Svenska monitoren., 1906-03-02


pa en- stol och CONT ansigtet i han
derna. M adresserade sig Votur till
henne.
HvarfUr g0r du icke din myn-
dighet 6fver poiken gallande, Selindaa
fragade han skarpt. Du sarar mig
med dit satt att taga saken. Liksom
ON han hade ratti Wore Ell alltsam-
mans sd lojligt. skulle Jag fOrdra
laglig understanding.
bet ar just, hvad jag kommer
att CORA, infoll Will. Till dess stan
mar nj som fange hair.
Votur gapskrattade.
bet ar ju en- sk0n b0rjan till
vart ~aktenskap, Selindal
Hon sprang nu upp och niirmade
sig sonen
Du vet icke. hvad du gor, barn!
utbrast hon.
10, Diet vet jag mamma, svarade
han med fast rost. Jag forsakrar dig
vid min sa hogt alskade faders mime,
att denne man ar hans mordare. Ma
Gud g0ra afven mig blind, ON jag
inte talar sanning! Jag sag ju honom
"a tydligt, och hvarje drag har out
planligt inpraglats i mitt mime
Delta ar dock ALT for galet,
afbrot Votur. Tig din slyngel, eller
jag behandlar dig som du %f0rtjenarl
Gossen m0tte trotsigt hans hot
fulla blick.
Nj har ~ingenting att saga har i
huset; men deremot skall jag visa er.
att man ar a att lydia mig.
Vinkande at EFT par ~betjenter, som
vorit vittnen till upptradet, pekade
han pa Votur och SADIE kort:
For den skurken till slit rum
och stang in honom!
De skyndade genast fran. Syn.
barligen litade de fullt och fast pa,
hvad den unge husbonden sagt.
Selinda vred f0rtvifad handerna.
For att forekomma en- ny pinsam
seen vande sig M Waldeck till Votur.
l NV "a Ddot, utG III SOuNllilSG
beger er till ert rum, SADIE han. Cos
sens anklagelse ar sa f0rfarlig, att nj
hvarken Dor eller kan lemna den
obeaktad. Titan "tvifvel har nj till
falle att visa, hvar nj uppeholl er, da
brottet begicks och -.
bet ar mig latt, skrattade Votur,
och da nj allesammans tyckes ha for
lorat hufvudet med a~nledning af den
of0rskamde lymmelns skandliga be-
skyllning, sd aterstar mig val ingen-
ting annat an att pa EFT virdigt satt
afsluta komedien och 0fverlemna mig
som fange. | morgon ar alter en- dag,
och da blir Diet min tur.
Med en- kort, f0ruGm bugning for
sallskapet lemnade han salem, hack i
hal atfoljd af Will och betjenterna.
Ingen af de narmast i~ntresseraGe
fick ell blund i 0gonen pa hela natten.
Hvad gossen betraffar, gick han rast-
lost af och an i slit rum. bet hemska
brottet, hvartill han varit vittne i
barndomen, stod alter i de minsta
enskildheter for hans syn. ia, han
hade Ell misstagit sig. bet var samma
ansigte, som han annu langt derefter
sett i sina dr0mmar. HUI ofta hade
Diet icke skramt upp honom ur SOM
nen! Hur ofta hade icke modern
haft den st0rsta moda att lugna ho-
noml F0rst efter en- It'd atervann
sinnet jemnvigten. De fasansfulla
drommarne forsvunno smaningom
och afven minnet af den uppskakande
handelsen tradde med aren i bak-
grunden. Hvilken Guds skickelse
var Diet Ell, att han mt begifvit sig
hem! Derigenom hade Diet onaturliga
giftermalet mellan faderns m0rdare
och hans NOR blifvit om0jliggjordt
och rattvisa skulle andtligen skipas.
Den ena qvalfulla timmen forfeit
efter den andra under hans evinner-
liga vankande fran och tillbaka pa
golfvet. och f0rst da morgonen Dor
jade CRY, tog den utmattade kroppen
ut sin RAFT. Han kastade sig i ena
soffh0rnet och satt har lange halft i
!dvala, utan att kunna falla i s0mn.
Pl6tsligt 0ppnades d0rren och mo
dern intradde. Han sprang upp.
Slit stilla Will jag har nagot
att saga dig, yttrade hon med en-
darrning pa r0sten. Lofva mig blott,
att icke bli ond, icke f0rifra dig
jag kunde ej annat - jag . jag -.
Han Taste hennes ingsliga blick,
hvad hon Ell hade mod att uttala.
- All. du har latit honom slippa
undan! SHREK han till. Han ar min
fairs m0rdare, din mans 0rdare, och
du - du Men det skall int
hjelpa honom langt -.
Gossen stod begrepp att skynda
ut. Hon fattade med begge HAN
derna i hans jacka och h0ll honom
fast.
- Nej, nej, STAMINA! Besinna for
Guds skull hvad du g0r. Tank pa