Svenska monitoren., 1906-02-16
f5rsyn for den aflidne att redan &c

med honom. Till en- borjan svarads
hon undvikande; men da han alt
haftigare ansatte henne. namde hon
for honom, hvad hon lofvat Nord-
helm. ,Vid denna Undertakes for
dorado han alldeles sjelfbeherskningen
Han skymfade babe henne och mig
och beskylde oss ait genOm intriger
ha gjort honom till tiggare. Def
b~edroflga slutet kanner du- DEN
stackars tlickan miste babe somn och
aptit och vankade hinge omkringi
rummen som en- hamn. Forst efter-
en- It'd borjade hon lyssna till nina.
f0restallningar och sokte forstro sig
med lasning och musk. M. da du
andtligen ar har. tror jag mig ocksa.
kunna hoppas. att vara 0~nskningar
skola ga i fullbordan.
De begge fruarne utbytte en- hand
tryckning och lofvade hvarandra att
q 0mse sidor CORA ALT for att IA s<
sina barn forenade.
Selinda var dock icke sa luSn.f
modern trodde. Nastan hela ma
lag hon sonnl0s och grubblade. L
bittert hade hon icke misstagit
pa Horst! Hvilket ~forfarligt a,,r
trade stallde han icke till, da hon az
vile bryta slit loftel Huru raa o
icke hans uttryck, huru orattyisa
och krankande hans forebraelseri
En- AMMAN bid framtradde for hen
mes inre. Allvarliga bla ogon sage
pa henne med en- blick, som hon
aldrig kdnde glomma, en- smartsamt
f0rebraende blick. Sa hade Edward
Ostritz sett pa henne. da han ell gang
passerat f0rbi ~tradgarden, der hon
gjorde en- promenad tillsammans med
Votur. Derefter hade han Iyft pa
hatten och gait sin vag. utan att
aterkomma vidare. Hon kande sig
mycket pinsamt ber0rd af Diet ham,
fulla, triumfcrande skratt Horst las
undfalla sig. da hon sag efter Ostritz,
och hon vile ropa denre tillbaka
Men som alltid gaf hon efter for den
alskades villa.
Hade Edward varit i Voturs staIi6-
skulle han Ell fikat efter ~arfvet, IN
gerna vantat babe iva och tie gam
sa lange. bet fanns inga jemf0re
punkter ais dem emellan, och 1
visste ganska val, hvilkendera 81
a den baste och adlaste; men acks
kunde hon val hjelpa, att hjertas
drog henne till Horst? Vid dennal
tanke blef hon alltid pa nytt utom
sig af f0rtviflan 0fver. att han gstss
bort utan n EFT ord till asked. Heaa
hade varit skuld till hans fGrtidiga
d0d -.
Efter fru Ostritz' ankornst kandn
sig emellertid den unga fickan lat
tare till SHINES, och de forfar iya tan
kar, som sa envist plagade hennsSs
forsvunno ALT mera. Hvarfor infanrs
sig icke Edward? Hade hon 81 iangre
nagot varde for honom? Var han
ond pa hennea F0raktade han kansko
henne till och med? Dessa och dyhka
fragor gjorde hon sig o~upphoriiges
men icke for ALT j verldea skulle hoa
kunnat wanda sig till hans NOR for
att ia bora nagot ON honom. Hnr
gerna ain fru Ostritz sjelf veIat fora
Edward pa tai, vagade Ell heller hon
CORA Diet pa grund af hans strapgs
t~illsagelse fore hennes afresa. PS
delta satt gick den ena vecksn efter
den andra och med bedr0fvelse mot
sag hon dagen, da hon alter maste
lemna Inkhofen.
Da triffades hon af EFT olyeksfaIl.
som f0rlingde henncs vistelse der.
Hon rakade halka ut.Or tradgards-
trappan SAINT strackte dervid en-
fotsena och vrickade venstra banden.
Den tillkallade lakaren alade hennk
att halla sig till sings nagon It'd.
- Viii du icke. att vi sk0la .lnfva
till din SOM fragade hennss gazei~
vaninna.
Jag har redan ombesorjt
och 81 skonsamt som mojligt und
rattat honom ON hvad som hSin
inf0ll SeliEda rodnande.
Fru Ostritz log slit stilla sinHA.
NJ tvitlade hon icke EFT 0gonbiie&
pa, att Edward skuIle komma, och
hon tick RAFT. Redan efter nkgra
timmar a han hos henne.
Da han traffade de- unga 1ickaL,
bugade han sig stelt och ceremonies
for henne; men hon rackte hon0ra
med gammaloemotStandIig vaniighek
handen. E5uru han sjelf Vile yxrdA
sin NOR. afstod hon 81 heller ifrazs
att fortf ,ranGe bitrada vid sjuksaa-
gen. 81 kom Diet sig. att de vorS
tilIsammans hela dagarne- Smaning-
ON blef ock Edward varmare och
hjcrtliGore i sitt slit.
- IIvilken god SOL, och hviikss
adelt hjerta! sinkte hon Ell gang. d.