Svenska monitoren., 1906-03-30
'.Uti varSOlenS CLANS.

Mar hagen blommar och vildapelr
star skar och hyit som en- brud. nal
k~onvaljen knoppas, mar syrenen hallel
pa att sla ut, mar ljumma flagtar ga
som latta suckar fulla af tranad genon,
qvallen, som dock aldrig blir mork, gri
pes ALT lefvande af karlekslangtan, ID
leker braxen och firar slit bilager y
vattrade vagor en- bit fran stranden. pa
hvilka unga menniskobarn sitta med
armarne virade kring hvarandras iii
| och glomma och dromma.
Mar den gamla flackiga soien b0r,
jar bli warm och het | warren af en- sa.
dan brinnande karlek till var nord, att
hon knapt synes ha hjerta att ga ned
och for n8gra timmar soka 70 bak slit
purpurtacke / oster, da blir har sa bradt
diver ALT ute pa landet, Da kommer
Diet en- sadan jasande lust Oliver babe
menniskor och dur och natur. Da will
potatisen, den gamle hederlige kn0len,
partout skjuta upp'och blomma, da will
GU VII ldSCu VII holhSI ohy VI
sig att vaja som ak for vinden, da bla.
ser pionen upp sig till en- skon ballong
och lavendeln, som int kan CORA sig
vidare vacker, gor Diet han kan, han
knacker till att dofta fran den svarta
rabatten, sa att vara tappor blifya de
h~arligaste parfymbutiker.
Da gifva sma drapligen kladda foglar
harliga konserter fran hvitgr0na bj0r-
kars estrader. da KISSES och smokes
ungdomen / lundernas snar, och alder
domen far da ocksa slit hastverk. Den
far bradt med att = DONNA och do.
ia. Diet blir EFT sadant CORA Oliver ALT,
/ hvarendaste vra, / luften, / jorden, i
yag, i blod och / hjertan vid denna
It'd ---
Men Erik | Langasen tycktes inte ha
sa sardeles bradtom, der han mandrake
fran ! v~arqvallens doft pa den gulbru-
ma barrbestr0dda skogsstigen, som or
mar sig genom furumon mellan hans
gard och Hagnen. Tvartom han stan
made ofta och grunnade och slog | bu-
skarne med paken, som han hade ! naf-
ven.
Erik ar for resten en- dunderkarl. en-
klok och arbetsam polk, stor och stark
och allvarlig, en- som tidigt fatt vanja
sig vid lyckoskiftningarne lifvets
strid.
Mar han a cirka % ar gammal,
dodde far hans, och mar Diet kom till
bouppteckning efter denne, sag Diet
icke mycket ut for Erik och NOR hans
att kunna ia sitta fast vid garden.
Den tyngdes af gald, som okats och
okats under faderns langa sjukdom.
Men pa dodsbadden hade gubben
bedt Erik att satta till med all sin
kraft och soka behalla hemmanet, som
| hundratals ar tillh0rt slagten.
Kniper Diet for hardt, sa gack till
Andreas | Hagnen! hade gubben sagt.
bet radet hade Erik nodgats folja.
Fyra ar hade gait sedan dodsfallet.
Langasen var | Eriks ego, var valsk0tt
och ! god vaxtkraft, der fans full
uppsattning med kreatur och redskap.
Men Erik haftade nu likval | en-
ganska stor skuld till fader Andreas.
Och Diet tyngde pa hans slime och hade
gjort honom till en- mogen och allvar-
sam man imam han nu var trettio ar
gammal.
Han hade under aren haft sA strangt
arbete och varit sa upptagen af ON
tanke for att kedja fast garden vid
slagten, att han int haft It'd for n0jen
och f0rstr0elser eller karlekstankar.
Nu hade han satt ut den fjerde sk0r-
den efter faderns ~franfalle, Diet jaste
1 jorden och Diet sag grannt och farg-
rikt ut Oliver hans g Men han
kande sig likval icke stolt och glad,
mar han sag ut ofver hagar och falt.
Sa linge han hade den stora skulden
till Andreas, kande han sig icke rig
tigt hemma pa Langasen. Han blef
tvartom vemodig, mar han sag huru
vackra egorna voro.
Jag eyer dem ju anda int rigtigt,
jag star ju bara skrifven for dem 1 jor-
deboken och | mantalslangden, plagade
han saga.
bet der hade han srunnat pa jemt
och SAINT. Skulden pressade honom
och tryckte hans SHINE. Han kande
sig fangslad och bunden af henne sA-
som af en- slafkedja och han forstod,
att han icke skulle vara menska att be-
tala den. Men skuld vaxer, Diet begrep
han. Ju langre Diet gick, less tyngre
och om0jligare skulle hans %skuldb0rda
blifva att bara for honom.
Da hade han nu | frihetslangtan och
misstrostan gait upp till Hagnen och
bedt Andreas k0pa hemmanet och CORA
sig betald for galden. Med Diet lila
Erik finge Oliver skulle han nog klara
sig och sla sig fran, frisk och stark och
~arbetsvan, son han ju var. Fadern ha-
de visst bedt honom att CORA ALT for att
behalla stallet. Han hade nu | fyra ar
gjort hvad han kunnat. Men Diet omoj-
liga kunde han int utf0ra.
Andreas hade suttit tyst och hort ma.