Svenska monitoren., 1906-08-03
: ia. Diet ar int alls kallt | mats.

ia, Diet ar int ais kalit ! nav
Halter du annu pa att lasa?
Mel, visst int, Dolly. bet ar midi
/ natten. Gellert vackte mig med slit
skallande. Forsok att somna igen! Jag
skall ga och lagga mig genast.
Eft par sma armar stracktes fran
och slogos ON Madeleines halls.
- &c mig en- god-nattkyss!
God matt, min engel! - Efter att
ha stoppat ON den lila flickan och
kysst henne omit lex Madeleine och
lade sig, men kunde inte somna.
Forst lag hon och lyssnade pa den
djupa, nastan hemska tystnaden, en-
lefvande paminnelse ON den oandliga
o~dslighet, som omgaf dem. bet var
%knappast "halftannat ar sedan hon
lemnat den TAFT befolkade trakten /
narheten af London, och forskrackel-
sen for Diet nuvarande hemmets ensli-
ga lage hade annu icke forsvunnit.
Madeleine var en- liten radd STAG
kare och fullkomligt omedveten ON
att pa djupet af hennes annu outveck-
lade karakter fanns en- oupptackt
guldader, oandligt rik pa dolda skat-
ter, bland dem det mod, som framkal-
las af ~yiljekraft och gudsfruktan. Vid
denna tidpunkt af slit unga liz var
hon nedtryckt af en- kansla at sin e.
gen obetydlighet, sin vardeloshet 1 al
la de PRISONERS ogon, SON hon pa ma
got satt tillh6rde.
Hennes narmaste slagting var hen.
mes halfbror, John Erie, en- man nog
gammal att kunna vara hennes far.
Hon hade aldrig Kant nagon AMMAN
far, och han var IN faordig och strang
here. Hon hade aldrig tankt pa, 1
hvilken beroende stallning hon stod
till honom, forran hennes barndoms-
hem pl0tsligt %uppl0stes, och hon for.
fiyttades till en- skola. Da och da franz
kastade %yttranden ON herr Erles god
het och frikostighet nadde hennes B.
ron och delta, jemte skolforestanda.
rinnans standiga uppmaningar att ge.
nom fit och uppmarksamhet visa sin
tacksamhet mot den fortrafflige bro
dern, ingafvo henne den forestallnin.
gen, att hon var beroende af en- Stag
ting, som pa intet satt hade nagon
~skyldighet att fors0rja henne. Olyck,
ligtyis var John Erie az naturen dy-
ster och inbunden, och dertill hade
han aldrig kunnat forlata fadern, att
denne gift ON sig, och aldrig kommit
pa vanlig fot med styfmodern. Fastan
han var alltfor rattvis att missunnna
h~alfsystern en- plats / Acknowledgement,
var han dock eli nog storsint att for.
lata henne, att hon kommit till verl
den.
Efter ire ars lyckligt aktenskap dog
John Erles hustru, lemnande tvillin-
gar efter sig, en- son och en- dotter, och
bekymren f0ljde nu TAFT pa hvarandra
John Erie blef mer och mer Oyster, och
Madeleine plagades af, att hon lefde
pa hans bekostnad. Utsigter till ut.
komst erbjodo sig da for den ruinera-
de enkemannen i Diet rika Syd-Afrika,
1 O1h dIL lJholduS lOl hOnOln bd blud
ningom. Efter nagra ar kunde han ia
barnen till sig fran den skola, hvari
han med vanners och slagtingars
help kunnat halla lem. Till Made.
leine, som nagon It'd f0rtjenat slit up.
pehalle sasom lararinna i en- stor sko
la, skref han och bad henne att kom.
ma till honom, / den f0%rhoppningen,
att hon skulle kunna vara till nagon
nytta, en- f0rhoppning sd %uttryckt, att
Madeleine tyckte, att den innebar EFT
tvifvel.
hennes bada clever, afven hennes ka,
raste vanner, och med dem hade hon
manga lyckliga stunder.
Sa lag hon och funderade, kannan.
de sig mer och mer vaken, under Diet
att hennes hjerna var 1 full verksam-
het. Hyarfor brydde brodern sig sa IL.
tet ON henne, att han nastan glomde,
att hon fanns 1 huset. Han visste in.
gen ting ON henne och brydde sig ej
heller ON att "a veta nagot. Han a
vanligare mot Gellert och iagthundar-
ma, som sprungo kring f0tterna pa ho-
nom, an mo henne, som a hans sy-
ster.
Hon hade ofta forsokt att tala med
honom, att dra honom till sig med EFT
lika rorande som oskyldigt koketteri;
men han var rem af otillganglig. For
val hundrade gansbn SADIE Madeleine
sig, att Diet var fafangt och att hon al
Orig skulle forsoka Diet mera.
(Forts.)