Svenska monitoren., 1906-10-19
f6rfarligt bradtom. hvilket ingalunda

dUSdlS IL USEdS SkIllDOICS ulSSSauS,
vinkade h6gdraget mot honom, imam
han ems yttrat EFT ord. ALA behandla-
de honom SON en- tyetydig individ.
bet skulle varit nastan komiskt, ON
Diet Ell varit sa o~hyggligt. bet all
manna intrycket var att d~ryckenska-
pen hade st0rtat honom - han som
aldrig i slit lif smakat spirit. En- per-
son forhorde honom / ito minuter, och
da, mar han b0rjade hoppas, radde han
honom att wanda sig till fattigvarden.
bet var alldeles otroligt att nagon |
delta nadens ar behofde arbete och ic-
Ike allmosor.
Han at p br6det till sista smu-
Ian och kastade bort papperspasen; en-
bagare vatten vid drummer utanfor
skulle slacka hans t0rst. Da han fun
dorado Oliver orsaken till sin otur, kom
han till den egendomliga ~slutsatsen,
att uppfostran var a~nledningen der
till. Hans taktfulla upptradande, som
afstack mot hans tarfliga klader, gjor-
de folk t~vehagsna; Diet matte ej sta
raft till med den manner, i annat fall
wore han nog Ell utan plats. En- mala-
re eller tapetserare hade nog fatt ar
bette, men han, som hade en- vacker
still, kunde uppsatta hvilket affairs
BRET som helst, rakna fort och sakert
nej, han flick ingen plats.
Kanske utseendet var emot honom.
Men huru kunde en- man utan nixon
ster skaffa sig klader? l morgon skull
lie han likval s0ka upp EFT kladstand /
Houndsditch, (stadsdel / London), for
att bora efter ON han der kunde ia
en- gammal cylinderhatt 1 utbyte mot
sin ganska snygga, men f0ga moderna
halmhatt. Huru lila atgangen en- hog
hiatt an wore, skulle den anda beteck-
ma "gentlemannen". Men han var en-
fafang tok.
l morgon.... men under tiden....
Han hade hustru och barn och KNAPP
past en- kopparslant till Diet n0dvandi-
caste.
Han afskakade den slohet, som var
nara att bemaktiga sig honom - kan
ske brodet var for maktigt - och re-
ste sig. M forstod han hvarfor ned
slagna och f0rtviflade man vanligtvis
ga med %slapande steg, kr0kt rygg och
skygg blick; den slagnes olycka ge-
nomtranger s&val sjal som kropp.
Han var icke tr0tt, men likval fela-
des honom kraften att halla sig upp-
raft och ga spanstigt. Han var arlig
som guild och kunde likval Ell sc folk
rakt i 0gonen. Hans parma bar mot
gangens marke.
Vattnet | fontanen a harligt sval-
kande, men oh, den rysliga metallba-
garen! Imam han drack, skoljde han
den omsorgsfullt. Derpa tomde han
iva bagare efter hvarandra och kande
sig underbart uppfriskad.
Han gick framat "Cheapside" med
latt hjerta och hans oga lade alter
marke till hvad som foregick omkring
honom. ON han endast for EFT 6gon-
blick kunde byta plats med denne en-
tusiastiske leksaksmanglare! ON han
blot for en- dag kunde hyra denne It'd
ningsf0rsaljares vra och sta trygg for
p~olisen! ON men han hade inga
pengar.
Brist pa pengar fanns oliver hela
verlden. Manglaren, som egde en- kar-
ra och onskade sig en- butik, den As
arige bokhallaren, som alltid f6rblef
bokhallare - allesammans beklagade
sin brist pa kapital. Man som egde
medel slogo sig likval pa daraktiga To-
retag. Kanske var han sakrare utan
dem. Eftersom aftonen framskred,
blefvo hans tankar mindre fantasia
ska; han kunde icke med Stamina latt-
het bygga lu~ftslott. 0gonen fingo EFT
glupskt uttryck och munnen hopsnor-
des.
Nastan ofrivilligt lemnade han den
rika stadsdelen och begaf sig till fat
tigkvarteren. De fattiga sympatise-
ra; der skulle han finna den forstael-
Sc, som f0rnekades honom annorsta-
des. Men den forsta kopman, till hvil.
ken han vande sig (pa en- skylt 1 fon-
street stod: EFT bitrade onskas"),
stirrade f0rvanad Oliver hans djerfva
fraga.
Nj passar battre pa kontor. Lyd
mitt rad och forsok er lycka / city.
Nj ar alltfor mycket en- gentleman for
mig.
Han stannade slutligen, uttrottad af
Diet oupph0rliga gaendet. Han sag 1
EFT ogonblick slit elandiga hem franz
for sig. Att atervanda tomhandt skull
lie vara att falla d0dsdomen Oliver sina
kara