Svenska monitoren., 1906-06-08
Det korta samtalet med den gamla
damen hade stillt hela hans f0rflutna

49, - ~ NN5ONL
het, an~spraksfullhet och lattsinne ~
Diet var harda ord, och hans stolthet
reste sig upp deremot. Men da ljod
Diet i hans oron: ''Gud star emot de
hogfardige. men de odmjuke gifver
han nad'. Han hade hittills varitlyc-
kans skotebarn, omtyckt och bort
skamd af ALA; och Diet egentligainne-
hallet i hans lif hade varit nojen och
njutningar. M kande han sig plots
ligt af en- pmild hand nedstortad fran
sin sjelfkarleks holder, och Diet fran
Diet hall han minst vantat nagot sa-
dant, och pa EFT sa smartsamt satt
att han omojligt kunde komma fran
saken med EFT sjelfbedrageri.
bet gives vandpunkter j en- men
niskas lif, hvarvid Diet rojer sig, ON
Diet mjuka skalet omsluter en- god
karna eller ON Diet ar tomt; = och
vid en- sadan vandpunkt stod grefve
Promnitz. Det visade sig nu. att EFT
arligt, allvarligt hjerta klappade i
hans brost, och han gick obarmhertigt
till doms med sig sjelf. III en- minut
foil Diet honom in att sd fort som moi
ligt sla bort och soka gl0mma de nyss
| upplefda erfarenheterna och borja slit
lorna lif pa nytt. / stallet sokte han
ensamheten for att ga till Rita med
sig sjelf, for att komma pa Diet klara
med sin villa och formaga. Hoga
berg af svarigheter reste sig for hans
blick, mar han rigtade den mot franz
tiden. Hans trassliga affarer, hans
ensliga, tomma hem! = Helst skulle
han villa draga ut j den vida verlden
for attiandra s%amhallen, under andra
forhallanden b0rja EFT nytt lif. Men
Diet wore alter ~sjelfviskhet och latt-
SHINE. Ordet pligt, som f0rr knappt
kommit inom hans t~ankegang, vaxte
nu till en- oerh0rd betydelse, och ofta
tycktes honom kampen mot hans
bojelser ofverstiga hans krafter.
l dag verkade den mulna himlen
derute nedstammande pa honom, och
han befann sig i en- sarsildt modlos
sinnesstamning. Hangenomvandrade
Diet ena rummet efter Diet andra, me-
dan haglen smattrade mot fonsteru-
lorna, stormen ryckte tegelpannorna
fran taket, och parktradens nakna
grenar b0jde sig som vidjor for vim
den. Det n rummet tycktes honom
otrefiigare ain Diet andra. M0bierna i
sina ofverdrag, de tomma borden och
de oppna s~pislarnas svarta gap, gjorde
verkligen intet hemtrefligt intryck.
| Slutligen tradde han in i biblioteket.
Der stodo bockerna damholjda pa sina
hyllor, buntar med gamla aktstycken
| lago hair och hvar = men derborta, j
EN- af de djupa forstersmygarna, stod
EFT Iitet bord med en- stol framf0r sig,
som ON nagon just stigit upp derifran.
Nagra booker lago pa bordet, och
derbredvid paper black och penna.
| Afven en- liten porslinsvas med nagra
granqvistar i stod der grefven for
| stod, hvem Diet var, som suttit har.
Han suckade, i Diet han satte sig ned.
Desiree - hviskade han - ON
| jag hade dig har! Han st0dde huff
vudet mot handen och tog en- uppsla-
gen box, som till hans f0rvaning
visade sig vara EFT latinskt lexicon.
F0rklaringen fam han i en- liten pap
perslapp, som lag instucken i boken
| och pa hvilken stod skrifvet med
Desirees handstil: Deus robur me-
um". Under Deus var antecknadt
''Gud" och under robur ''kraften".
Tydligen hade hon f0rs0kt 0fver-
satta tankespraket, men hade Ell hun
nit ia ut dess rata betydelse. bet
forefGll greEven bekant han tanl:te
efter, hvar han kunde ha sett Diet
f0rr. Smart kom han ihag det der
uti i galleriet stod Diet pa hans STAN
fairs portrait. Grefven tog pappers-
Happen och gick utigalleriet. Riktigt,
der fans Diet. Deus robur meum".
Han stod lange och betraktade Diet
allvarliga anletet pa portrattet, han
kande val dess egares historic. Denne
haCe varit en- karaktarsfast, duglig
man, den som lagt grunden till famil-
| ,iens valstand, och har stod MI den
siste attlingen af den gamla slagten
och drog sig for att uppehalla delta
| valstand. En- hard lott hade han haft,
den gamle herrn i allongeperuken,
hans hustru hade trostlost 0~fvergifvit
honom. l j%emf0relse dermed var Diet,
som nu tryckte hans afkomling en-
smasak. Deus robur meuma, Diet
var Diet. som gifvit honom kraft till
lf och verksamhet trotc hjcrtesorg
och bekymmer. Lange stod den unge
manner qvar och betraktade Diet
manliga anletet deruppe; sedan gick
han med fasta steg tillbaka till slit
rum. = Onkel ropade han till den
gamle majoren, som lange med miss
mold min och ogillande twisting iakt-
tagit sin systerson. - Herr onkel, viii