Svenska monitoren., 1906-03-23

Ia lOrmluuayen plck JagteH ilia, oSh
i alton h, jag ju forlorat Diet ena
partiet efter Diet andra. Jag har for
resten nagra BRET och affarsgoromal
att undanstoka, ty jag amman slutet
af veckan fara till Dresden pa nagra
dagar tillade han sedan.
Den gamle herrn lade ordning
brickorna och fallde ihop spelbordet,
som han sedan stallde i en- vra, der
Diet hade sin plats.
- God matt - SADIE han.
bet behofves ej SADIE den an
Dire slit qvar och rok en- stund!
Jag satter mig och skrifver, men Jag
tucker ON att ha err har.
Tgandc makade gubben sin stol
narmare brasan, hvarvid han lat
hora en- mild twisting denna gang
en- ny melodi - medan grefven tog
EFT illus och gick till slit skrifbord.
Da intridde Johan. Han stannade
vid dorren, och hans breda nun drog
till sig nagra krampaktiga grimaser
j Diet han SADIE;
Hr grefve, Diet ar EFT fruntimmer
hair ute.
Grefven vande sig hastiet ON och
hojde de morka 0gonbrynen. -Hvad
sager du. fragade han skarpt.
Betjenten u~pprepade hvad han
sagt.
Eft fruntimmer! utropade
grefven f0rvanad. - M, midi i nat
ten. Ar du drucken, eller hvad viii
Diet har saga2
Hvad hon yin saga, vet jaginte,
men hon bad att fl tala vid hr gref-
ven SHELF 1T svarade Johan, som miss
u~ppfattat grefvens ord.
Ma SADIE grefven otaligt -
hvad viii hon da2 Vet du hvem
hon ar?
Nej, ers mad.
Sag da, att jag inte tar emor,
och stor mig inte mer med sadana
dumheter.
' Som ers mad befaller - STAN
made Johan och forsvann. Grefven
atertog sin sysselsattning och onkeln
b0rjade blossa pa en- ny pipa. Da
intradde Johan anyo.
Frs mad - begynte han en- smula
angsligt och med EN- min som ON han
lede af de forfarligaste magknip.
Parbleu, ar karlen nu har igen!
- utropade hans here. - Horde du
int att Jag vile a j fred?
Johan kom skyggt narmare och
rackte sin vredgade here EN- silver
bricka, pa hvilken lag EFT stort bref
med EFT svart sigill.
Fruntimret gar inte = SADIE han
| ,~iemmerligt. / brefvet star alltsam-
mans, sager hon, och hr g~refven,
eller--
Eller hvad! fran med Diet!
eller fru grefvinnan skulle bara
vara So snalla och lasa - stammade
Johan. ia, sd SADIE hon verkligen.
- Ar menniskan forryckt eller har
du SHELF blifvit tokyo Jag undanber
mig sadant. bet ar sakert EFT tig-
garbref. Fruntimret far ga sin vag.
Han tog likval brefvet, h0ll Diet
mot ljuset och undersokte sigillet, i
Diet han mumlade nagot ON, att man
i slit eget hus och midi i natten Ell
kunde "a vara fred for tiggerskor.
Men ~plotsligt sag han o~fverraskad pa
sigillet? bet bar EFT dubbelvapen,
hvaraf Diet n var hans eget. Han
oppnade hastigt brefvet och Taste
Diet. Eft drag af r0relse fog Diver
hans anlete, och vaxlande uttryck af
hapnad, m~edlidande och orc stod att
lasa i hans drag. Slutligen lat han
handen, som h6ll brefvet sjunka.
Mon oncle, SADIE han, las Diet
har, ar nj snail, och sag mig hvad
jag skall CORA. Jag ar f~ullstandigt
radios.
Da han sedan markte att Johan
stod qvar vid dorren, SADIE han:
Hvar ar den unga damen, Johan?
= Fruntimret vantar i f0rhallen.
For henne genast in hit, och bed
henne ON ursakt for att jag latit
henne vanta.
- Johan vande sig for att ga.
Nej, vanta! Diet duger Ell So har
ser ut! han kastade en- hastig blick
Oliver rummet, som var uppfylldt
med tobaksrok, och der booker, kla-
de~spersedlar och vapen lago kring-
spridda; Diet al just Ell lampadt for
fruntimmersbesok Jag sjelf -
fortfor grefven ar ocksa i neglige;
nej, Diet gar inte an. Men i hallen
far hon inte sta langre. Hair! -
ropade han och rackte ~betjenten en-
nyckel. Oppna salig grefvinnans
boudoir och bed fr6ken vara sd god
stiga in och vanta mig der.
- Men der ar kallt - vagade Johan
invanda.
D~umhufvud, elda da en- brasa