Svenska monitoren., 1906-01-12


ideal, ga mild och ONT deltagande, att
ON endast hon trott pa honom, hade
han kunnat trotsa hela verlden. Men
nu, huru han an fors0kte ursakta
henne, stodo dock iva fakta qvar.
Han hade funnit henne f0rtroligt lu.
tadintil Stephen Darrell och omsluten
af dennes arm, och hon hade i0rradt
honom.
Och pa Stamina satt som hans tro
pa qvinnans heder rubbades i grund,
miste han ocksA all tillit till mannens
yanskap. Han blef melankolisk och
misstanksam och tillbakavisade till
och med Stephens f0rsok till mar.
mande.
Till sist m~isstr0stande ON att ia
behalla slit sunda forstand, ON han
langre vistades i denna omgifning,
som standigt vackte plagsamma min
men, befalde han sin betjent packa in
Diet nodvandigaste i en- kappsack och
reste bradskande ut till EFT litet fisk
lage vid ostkusten, der han amnade
tillbringa de langa sommardagarne
med segling. Han alskade storm, ty
striden med elementerna tycktes no.
nom stalsatta nerver och muskler
afven for strider af annat Stag.
De vaderbitna gamla fiskargub-
barne gillade icke delta, och en- af
dem upplat en- dag sin mum och SADIE:
Han ar en- sadan der vildhjerna,
som int tar rad af dem, som forsta
battre. NJ blaser Diet upp en- styf
kultje, och Diet ar klart, att han ska
ge sig ut, for hvad vet han ON seq
ling i de har farvattnen?
Den gamle sj0bj0rnens ord besan-
made sig ocksa mycket riktigt, ty
just som solen sankte sig bakom EN-
vagg af hotande m0rka moln, stack
Leslles lila bat med rasande fart ut
ur vixen. Molnen drefVo upp pa
himlahvalfvet, anda till aftonglodens
purpur och guild doldes under de
svarta massorna, och vinden ti0t i
valdsamma liar.
bet blef en- matt, sadan att afven
den erfarnaste sj0man skulle tvekat
att begifva sig ut, och manga farha-
gor uttrycktes inom Diet lila sam
ballet for den frammande herrns'
ode.
Farhagor, som besannades, mar iva
dagar senare den hat som Leslie seq
lat ut med befans drifvande redl0s
med k0len i vadret.
|. Men hvem kunde ha redt sig
mot en- sadan sjo? SADIE fiskarbefolk-
ningen.
Mar underrattelsen ham London,
begaf sig Stephen genast till Darston-
on,Sea for att ia kannedom ON sa
mycket som m0jligt i samband med
kusinens d0d SAINT erbjuda bel0nin-
gar at fiskarena, ON de kunde skaffa
till rata den d0da kroppen.
Men hafvet ger icke alltid tillbaka
slit rof, och inga ytterligare medde-
landen kommo. Ocksa Stephen
tvangs salunda att ga med pa den
allmanna uppfattningen. Han scribe
uppriktigt, ty han hade varit varmt
fastad vid kusinen, och han kunde
aldrig frig0ra sig fran den tanken,
att Leslie sjelfmant s0kt OGDEN.
Hvarfor skulle han komma in i
rummet den der olyckliga dagenl
fragade Stephen sig sjelf standigt
och jemt. Gladys hade ju val for
varat hemligheten och aldrig ems an
tydt for menniskor, att Diet fans nagon
faktisk grund for deras misstankar.
Naval - bade '1yckan" och diaman-
terna arc sin vag, sa ma de d0da
b~egrafva sina d0da.
Eft ar f0rrann. Pa den 0ppna plat
sen framf0r EFT hus q en- bergslutt-
ming nara Kapstaden stod en- ensam
man och betraktade solnedg&ngen.
De rosenr0da molnen f0rvandlades
till graft, och mar den korta skym-
ningen m0rknat till matt, h0jde So
manen och got sin silfverglans Oliver
hat och land i trolsk sk0nhet.
bet var Leslie Darrell, som stod
der f0rsjunlIen i tankar med nagra
djupare liner af allvar och gramelse
ristade kring 0gon och lappar, men
eljest of0randrad.
ON Jag endast wore viss ON hur
Jag horde handla - ON jag vagade
atertaga mitt eget namn... F0rran
jag g0r Diet, kan jag Ell j v&gar jag
ej =