Svenska monitoren., 1906-07-06
Juvelskrlnet.

nehafvare hade 0kat deras varde med nya
| skater. Familjen var enormt rik och be-
| h6fde aldrig tanka pa priset, MIR en- dyr-
bar juvel utbj6ds till f0rsaljning.
Jag sammantraffade med grefven af
Grief och hans g%refvinna hos EN- gemen-
sam van, som inbjudit en- mangd af sina
winner att tillbringa m uppe pa
hans egendom j de skotska h6glanderna.
vi tillbragte en- harlig It'd ~tillsammans
under iagt- och fiskepartier, batfarder,
bes6k hos g%rannarne och glansande tester,
vid hvilka vi hade tillfalle att beundra
grefvinnan af Grieffs stralande diamanter.
Men till slut slog skilsmessans timme.
Grefyen at Grief var den forste som brot
upp, och vi foljde dem ned till ~stationen.
Jag follde med taget anda till nasta sta
| ton, hyarest de skulle byta ON tag.
ALT gick efter utrakning och jag hade
tagit EFT sista farval af vannerna. Taget
boriade redan sakta draga ut fran STATIC
men, da jag pl6tsligt horde rop af for
skrackelse fran kupen och sag grefvinnan
storta fran till fonstret:
NINA ~juveler AFRO ~stulna, mn Blank!"
utropade hon med f6rtvifiad rost. "Baste
mr. Blank, kanske vi ha gl0mt dem qvar.
Var god telegrafera sd smart nj hunnit
hemp
Taget angade i vag och jag ham endast
att sanda henne en- sista uppmuntrande
whining.
Tankfull reste jag tillbaka till min vans
e~gnedom, der jag omtalade hvad som hade
handt. En- understanding anstaldes genast,
och man hittade grefvinnans ju~velskrin i
hennes rum, der Diet blifvit i afskedets
, bradska qvargl6mdt af en- slarfvig kam-
marjungfru.
vi underrattade genast pr telegraf gref-
ven ON juvelernas tillrattaskaffande. och
jag fck j uppdrag att ~personligen 0fver-
bringa det dyrbara skrinet.
Jag reste med nattsnalltaget, medic
rande juvelerna val inpackade i en- gam
NAL - apelsinlada. Jag r~esonperade men,
ligen som So, att ON jag rakade ut for
| t~iufvar, skulle de aldrig kunna ana, att
jag / den der brackliga tingesten f0rvarade
en- f0rm0genhet, som var ward fere Milo
ner. / hsnden bar jag en- vanlig kappsack.
Jag k0pte en- treble klasseus biljett. Der
skulls jag alltid ia medpassage-are, tankts
jag, och deri lage trygghet. Jag gratule-
rade mig ocksa at att smart ha lyckats
fullg0ra min mission utan att ha rakat ut
for nagot afyentyr. Den enc efter den an
Dire af nina medpassagerare hade lemnat
kupen och slutligen befann jag mig Aide
les ensam. Endast en- station aterstod in.
nan jag var framme.
l detsamma 0ppnades kuped0rrcn, och
en- arbetskladd man intradde. Han slog
sig ned pa soffan midi emot mig och tyck,
ties ej alls bry sig ON mig. Jag lag ut
strackt pa soffan. Under hufvudet hade
jag lagt min kappsack och apelsinladar
hade jag stufvat in i natkorgen ofvanf0r
mitt hufvud.
Jag slot ogonen och latsade sofva. Plots
ligt horde jag EFT prassel, och da jag sag
upp, sag jag min medpassagerare rigta ell
revolver mot mitt hufvud.
| O"S y upP L oOAhh
''Sitt %stilla," SADIE han. jag vet, att N
medf0r %grefvinnan af Grieffs ~juveler. On
nj lemnar dem at mig i godo skall inteI
ondt vederfaras er."
'Det gor jag inter' svarade jag be
stamdt.
wi narma oss nu IN tunnel. ON n
satter er till motstand, kommer jag at
med en- kula ur denna revolver f0rpassa
er till evigheten."
Jag st0rtade fran till kupef6nstret for
att draga i signalrepet. Men han var snab-
bare an jag. Gripande mig i axeln SIAN
gade han mig tillbaka pa soffan sd att jag
nistan f0rlorade sansen. DerpS tog hau
en- faska ur fickan, halde innehallet derul
pa en- nasduk och h0ll den for hummer p&
mig.
Den s0taktiga lukten nastan qvafde mig
och inom nagra sekunder hade jag f0rlo
rat medvetandet.
Mar jag alter vaknade Gill sans, stod
kondukt0ren lutad Oliver mig, f0rs0kande
aterkalla mig till lifvet Och utanf0r ku.
pen sag jag grefven och grefvinnan al
Grief, som angsligt afvaktade resultatet
af konduktorens an~strangningar.
/ EFT nu stod ALT klart for mig. Jag
kastade en- ~hastig bhck omkring mig.
Kappsacken och min medpassagerare voro
%f0rsvunna, men i natkorgen lag min APPEL,
sinlada.
Jag uppgaf EFT rop af gladje. Gripande
den dyrbara ladan vacklade ia~ - och
mottogs af g~refven, som ford Ang till sin
vagn.
vi k6rde upp till hans slot, der den
0mmaste ward egnades mig. Jag led af
den valdsammaste hufvudvark och kande
mig liksom s0nderslagen i hela kroppen.
Icke EFT ord yttrades af grefven ON hans
~juveler. De tycktes endast tanka pa mig.
Grefvinnan var isynnerhet otr0stlig Of
yer den fara, i hvilken jag hade svafvat
FIR hannas skull