Svenska monitoren., 1906-12-28

kamen tungt 1 ~vatenbrynet, och slog
sender den glitfrande spegeln ! stora,
vattrade ringar. Da hoppade l0jorna
annu h0gre upp, och en- och AMMAN blef
de lattvingade tarnornas eller de mera
gravitetiska masarnes rof, mar de sd
der fors0kte kasta sig ur slit eget ele-
ment, for att f0rs0ka sig 1 EFT annat.
Min hustru och jag suite mere ! skug-
gan under alarne vid sion och Sage
som bast pa, hur en- roslagsskeppare
styrde in | den storre fjarden, som mer-
endels gick stark ON kvallarne, sedan
den ostliga vinden, som korde upp
~vattnet, mojnat ut mot s~olnedgangen.
En- sommargast fran vaxholm satt |
sin fisksump ~ofvanfor grundet och
trodde att han skulle ia en- fisk; men
han lurade sig, ty abborrarne hade be-
&c for battre pris an att nappa pa hans
krokar.
Bast som vi suite, kom en- liten da-
Zig 0kstock roende in | sundet fran den
Store fjarden. vi sage att den hade
en- roddare, men upptagna som vi vo-
70 med att ase s~kepparens manliga
kamp mot strommen, gafvo vi int vi
dare akt pa den, forr an den efter en-
stund lade | and midi for der vi satt
oss ner, och en- underlig figur steg upp
utur den, drog den med Diet vanliga
sakra skargardstaget upp pa LAND med
loren, sag sig omkring EFT 0gonblick,
tog sig en- duktig buss ur en- mellan
forskinnet och brostet framdragen
nafverdosa, spottade pa en- stem som
lag bredvid, och narmade sig oss med
nAgot dilemma steg, eller EFT slags lat
tare linkning. Jag hade god It'd att
betrakta honom, ty han tycktes ofver-
lagga ON han skulle ga fran till oss
eller taga at pa den lila gangstigen,
som ledde Oliver angen och upp till stu
gan.
Han var liten till vaxten och den
ena axeln sk0t betydligt upp | holden
Oliver den andra, hvarjemte ryggen pa
samma sida var nagot utbojd, sa att
Diet sag ut, som ON han BURT pa en-
puckel. Halsen var kort och tjock,
och ofvanpa den satt EFT lurfvigt huff
vud iitet pa sned, at den hogra axeln.
Hufvudet var betackt med en- gammal,
gra mossa, som | nagon aflagsen form
It'd antagligen varit bekladd med
Skim, af hvilken f~orsvunna harlighet
nu mera endast EFT par tappar suite
kvar Oliver hvardera orat, icke dix
vingarna pa antikens merkuriim0ssa.
M0ssan hade en- gammal, %ryggbruten
skarm, och mellan den och s~jelfva
~mosskanten framstucko nagra ostyri-
ga testar af EFT grAsprangdt har, som
/ unga dagar antagligen haft nagon ic-
Ike obetydlig skiftning at rodt. Under
den temligen breda skarmen framblic-
kade EFT par sma, p%lirande, grabla O.
gon, starkt blodsprangda och 0fver-
skuggade ,af EFT par buskiga ogonbryn
af morkare farg an haret. Silver en-
/ betydligt s~neddragen nun tronade en-
stor, krokig nasa med valdiga kopparr
och en- den allra ~lifligaste k%opparfarg
pa spetsen och vingarna. Eft tunnt
och stripigt skagg gick rundt ON an
siktet och hade under hakan vuxit till
en- ganska aktningsbjudande langd,
men var bitvis ~instoppadt mellan en-
gammal, urblekt svart spannhalsduk,
som tycktes betydligt GENERA den kor-
ia halsen. Drakten bestod af en- gam
NAL, lappad, grabrun kavaj, EFT par be-
tydligt lila medfarna molskinnsbyxor,
en- sjost0fvel och en- gammal resarsko,
SON var mera snedgangen an en- raft
skaffens skopersedel har rattighet att
vara, for att kunna uppfylla sin be-
stammelse. Eft litet kort, trasigt for
skim med en- stor ~messingssolja midi
pa magen, fullandade kostymen.
Den underliga figuren tycktes andt-
ligen ha fattat slit beslut och styrde
kosan rakt pa platsen der vi suite.
Guds fred vackert, helsade han
med EFT litet kort skratt, snarlik en-
| gnaggning pa afstand, i Diet han lyfte
pa m0ssan, sa att litet mera har kom
fram mellan skarmen och tinningen,
kan just undra, hur en- ska kunna ia
fatt pa en- l~itteraktor, som ska DO har
pa sommarnoje.
- Kanhanda att Diet skulle vara jag?
svarade jag i Diet jag ~betraktade ho-
nom med stigande intresse.
- ia, ia, fan tro'et! svarade han
med Stamina korta skratt, da gick jag
int sd galet, sa' t~jufven mar han kom
in / sakristian! Jasa, sd det a. herrn
Diet? Ma, och Diet der a val frua, kan
jag tro, fortsatte han, / det han med
sfvig hand pekade pa min hustru.
= bet ar int sa utan, min gubbe.
- He he! kunde just tro Diet! Sam
re kunde han ha fatt, sa' gumman mar
hon bjod sin man palt pa julafton. ia
sa, sa Diet ar herrskapet som Dor pa
Diet har blas-ut-et. Bara barnena, vet
jag, begge iva. Mana, int ondt i Diet.
Alltid hinner en- bli gammal, om en-
bara far lefva. Syns pa mig det, som
har nina fem och femti pa nacken,
och far vara glad anda, att Diet int
svider ALT for rasande j benpiporna.