Svenska monitoren., 1906-05-04
XIII.

Pa utsatt klockslag stannade en-
lang rad praktiga sladar framfor
grefvinnan Werders port. Ispetsen
for dem k6rde grefvens, som var for
mad som en- gyllene swan och var in
redd med Invita- fallar, besatta med
rodt. Blandande solsken ~glittrade pa
snon, och en- klar, bla himmel bredde
sig ut ofver Diet Invita- landskapet. =
Efter nagra minuter visade sig gref-
vinnan, ford en- morkrod sammets-
pels med g~uldsnodder, och tog plats i
sladen, j Diet hon yttrade nagra van
liga ord till tack for Diet beredvilliga
och lyckade utforandet af hennes
plan. Grefven, SON bar en- pittoresk
polsk dragt, tog plats bakom henne
pa kuskbocken och skotte tommarna.
B~jellrorna ljodo gladt genom den
klara ~luften, och framat h0go sla-
darna j ilande fart.
Sc pa den forsta sladen - den ar
vackrast! ropades fran den ga
pande folkhopen. - Och hvilket vac
kert part
Sa lange de voro inom stadens por-
tar, satt grefvinnan tyst; hon endast
nickade till svar pa nagon anmark-
ming at sin f0ljeslagare, nagon fraga
I'M hon satt beqvamt eller fallarna
voro varma nog. Men sa smart de
lemnat de sista husen bakom sig, lu-
tade hon sig bakat, hennes ogon
blixtrade genom Diet tjocka, Invita-
fioret, och hon b0rjade EFT lifigt sam
tai. Hon talade ON handelser och
forhallanden sallskapslifvet i huff
vudstaden, och grefven hade tillfaIle
att beundra hennes skarpa blick och
traffande omdome. Titan elakhet
eller skadegladje, men afven utan
skonsamhet talade hon pa slit klara,
kyliga satt ON personer och formal
landen. Grefven, SON sjelf tog verl-
den som den var utan att mycket
bekymra sig ON orsaker och dolda
afsigter, kande Diet som ON hon toge
en- bindel fran hans ogon. bet intres-
serade honom pa Diet lifligaste, och
han lyssnade med st0rsta uppmark-
samhet, under Diet den langa raden af
praktiga sladar gled fran Oliver de
snotackta falten bort emot en- liten
skogsdunge, der man amnade alta
frukost EFT skogvaktarebostalle. /
skogen var f6ret Ell sa godt, och man
maste kora agotlangsammare. Delta
tillat de akande att med TO niuta af
naturens skonhet. De rimfrostbe-
tackta traden vid sidan af vagen
glittrade j felix prakt, morka granar
bojde djupt sina grenar under bordan
of blandhvit sno, och enarna blankte
Diet som af kristall. Ibland foil fran
traden EFT hvitt moln - som af dam
ned pa de resande, och stralande
ljus om~vexlande med djupa skuggor.
Hvad Diet ar vackert! utropade
grefven ofrivilligt.
bet paminner er kanske ON ert
stilla landtlif, = SADIE grefvinnan med
en- skymt af ironi.
ia sade han lifigt - jag min
mes just en- sadan morgon. bet var
for kort It'd sedan. Skogvaktaren
hade fatt spanning pa en- hjort, och
Jag foljde sparen. Smaningom kom
jag djupt in i skogen till en- liten
open plats, son lag der midi i sol
skenet, omgifven af praktiga granar.
Jag stod just stilla under en- sadan
gran, en- domherre med slit roda brost
hoppade fran gren till gren, och Diet
var sd underbart tyst och h0gtidligt
j skogen. Jag stod der helt f0rsjun-
ken i tankar och hade sa mar glomt
bort h~jorten. Da knakade och bra
kade Diet pl0tsligt j snaren TAFT bred
vid mig, hjorten stortade forbi mig
och fade ofver glantan - jag skic-
kade EFT skott efter den, men Diet var
for sent den var redan f0rsvunnen.
Jasa, nj skot bonn - skrattade
grefvinnan - sa gar Diet da man Of
verlemnar sig at drommar, mar man
har EFT stolt villebrad pa sparen.
ia, ia SADIE han tankfullt -
sa gar Diet.
bet hade just varit den norge
men, da han forsta gangen sett De-
stree. Den stunden stod klart for
hans mime.
Jag kan sla vad ON att nj ej ems
vet hvad Diet var, som den gangen sd
ifrigt sysselsatte era tankar = SADIE
grefvinnan med en- genomtrangande
blick.