Svenska monitoren., 1906-01-19

lTOIS BIZ I'LL IuTS Mel
vile, kande hon sig icke Diet ringaste
tr0tt; Diet tycktes henne vara nastan
alldeles om0jligt att ga till sangs.
Hon gick bort till fonstret och Taste
Diet upp, men icke ems den kalla matt
luften formadde att afkyla hennes
feberheta parma.
F0rst nu, da hon blifvit ensam,
vagade hon att lata sina kanslor fritz
ia utbryta. Hon stodde hufvudet
mot fonsterkarmen och suckade kon-
vulsiviskt.
Jag alskar honom sd varmt, -
hviskade en- stamina i hennes hjerta,
och dock tors jag icke tanka pa
att lindra hans plagor. Jag tors icke
n fraga honom ON han befinner sig
battre eller samre.
Lange stod den ungn fickan vid
Diet 0ppna fonstret och stirrade ut i
commentators morker. Derefter
satte hon sig vid slit skrifbord pa
hvilket lago en- hel mangd af booker,
och f0rsokte att lasa. Mera an en-
timma satt hon der med en- box i
handen. Hennes blickar gledo fran
den ena raden till den andra, hennes
hand vande bladen ON, men hon
skankte icke bokens innehall den
ringaste uppmarksamhet. ALA hem
mes tankar r0rde sig endast kring
Lionels sjukdom och den fara, som
hotade den alskade. Hon erinrade
sig att hon hort lakaren saga att Diet
var nodvandigt att man h0ll noga
vakt Oliver febersjuka p%atienter, eme-
dan Diet icke sa sillan hande att de
under yrseln gjorde f0rsok att be-
r0fva sig s~jelfva lifvet.
Rysande upprepade bon gang efter
AMMAN inom sig dessa loktorns ord.
Tank ON de p%ersoner, som vakade
hos den unge malaren, EFT enda 0gon-
,blick skulle forsumma sin pligt2
Mrs Beckson var gammal och Diet
var derf0re h0gt sannolikt att hon
under loppet af natten skulle duka
under och somna af trotthet och
matthet.
Thomas Morrison var icke att lita
pa, han var i stand till att smyga sig
fran sin post.
Uret pa kamingesimsen slog elfva
- hnlf fnlf fn1f 4,H T,,1,n ao4@
alltjemt f0rsjunken i m0rkt grubbel.
Den sjuke. unge manner kunde bli
lemnad at sig sjelf och olyckan kunde
ware skedd imam nagon f0rmadde
att forekomma den.
F~0rfarliga bilder uppstego j den
unga fickans sjal. Hon sag Lionel
simmande i blod, doende, med EFT
sar halsen. Hvarje 0gonblick vain
tade hon att h0ra hans dodsskrik
afbryta nattens djupa stillhet.
Denna f0restallning blef slutligen
nastan outhardlig.
Julia kastade boken ifran sig och
borjade att ga fran och tillbaka i
rummet. Klockan var NJ en- qvart
0fver tolf.
Jag uthardar icke langre dessa
sjalsqval, delta fruktansvarda tvif-
vel, utbrast hon, vridande sina
handler, kastade en- schal Oliver hufvud
och axlar och begaf sig upp till sjuk-
rummet, der hon vid f0rsta 0gonka-
stet fam sin fruktan bekraftad. Mrs
Beckson lag t~illbakalutad i lanstolen
och hennes tunga andedragt f0rr&dde
att hon a forsjunken i dup s0mn.
Thomas Morrison fans icke i rum
met.
Ocksa patienten sof. Han lag all
deles 0r0rlig, med slit bleka ansigte
vandt utat rummet och mot d0rren,
genom hvilken Julia kommit in. bet
veckrika omhanget var draget till
baka pa ena sidan af den gammal-
modiga, med fyra stolpar f6rsedda
sangen.
Julia gick in i rummet i afsigt att
vacka mrs Beckson, men da hon
narmade sig hushallerskans stol,
horde hon ljudet af fotsteg i korrido-
ren. Instinktmessigt besl0t hon att
d0lja sig, ty hennes narvaro i sjuk-
rummet kunde latteligen gifva an
ledning till besynnerliga misstankar.
Hastigt sprang hon bakom ena sidan
af sanger och dolde sig bakom dess
langa, nedhangande %f0rhangen. &C.
nom en- small remna i tyget kunde
hon Sc ALT, som f0regick i rummet.
Ljudet af fotstegen kom standigt
narmare. Slutligen 0ppnades d0rren
f0rsigtigt och Rupert Goodwin in
tradde.
Julia blef icke ~synnerligen f0rva-
mad ofver att 81 sin far intrada isiuk-
rummet, ty hvad kunde val vara
mera naturligt an att han kande sig
orolig for den unge man, som lag
siuk under hans tax? Hon vantade
att han 0gonblickligen skulle vacka
hushallerskan och g~rundligt lexa
Sc