Svenska monitoren., 1906-02-09

Aoooib oSh uSci, dtb lChc ucA uSld6Oo
tiggare skulle kunna hafva letat ut
at sig en- elandigare tillfygtsort. Mir
Diet regnade, fot vattnet j strommar
in genom Diet ~bristfalliga fonstret;
nattvinden blaste in genom hundrade
olika remnor och sprickor ivaggarna.
vi hafva icke rad'till att skaffa
oss nagon battre bostad, SADIE min
NOR snyftande, da jag stod midi i
den ruskiga kammaren, stirrande
rysande omkring mig, alldeles ur
stand till att fatta denna forfarliga
forandring Hvarken du eller jag
kunna CORA rakning pa nagot battre
hem; vi AFRO ofvergifna varelser, utan
nagra vanner, och vi maste vara
tacksamma, ON vi kunna f0rskaffa
oss dagligt brod.
Ack, Vincent, jag vagar icke att
u%ppehalla mig mera vid denna for
skrackliga It'd, ty dodens skugga sve-
per sig ALT tatare och tatare omkring
mig, och ehuru jag icke HAMMER ma
gon smarta, sa kannes Diet dock som
ON ~kanslolosheten j nina lemmar
bestandigt mera narmar sig hjertat,
for att smart komma dess Stag att
upph0ra.
Dagen efter var ankomst gick min
NOR ut och lemnade mig ensam i Diet
dystra rummet. Hon kom icke till
baka forr ain sent pa aftonen och hon
berattade mig da att Diet lyckats
henne att ia nagon sysselsattning, sa
att vi icke mera beh0fde frukta for
att svalta ihjal.
Hvarje alton gick hon ut och var
understundom borta halften af dagen
ocksa. Hon kom aldrig hem f6rr ain
efter midnatt; emedan jag var gam
NAL nog for att forsta hvad som till
drog sig omkring mig, sa erfor jag
smart, att hon upptradde som figu-
rant pa en- mindre teater i London.
Slutligen fyttade vi till EFT annat
hus, hvilket, ehuru afven Diet var
mycket tarfigt, dock var EFT palats i
jemf0relse med den elandiga Winds
kupa, i hvilken vi forut funnit tax
ofver hufvudet.
Sa lange min mol lefde, betradde
Jag aldrig nagon teaters tiljor.
Hon alskade mig lika innerligt som
jag alskade henne och hon vile der
fore icke att jag skulle egna mig at
en- slipprig lefnadsbana, hvars fire.
stelser och faror bragt sa manga pa
fall.
Hon arbetade mycket strangt; an
dra menniskor sage den f0randring,
som f0rsiggick med hennes utseende,
men jag var alltf0r oerfaren for att
observera den. Frammande sage att
kampen for Diet dagliga br0det var en-
langsam d0d for henne.
En- dag kom hon hem fran teatern
med en- mera skinande CLANS an van
ligt i 0gonen och med de fina kinder
ma fargade af en- hektisk rodnad.
Hon hade Stamina morgon sagt mig
att Diet var min f~0delsedag. Jag blef
femton ar gammal.
Hon tog bada nina handler och for
de mig bort till f0nstret.
Wand dit ansigte mot ljuset,
Esther, - SADIE hon. - Lat mig Sc
dina 0gon, ty jag will beratta dig ma
got och jag 0nskar att 0fvertyga mig
ON att du ar min dotter, min egen
verkliga dotter, mitt eget kott och
/ blod, med Stamina kanslor, Stamina
hjerta som jag.
Jag sag pa henne f0rundrad, och
salunda stodo vi lange bada, ansigte
mot ansigte och 0ga mo. 0ga, betrak-
tande hvarandra.
Esther, SADIE min NOR, jag
Motto dag din far pa en- af Londons
gator. Jag sag honom och talade
till honom, for hvars skull jag lemnat
EFT lyckligt hem i mitt fadernesland,
for hvars skull jag krossat min fairs
hjerta. Men himlens hamnd drabbar
alltid en- dylik synd, och ~straffet har
f0ljt mig i halarna anda sedan den
0desdigra matt, da jag, litande pa din
faders falska ord och darad af hans
lysande loften, lemnade mitt lyckliga
barndomshem.
- Arma moder, - suckade Esther
och fortsatte omedelbart derefter
moderns sorgliga historic:
1 dag for f0rsta gang sedan var
ankomst hit, motto jag honom, som
sagdt, pa en- gaia hair i London. For
din skull, Esther, ia, endast och allie
mast for din skull, talade jag till no.
nom. Han tycktes fattad af vam-
jelse vid asynen af mig; jag Taste Diet
hans ansigte.
Jag berattade honom att hans dot
ter stod pa ofvergangen fran barn
till qvinna och att hon j hela verlden
icke egde en- van, SON kunde ersatta
henne f0rlusten af en- NOR. Jag bon
foil honom ON att hafva medlidande
-- -