Svenska monitoren., 1906-01-26
Hem
LIGHET.
RoMANTISK BERATTELsE
AZ
MISS BRADDoN
B~ERHTTELsE
MISS BRADDoN
cForts. fr. fareg. MR.

bankiren fran och tillbaka j matsa-
longen, marterad af oval, hvilka hit
intills varit honom frammande. Hans
iotters uppf0rande hade pa en- gang
forundrat och forskrackt honom
Hyste hon nagra misstankarl
Nej, Diet var om6jligt.
Hon var den sista menniska, som
kunde misstanka honom for EFT
brott.
Han genomgick j tankarna slit
forehafvande under den foregaende
na.oen, men han kunde icke fatta
att han gjort sig skyldig till nagon
som helst oforsigtignet, som kunnat
r0ja honom. Hans plan a sa sinn-
rikt uttankt och hade dessutom bhf-
Wit utford pa en- It'd af dygnet, da
Julia efter all sannolikhet for lange
sedan begifvit sig till sangs, sd att
Diet var alldeles omojligt att hon
kunde veta nagot derom.
All, nu forstar jag ALT, tinkte
bankiren, hon har blifvit foral-
skad j denne Lionel Westford och
han han har berattat henne historien
fran sin moders ungdom.
Nagot lugnad af denna tanke fort
Batte Rupert Goodwin sin rastlosa
promenad fran och tillbaka j rum
met och stannade vid dorren, for att
Iyssna ON nagon narmade sig. Han
vantade nemligen hvarje ogonblick
att man skulle underritta honom ON
Lionel Westfords d0d.
Men d0rren f0rblef last ingen kom.
Frukosten blef staende or0rd pa
bordet, pa hvilket Diet rikt dekore-
rade Worcesterporslinet, de antika
silfverfaten med skinkan och paste
jerna och de andra elegant serverade
ratterna varit EFT vardigt studium
for en- stillebensmalare.
Den fattige missunnar understun-
dom den rike, och Diet ar heller icke
underligt att den, som ofta saknar
br6d for dagen, med afundsjuka bic
kar ser millionarens 0fverhodigt for
sedda bord och har svart for att fatta
huru en- rattvis f0rsyn kan tilldela
den ena menniskan dussintals herr
gardar med milslanga skogar och
akrar, under Diet den andra saknar
tax 0fver hufvudet.
Och dock skulle mahanda den U.s.
Taste tiggare, som denna morgon sett
Rupert Godwins dystra molnfylda
parma, betankt sig pa att byta stall
ming med honom.
Ingen kom for att med dampad,
hogtidlig r0st bringa honom under
rattelse ON den unge mannens dod,
oaktadt Lionel Westford maste for
lange sedan hafva tagit in den abso-
Tut d0dande medicinen.
Oupph0rligt sag Rupert Goodwin
pa slit UT.
Slutligen f0rmadde han icke langre
att utharda denna ovisshet. Han
lemnade matsalongen och gick upp
pa den sjukes rum. Han vantade att
finna rummet morkt, gardinerna ned
falda och den unge mannen stel och
kali i sangen, men rummet a icke
m0rkare an vanligt och genom de
oppna fonstren str0mmade den friska
morgonluften in.
Lionel lag med ansigtet vandt mot
d0rren. Da Rupert Goodwin intradde
reste han sig upp sangen och fastade
sina stirrande blickar pa bankiren.
Min faders mordarel - shrek
han, pekande pa den intradande. -
Ser du honom icke2 Will da ingen
gripa honom? bet ar Rupert Goodwin,
min faders mordarel
Mrs Beckson satt bredvid sangen.
Hon hade druckit en- kopp starkt t6,
och hade nastan blifvit qvitt verkan
af Diet opiat, som bankiren gifvit
henne, ehuru hennes hufvud annu
varkte och hon kande en- somnlyst-
mad, son var ganska svar att be-
segra.
Rupert Godwins f0rvaning var
obeskrifig, da han fam slit f0rmenta
offer annu lefvande. Han kastade en-
blick pa Observation-Disclosures pa Dor.
Diet bredvid sangen. Faskan, ihvil-
ken han halt giftet, var tom.
Hvem har i dag gifvit patienten
hans medicine - fragade han.
bet har jag, here, svarade
den gamla hushallerskan.
Tog han den villigt2
Ack ia, here. Ehuru han un-
derstundom rasar och fantiserar. sa
tar han dock villigt in medicinen.
- Blef intet spildt2
- Nej, icke en- enda droppe.
Bankiren tillkastade hushallerskan
en- spejande, genomtrangande blick.
Det kunde icke betvihas att hon
verkligen talade sanning.
Men huru kunde Diet da komma sig
att giftet f6rfelat sin verkan9