Svenska monitoren., 1906-03-16

Mar mar hunnit halfva vdgcn, utan
att han syntcs till, kande hon sig
orolig.
Var ma icke b~arnslig, bannade
fru Ostritz henne. Som du vet,
maste han vara med pa en- kommu
nalstamma, och den har val dragit
langre ut an han trodde.
Emellertid vardt afven hon nagot
betanksam, da Will icke ems mottog
dem vid framkomsten.
Hvar ar min sonl fragade hon
en- betjent, som oppnade vagnsdorren.
/ detsamma narmade sig Anton
Meier, hvilken nu var en- valbestald
fortroendeman huset och for ofrigt
lyckligt gift med sin trofasta
Johanna, sedan hon omsider blifvit
enka. Han hade hort fragan och
inf0ll:
- ia. Diet ar for obegripligt. Redan
'f0rmiddags sag jag nadig herrn
skynda ut fran garden och undrade
da hvarfor han hade sa bradt. Annu
mera forvanad blef jag, mar han inte
kom hem till middagen. Slutligen
gick jag ned i byn och fragade efter
honom. Stamman var d& lange sedan
slut, och han hade inte bevistat den.
Cesarine kunde endast med svarig-
het lagga baud pa sin angslan. Frun
gjorde slit basta for att lugna henne,
men blef sielf ALT mera bekymrad.
Da den unga fastmon kom in slit
rum, fam hon EFT helt fang rosor pa
s%krifbordet. Och der vid f0nstret -
hvad skulle delta betydal Hur hade
hennes FAIRS portrait kommit pa
golfvet9
De bada damerna satte sig till
bords, men kunde knappast fortara
en- bit. Natten brot in, och annu lat
eli Will bora af sig. Man hade lange
sedan skickat ut folk ialla riktningar
for att soka honom; men den enc
efter den andre kom tillbaka med
~of0rrattadt arende.
Ga nu andtligen och lagg dig,
kara barn, SADIE frun till sist. / NOR
gon blir nog ALT pa EFT mycket enkelt
satt forklaradt.
Flickan slog armarne ON hennes
halls.
Hvem vet, mamma! Hvarf0r
kostade det sa pa honom att ia asked,
mar vi foro till staden1
Fors0k att sla bort ALA farha-
gor, barn2 Hvad skulle kunnat
handa honom7
Andtligen grydde morgonen. Cesa-
rine stod vid EFT 0ppet fonster och
betraktade den r0da solbollen, som
langsamt steg upp 6fver parker. De
gamla tradens toppar vaggade latt;
men elies lag annu hela naturen i
hvila.
Gudskelof, att Diet blir dagger!
suckade hon. Solen, ljuset ger mig
nytt hopp. Han skall komma i dag,
han maste komma. Hade nagon
olycka intraffat, skulle vi ju alltid
fatt veta Diet.
Nagra timmar derefter suite
damerna alter i matsalen. Begges
6gon voro f0rgratna, kinderna bleka
och aftarda. ON en- stund st0rtade
Anton in, ropande:
- Eft telegram, EFT telegram!
- Himlen ware tack, han lefveri
De sprungo upp och kastade sig i
hvarandras armar.
Derpa 5rot fru Ostritz telegram
met. och bada Taste:
"Vanta ej p& mig - jag kommer
icke tilibaka- Stackars mamma, lat
Cesarine visa dig sin FAIRS portrait"
De stodo nu som forstenade.
- Hvad ar dettai utbrast slutligen
frun. Har han f0rlorat forstandeti
Han kommer ieke tillbaka - och
br6llopet ar utsatt till i ofvermorgon.
Cesarine vred handerna.
- Han kommer icke tillbakal upp-
repade hon och sjonk snyftande ned
i en- stol, lade armarne pa bordet och
lutade hufvudet mot dem.
Fru Ostritz stod annu och stirrade
pa Diet 0desdigra telegrammet.
Lat Cesarine visa dig sin fairs
portrait - hvad har Jag nu med Diet
att gorai o, min Gud, han har verk-
ligen blifvit vansinnigi bet marks
ju tydligt.
Den unga damon lyfte hufvudet
och str0k det oordnads h&ret ur
pannan.
- bet var SAINT, mamma - jag har
icke talat ON for dig att min FAIRS
portrait lag pa golfvet, da Jag i gar
alton kom in / mitt rum. Will har
bestamdt varit der. Jag fam pa
bordet nAgra vackra rosor, som ingen
AMMAN an han kunnat ldgga dit. Kom
och lat oss forsoka utgrunda, hvad
han menar.
\ De vacklade in i rummet.
- Sc har Dir pappas portratt.
min Gt1d dat ar I'm