Svenska monitoren., 1906-11-16


het, men 1 hemlighet gladdes han at
hennes ovanliga fagring, som gifvit
henne namnet vackra Anna, ty han
tankte att derigenom kunde hon, ehu-
ru en- fattig flicka, dock blifva rikt
gift, ty mj0lnaren alskade %penningar
0fver ALT annat pa jorden. Anna var
| trots af Diet dagliga umganget med
den strafve fadren glad som en- larka
och sj0ng dagen lang vid slit arbete.
Hennes st0rsta MOLE var att ia ga Of
yer till soldattorpet och t%illbringa en-
stund tillsammans med Gustaf och
hans NOR, hvilken ocksa med verklig
moderlig 0mhet omfattade Diet ensam-
ma barnet. Under barnaaren hade An
ma och Gustaf varit standiga lekkam-
rater och alltid visat stor tillgifvenhet
for ~hvarandra, och med aren, mar de
bada hade vaxt ifran lekarna, ofver-
gick denna tillgifvenhet sd smaning-
ON / kanslor, utan att de
sjelfva annu visste derom, men NOR
Ingrid hade LANCE / tysthet gifvit akt
pa den gryende karleken hos de unga,
och hon gladdes i slit hjerta derat, ty
nagon battre och mera passande SON.
hustru an Anna var, kunde hon aldriS
"a; henne hade NOR Ingrid sett upp,
vaxa under sina 0gon, och henne al
skade hon ju redan som en- kar dotter.
bet var derfor icke underligt, att hon
f0~rskracktes, mar non horde jaime
skrytsamt meddela, att lysning var ut.
tagen for honom och Anna. Och Gu.
stat, han flick i hast klart for sig, hur
det stod till med hans eget hierta, att
han alskade Anna med den f0rsta kar-
lekens hela glod, det visste han nu,och
nu skulle hennes girige far salja hem
ne till den supige, vildsinte jaime, som
ALA fruntimmer voro sa radda for, mar
han var drucken, och Diet var han ju
nastan alltid. Stackars Anna! Gustaf
tankte blot pa henne nu och Diet sorg-
liga ode. hon gick till mote, och han,
som nu skulle blifva tvungen att dra-
ga l&ngt bort, hvar han ej ems kunde
ia bora, huru hennes lif skulle blifva.
ctdNhdIS NuSldls VI VI liz
nom, att han for en- stund glomde sin
NOR och blot sorgde Oliver foremalet
for sin nyfunna karlek. Da kande han
en- hand sakta laggas pa sin arm, och
nasta 0~gonblick hvilade hans hufvud
vid modrens br0st. Hon satt tyst och
smekte hans fuktiga parma, och da
~oppnades den tillslutna tarekallan, och
han graf som EFT barn. Den tjugoarige
gossen graf ut sin sorg och smarta
vid Diet trofasta modershjertat. Men
mar natten kom, sof Gustaf och Sl0m-
de for en- stund atminstone sin sTnar-
ia. men MOI Ingrid sof icke en- blund.
S0mnen vek fran hennes 0gon, friden
och hoppet fran hennes br0st.
Sa kom dagen for affarden. Gustaf
och Anna hade icke sett h]varandra Sc
dan hennes giftermal med jaime blef
beslutadt. De hade bada saknat mod
dertill, men nu besl0t Gustaf att ga
Oliver och saga farval till henne, Diet
var kanhanda EFT farval for lifvet. An
ma var sedan en- vecka tillbaka Jan
mes maka, men Diet var ingen glad,
rodnande brud, som Gustaf har flick
Sc. Han hade sa mar skrikit till h0gt
af f0rskrackelse, mar han flick syn pa
Annas bleka, f0rgratna ansikte. | Dor
jan kunde ingendera af dem saga ma
got. I STUN f0rtviflan sage de pa hvar-
andra. Ga hem till min NOR ibland,
mar jag ar borta, SADIE slutligen Gustaf
med kvafd r0st, tryckte hardt hennes
handler i sina och skyndade bort. AT
skedet fran modren var hjertslitande.
Flera ganger slet han sig ur hennes
farm och skyndade bort, men aterkom
for att an en- gang trycka henne till
slit hjerta. Och den arma NOR Ing
rid! Hade icke hennes fasta tro pa
Gud %uppehallit henne, sd hade hon sd
kert eli 6fverlefvat denna dag, som
var den svaraste i hennes lif.
bet var en- hard It'd, som nu foljde
for den stackars kvinnan.
Storsta delen af natterna tillbringade
hon / tarar och bon till Gud for den
alskade sonen ON dagarna maste hon
arbeta.
Men tiden gar sin Jenna gang I'M
der saval sorg som glade, och ire ma
nader hade forflutit sedan Gustafs af-
resa, da NOR Ingrid en- dag till sin o.
beskrifliga glade flick mottaga BRET
fran honom. Hon kande Gustafs still
i de stora, stella bokstafverna. Han
hade, alldcles pa egen hand Tart sig att
skrifva, mar han var barn, efter for
skrifter, SON mor Ingrid skaffat no.
nom af klockaren. Med darrande han
der br0t hon forseglingen och stirrade
pa Diet fullskrifna grOfva papperet. MI
forst kom hon ihag, att hon jul icke
kunde lasa skrifvet.
Pa den tiden var Diet IA af allmo-
gems kvinnor, som hade Tart den kon-
stem. Med feberaktig bradska patog
hon sin schal och m0ssa och gick Of
YER till p~restgarden for att bedja pro-
stem upplysa sig ON brefvets innehall.
Prosten var en- arev0rdig gammal
man. Han hade bade dept och konfir-
merat Gustaf. och med djupt intresse