Svenska monitoren., 1906-03-30
".

Under tiden hade framligen dar-
rande af kold och orc suttit pa en-
taburett j salig grefvinnans boudoir.
l delta rum voro ALA mobler af den
omsorgsfulla hushallerskan betackta
med Invita- 0fverdrag SAINT bestrodda
med kamfer och peppar till skydd
mot malen. Den skarpa lukten deraf
u~ppfyllde rummet, och den instangda,
iskalla luften derinne gjorde den unga
flickans lemmar malta och tunga och
ingot djupt missmod i hennes SHINE.
Johan hade stallt ljusstaken pa
bordet och hade sedan gait for att
hemta we'd for den stora oppna spi-
seln, hvars svarta gap hemskt grinade
mot henne, och pa hvars kant voro
stallda tvenne kineser af porslin,
hvilka da d0rren oppnades, af luft-
draget blifvit satta i r0relse och Dor
jade langsamt nicka med hufvudena.
Vaxljusen bruno matt och spredo
EFT osakert illus ofver de hoga, morka
vaggarna, pa hvilka har och hvar en-
f0rgylld tafvelrsn blankte till.
En- liten stund satt den unga fram-
lingen tyst och or0rlig och lyssnade
ON Ell grefven eller grefvinnan, hen
mes tant, skulle intrada for att halsa
henne valkommen. Hur hade hon Ell
under den langa, besvarliga resan
langtat efter att slutligen ia komma
hit och blifva mottagen af vanliga
blickar och fa slutas i sin tants del
tagande famn - denna tant, som af
hennes NOR beskrifvits sasom holden
af godhet och vanlighet. Efter lere
manaders ensligt kringhackande hop
pades hon andtligen aterfa kanslan
af att ega EFT hem, Ell plats, der hon
med karlekens och slagtskapens rat
tigheter kunde luta slit trotta hufvud.
Och nu =? Hon ryste af kold, och
langsamt runno tararna ned for hen
mes bleka kinder. Men hastigt forbade
hon bort dem och steg upp. Hon gick
fran till f0nstret och blockade ut,
men Diet var kolm0rkt derute. Slut
ligen kom hon under fund med hvad
hon f0rst Ell forstatt, nemligen att
f0nstren i delta rum alls Ell vette utat
i Diet fra, utan at EFT slags winter
tradgard, hvilken som EFT fagelbo
hangde fast mellan hufvudbyggnaden
och fiygeln. Hon vande sig alter mat
rummet och u~pptackte vid Diet osakra
ljusskenet iva mycket stora portrait,
som upptogo hela vaggen till venster.
De forestallde en- here och en- dam i
naturlig storlek. Damen, som var
utstyrd med hog fris0r och slapklad-
ming, log emot henne med behagligt
och vanligt ansigte; herrn, en- aldre
man, ikladd den tidens hofdragt, sag
strang och kali ut.
- bet ar saledes grefven, och delta
ar min tant - SADIE mademoiselle de
st. Reimons till sig SHELF och for att
ytterligare forvissa sig derom fragade
hon Johan, som just intradde med en-
vedkorg: = Ar delta grefvinnan och
hennes make2
Johan svarade jakande, i Diet han
med stall och finta slog ED.
Andtligen, efter sa mycketpustande
och suckande fran Johans sida, att
den unga lickan, trots sin bedrof-
velse, var nara att brista i skratt,
sprakade en- brasa i spiseln, och
mademoiselle de st. Reimons strackte
ut sina frusna sma handler mot eden
for att varma dem. Da intradde
mamsell Schnofkin.
Glad gick den unga flickan henne
till notes. En- qvinlig varelse. at
minstone tankte hon. - Skall jag
komma in till herrskapet3 = fragade
hon hastigt och forvantansfullt.
Den gamla mamsellen gaf henne en-
vredgad blick men gjorde en- nigning,
So stel och dup hon %forrn&dde, och
SADIE: Hans grefiga mad tar inte
emot fruntimmersbesok sd har sent
pa qvallen men star till tjenst i NOR
gon vid dagsljus.
Den unga fickan kande hur blodet
steg henne upp j ansigtet. = Och
min tant, vile hon saga, men
den gamla fortfor utan att lata sig
bekomma:
/ Hans mad har befallt mig att
fora in mamsell eller fr0ken i EFT CAST
rum och henne supe. Mamsell
eller fr0ken vile kanske ha den MAIDEN
att f0lja med mig. / den nadigaste
grefvinnans boudoir tillates ingen
servering = tillade hon i fullstandigt
raseri. - Var sa god!
Hon tog ljusstaken, Johan oppnade
dorren, och mademoiselle de SIT Rel
mons trioGe ut fGrhallen. Hemskt