Svenska monitoren., 1906-06-22

+" IAeiAl E.#A
i dag hade hon alter med anledning
af prinsens yttrande kommit att
tanka derpa. ,Kunde Diet vara moi
ligt, att grefven af penningebekym-
mer afhallits fran att forklara sig for
henne2 Mar hon j minnet aterkallade
hela hans ~ridderliga personlighet, fore
foil Diet henne alls Ell omojligt, att han
afdylikaskal dragitsi tillbaka
anda - hon kande, att Diet var nagot
annat, som skilde dem at. Hon tog
fran biljetten med den afbrutna
versen:
Till Desireel
Pa varvinds vingar min tanke flyr
Till dig, hvart an jag min kosa styr."
Da horde hon fotsteg pa sandgan-
gen -; hon gomde papperet och var
seblef EFT aldre fruntimmeri en- valdig
mossa och klader af flint tyg, men at
gammalmodig snitt, som narmade
sig lofsalen. Hon tyckte sig ha sett
Diet breda rynkiga ansigtet forr, men
kunde Ell p&minna sig hvar.
Da tradde gumman fran till lofsa-
len, gjorde en- dup nigning och SADIE:
Der sa mycket ON ursakt, ON
jag vagar stora hennes mad. Jag vet
inte, ON fru grefvinnan HAMMER igen
mig; jag heter mamsell Heimbachin
och har varit kammarjungfru hos
salig grefvinnan V. Promnitz, hvari-
genom jag haft den aran att nagon
gang Sc hennes mad i toilettrummet.
Grefvinnan sag ~intresserad upp.
Hvad will hon min van2 - SADIE
hon nedlatande.
Jag will ia mig friheten att cd
mjukligen fraga, ON hennes mad
mojligen j slit hus hade en- plats for
en- gammal a kammarjungfru, som
0fver trettio ar varit j tjenst hos for
mama herrskaper, eller ON hennes
mad visste nagon sadan plats i en-
AMMAN fin familj. Hair arc nina be-
tyg.
Med en- viss stolthet drog hon fran
en- bundt paper ur sin stora svarta
redikyl och bredde ut dem pa bordet.
Drager Ell grefve Promnitz for
sorg om sin afiidne makas tjenstfolk2
- fragade grefvinnan forvanad.
10, fru gr%efvinna, Diet har han
giort. Hans mad har varit mycket
frikostig, Diet maste jag saga, och
hade stallt Diet bra for oss; men verl-
den ar ond, och derf0r ar Diet sd att
jag fallit i onad for en- ung fickas
skull = ia, Diet skall vara en- slagting
till grefven, forstas. Da far jag nog
Ell STAMINA qvar i Halbau, och fastan
jag inte annu hort nagot derom,
will jag iute pa gamla dagar utsatta
mig for att bli bortkord, utan passar
nu pa att Sc mig ON efter en- plats.
ON da hr grefven tar sin hand fran
mig, och jag efter trogen tjenst pa
gamla dagar alter maste ut i verlden,
vile jag atminstone veta, hvart jag
skall ia vagen, ty jag forstar min
SAX och behofver Ell tigga mitt br0d
vid frammande folks d0rr.
Grefvinnan hade med otalighet
abort den langa svadan.
= Jag kan Ell forsta, hvad som
sa uppretat grefven. Jag har Ell hort
talas pm nagon slagting. Ar hon
qvar i Halbau? fragade hon och
satte pa sighatten som for att skydda
0gonen mot solstralarna som trangde
in genom Diet glesa l0fverket, men i
s~jelfva verket for att d0lja sin shines
r0relse for mamsell Heimbachins
hvassa blickar.
Nej, hennes mad, nu ar hon
borta, och dertill skulle jag vara
skulden. Ma, hur kom Diet sig2 -
fragade grefvinnan, som med svarig-
het bibeh0ll fattningen.
10, hennes mad, Diet ar en- lang
historic. Jag talar int gerna om mitt
herrskaps angelagenheter, men hen
mes mad HAMMER ju grefven ocksa.
Ma, Jag viii inte saga mer, an att jag
omojligt kunde tro, att en- sd vacker,
fortjusande ung dam wore brorsdotter
till en- tarf1ig, obildad menniska som
mamsell Schnofkin. Och Diet SADIE
jag ocksa, fru grefvinna. For resten
erkanner jag, att jag horde ha tegat.
Men Diet var sa, att jag horde sagas,
att grefven gjorde sin kur for en-
skon fornam dam har i Dresden, men
att denna, SON hela Halbau onskade
att ia till herskarinna, Ell vile veta af
honom tillade gumman slugt, utan
att andca en- min. - DA tankte lag.
att Diet var for sqvallrets skull, och
yttrade min mening med den basta
afsigt i verlden. Men mar lila froken
eller mamsellen, hvad hon nu a