Svenska monitoren., 1906-03-09
Man pekade unnAt berget Desc

10. AAoSA q ~ saw iOJubu lilliiuDcI
borjade en- orkanlik storm hvina
emot honom, sd att han endast med
svarighet formadde kampa sig fran.
Emellertid var han nu temligen nara
malet, och han hoppades att hinna
dit, imam regnet kom.
Pl0tsligt syntes en- ung flicka MARINA
sig uppifran.
Nj tanker val icke stiga ned nu,
och dertill utan forarel fragade han,
da de NOTES.
Han hade nekat att ga med,
svarade hon, synbarligen mycket
upprord.
Men hvarfor icke stamina i her.
bergeta bet wore en- saker d6d att
nu f0rsoka komma ned.
- Hellre Diet an .
Hon afbrots af en- haftig vindstot,
som kastade henne handloet emot
honom. Han slog hastigt armen ON
hennes lif.
Nj maste komna med tillbaka!
Nu ljungade blixt pa blixt och
strax derefter brakade askan som ON
hela berget stortat samman. Flickan
smog sig angsligt intill honom.
bet ar n&gra druckna karlar i
~herberget, sade hon. Vardens hustru
har gait ned byn, och jag kunde
omojligen STAMINA.
Var lugn. nj har ingenting att
frukta i min narvaro.
Dermed drog han hennes arm i sin
och gick med raska steg uppat. Hon
foljde honom villigt.
Da de narmade sig hyddan, stod
d0rren open, och karlarne, som
skramt henne, tycktes o~fverlagga
sins emellan.
Kom ihag, att jag ar er bror,
hviskade den unge herrn till damen
och styrde utan vidare kurs mot in
gangen.
Hans kraftiga gestalt och beslut-
Stamina uppsyn forfelade Ell sin verkan
pa de druckne. De drogo sig at sidan
for att lata paret passera.
Hvar ar vardeni fragade Will
barskt.
En- liten gubbe kom nu ut ur ladu-
garden.
- Hur ar det, atertog var unge
van i myndig ton, kan icke min
syster fa EFT ordentligt nattlager har2
ia, 81, gastrummet ar redan upp-
taget, och herrskapet maste halla till
godo med koket - eller will nj betala
bra, sd ska Jag slappa till min sang.
Man gick in j koket. bet brann i
spisen, och stormen dref in roken.
Kring de nedsvartade vaggarne stodo
n&gra bankar, och hair och der syntes
ambar, baljor och andra dylika hus-
geradssaker.
Will lat damens lila hand glida
ned fran armen och lade sin PLAID pa
en- af bankarne.
Sc har, hvila dig nu, SADIE han
till henne och fortfor, wand till var
den: &c oss Diet basta nj har att
bjuda pa. Nj skall Ell beh0fva klaga
ofver betalningen. / stallet forbe-
haller jag mig att vi ia bli ensamma
ON kSket for n~atten.
Manner kladde sig bakom 0rat och
mumlade nagot, som han ej kunde
bora.
Eftergifven som EFT. barn, hade
flickan satt sig pa pladen. Eden i
spiseln kastade EFT latt r0dt sken
oliver hennes ansigte, och forst nu
fick han tillfalle att betrakta Diet
narmare. De fina, alskliga dragon,
de ljufva ogonen, den fortjusande
nasan - en- markvardigt forst&ndig
liten nasa, tyckte han =, den mjukt
rundade hakan och den friska hyn,
ALT sammanlagdt gjorde EFT oemot-
standligt intryck.
Han slog sig ned bredvid henne
och pratade en- stund. Slutligen fra
gade han, ON hon vile laga till en-
kopp te at honom.
bet tycktes gladja henne att ia
vara honom till t%jenst. Hon r0rde
sig framf0r spiseln som en- liten fe,
och efter att ha diskat EFT par kop-
par, fylde hon dem och stalde dem
bredvid honom pa banker. Derpa
tog hon alter plats, och mar de nu
vande sig mot hvarandra, maste
begge skratta.
Karlarne / gastrummet sj6ngo och
skralade hela aftonen, och ibland
tittade nagon af dem ut i koket, men
tillslot genast d0rren igen, sd smart
den unge herrn reste sig.
Huru lange ha de der kamra-
terna varit hare fragade han slutligen
warden.
Sedan i middags. De togo sig
da nagot for mycket till basta, och
mar olet var slut, m&ste hustrun min
ned for att hemta nytt; men sadant
som vadret nu ar, ia de troligen
t6rsta bade i morgon och 0fver-
morgon.
~