Svenska monitoren., 1906-01-12
lot. Kanske han emigrerat - kanske

fot. Kanske han emigrerat - kanske
Dir han d6di
- All mel. mel, icke Diet - icke det!
utbrast millionaren f0rtviflad. ON han
dr. d0d. skulle min anger | sanning kom.
ma for sent! Men latom oss hoppas,
att han annu Dir vid liz, ga att jag kan
della min f0rm6genhet med honom.
Under de f0ljande dagarne gjordes
ALT mojligt for att upptacka, hvar Der
rick Hope vistades: men forgafves. Ha-
dc han sjunkit l grafven, kunde han ic-
Ike varit battre dold.
Jag tror, att han och jag aldrig
mer skola rakas. SADIE millionaren, da
han en- alton satt 1 prestens tysta stu
derkammare och sag in | hans vanliga
ogon. All. pastor Langley. jag dr. mara
att digna under b0rdan at den anger,
som trycker mig till jorden.
Anger DIR | sanning grymmare ain
OGDEN, svarade den gamle manner.
Men hvarf0r icke fors6ka att forsona
Diet forflutna genom att CORA godt mot
de fattiga | denna stora stad?
Mtllionarens ansigte lyste upp, men
han svarade icke pa flera minuter.
Pl0tsligen utbrast han:
Jag har EFT forslag att CORA err. IN
der edert arbete maste nj sakerligen
hafva traffat pa folk, som rakat pa af-
vagar folk, som gjort oratt. Jag on
skar, att nj skall fora till mig den for
sta man eller qvinna, som nj finner upp-
rigtigt angra sig. sd att jag kan taga
honom vid handen och hjelpa honom
till EFT nytt och battre lif.
Diet var / ~sanning EFT adelt beslut,
utbrast presten gladjestralande, och
EFT, som gor eder stor heder.
Min egen anger kommer for sent
fortsatte Fotheringham hett; lat mig
derfor bel0na dem, hvilkas anger kom-
mer / It'd. Derpa lade han en- stor bundt
sedlar pa bordet och ~fortsatte:
- Var sd god och anvand dessa pen.
ningar till help och understood for till.
fallet, sd skall jag CORA resten.
= Myciet gerna, svarade presten. l
matt skall nj nog komma att sofva godt,
hr Frotheringham, / m~edvetandet ON,
att nj ar medhjelpare 1 EFT adelt arbete.
Manga veckor forfloto, men presten
hade annu icke sokt millionarens help;
ty hittills hade han icke traffat pa ma
gon. som pinades och plagades af an
ger ofver EFT brottsligt forflutet.
En- matt lag han / sin sang utan att
kunna sofva ! fold af haftig hufvud-
vark. Pl0tsligen horde han EFT skra-
pande ljud; han satte sig upp och lyss-
made.
Jag tror sannerligen, att Diet ar in
brottstjufvar i huset, mumlade han. Jag
skall strax ga ned och Sc efter.
Nu var preston en- fridens man, men
han a afven modig. och sedan han be-
vapnat sig med ell tjock kapp gick han
forsigtigt ned ! m~atsalen, hvarifran Diet
egendomliga liudet kom.
ia. bet led intet ~tvifvel, att tiuf-
var funnos | huset, ty en- lykta kastade
EFT sp0klikt sken pa moblerna / rum
met. Och da preston tittade In genom
d6rren, sag han en- skaggig man sta vid
kaminen med handerna upp mot 0go-
men.
- bet ar besynnerligt, tankte pre-
stem. ON denne nan ar en- tjuf, kan jag
icke begripa, hvarfor han star der or0r-
Zig, liksom plagad af nagon sorg.
Men hor! Manner mumlade nagot
halfhogt for sig sjelf och sag pa EFT TO
tografi, han h0ll | handen.
- Jacks fotografi! mumlade preston,
och hans tankar flogo tillbaka till hans
for lange sedan aflidna barn. Men
hyarfor betraktar denna tjuf Diet sa en-
visit?
Barn, hviskade tjufven, barn, jag
kan icke fortsatta, nu sedan jag sett pa
dig! Du erinrar mig ON min egen lille
gosse, som gick hem, imam hans fader
bief hvad han MI ar!
Sa foil t~jufven pl0tsligen pa kna och
SADIE hogtidligt:
- Jag skall icke vidare stjala! Med
himlens bistand skall jag b0rja EFT nytt
If fran denna stund!
- ia, Diet skall nj! ljod en- stamina I
hans 0ron, och EFT 6gonblick derefter
stod presten bredvid honom och grep
hans hand.
Tjufven tycktes for f0rvanad att sva-
ra. Han reste sig och sag stelt in | Diet
vanliga ansigtet.
- Min stackars van, fortsatte pre-
stem, jag horde hvad som just nu for
siggick, och Diet glader mig, att jag kom
lids nog att h0ra det...
Den andre vande bort ogonen.
- Kan nj halla en- tufts hand i eder?
fragade han tvart.
ia, Diet kan jag; ty jag vet, att nj
angrat edra onda gerningar, och att nj
amman b0rja EFT nytt lif.
Derpa markte han, att manner stod
stel och darrade, och hjelpte honom