Svenska monitoren., 1906-10-05

TAFT Tor dozen, uJan sans, uIan att eCt
vettigt ord kunde fornimmas fran
hans lappar och utan m~ottaglighet
hvarken for p~salmverser, sanger eller
AMMAN gudelig uppbyggclse.
Dottern i huset skulle, kan veta, |
skymningen slinka af ner till gram
gardens Kalle en- liten vandning, for
det hade hon lofvat. och mar hon kom-
NIT ner at kohagen, hade hon fatt Sc
far sin ligga der vidoppen pa vagkan-
ten utan rorelseform8ga och r0dbla 1
ansigtet.
bet var RAFT sa mar att tosen swim
mat af.
- | a. val int doer far lelle? hade
hon snyftat. Och Diet hade drojt gruf-
ligt lange, imam hon fatt svar. Hans
Hanson hade bara st0nat och sludd-
rat pa malet. Till sist hade hon dock
fornummit foljande ord:
- 10, ia a~-ha-ve-hesst illdoer ia
ha-ar fatt sla-ha-jet. Ba-har hin me!
Sa hade da tosen sprungit tillhaka
och illhoat i Klerkeboda:
- Far har fatt slajet och ligger i
kohagen! Hvad ska da nu bli ma
oss!.
Da hade NOR och pigan och drangen
foljt henne dit ner och EFT styft days
verke hade de haft imam de fatt Hans
Hanson hem.
Self hade han int kunnat stodja
sig pa benen eller nyttja en- endaste
lem, utan folket hade fatt bara honom
som ON han yarit EFT litet barn. Och
tung hade han varit.
Gumman hade graft och jamrat sig
och slitet sender ba' hufvud- och for
klade.
- Aldrig - graf hon har val en-
menniska fatt EFT SAINT Stag som Hans.
Di bruka fact antingen 1 hogra eller
venstra sidan. Men Hans har fatt'et
ba' tie h0ger och venster och fran och
bak / hufve' och fotter pa en- gang.
Han ar precis borttagen sa stor han
ar, Hva' ska da bli af mel arma
qvenna? Hva' ska ja' ia mel te' ma
en- tocken karl?
Omsider hade man fatt Hans Hans
son / sang och der lag han och yrade
och glodde sa f0rvirradt omkring sig.
Flera af ~grannarne, som hort jemmer-
laten fran Klerkeboda, kommo till och
f0rgrufvade sci, mar de iakttogo Hans
Hanssons hoppl0sa %tillstand.
Nj far lof springa efter Lolita l.
Svangen och be henne ia aderjernet
ma sci. Da' kanske lattade honom,
ON en- tappade a honom en- hop ond
bio, for da' a. nok blo'en, som har
stocknat sci l honom! lat den enc af
g%rannarne. Jaha, det blef beslutadt.
- Och mems vi vanta pa Lolita, ska
vi f0rs0ka lasa och sjunga for honom,
inf0ll en- AMMAN.
De Taste och Diet tycktes CORA Hans
Hanson godt der han lag, ty han slot
de konstiga 0gonen och liksom slum-
rade till. .
Sa klamde de till att sjunga, och
mar de hallit pa en- stund vaknade CUB
baskraen till lif. Han log och vaggade
.litet med %hufvudet, och mar deras sang
trot, och de drogo andan at sig, forfa-
rades allt folket i stugan, ty Hans
satte sig upp / sdngen och skralade:
A h0r du leila Marta,
Veil du bli min enda?
Sa ger ia de; nett hjerta
Sal. d. du ma pa dem?
JEANNE, karlen a. precis rubba-
der. Herman a. f~ordarfvader pa ho-
nom, shrek folket, och moran sjelf ka-
stade sig 1 yttersta fortvfhan framstu-
pa pa en- sofia och jemrade sig.
Sa sjong nan en- sang, en- mycket
kkraftigare an den forsta. Men de ha-
tde inte val slutat forr an Hans Hans
tson klamde lisa godt han kunde:
Nh a. de sena qvallen, .
A sola gar skog.
A tom a. nu putellen,
Men ingen har fatt nog.
Och bakom badstu'knuten
| Der vantar flickan mel,
En- liten koss pa 49,.
Hans kom int langre, ty NOR / Kler-
(keboda ilade fran och la nafven for
munnen pa sin sinnesrubbade man.
- Jaha, sa' Mans 1 Mellangarden.
da hors att karlen a. rubbad till vet
Itet. Allting undfyr honom utom en-
Ehop usla visor fran hans ungdom. Han
ia rubbad och besatt af den onde. Kun.
de vi ia skam utdrefven UT honom,
fumes da kanske r%addning.
vi "a 81 hva' aderlatningen kan
verka, infoll Erik / NorragArd.
Hans lag 1 sanger och trallade och
rot och slappte ALT ibland ifran sig EFT
illvralande. Gang pa gang sokte han
stiga upp, men Diet gick int for no
nom. Han kultade tillbaka 1 sanger,
Z fty karlen var for svag, kantanka.
Men Mans sa' gang pa gang sasom