Svenska monitoren., 1906-01-05

hade Klara Wcstford kiippt at sitt
eget hufvud och medaljongen inre-
slot EFT omsorgsfullt utfordt portrait
af hennes make, kofferdikapten West
ford, taget kort fore den olycksdigra
midsommardag, da hans hustru tog
asked med honom.
Lionel vek icke utan afsigt in pa
denna skuggrika sidog&ng. Han
visste att den tata smaskogen kring
grottan var Kaleb Wildreds favorit-
plats och att den gamle tokiga trad
gardsmastaren ofta uppeh0ll sig der
hela dagar, fran morgon till alton.
Lionel misstog sig icke. Ocksa
denna gang traffade han Kaleb for
sig der. Gubben satt pa EFT klipp-
block med armbagarna st0dda mot
kndna och ansigtet doldt i handerna.
Han spratt till vid ljudet af Lionels
fotsteg, lyfte nasta ogonblick upp
hufvudet och sag upp med en- fanes
uttryckslosa leenden.
All. mumlade han, - en- franz
ling! Den unge man, som under
stundom talar med den gamle Kaleb.
Jag ar icke radd for er Nej, mel,
hvarfore skulle jag val vara radd
for er, da nj alltid ar vanlig emot
mig 80. Nej, jag ar icke radd for
er. Men nj matte val icke villa Of
vertala mig till att r0ja min hemlig-
het2 VIII nj att jag skall forrada
min husbonde, min gamle herres son?
Hair har Jag lefvat sa lange, sa lange,
hela mitt lif, babe som yngling och
man., och nj will val icke locka mig
till att bringa min gamle alskade
herres son i galgen2.. Nej, nej,
han skall icke i galgen!.. -, Da Jag
a barn sag jag forbrytarne dingla
mellan himmel och jord j sina bojor.
Pa ~landsvagen mellan Hartford och
London horde jag ofta vinden leka
med de torra benen och de rostiga
bojorna slamrade 80. Nej, aldrig
kan Jag bringa en- Goodwin i galgen -
en- son af min gamle here?
Lionel Westford tog plats pa EFT
annat klippblock vid sidan af den
gamle, vansinnige manner. Han
lade sin hand vanligt pa Kalebs arm
och s0kte att lugna honom.
= Var stilla och lugn, mr. Wildred,
SADIE han och latom oss tala fornuf-
tigt samman. Tank nu icke mera
pa denna SAX, men kasta en- blick pa
delta portrait och sag mig ON nj
f0rr sett Diet ansigte, son Diet fore
staller2
Med dessa ord oppnade han med
iongen, hvilken innesl0t hans fairs
portrait. och h0ll den framfor den
gamle daren.
Nagra minuter stirrade Kaleb
Mildred med EFT ~intetsagande ut
tryck pa portrattet, dereftes tycktes
han plotsligen blifva i h0gsta grad
uppr0rd, han sparrade upp 0gonen
och hans lappar darrade konvulsi.
viskt.
Store Gud i himmelent- utro-
pade han. - Hemligheten -. Hem
ligheten! ;. Hvarifran har nj fatt
denna bid? G.
- Bry er icke derom, svarade
Lionel, som endast med yttersta m0da
kunde dolja sin rorelse. betrakta
blot delta ansigte och sag mig sedan
ON nj nagonsin forr an nu sett det2
- ON jag sett Diet Orr! utropade
Observation-Disclosures skalfvande af an
gest, han fragar mig ON jag sett
delta ansigte forr an nu! bet ar jul
Diet Stamina, som f0rf0ljer mig bade
matt och dag, hvart jag gar! ON
jag ser ned i v~attnet, sd hanler Diet
emot mig fran bottnen, liksom jag
sag Diet den olyckliga natten. Ser
jag upp mot himlen, sd betraktar Diet
mig med hotande blickar, alldeles
som ON Diet vile saga att jag icke
har raft att tiga med hvad jag sett.
Hvart jag gar, ser Jag Diet framf0r
mig; Diet f0rf0ljer mig oupph0rligt
och fyller min sjal med samvetsagg
0fver att jag CONNER pa den fasans-
fulla hemligheten och icke yppar
den for rattvisans handhafvare.
Lionel darrade SON EFT aspl0f.
Gubben fortfor efter en- paus:
- Tag er bid tillbaka och doll den
for nina 0gon, ON nj icke viii CORA
mig vansinnig. bet ar ju den mans
ansigte, SON blef m0rdad i den nora
iygelnl
Lionel Westford utst0tte EFT hest
skrik af f0rtviflan och sj0nk till jor-
den med sin fairs miniatyrportratt
fast pressadt i sin slutna hand. Da
han aterkom till medvetande befann
han sig liggande ensam med ansigtet
vandt mot grasmattan. Himlen a
m0rk, endast hair och der tindrade
en- enstaka stjerna. bet var sent och
dagger b0rjade att falla.
Den unge manner k&nde feberrys-
ningar genomisa sina lemmar. En-
till sl0het %gransande s0mnighet ON
4..1-.-Io L,-, IS,,,, ,,,r l,t ~