Svenska monitoren., 1906-08-24

49,
skulle ta' ut och go mel stallet for Inga
Fias m6derne som han lagt ner ! garden,
sa sluppe han stjala NAT. Jag skref pa
tvart och blindt och Per Johan b~evettnade,
och jag fick en- kyss och en- pion och en-
hel grabbnifve lavendel utaf Inga Fla, mar
vi gingo derifran.
- Ma, da ar uden saken klar! infon jag.
Sa trodde jag ocksa. Jag var sd saker
pat att Jag pa hemvagen tog upp planabo-
ken och gaf Per Johan de femton kronor-
ma och dan dorpa skickade jag honom
stutkalfven.
ia, saken ar in klappad och klar.
Hvarf6r illgr6mtar du del nus fragade jag.
- Klappad och klar! Ma v;inta, sd ska
nj ia h0ra pa attain. Jag gick till lnga
Fla Jordan efterat och hon var som den
s6taste morronmj0lk, So jag var da sd
l0cklig som en- menniska kan bli. Och
SAN var hon f1era l6rdagar q rad. Stamina
vefva dog emellertid Per Johans hustru
och strax efterat blef Inga Fla liksom for
gjord. bet var nara pa osanning att ia
hall uti henne ON l6rdagsqvallarna, och
ON jag traffade henne hade hon alltid huff
vevark eller nat annat ondt, sd att hon
inte kunde sallskapa med mel.
A sadaua a. di ibland. Da IL bara
for att egga upp en- och CORA en- karligare!
inf0ll jag.
- Sa trodde jag med och jag blef ocksa
ALT tosetare efter henne. Men vinta ska
nj fa bora.
l torsdags fick jag ell brefapp ifran
henne, att jag int skulle komma pa lor-
DAN. Men den, som inte kunde styra sci,
var jag. Jag gick dit i ~solaqvallen och
s~pejonerade kring knutarna efter henne.
Och kan nj gissa, hva' ia fick Sc? shrek
Linus och spottade och stampede.
Ma hur ska ja' da kunna! lat jag.
10, / syrenegrottan i kalga'rn satt
1nga Fla i knaet pa ingen mer och ingen
mindre in Per Johan och h0ll honom ON
halsen ock kysste honom gang pa gang,
precis som hon gjort ma mel, ire veckor
f0rut!
Och pojken graf i ba' sorg och ilska.
- Aha! ia, Per Johan hade mist sin
huollus hdiiboilhds CSu % LLtNC iNtti law
reda pa hvad Inga Fla vagde, mar han
friade at del. Och nu veil han ha henne
sjelf. Anagga den Per Johan! sa' jag.
- Men ia geek in till dem i grottan och
fragade hva'da va'f6r fasoner !skrek Linus.
Ma hva' sa' de?
- Di bara grinade och sa' med en- nun,
att jag hade for litet vett till att bli gift.
Och Insa Fla slangde saft och vatten i sy-
men pa mel och Per Johan tog till Happen,
sa jag fck lof ga lem. Men nu ska nj
hjelpa mel for anHngen ska ja' ha flecka
eller b0nemansarvodet igen, eller ska hGr
fyta blo' i sockna! SHREK Linus, som Wis.,
serligen ar int sa litet dunn och enfaldig,
men tjurskallig och ilsk, mar han blir re-
tad till vredesmod.
Och ingen kan just undra pa, att han nu
var liksom en- smula f0rbanskad. Ty hvem
som helst kunde bli besatt ON bohemian
men ginge och toge fdstm0n ifran honom
och suite och hole henne / famnen, mar
man sjelf komme alskogskrank i l0rdags-
qvallens gl0d, som Diet heter.
Jag f0rs0kte lugna Linus sa godt jag
kunde.
Du ar for GO at en- sadan der hamsa,
som slater sci i knaet pa en- enkeman, in,
nan hustru hans hunnit kallna! sa' jag
till sist.
- Kanske da. Men hvar ska ja' nu fl
mel en- annan i hast? Och sd de femton
riksdalerna och stutkalfven och bergen,
som jag ~slangde mel i, pustade Linus.
ia, ia, mantro da! svarade jag och
grunnade och grunnade, hur man skulle
Wanda saken, sa att Diet blefve rattvist al
ALA hallen.
Sa lingo vi in hvar sin kaffeg0k at for
stukammarn, hvilket verkade valg0rande
pa Linus. Ty emot karlekssmarta firms
knappt nagon likare medicin an en- sadar
dryck.
En- stund efter Diet Linus fatt sig Ego
KEN sa' han till min stora glade:
Ma, da q~vettar! Ass Per Johan gel
mel ater da han fatt, pengarna och kalfven.
och ito ~reksdaler i skadestand, sd ger ia
attain / Inga Fla.
Jag tyckte, att den fra~mstallningen val
babe kristlig och rattmatig - och lofvad,
Linus, att jag skulle f0lja med honom mel
till Per Johan och klarera saken.
Imam vi gingo styrkte vi oss med an en-
g0k till mans.
Jag vet int hvad klockan var mar VI
kommo fran till Braten. Men Diet lyste
f0nstret, sa Diet var nog vid niotiden pa
qvjllen.
Mar vi tittade in genom rutan for att Sc,
ON Per Johan var inne lingo vi skada en-
alsklig syn.
Karlen satt pa sn stol framf6r spisen
och Inga Fla fran Bagghemmet satt uti
hans kna, och hollis med att baka vafflor
0fver eden. Sa fort hon bakade at Per
Johan.
Hva sajs pm da der, Linus9 sporde
jag.
- Tvi den dale! spottade pojken.
- Ska vi int ga in och ia dem pa bar
gerning? fortsatte jag.
Men pojken gjorde sig int bradtom,
fast han bet pa tanderna och murrade som
en- balgetiug.
- Nh, ga vi in! f0rklarade jag efter en-
atnpI cd ca vi va flor