Svenska monitoren., 1906-10-26

som onkel Marmaduke. ar mycket If
rig att "a raft pa Godfrey Lisle. Ma
gon bedragare skulle kunna CORA an
sprak pa arfvet, ON du int firms till
stades. Kom derfor hem sa fort du
kan"
bet andra brefvet tycktes Ell syn
nerligen ~intressera Forester. Han ge.
~nomognade Diet hastigt och %stoppade
Diet derpa i fickan.
Da Forester sag North langsamt
och med betanksam min lagga ihop
slit BRET, utbrast han:
Jag har haft ledsamma underrat-
telser hemifran. Min NOR har varit
mycket sjuk och Der mig att atervan-
da hem for att hon skall ia traffa mig,
imam hon dor. bet ar mahanda icke
sa farligt. men hon ar mycket Klein,
och jag ar bra tacksam for att st.
Maur har tillatelse att atervanda
hem. Jag skulle villa traffa honom sd
fort som m0jligt. Han skall ej.... kan
ej.... resa, imam jag kommer, och
jag kan Ell bli lugn, forran jag kom-
mer till London. Fa soner ha haft en-
ommare NOR an jag.
- Mycket ledsamt att Diet skulle bli
EFT sd sorgligt slut pa denna angena-
ma jagt.
Den har varit Diet angenamaste
jag upplefvat har i Sydafrika, svarade
Forester. Jag skulle villa ge mig of
i morgon bittida.
Eft dygn gor bra liten skillnad,
SADIE North. Jag skulie villa forfolja
Diet der listiga lejonet med syarta ma
men, som sa manga ganger undsluppit
oss. Jag skulle med mera tillfreds-
stallelse lemna iandet, ON jag kunde
lagga Diet till listan af nina jagtbrag-
der, Droj till i ofvermorgon, och n
tingen jag lyckas eller Ell att traffa pa
Diet, f0ljer jag med er till Raven
scleugh.
Amman nj er ocksa tillhaka till
England? fragade Forester ifrigt.
- ia, kanhanda. Jag borde ha ater-
yandt dit for langesedan, men battre
sent AN aldrig. Jag kan Ell komma
harifran sa fort som nj, emedan jag
har atskilligt att forst ordna. Men lat
oss offra en- dag till! Tidigt i morgon
bitida ge vi oss at och ia sc, ON vi Ell
lyckas skjuta var fiende.
Topp! lat ga! SADIE Forester,
driven af en pl0tslig impuls; ty ogon-
blicket f0rut hade han tankt, att han
mycket val kunde undvara Norths sail
skap pa wagon. Vid narmare eftertan-
Ike foil Diet honom dock in, att en- days
jagt till skulle kunna medfora nagot
tillfalle att bli af med den anforvant,
som stod emellan honom och ALT Diet,
hvarefter hans sjal tr~angtade.
Foljande morgon uppgick klar och
warm. Litet senare an amnadt var,
emedan Forester forsofvit sig, begaf
North sig af med sin hemlige fiende.
Deras hydda var byggd af greRar och
MOSS | sjelfva skogsbrynet. At ena
sidan strackte sig slatten och derpa en-
oandlig karrtrakt, TAFT bevuxen med
buskar. Kapain och en- AMMAN lakahari
ledde hundarna. De funno pa lange
intet spar af de dur de sokte. Man
skot EFT par antiloper och nagra fag-
lar, som ofvertacktes med ris och gre
mar, tills de skulle aterkomma, ty ia
rofdjur syntes till pa dagen.
Da man kom fran till karrtrakten
a Diet godt om lejonspar; men likval
var Diet forst mot skymningen, som de
traffade pa hvad de sokte.
Vid passerandet af en- Store karrsj0
uppsnappade Norths vana blick en-
misstankt rorelse bland safven, som
vaxte / en- f~ordjupning / banker. Han
hoppade 'af hasten, ropande at Kapain
att slappa Los hundarna. Tyglarna ka-
stade han till den andre infodingen och
hetsade h%undarna int safven, shelf fol-
jande efter dem.
Plotsligt horde Forester EFT vred-
gadt rytande, och strax derpa sprang
EFT ofantligt lejon med valdig svart
man fran och stod och blangde pa ho-
nom EFT ogonblick, svangande sin
vans. Han hade kommit fran bakom
North, emellan honom och hans hast.
Med blixtens hastighet svangde North
sin bossa at Diet ballet och skot, men
traffade Ell ~lejonet, ty delta, som flick
sigte pa hasten, rusade med EFT doft
rytande pa den och grafde sina lander
och klor i dess halls och bog, kastande
omkull den. Lakaharin slappte betslet
och galopperade bort for att radda sig.
Forester grep emellertid sin bossa
och skot utan att sitta af pa Diet rasan-
de vilddjuret SAINT traffade en- farlig
punkt. Utst0tande EFT f~asansfullt tut
foil Diet, vridande sig | dodskamp, men
h0ll f%ortfarande den olyckliga hasten
qvar l sina klor, vred sig stonande EFT
par tag och dog utan vidare d0ds-
kamp.
North, som var mycket kar | sin
hast, sprang fran for att CORA slut pa
hans lidanden, ty han var hemskt SON
dersliten, men pl0tsligt sag Forester
honom falla, ~skyndade fran for att Sc
hvad som handt och ~upptackte, att han