Svenska monitoren., 1906-05-11

lduueu OH eISuSiS WI icsdb,
som maste ega rum iva dagar mar
Hvem slsall hafva huset, da vi
rest? fragade hon och angrade Diet D.
gonblickligen.
Bjafnes handler knoto sig, adrorna
f~ramtradde pa pannan, men han svara-
de ~saktmodigt;
Huset skall sta tomt. tills vi kom-
ma tillbaka.
ia. far, SADIE hon mildt, men for
sig self mumlade hon:
- vi komma icke tillbaka. vi sko-
la lefva lyckligt l Diet nya landet.
- vi komma hem igen till vintern,
SADIE han lugnt och log, ty han hade
plotsligen fatt en- vacker ide. Hans
son hade visserligen sarat honom
djupt, men han skulle forlata honom
ia, han skulle CORA Diet. Och han
skulle resa till sin son, ehuru Diet a
en- lang och farlig resa och han skulle
erinra honom ON, hvilket fagert land
Island var, och beratta honom om
Dvergastein och Diet gamla hemmet,
tills hans unga hjerta langtade efter
att komma dit igen.
Och efter en- lids vistelse | Shetland
skulle han och Gudron resa norrut T.
gen och fora med sig sonen och sonhu-
strun och barnen. Ty hans son hade
da sakert aldrig ,ehuru han genomrest
halfva %verlden, traffat pa nagot sa ia
CERT land som Island, tankte gamle
Blaine.
Pa aftonen meddelade han Gudron
dessa sina tankar, och hon gick in pa
dem, sa att han sof godt och hade be-
hagliga drommar. Men hon lag vaken
och gjorde upp en- plan att hindra de-
ras aterkomst, da de forst en- gang
rest. OchNdet Dor bli sagdt, att Diet var
hennes villa att CORA ALT till Diet basta,
ty hon kande andra landers f~orhallan-
den battre an gubben, och var saker.
pa, att Diet v8ntade honom trefnad och
70 - och henne afven - ! Diet land, der
hans son hade slit hem.
DA dagen for afresan kom, kallade
Blaine ihop grannarna och gaf dem
sma presenter och b~erattade, att han
skulle Wanda tillbaka ON nagra veckor
som rik man; men Gudron hviskade ef-
terat till dem, att Blaine alls icke am
made komma tillbaka till Island - att
han var litet yr | hufvudet med anled-
ming af resan, och att de maste halla
med honom / hvad han SADIE.
Och hon bad Thorstein, den ansen-
ligaste manner pa platsen, Sc efter
stugan och kon och hoet for henne, tills
han horde mer fran henne, hvarpa hon
tog den gratande gubbens hand och
forde honom ned till stranden.
Har vantade baten, som skulle fora
dem ut till "Helga", som redan lattat
ankar.
- Jag har glomt nagot, far, SADIE Gu
Iron plotsligen och skyndade sig till
baka till stugan.
ALA stodo pa bryggan for att 0nska
Blaine lycklig resa.
- vi komma igen till vintern, SADIE
han, och da skola vi allesamman ia
Diet trefligt %deruppe! tillade han och
pekade pa hyddan.
Gudron val icke LANCE borta, och
genast som hon kommit tillbaka, stot-
te baten fran land.
Ro fort, 70 fort! hviskade hon till
folket. vi ia icke lata k~aptenen vanta.
bet var blot 5 minuter att 70, men
gang pa gang SADIE hon 70 fort!
Sa fort de kommit ombord, b0rjade
"Helga" anga ut oliver fjorden. GU
drum f%orsvann fran dacket, medan den
gamle Blaine stod tyst och stirrade
mot land, redan drommande ON hem
komsten. Men ~angbaten hade just
fatt full fart, da han med ems borjade
ropa:
o. Guoron. Gudron!
Hon svarade icke. Hon hade CONT
sig i kajutan, och der kr0p hon ihop,
medan hon gang pa gang mumlade:
MI forlorar han val lusten att
wanda tillbaka!
Men styrmannen horde Diet angest-
fulla ropet och ~skyndade bort till den
gamle
Hvad ar Diet, menniska? fragade
styrmannen.
Men den andre blot stammade och
| fortfor att peka.
Da sage de om~bordvarande dem, SON
voro / land, springa bort mot gubber
Bjafnes stuga, hvarifran ok waite ut
och smart stod den ! full laga.
Plotsligen foil den gamle manner
liflos omkull pa dacket.
Och litet senare vande "Helga" on
och angade langsamt tillbaka till Over
gastein.