Svenska monitoren., 1906-10-19

Ungefar en- vecka efter Norths az
fard, SAINT Ell kylig alton, da Made
leine lagt Dolly och roat henne med att
tala ON North och deras vackra Hazel,
afbrots den djupa tystnaden, som ON
SAT Ravenscleugh, af bullret af koran
de akdon.
Madeleine f0rstod genast, hvilka de
anlandande voro och besl0t att eli ga
ned och ia emot dem. Hon stannade
Tor att halla den lila Dolly qvar / san
gen., ty den lila koketten vile nod
vandigt stiga upp och klada sig for att
ia emot Forester.
Da larmet af roster och hasttramp
nagot lagt sig, kom fru Sutton inskyn-
dande.
Hair ha vi dem igen! utropade
hon. Den stackars herr st. Maur ser
riktigt ynklig ut; men Forester ar
stursk och 0~fvermodig som vanligt.
jag gissade just, att Diet var herr
st. Maur och herr Forester, SADIE Ma
deleine. Men jag beh0fver val int
komma ned.
10, Diet ar just Diet nj maste, min
engel. Herr Erie har skickat mig eff
ter er. Nj var den f6rsta herr st.
Maur fragade efter. Slata haret en-
smula och knyt EFT band ON halsen.
Far int jag ocksa ga ned? ropa-
de Dolly.
Nej, snalla Dolly. Du maste lig-
ga och f0rsoka att somna sd fort som
m0jligt.
- Babe herr st. Maur och herr For
roster ar f0rtjust / mig, invande Dolly
h~alfgratande. De skola tycka ON att
IA sc mig, Diet vet jag.
DE ia dock vanta tills i morgon,
SADIE fru Sutton bestjNndt. - Kom
nu, min engel! - Delta sades till Ma
deleine. Will nj ha en- spetsbarb ell
Ter er blaa halsduk?
Tack, ingendera, sade Madeleine,
som h0ll pa att fasta upp slit har. bet
ar nog, att jag skall beh0fva kamma
ON mig. Dolly ref ned ALT haret. Sc
sa, nu ar jag fardig. Ar nj fullt viss
p" OOIll NlllSb AT JdS ShuliS hOIl-
ma.
- Viss? ia, sa viss man kan vara
pa en- SAX.
Marry h0ll pa att duka af bordet, da
Madeleine kom in i salem. Babe st.
Maur och Forester skyndade fran for
att helsa pa henne. Hon rackte den
fore handen och smalog vanligt emot
honom.
bet glader mig att Sc er har igen
frisk och sund efter er ~afventyrliga re.
sa. Hur star det till, herr Forester?
- Nj ma val saga afventyrliga resa.
Aldrig har jag / hela mitt lf varit med
ON nagot sd obehagligt! utbrast st.
Maur.
jag beh0fver ej fraga, hur Diet
star till med er, SADIE Forester, ia
stande pa henne en- pr6fvande blick.
Nj ser blek och trott ut, som ON nj
haft en- besvarlig It'd medan vi varit
borta. Nj har val ej varit sjuk?
Du ar just en- artig karl, FORE
ster, inf0ll st. Maur, som sager en- ung
dam midi upp / ansigtet, att hon ser
lila ut. Tror du Diet ar sattet att be.
haga henne?
- Den unga dam, hvarom har ar
fraga, f0rstar nog, att jag bryr mig for
mycket ON, huruvida hon ser frisk ell
Ter sjuk ut for att kunna saga henne
artigheter, svarade Forester och satte
fran en- stol at Madeleine bredvid sin
egen.
- Val pareradt! SADIE hon och tog
den. Nj forstar err pa att wanda kap-
pan efter vinden, marker jag.
Forester svarade Ell. Till hennes
stora fo~rargelse satt han och stirrade
pa henne, som ON han varit omedve-
ten ON ALT annat.
- Jag har EFT bref till er bada fran
North, SADIE Erie och gick till sin pull
pet, hvarur han tog fran EFT par BRET.
De kommo / gar. North sande afven
mig EFT bref. Han will, att nj sd fort
som m6jligt skall sammantraffa med
honom, ty vadret sr MI vackert, men
Diet kommer ej att racka lange, tror
han. Sa fort denna ja~gtexpedition ar
slut, ger han sig af till Kap. Jag tror,
att Diet ar hans afsigt att resa till Eng
land.
- vi kunde da ia sallskap, SADIE st.
Maur. Jag tucker ON North. Han ar
en- fin karl. Jag skall be min NOR att
bjuda honom till scarborough.
Cor int Diet! utbrast Forester.
Ty da skola menniskor saga, att Diet
ar for att godtgora dit attentat mot
hans lif.
- Prata int dumheter! inf0ll st.
Maur f0rargad. bet wore val, ON du
wore lika oskyldig till den olyckshan-
delsen som jag.
Forester skrattade h8nfullt, men
Madeleine lade marke till den hatfulla
blick, som atf0ljde skrattet.
- Jag 6nskar, att de bada vile resa
harifran, tankte hon. De hata hvar-
andra och de satta myror / hufvudet
pa John.
Mon pof MI odolod Tpnm3 a. y