Svenska monitoren., 1906-04-13

bada varda damer voro MI, ALT sedan
den aftonen. da de hort berattas ON
den unga framlingens ankomst till
Halbau, h0geligen u%pprorda. Alt
hvad Bartels lyckats uppsnappa ge-'
nom Johan, Knopfe eller mamsell
Schn0fkin lat So hemlighetsfullt och
motsagande, att man alls ej kunde
bli klok dcrpa; derfor stucko de bada
gamla mamsellerna nara nog ut ma
sorna genom fonsterrutorna, da de
Sage mamsell Schnofkin med den
frammande komma fran ] lindallen,
som genomlopte staden.
Der gar hon.! Ser du, Lottchenl
ropade Linchen, den yngre at
systrarna.
ia visst ser jag henne, - sade
mamsell Heimbachin. Jag ar val
inte blind heller Men inte begriper
jag hvad Bartels sett for flint hos den
derl Naturligtvis ar hon ingenting
annat an en- mamsell Schnofkin, an
mars skulle hon minsann Ell sd till
kyrkan i So mycket sno, utan lata
bara sig i barstol, son Diet anstar en-
fornim dam. Jungfru Lottchen
behandlade alltid sin syster, som var
temligen enfaldig, med EN- viss ofver-
~lagsenhet.
jag har lange nog varit tillsam'
mans med flint folk och kanner deras
vanor, fortfor hon, Diet hon
skyndsamt gjorde sig j ordning att
ga till kyrkan, ty hon vile dock
gerna ha en- plats i narheten af den
hemlighetsfulla framlingen.
Ja, men vacker ar hon atmin
stone, SADIE Linchen, som med en-
viss orc bctraktade slit eget vissna
ansigte / den smala spegeln och vid
tanken pa att mojligen hr Bartels
skulle kunna anstalla j~emf0relser
utst0tte en- liten suck.
Ack, hvad begriper du ON det9
- svarade den andra och satte ha-
stigt litet farg pa sina bleka kinder.
Hon hade Ell ~forgafves arft sin her
skarinnas garderob och saledes afven
de oundvikliga sminkburkarna.
De CODA mamsellerna voro de enda,
son denna morgon sysselsatte sina
tankar med framlingen. Den gamle
majoren skred sin vana trogen vid
forsta klockringningen med psalm
boken under rmen 0fver slottets
troskel. Han var, som alltid ON SON
dagarne, kladd med synnnerlig ON
sorg med stangpiskan styf i nacken
och i handen en- vacker kapp med
rikt ornerad krycka. Sin kara pipa
hade han lemnat hemma, men anda
tills han uppnatt kyrkporten, hviss-
lade han dagen till ara en- koral. Han
upphann mamsell Schnofkin och
Desir Q redan imam de hunnit fran
och atfoljde dem EFT stycke. Vid
kyrkporten stannade han, sag VAN
ligt pa Desire och SADIE, i Diet han
med sin knapp pekade at slottet till:
Maste resa.
ia - instamde den unga iickan
roser grefven verkligen2
Maste = u~pprepade grefven med
0fvertygelse och gick sedan rundt
omkring kyrkan till den lila dorr,
son forde till Diet grefliga koret, da
deremot Desiree med mamsell Schmidt
kin tog plats langre ned j kyrkan
utan att lagga marke till ALA de ny
fikna blickar, SON hvilade pa henne,
eller att hr Bartels tjenstvilligt holl
upp bankdorren for henne.
Grefven a Ell kyrksam af sig -
men knappt hade orgelns forsta ac-
kord forkunnat gudstjenstens b0rjan,
da dorren 0ppnades till Diet lila rum,
som, pa framsidan afstangdt med
glasrutor, innesl0t de grefiga sto-
larna, och grefven tradde in. Han
satte sig langst fran i den stora,
vapenprydda stolen, under Diet hans
onkel intagit en- mera undang0md
plats i ba~kgrunden, der han helt
sakta fortsatte att hvissla psalmme-
lodien, sa sakta, att ingen der mere i
kyrkan kunde bora Diet. Grefven
bladdrade i boken, som lag framfor
honom, men hans blickar svafvade
rundt kring kyrkan, tills de funnit
Diet alskliga ansigtet, som syntes
bredvid den gamla hushallerskan
sedesamt nedb0jdt Oliver p~salmboken.
Predikan var lang, full aft fraser
ON moral och dyed. AT evangelium
fanns der Ell mycket - Diet tycktes
nastan vara EFT 0~fverflodigt bihang
till Diet vackra talet, som emellertid
endast af EFT fatal uppmarksamt
ahordes och af annu farre verkligen
uppfattades. Grefven hade knappt
hort EFT ord deraf, han blockade ma
stan oafiatligt ned ! kyrkan och reste
sig, sd smart den sista psalmen for
klingat. Sedan vantade han vid stora
kyrkporten. tills de siSta bland kvrk-