Svenska monitoren., 1906-01-19
Mar barnet kOm till SVdngen.

JONAH 1 maze NdTlL ute i
affarer r0rande vintervagh3llet. Han
hade liksom gait med budkafvel a
sn0plogfogdar, sa han hade besoka file
"a stallen och det var SEN och b0rjade
m0rkna, mar han stretade mot hemmet
genom Lillegardsskogen.
Johan ar ingen grannlatskarl. Det
ska Gu veta. Snusig ar han och lila
vuren j benen och glasogd och vag,
gar hit och dit som en- ~perpendikel,
mar han gar. Sa han kan tilltycKan-
des ingalunda vara begarlig for frun-
thinner. Och int sa lite dumvuren ar
han ocksa, den stackarn. Men trots al
la dessa egenskaper, fins Diet knapt ma.
gon, som fatt Ida mer an han for frun,
timmers skull.
Ty Katrina i Svangen, hustru hans
ar och har ALA dar var't svartsjuk pa
honom sasom en- tigrinna. Hon tror
int att Diet fins en- qvinna pa jorden,
som kan sk8da Johan utan att begara
honom. sd konstigt har Herren donat
Katrina i Svangen. Och Diet fins, gu
mas, m~illiontals likadana fruntimmer
som hon har / landet.
Derfor gick nu Johan pa landsvagen
genom Lillegards skog och tankte i
dup bedr0fvelse pa hvad som stod no
nom alter, mar han lande hem. Han vi
ste, att Katrina skulle drabba pa ho-
nom och beskylla honom for att ha
var't ute pa karleksafventyr och galej,
efter som han drojt sa lange. han kan
de redan hennes knotiga fingrar slita
och dra' i hans rattarekrans, han horde
benne frasa och spotta och tjuta och
hota med kyrkorad och ALT annat
hemskt och farligt, ON han int buns
vile bekanna hvad han traffat for frun.
thinner mems han var't ute.
Likval hade han int vexlat EFT ord
med nan ~kjolmenska, sen han gick
hemifran.
Johan suckade sa tungt uti skogen.
- bet ar en- sjuka no. har, sd da'
H. egentligen synd ON henne, mumla-
de han for sig SHELF och dinglade pa IL
tet fortare. Johan egde dock en- frost,
som uppeh0ll honom. Han viste, att
mar Katrina gralat sig tr0tt och han
till sist ladies, att han antingen skulle
g& ut och hafva sig i drummer med
hufvut f0rut eller att satta for stutar-
ne och aka ifran henne anda till Anne
rika nu pa vinteTn mar hafvet var fru-
set och bar, sa skulle Katrina omsider
falla till f6ga och b0rja vanslas med
honom. Och ON han likval ladies att
han inte Vile lata blidka sig, skulle
hon slutligen svarfva EFT stort hal /
midten pa g%r0tafatet och hafva en- stor
sm0rklonk / halet. Och EFT sm0rstyc-
Ike, som Iigger och Smaller midi | EFT
gr0tfat %uppvager ju manga ledsamhe-
ter for en- karl. Pa ALA dessa saker
gick Johan och grubblade.
Samtidigt kom med tunga steg fran
motsatt hall igenom skogen EFT STAG,
kars fruntimmer med EFT litet spadt
barn / sk0tet. bet var en- stackars be-
dragon piga, som blifvit utk0rd fran
den f6rsamling, der hon tjenat och lu,
rats. Kommunalnamderna bruka som
ligstades kora af sadana stackare, for
att slippa dem pa socknen. Och hon,
som MI | qvallen gick genom Lillegards
skog var pa vag till sina fattiga f0ral,
drar langt 0sterut / haradet. Hon gick
och undrade ON skogen aldrig skulle
taga slut och hvar hon skulle ia lana
hus Oliver natten.
Just som hon kom upp for Vantabo
lid, skymtade hon en- %karlperson, som
kom henne till notes. Oct var ingen
AMMAN an Johan 1 Svangen. Qvinnan
stannade och bOrjade grunna och lik-
som fatta EFT allvarsamt beslut. Smart
var Johan framme vid backen.
- Co Qvall! helsade hon.
- Co qvall igen! sa Johan och Vile
fortsatta, for han kande int igen hen,
ne och int tordes han STAMINA och pra,
ia med EFT fruntimmer. Men flickan
hejdade honom.
- H0r han. g0r mel for Guds skull
en- liten tjenst! flamtade hon.
- Hva' ska den ga ut pa? lat Johan
l. a.u Lo. .onnot 49, l;+o, ,,..l.~
jag hade henne for iva minuter sen.
Ho' iigger nog | backen. Hall mitt
barn en- liten %vandning mems jag sprin.
ger tIllbaka efter vaskan!
bet kunde ju Johan int for skams
skull neka till.
Men qvicka pa, for jag har ondt
ON stunder! ga han och tog det lila