar han.
Men hugger sorgen till rakt midi hjer-
TT, sd ar Diet, f6rstas, forbi med oss.
Jag sitter just nu och tanker pa Erik
Skriperyd.
Han var litet till seq han, och lifvet med
dess k0ld och diuma och m6rka hostnat-
ter och tareregn och stormar hade EFT fas-
ligt arbete med den karlen, imam Diet for
madde linsa honom pa ALT och CORA ho-
nom kali och rem och till EFT vrak och EFT
Xix som l6nnen har ute.
nan Hdue udl6 Sill var nan OCkSd, Tor
stas. Men warren jr kort, Diet veta vi. Hon
Or lik en- elfva, som dansar ifran oss och
lemnar oss. mar qvallen angar och doftar
som skonast och kSrleken sjuder som var
mast och hoppet glanser och skimrar SON
gf6nast.
Mar l6fven sprutto ut en- morgon, dog
hans Kajsa, och sd b'ef Diet m0rker och
kyla och Mira nog host med ems | Skri-
peryd.
bet var EFT hardt Stag for Erik, men Diet
hade int anda traffat honom pa Diet allra
6mtaligaste stallet ! hjertat.
Der lag | vargan en- liten polk, och Diet
var val hans sma ~knub5iga och lekande
handler, som, trots deras svaghet, formad-
de mildra smaller, 81 att han int rakade
Erik till dods.
Minnet af den d0da, tanken pi f0rlusten
gnagde likval och tirde pa hans inre. Mem
Erik holl sig likavil uppe osh hon sig.
sd handle Diet sig Ell winter, att Erik och