Svenska monitoren., 1906-02-02
BANKIRENS HEN.
LIGHET.
RoMANTIsk BERATTELsE
MISS RRADnA
BERATTELsE
MISS BRADnA
Forts. fr. fores. MR.,


Latom oss hoppas Diet basta, SADIE
ridknekten och drog hastens kropp
ytterligare nagra steg bort.
Den unge hertigen foil pa kna pa
marken bredvid judinnan.
Esther Vanberg lag pa ryggen med
ansigtet vandt uppat mot den rod
nande aftonhimmeln. Ingen skrama
vanstalde den bleka, olivfargade
hyn. bet lila ansigtet med de slutna.
0gonen och de langa, silkeslena ogon-
haren var lugnt och or0rligt som en-
bilstods.
Slutligen iyfte hon langsamt upp
de befransade 0gonlocken och de
stralande, svarta 0gonen rigtades
med EFT forundransvardt matt ut
tryck pa hertigen.
Estheri - utropade han med
Wild hanryckning. = Du ar icke dod!
o, himlen ware lofvad! Himlen ware
lofvad!
Den starke mannens ansigtp sjonk
ned mot hans sammanknappta han
der och han snyftade hogt.
Judinnan betraktade sin alskare
med EFT matt leende.
Hvem SADIE dig att jag var d0d,
du kare, trogne darea Jag har aldrig
sett nagon blifva's sd forskrackt som
du ofver bagateller. Jag tror att
Djefvulshof slog mig of! Naval,
Vincent, du och din VAN hade saledes
raft och jag har blifvit h&rdtstratfad
for min envishet. For EFT 0Gonblick
sedan visste jag knappast hvar jag
var. Jag tror att jag danadet
ia, min alskade; du har legat
sansl0s i fera minuter. o, Esther,
hvilka oval har jag icke lidit! Jag
trodde att du var d6d.
Dodl - Jag ar ju icke ems sa-
rad Jag kanner endast en- viss
styfhet = alldeles som ON jag f0rlo-
rat all kansla i nina lemmar. Jag
f0rmodar att delta ar en- fold af
fallet.
Min egen Esther, min alskade,
hvarthan will du att jag skall fora
dig2 Narmaste hus ligger minst en-
mil harifran, men jag will bara dig
pa nina armar, ON du blot tai Diet.
Hvarf0re skulle jag icke tala
det9 Jag ar saker pa att jag mycket
val skulle vara j stand till att ga, ON
jag blott icke kande denna besynner-
liga styfhet i ALA lemmar. Men ma
handa ar Diet bast att du bar mig EFT
Etycke!
Hertigen lyfte den iatta b0rdan
upp pa sina armar. Den fina g~estalten
hangde slapp och kraftl0s ihans farm
som ON hvarje gnista af lf for lange
sedan var utslackt.
Han ropade pa ridknekten, som
strax lemnade Djefvulshof, for att
komma sin herskarinna till help.
- Himlen ware lofvad, ers mad, for
att Diet icke gick varre! SADIE man
men ~allvarsamt. - vi hafva varit
mycket oroliga for er, fr0ken.
Esther Vanberg var en ntomordent-
lig gifmild matmoder och var trots
slit haftiga lynne alskad af ALT slit
tjenstfolk.
Hertigen anfortrodde for EFT 0gon-
blick sin dyrbara borda at ridknek-
ten under det han sjelf steg upp pa
sin hast. Derefter lade ridknekten
Esther alter i den unge mannens ar
mar, och denne satt henne framfor
sig pa sadeln och red j skridt hemat.
Jag ar saker pa att Diet icke dro-
jer lange, min engel, imam vi m0ta
en- vagn, - SADIE han, och du kan
da fardas vidare pa EFT for dig beaya-
mare satt.
Judinnan var mycket blek. Hennes
stora svarta ogon voro med EFT for
underligt och fragande uttryck ia
stade pa hertigens ansigte. De sage
nu sa onaturligt stora ut, dessa svarta
ogon, och allderas vanliga stralande
CLANS var forsvunneE.
lror du att Jag ar farllgt Sarad,
Vincent2 - fragade hon mycket all
varsamt. - Jag kanner ingen smarta,
men denna styfhet och kdnsloloshet
ALA lemmar ar sa besynnerlig. bet
ar som ON ALT lif fiytt ur min kropp
49,. ON Diet icke mera skulle ater-
kommal
Hertigen sag pa henne under Diet
en- ny angest jagade ALT blod fran
hans kinder. i sin glade ofver att
finna henne lefvande och vid fullt
medvetande hade han trott all fara
ofverstanden. Men nu stelnade for
skrackelsen blodet till is hans adror.
Jag erinrar mig att en- karl i
Lancastershire blef kastad af hasten,
SADIE ~judinnan med svag r0st, under
Diet hon angsligt iakttog hertigens
ansigte. = borjan tycktes han icke
vara Diet aldra minsta stott eller ska
dad; han a alldeles j Stamina till
stand som iap MI - dot var icka