Svenska monitoren., 1906-10-05

kommit hit och begart Norths help
och ledning och sluta med att Ia lifvet
af honom. bet skulle just bli en- sk0n
historic 1 var box. -. eller hvad sager
du, st. Maur?
Int var Diet mitt fel, svarade st.
Maur.
Forester kastade en- uttrycksfull
blick pa Madeleine, som ON han velat
saga:
- Hor nj hvad den idioten sager?
GrAla inte ON den saken, SADIE
Erie. North har sa mycket liz som ire
andra.
Man atervande nu tillsammans hem,
utan att Forester gjorde nagot forsok
att tranga sig emellan Madeleine och
hennes utvalde kavaljer, och sedan sag
hon Ell till nagon af dem. Forester
skulle skrifva BRET och st. Maur tog
sig en- grundlig lur efter middagen.
bet ar h0gst be~synnerligt, hur smart
man satter sig in 1 nya och ovantade
f0rhallanden. Att dagligen skicka bud
till lagerplatsen for att efterhora pa
tienten och sanda honom ~allehanda
l~ackerheter blef en- riktig vana; och
efter en- vecka kunde North med iakt-
fyttas till Ravenscleugh. Inom ytter-
ligare ~fjorton dagar flick han sitta /
sanger och nagra dagar derefter flyt-
tas till en- stor lanstol.
Emellertid foreslog Forester, som
nu repat sig fullkomligt, att st. Maur
och han skulle begagna tiden att bes0-
ka en- hog embetsman i Natal, en- Stag
ting till lady scarborough, som ifrigt
bedt dem komma. Sedan skulle de,
om North wore fullt a%terstalld, under
hans ledning f0rsoka sig pa ~lejonjagt,
eller / annat fall ia hans Ghamba med
sig.
bet var en- lang resa, och de maste
ia den j flere dagsleder.
Under hela denna It'd var Madeleine
mycket fiitig och fornojd. Hon var EFT
o%uttrottligt bitrade at fru Sutton och
gaf den CODA frun tillfalle att sitta hos
p%atienten. Madeleine gjorde afven
en- stor tjenst med att ia st. Maur ut
att rida och ahorde talmodigt hans tidt
och ofta upprepade forsakringar ON
hur oskyldig han var och hans utforli-
ga beskrifningar pa hur olyckan gait
till, alltid slutande med att skaka pa
hufvudet och saga: EN- sa ~besynner-
ligt alltsammans."
En- dag, under Diet Forester var
u%pptagen af forberedelser till resan,
fragade Madeleine st. Maur, som tyck-
ties vara vid mycket daligt lynne, ON
han int vile rida ut med henne. Han
samtyckte genast, men da de under
tystnad ridit EFT godt stycke, utbrast
han pl0tsligt:
- bet ar f0rb. -. obehagligt!
- Hvad da? fragade hon en- smula
f0rskrackt.
Att bli slapad bort till Durham,
hvilket utan tvifvel ar EFT fasligt hal,
mar jag har lust att STAMINA har, tills vi
ia Bloomington ordnad. Dessutom sa.
Ar Diet int battre att passa pa
och ia Sc litet mera af landet, medan
vi vanta pa att herr North skall bli
nog stark att kunna jaga lejon med
atervanda till England.
Mel; jag bryr mig int ON att a.
~tervanda, savida ej....
Han teg pl0tsligt.
- Savida ej, herr st. Maur?
Nj vet Diet mycket val; nj maste
Sc, att -.
Sc, att nj skulle foredra att Ell
atervanda till England?
- Mel, inte precis Diet, men jag tam
ker Ell resa, s8vida.... savida nj Ell
foljer med mig.
Mel, nagot sadant har jag visst
Ell kunnat Sc. och jag tror, att nj ej vet
hvad nj Will. Hvad skulle er NOR sd
ga, ON nj hemforde en- hustru fran
vildmarken?
- Jag bryr mig int ON hvad hon
skulle saga. Jag tanker gifta mig eff
ter eget behag.
- Men nj Dor gifta err till hennes
behag ocksa.
Jag skall saga err, hur Diet ar. Jag
har ingen lust alls att lefva, ON jag
blir tvungen att skiljas fran er.
- Jag dr. viss pa att nj kant pa
samma satt for andra fiickor. Tyck
Ell, att jag ar stygg eller ovanlig, da
jag sager, att, fastan jag tucker ON er
och ar mycket tacksam for er CODA
tanke ON mig, sd foredrar jag dock att
Ell gifta mig med en- man 1 sa olika
Notwithstanding.
st. Maur upprepade dock slit frieri
och blef till slut sa haftig och f0rar-
CAD, att Madeleine vande ON och red
kortaste wagon hem.
iva dagar derefter antradde FORE
ster och st. Maur farden till Durham
/ sallskap med Mactier, som kande
trakten fullkomligt.
Med glade sag Madeleine dem resa,