Svenska monitoren., 1906-02-16

sammans. Och langre fran. da nj,
barn. blifvit aldre, gjorde vi upp
planer for er framtid. Alt tycktcs
ocksa ga efter var onskan. Du hull
af Selinda, och -.
- Men mamma, hlf0ll han, hvarfUr
nu &terigen komma med denna
gamla historian Selinda var f0rlorad
for mig, ALT sedan jag marktc, att
hon kande sig dragon till en- AMMAN.
For ofrigt - afven ON denne Ell stallt
sig emellan oss, skulle jag uppgifvit
all tanke pa henne, da hon sd of0r-
vantadt erholl denna kolossala for
m0genhet. Lika barn leka biist. Diet
vet du ganska val, och att lefva pa
min hustrus pengar, dertill ar jag 81
skapad.
Hon hade icke tagit 0gonen fran
honom, under det han talade.
Du rasar mot dit eget hjerta2
utbrast hon nu. HUI du an soker
undertrycka din karlek, lyckas Diet
dock aldrig. Mig for du icke bakom
ljuset, Edward. Jag lider med dig.
men kan Ell gilla dltt handlingssatt.
bet ar icke blot oklokt, utan afven
eljes klandervardt. Du hammer fickan
sedan hennes tidigaste barndom och
vet, hvilken praktig karaktar hon
har. En- sadan foljeslagerska genom
lifvet slapper mar icke ifran sig och
ofverlemnar at EFT ovisst ode, utan
att kampa ON henne. Da Nordheim
tog min vaninna till sig, blef jag
glad Oliver var hithyttning. Inkhofen
ligger jul sa nara, och nj skulle ia
tillfalle att trdffas ibland. Men i
stallet for att begagna dig deraf, und-
vek du henne ALT mera .
ia, jag sag ju, att hon f0ralskat
sig i den :. ma. lika godt!
Just derfor skulle du gjort ALT
for att Wilma henne. Votur var en-
man utan ALA grundsatser, och
antag att han gift sig med Selinda -
ar du icke sjelf 0fvertygad ON. att
hon da blifvit diupt olycklig? Delta
borde ytterligare manat dig att Ell
lemna faltet oppet for honom. Lyck-
ligtvis undgick hon faran genom
hans d0d; men anda haller du dig pa
afstand fran henne, ia. du viii icke
ems lata mig t%illbringa nagra veckor
pa Inkhofen, hur ofta jag an blifvit
ditbjuden.
bet har ocksa sina skal, kara
mamma. Man skulle kunna tro, att
jag spekulerade pa den rika arftager-
skan.
Du ar egensinnig; men will du
ge mig en- julklapp, SON verkligen
skulle gladja mig, 81 Iowa att Jag
far fara - Diet will saga icke nu i
winter, men fran pa warren.
Det ar langt dit, och hvem vet,
hvad som kan komma emellan imam
dess9 skrattade han. Derf0r kan jag
| ju ocksa utan risk bereda dig den
julgladjen.
Fru Ostritz omfamnade honom.
Tack. min gosse. NJ skall du
ocksa ia bora, hvad min vaninna
skrifver ON fickan. Hon lefver i
st0rsta acknowledgements, utan att
taga emot nagra bes5k. For resten
talar hon aldrig ON Votur, och
modern tror, att hon redan b0rja
tr0sta sig =. .
Nog mamma! afbr0t Edward,
blodr0d i ansigtet. Lat mig slippa
bora dylikt Hidare. Hv man en-
gang forsmatt mig, sa later jag ej ia
mig till nader igen. "a
Under aterstoden af vintern w.t.
rade fru Ostritz icke EFT ord ON
Selinda; men hon fick ofta bes0k af
sin vaninna, och denna visade alltid
Stamina intresse for den unge advo-
katen.
Omsider kom warren, och Edward
kunde Ell langre neka sin MOI att
f0retaga resan till Inkhofen.
Du halsar val pa mig, hoppas
jag, SADIE hon, da de togo asked at
hvarandra.
Knappast. Jag har 81 mycket
att CORA.
Men ON ~s0ndagarne iir du ju
ledig, och jag skulle bIi mycket glad,
om du nagon gang vile titta till din
| gamla MOI.
- Icke der, mamma! Roa dig, du,
pa basta satt - jag maste s0ka
gl0mma hvad som varit.
- Han alskar henue annu tankte
hon belatet, mar vagnen satte sig i
r0relse.