Svenska monitoren., 1906-02-23

den mojliga fara, som hotade honom.
Med ljudlosa steg sm0g Jag mig ge-
nom korridoren, jag gick in i mr.
Wiltons sjukrum och fam den gamla
frun, som var satt till att vaka ofver
honom, slumrande i sin stol. bet a
den forsta delen af faran.
BAIL - mumlade bankiren, en-
mycket vanlig och latt forklarlig
drom. Denna unge man har syssel-
satt dina tankar mer lin nodvandigt,
ia mer an passande varit.
Delta ar endast borjan af drom-
men, min far, svarade Julia, du
skall finna slutet deraf hvarken van
ligt eller latt forklarligt. Jag hade
icke varit manga minuter i sjukrum-
met forr an jag horde smygande fot-
steg i korridoren utanf0r dorren.
Stamina instinkt, som dref mig till
den unge malarens sjukrum, for
madde mig nu till att dolja mig. Jag
fick icke It'd till att narmare ofver-
vaga hvad jag skulle CORA, utan
lydde ogonblickets ingifvelse och
gomde mig bakom sangomhanget.
Fran delta gomstalle kunde jag Sc
hela rummet. Jag sag Ell man trada
in j rummet: jag sag en- mordares
hand blanda gift i den medicin, hvil-
ken den sjuke skulle taga in sd smart
han vaknade. Jag sag forbrytarens
ansigte, ia, min far, jag sag hans
ansigte lika tydligt som jag j delta
ogonblick ser Diet -. o himmell
Half forbarmande med mig; mar skall
jag val glomma delta forfarliga
0gonblick9
Under Diet hon talade hade angerns
k~allsvett perlat pa faderns ansigte.
Den starke mannen kufvade dock
sin s~jalsr0relse och svarade med
yttre lugn:
Bah! dylika vanvettiga drom-
mar f0rskrifva sig fran en- forvirrad
hjerna. Akta dig for att lata dem
ia rotfaste inom dig, Julia. De arc
vansinnets forelopare. Huru sorgligt
skulle Diet icke vara om du, sd ung
och sd skon, skulle tvina bort imam
for de dystra vaggarna lett DARIUS.
Lyd mitt rad, Julia, och forjaga
dessa vida drommar.
Hans ord klingade mera SON en-
hotelse an som EFT rad. Julia for
skracktes dock hvarken for hans
stranga blickar eller for hans hotande
r0st.
Tusende ganger battre att vara
fullstandigt vansinnig an att hemso-
kas af de oval, som nu f0rtara mig,
- utbrast hon.
AT hvad orsak kanner du dig sa
angripen af denna drom2 Den ar lika
.daraktig och orimlig som drommar i
allmanhet arc. Hvarfore skulle val
nagon villa taga 1ifvet af denne unge
mana bet kunde i sanning icke vara
for att plundra honom. Huru kan
du dessutom veta att de droppar,
som haldes i hans medicin, voro
giftiga2
Derfore . . att det i drommen
forekom mig att vatskan blef analy-
serad eller i ALA handelser unders0kt
af en- lakare, som f0rklarade att den
innehon en- stor portion blasyra.
En- mycket besynnerlig dr0m!
Men tala MI icke mera sa daraktigt,
Julia. l morgon skall jag resa med
dig till Brighton. Och ON du icke
s0ker att snarast m0jligt forjaga dina
fixa ideer, sd blifver jag nodsakad
till att lata en- darhuslakare taga dig
under sin demanding.
Ar delta verkligen din mening,
min far2 fragade Julia, - har du
verkligen hjerta till att villa gifva
mig ut for att vara vansinnigl
- ia, Diet skulle jag CORA utan EFT
0gonblicks betankande, - svarade
bankiren bestamdt, ON jag funne
Diet n0dvandigt. En- gang for ALA
will jag saga dig att jag icke tai att
du oftare uppf6r dig pa samma satt
som dag. Jag vet huru man Dor
behandla menniskor, som gripits af
fxa ideer, och Jag will beratta dig
nagot, som handt dag, nagot, som
icke ar drom utan verklighet. Men
forst will jag bedja dig om att CORA
mig sallskap upp pa din skyddslings
sjukrum.
Rupert Goodwin gick fore henne
upp till Diet rum, i hvilket Lionel
Westford legat sjuk.
Du ser, Julia, SADIE han, pc
kande pa den tomma sangen, att
den person, som tyckes hafva for
st6rt dit hjertas lugn, nu har for
summit harifr&n. Du far aldrig mera
aterse honom.
Store Gud! utropade Julia, -
- han ar d0dl Och du . du vagar
att beratta mig detl
= Han ar icke dod, men han ar MI