Svenska monitoren., 1906-01-05

49, AAt
Herrcn hittar dig viii, annars wore Diet I'M
derligt, suckade den ganla och fortsatte
sin tunga fard.
Nedanf0r Rinkaby brinkar fanns en-
grind, och mar Anna Malena en- qvarts
timme efter sitt sammantraffande med
Sven Manson nirmade sig densamma,
blef hon forvanad 6fver att sc hans hast
och lass sta der mere, medan Sven syntes
ligga pa vagkanten.
Jasa, samvetet slog honom anda till
sist, sd att han vantade pa mel. Han Dir
kanske inte sd elak, som han htsas! mum
lade Anna Malena.
Hva' star pa hair? shrek hon till.
All, nu dor ja'! Mar jag skulle skutta
d lasset och 6ppna grinder, rakade jag val
stota till lieskaftet, sa att lien kom dam
sandes efter mel och h6gg at halsenan pa
mel. HERE Jess, nu renDer blo'en a mel,
d ja' arinte menska att rora mel ur facken,
jemrade karlen.
Blodet rent af frustade ur benet pam
vid Ivart andetag. En- ader hade natur-
ligtvis ocksa bilfvit afskuren.
- Kan du inte rifva sender en- pase och
s6ka stamma blo'en pa mel! bad Sven
Manson.
Anna Malena tittade pan och log EFT
bittert leende.
- ON jag slinger a mel pasen, kan ja'
int ia pa mel honom igen. Och hvarf6r
ska ja' stamina blo'en pa del? Mar mitt
h%jerteblo' ram bort, stamde da du at mel?
Jag har for din skull fatt slapa som EFT
kreatur | all min dar. Och nu pa alderdo-
men svalter och fryser jag for din skull.
ia, har var't och ir f0rkastad for din skull!
Och du vile int ems k0ra min maldasack
at mel, fast du sag hur svager och elandig
jag ar. Vet du hur Diet kinns att bara en-
tung sack lang vig, mar krafterna svika och
br0stet an sjukt, sa att man knappt kan
andas? Och nu will du. att jag ska hjelpa
del. Har jag skal till da'? Mir jag lag
mera hielpl0s och mera 0~fvergifven i'm du
. nu ,g0r och dit och mitt lila barn kippade
efter andan och pep efter mat, sag du da
till oss och varkunnade del Oliver oss?
Nahej - du gick f0rbi oss och marschera-
de rakt fran till tingsbordet och svor vid
Gud och hans evanGelium pa, att du int
hade med oss att CORA. Och nu nu Tiger
du mel ON help! Naha, jag har inte It'd.
Hvarken jag eller de andra fattiga stugan
Ina en- brodsmula att sticka i yara munnar
form jag kommer hem med mj0let. Jag
far lof streta till qvarnen, ass jag orkar dit.
Aj6ss, Sven! GU ware hos del, da on
sksr jag anda, fast du giort mel till hvad
ja' ir, fast .du f6rdarfvat min kropp och
forbittrat min sjal och ruinerat mitt hela
lif. Aj6ss, Svente!
- Men du kan val skicka hit folk ifra'
qvarnen ass Jag lefver tills de hinna hit -
och sa - 50 kan du val f6rs0ka a forlata
mel. snyftade Sven och vred sig pa mar
ken.
Anna Malena v;nde sig ON och tittade
an en- gang pan, der han lag So hjelpl0s
och utmattad af blodf0rlusten. Och han
sag upp till henne. bet harda och kalla
och myndiga hans blick hade forsvunnit.
Lapparne hvitnade pa honom och Anna
Malena tyckte att han sag pa henne precis
som hennes poke gjo?t en- gang mar han
lag i sjalataget.
Sa fck b0rdan hon bar hastigt glida ner
fran hennes axlar och strax derpa lag
Anna Malena pa kna bredvid Sven och
sk0tte ON hans sar med vana handler -
hindrade blodf0det, sprang efter vatten i
hans hatta, lade honom till rata pa renen
och stoppade sin fattiga maldsick under
hans hufvud, medan hon ~skyndade efter
folk.
Kunde hon CORA mera, godt folk?
Ma, Sven Manson blef riiddad, men han
vardt rakhasad / all sin It'd och knackt till
sinnet.
Stugan, der Anna Malena sitter och bin
der strumpor med skalfvande handler, har
fatt ny bradfodring, spisen ar omansad
och pa veden, som de nu ia, kan ingen
klaga langre.
Anna Malena alter pa senare tiden en-
dast ragbr0d, och sallan handler Diet att
hon ar kaffel0s, stackarn.
Sa det var en- valsignad ~qvarnafird de
gjorde begge iva den gangen. Den horde
bara ha gjorts EFT tjog ar f0rr. Men Diet
ar, som ordspraket siger, ''battre sent an
aldrig".
Thure s.