Svenska monitoren., 1906-04-20

tyglarne at poJken med hefalihlhg at1
langsamt fora hasten till stallet och
tradde sa fran till den rodnande upGs
ilickan.
Jag will blott underratta made
moiselle SADIE han j h~0gdragen ton
att jag j morgon reser bort och
sedan genom min onkel skall meddela
err resultatet af nina bemodanden.
Desiree sag gladt upp pa honom.
Nj ar mycket god, mon oncle SADIE
hon med en- suck af lattnad.
bet tycks gladja er ofantligt att
nj slipper Sc mig mer SADIE han
bittert. bet forargade honom att
hon Ell var Diet minsta bedrofvad OF
yer hans beslut eller atminstone
visade sig sa.
Hon sag fragande pa honom med
sina stora, morka ogon. Jag forstar
err Ell SADIE hon skulle jag 81
gladja mig ofver att Jag atminstone
eli redan j morgon alter maste ut
verlden?
Mi - fragade han forvanad. -
Hvart amnade nj er morgon2
bet visste jag annu ej SELF; tro-
ligen hade jag rest till Dresden for
att f6rsoka ia en- plats.
En- plats? II Som hvad, Desiree2
Kanske som kammarjungfru.
Men jag vet Ell ON jag duger dertill
SADIE hon halfhogt.
De hade gait EFT stycke bredvid
hvarandra. M stannade han och
sag med en- blick af innerlig med
kansla pa denna spada, oerfarna
varelse, som vile begifva sig ut i den
vida stora verlden. All hans vrede
var bortblast.
Desiree SADIE han varmt -
hur kunde nj tro, att jag skulle tillata
nagot sadant! Sa lange jag lefver
skall jag aldrig tillstadja, att nj, min
aflidna makas niece, sa f0rnedrar er?
F0rnedrar mig2- SADIE hon med
Diet lila drag af stolthet och trots,
som han redan fere ganger markt
hos henne. - Herr grefve, jag skulle
aldrig fornedra mig,
Pardon SADIE han stucken
Diet tycks vara mitt ode attalltid sara
er. Jag menar att intaga EN- sa-
dan stallning. / ALA fall hoppas jag,
att nj stannar pa Halbau, tills jag
funnit en- passande bostad for made
moiselle -
Therese Schnofkin - afbrot hon
med en- CLINT af skalmaktighet.
= Nej - SADIE han - for min niece.
Tack, mon oncle utropade
hon varmt jag tackar er i mitt
eget MANN . och j min mors till
lade hon sakta.
Bada tego och fortsatte sin vag.
Desiree sired EFT ogonblick med sig
sjelf; sedan b0rjade hon alter med
sankta ogon och lag r0st:
Mon oncle Jag har en- bon till
er, imam vi skiljas at kanske for lang
It'd, kanske for alltid.
FL for lang It'd, Desiree. och all
Geles sakert Ell for alltid. - utropade
han haftigt.
Hon sag sorgset pa honom, men
motsade honom Ell, utan fortfor med
en- latt darrning pa rosten:
Jag viii be er forlata mig mitt
uppforande i gar, da Jag advisable er
vanliga gafva. Jag tror nog att nj
forstod mig; nj hade blott for EFT
ogonblick gl0mt, att jag ar Therese
Schnofkin, och derfor - hon tyst-
made.
Desiree utropade han och fat
tade hennes hand = forlat mig!
Hon sag forvirrad upp pa honom.
Hans ogon hvilade pa henne med en-
blick, SON kom hennes hjerta att
bafva, men hon atervann genast fatt-
ningen.
Ia ohilJdo VI Ju ooih Ndiilicl
SADIE hon, j Diet hon sakta drog sin
hand ur hans och vande bort ogonen.
Der ar Wildner - fortfor hon =
jag skulle villa ga med honom i vaxt-
huset, han har lofvat visa mig en-
sallsynt blomma, som just slagit ut.
Adieu, mon oncle.
En- r0relse med handen, en- gra-
tics nigning och hon var borta.
Hans forsta tanke var att ropa henne
tillbaka. Aldrig skiljas, for evigt
f0renas med dig vile han saga,
men han tvekade och teg. Da han
aterkommit till s%lottet, SADIE han till
ON packning och bestamde resan till
XII. 10 foljande morgon.
Grefven reste naturligtvis i eget
ekipage; saledes rullade nasta dag
den 0ppna kaleschen med fyrspann
och forridare framat pa den hard
frusna landsvagen. l wagner satt
grefven insvept j sin pels, medan
Johan och Knopfle foljde efter i Ell
AMMAN vagn. Grefven hade eli, som
hon bonpats fAtt saoa Desir a faryal