Svenska monitoren., 1906-06-01
BlOnda lOckar.
En- bid ur sallskapsrfvet afMathilda Tim.

uOH Hll1utS uOuOIu OlOBL DdreT made q
granat en- smula vid tinningarne - sadan
stod han ater efter langa ar framf6r henne.
Nagra banala uttryck vexlades, han dam
SADIE med henne, derpa f6rde han henne
pa hennes onskan ur vimlet af de dansan-
de in den intill balsalen st6tande winter
tradgarden. 1 en- bersa af blommande
slingervaxter stodo iva fantastiska rorsto-
lar, Diet var en- liten plats liksom skapad
for hvila och samtal. De satte sig.
- bet f6refaller mig som en- dr6m. att
jag sitter midtemot err, Elisabeth. .. ba-
ronessa Won Mohr.
- Och att nj genast kande igen mig.
- bet later kanske som smoker, men
jag Inner er alls icke f~orandrad. Nj ar
gift och - lycklig?
Snabbt och naturligt svarade hon:
ia, jag Dir lycklig. Jag har en- prIk-
tig mar och Sc hit = hair arc nina barn.
Dervid 6ppnade hon en- medaljong i slit
armband. Han ryckte narmare och be-
traktade noga de malade hufvudena.
- So f6rtjusandel Gossen ser ut att va
ra Xix er. Han bar Stamina ogon, som en-
gang gjorde mig So olycklig.... .
Skrattande tog hon fran honom arm
bandet.
Annu alltjemt Heine. citat och fort
farande med Stamina ~vibrerande ton.
Nj hanar mitt elande.
Elandet har jag egentligen f6restallt
mig annorlunda, Alexander, SADIE hon
betraktande honom fran ALA sidor med
lekande 6fvermod. Derpa ~fortsatte hon
med h6gtidligt alIvar: Nej icke langre
Alexander, utan herr baron af och ill
Trachwitz, kapten i generalstaben och
krigsministerns adjutant. sasom jag nyss
i ~salongen Taste pa ert visitkort
- Hade JAG vetat hur litet deltagande
nj har for mitt innersta, So skulle jag | af-
ton hafva gait forbi er som en- framlingi
stallet for att halsa er med utstrickta han
der. Har nj gl0mt hur ondt nj gjorde mig
for MO ar sedan? a..
-Ack, lat oss lemna Diet f0rflutna....
-Nej, bad han eftertryckligt, betrak-
tande henne med en- fast blick. Jag ma
ste da gifva mig till freds emedan nj ge-
nom en- lang resa u~ndapdragit er ur min
asyn och gjort Diet om0jligt for mig att ma
er! Men da jag MI af en- handelse, for
hvilken jag icke nog varmt kan tacka vart
vardfolk, far aterse er, fordrar jag rdken-
skap af err.
- ia, jag tillerkanner er denna raft,
Alexander. Hur' var Diet da? O., 10, nu
vet jag. Eft par dagar efter var hemliga
f0rlpfpinr fHli1a nj mir han, lao ha1al
tillbragt den aftonen hos er alskvarda mo-
der, nj kysste mig utanf0r dOrren till
ert hus och i harvard at min kammar-
~jungfru stormande och ogeneradt.
Hastigt afbr0t han henne och hans ord
vibrerade innerligt.
ON nj vetat, Elisabeth. hur' lycklig
jag var Oliver att en- gang hafva er for mig
sjelf, bOrta fran sligtingars aktgiivande
blickar, som raknade hvarje kyss. Derpa
fortfor han med nagon skirpa: Men nj
fam Diet l0jligt och n~arganget och spjar-
mad emct af ALA krafter. Nj SADIE, att
nj kande er som en- tjenstficka, som, da
hon hamtar 81, later sin ''skatt' smaka pa
det....
Rodnande och mycket f~0rligen lekte
hon med kladningens spetsgaruityr.
- ia sd fortgick tvisten. vi blefvo ALT
hiftigare, krinkte hvarandra, och mar vi
slutligen hunnit fran till mitt hem, skill
des vi uppretade och tiendtlig SHINES
staining fran hvarandra Jag atcrfordra'
de vredgad den lock, som nj under alto
mems lopp under fOrIlskad lex frinklippt
mig.
Omfattande hennes vackra hufvud med
sina blickar. sade han drOmmande:
Den ljufva blonda locken,
Gackande harmade hon honom:
ia, den l~jufva, honda locken. Sd kali
lade nj den afven da. Nj slet den ur ert
ar~mupp>lag och gaf mig den til'baka.
- Hur kunde jag blot Skilja mig fran
den, SADIE han gallant.
All! Nj gjorde annu mera, herr baron.
Mir jag stod uppe mitt rum, crirande,
f0rargad pa mig sjclf och pa nina hirda
ord, ~obeslutSamt hillande den afklippta
locken i min hand och 0fverlIggande hu-
ruvida jag skulle skicka den alter till err
och bifoga EFT h%jertligt bref-di fam jag.
TAFT sluten intill de blOnda harStvAna, EN-
svart lock.
l hans elementara fOrskrickelse und-
slapp honum EFT raskt 'F0rdOmdt!"
- En- svart lock siger nj?
Hon nickade haftigt.
ia, en- underbart vacker, b~l3svarI,
mjuk lock. Jag var upprOrd, jag klnde
mig bedragen och f0rradd i min karlek...
- nj h6ll mig kar?
- Jag har hallit er mycket kar, Alexan-
der men annu Stamina timma gaf jag err
ert ord tillbaka. bet var icke svartsjuka,
Diet var fruktande karlek -. derf0r NAM
de jag heller ingenting ON min upptickt.
Etter en- lang paus fam han andtligen
ord:
bet var alttsa skalet! En- o'ycklig
tillfallighetl
- Aha! Nj kallar Diet "tillfallighet."
Man brukar icke "~tillfalligtvis" samla
fruntimmershar. Till den svarta lockeu
horde dock EFT qvinligt vasen, som nj ma
ste bafya alskot ioC hODDas att nj al