Svenska monitoren., 1906-06-22
TROTS ALT!
BERHTTELSE
AZ
II. Won KRADSE.
II. Won KRADSE.
Forts. Fl. fSreg. n:r.)

SOM Hangar IOTud ohi
nh drogo kring gatorna, der de upp-
forde sina danser och sjongo sin ga
ira" eller carmagnole. De voro daligt
folk SON tiggde sig fran genom
Tyskland, der man gerna kastade at
dem en- slant for att ia bora Diet ut
landska oljudet, nagot som just nu
den sk0na grefvinnan gjorde. Men
hennes intresse val blott skenbart,
ty under skyddet af bennes stora
hiatt dallrade de r0da lapparna, och
adrorna pa pannan svallde at vrede.
Prinsen hade hamnats. Hon hade EFT
bitande svar pa lapparne, men Diet
hetdades EFT ~ogonblick af sanger, och
hennes klokhet segrade Oliver vreden.
Hon vile h0ra mer om grefven. Da
en- paus i musiken uppstod och sail
skapets anf0rare med sin roda mossa
j handen ndrmade sig grinder, SADIE
hon endast helt likgiltigt: Jag
har Ell hort att grefve Promnitz ar
sa stor f0rlagenhet = jag tror ej Diet
ar SAINT.
- Jag vet Diet ur sakra kallor -
svarade p~rinsen och kastade at trans
manner en- slant.
- Eberstein SADIE i gar, att grefven
sjelf skrifvit till honom, att han annu
Ell ar lugn for sin framtid och har
mycket bekymmer.
Hvad ar Diet karlen der har i
handen2 - afbrot honom grefvinnan,
dA fransmannen i detsamma rackte
fran EFT litet foremal.
- Madame la princesse ne veut-elle
pas acheter une des e charmantes
petites guillotines2 sade han. - DON
nez, mon ami9 ropade prinsen for
tiust Oliver deras tilltal madame la
~princesse'' och kastade till karlen EFT
stort silfvermynt. Grefvinnan be-
traktade nyfiket Diet lila mordred-
skapet.
- Alldeles som pa Greve-platsen
- ropade fransmannen och borjade
sjunga marseillaisen, hvari kamra-
terna instamde.
Prinsen bugade sig. Kanske-
sade han, pekande pa g%uillotinen =
kan denna lila leksak battre an jag
f0rdrifva tiden for den skonaste
bland grefvinnor. Jag tager mig fri
heten att saga farval, imam jag an
trader den der omtalade farden till s.
Grefvinnan besvarade hans halls
ming. - Au revoir - SADIE hon litet
vanligare ain f0rut och gaf prinsen en-
blick, som hon visste skulle tvinga
honom att aterkomma nasta dag.
Hon vile Ell mista honom; han hade
f6rstatt att CORA sig oumbarlig for
henne. ty hon hade i honom en- afe-
dare for slit daliga lynne och kunde
playa honom af h~jertans lust. Han
deremot skred fran mot slit NAL
med outtr0ttlighet och fordrog ALA
hennes nycker j den stilla tanken, att
en- It'd slutligen skulle komma, da han
kunde ia atergalda henne ALA de sma
n&lstyng hon gaf honom, nemligen
d. hon IN gang verkligen blifvit
hans. Sedan grefve Promnitz rest,
trodde han fullt och fast pa m0jlig-
heten af att uppna delta NAL.
Grefvinnan satte sig, da hon blifvit
ensam, j en- lofsal och stalde den
lila guilltinen framf0r sig pa bordet.
Hon hade plockat en- handful blom-
NOR och skar -obarmhertigt af deras
hufvud med den lila fallbilan utan
att tanka pa de ohyggligheter, som
hon salunda harmade. Smart hade
hon emellertid tr0ttnat pa leken.
Hon lutade sig mot bankens rygg-
st0d, tog af den stora hatten och sag
tankfullt bort mot den lila spring
brunnen, som plaskade mellan blom-
sterrabatterna.
Da grefve Promnitz reste, hade Diet
f0refallit henne, som ON hennes tri-
umfers hela stolta byggnad st0rtat
samman. Vrede och karlek, ON
karlek verkligen kunde finnas i hen
mes hjerta, SAINT en- kansla af blygsel
Oliver att som hon ha blottstalt sina
kanslor for verldens blickar, kan
pade i hennes inre ON herravaldet.
Men delta visade hon naturligtvis Ell,
- aldrig hade hon varit gladare och
alskvardare an nu. Smaningom kom
till hennes 0ron, hur annorlunda
g~refvens afresa tyddes ,af hennes
umgangeskrets, och en- stem foil fran
hennes f,jerta, mar hon erfor, att man
81 ansag henne for den f0rsmadda,
utan tvartom antog, att grefven blif-
Wit afvisad of henne och i vredesmod
derofver ler1nat hufvudstaden. Pa
de ursakter for sin plotsliga afresa,
som han skriftligen meddelat sina
vanner, att vigtiga affarer kallat
hem honom, trodde ingen. Hur myc-
ket an denna uppfattning af saken
tillfredsstalde den stolta grefvinnan.
visste hon ju dock med sig, hur langt
den var fran sanningen. Grubblande