Svenska monitoren., 1906-06-22
XII.

XII.
Fru Virginies diner egde verkligen
rum pa kvallen och den lila entreSo-
len vid Boulevard Negrette hade for
tillfallet blifvit pa det smakfullaste
satt arrangerad. Bordet pryddes med
praktiga blomsterbuketter och det stod
fyra 9lags glas framfor hvarje klvert.
Onkel Sebastian smackade med lap
parne, da han markte dessa flata krl-
s~tallsFalar, / hvilka Diet nu ar son NEST
pschutt att servera champagne.
En- elak komplott hade blifvit anstif-
tad emot den stackars timbromannen,
hvilken lefde j Diet glada hoppet att
han smart skulle ha vunnet spell, att
han iagligen skulle kunna forena Jou-
venot med Madeleine, komma | besitt.
ming af sin f. d. bolagsmans dyrb:ra
Notwithstanding och derefter finna pa
nagot medel att slippa undan fru God
ard, som han alls icke onskade ia till
hustru, oaktadt han val yisste, att hon
var temligen tat. Man lat honom lef-
va i sin villfarlse och hanvar derfor
vid basta LYNNE under hela maltiden
SAINT undvek forsiktigtvis att dricka
vim, for att ei kompromettera sig eller
stora gladden. med utbrotten af slit da-
liga 0lsinne. Champagne var Diet enda
han talde vid och pa den tog han alltsa
igen skadan.
Han kande ALA de narvarande utom
en-, en- liten frodig man med kal hjessa
och glasogon | guldbagar, hvilken blif-
Wit for honom p~resenterad sasom herr
Lutard, en- wan i familjen". Till en-
borjan f6refoll denne person honom i
viss man orovackande, men inom kort
kom han till ~slutsatsen, att han var IL
ka inskrankt som obetydlig och att
fran Gennes sida nagot hinder for hans
planer Ell vore att befara.
Men det var emellertid denne lille
person, som skulle ge onkel Sebastian
forsta drapslaget, och det utan att han
sjelf visste derom. Vid deserten reste
han sig upp, hostade latt, forbade sina
glascgon, tittade forst i taket och Sc
dan i glaset, kastade derefter hufvu-
Diet valdsamt tillbaka, tanjde ut sina
lappaT, sa att de liknade smala gum.
midland och sade:
- Nina damer och herrar.
Seoan lang It'd tillbaka har jag staff
i en- intim och vanskaplig ber0ring
med Gen alskvarda familj, vid hvars
gastfria bord vi i dag hafva plats. jag
var barndomsvan till den ~hadangang-
ne, djupt saknade och begratne Maui
rice GODDARD, jag uppsatte at honom ak
tenskapskontraktet, da han f0renade
sig med den for sin skonhet, sin dyed
och slit behag lika bekanta madefhoi-
Selle Virginie Lefevre, var Charmanta
vardinna, och jag har, efter min ofor-
gatlige vans dod, tjenstgjort som for
myndare for hans forhoppningsfulle
son, var alskvarde unge van Charles
Emile, fadrens aktningsvarde attling i
ALT, son pryder manner och g0r no.
nom "ardig sina medborgares aktning
och fortIoende:
Alt delta, mine herrar, ger mig Wis.
sa p%rerogativ, hvilka eljest icke kom-
ma en- framling till del, men Oliver hVil-
ka jag pa en- gang ar lycklig och stolt.
bet ar pa en- ON moders vagnar jag nu
talar. en- NOR, som star vid EFT af sin
lcfnads karaste NAL: sin ons lycka,
och Oct ar blot emedan hon misstrott
sin f0rmaga att halla stand mot en-
adel r0relse, SON jag nu atagit mig att
pa hennes vagnar foresla en- skal till
ara och lycka for herr Charles-Emile
GODDARD och mademoiselle Madeleine
Iecomte. hvilkas 1 dag ingangna for
iofning jag pa Stamina gang har aran
tillkannagifva.
Eft gladt sorl helsade delta malta
tai. GlaSen StOttes klingande tillsam-
mans och muntra roster ropade slit:
''lycka till" jag gratulerar"! och de
f0rlofvades skal!" men denna angena-
ma seen st0rdes plotsligt af en- brutal
och darrande stamina, som trotsigt TO-
pade:
- jag ]protesterar! Jag ger aldrig
NIT bifall till delta aktenskap!
bet var onkel Sebastian.
- vi ha dit bifall alls icke af ne
den, upplyste fru Lecomte, son ej
kunGe forlata sin svager, att han sa
linge dragit henne vid nasan.
- Men jag g0r Madeleine arfl0s, ut
ar0t han.
- ia. g0r det; hon behGfver absolut
icke dina frimarken.
Timbromanen bleknade anda ut /
0ronsnibbarne. Han var genomskadad.
- Jag kan emellertid hipdra glitter.
malet en- It'd, SADIE han som EFT sista
raddningsfors0k. Jag skall krangla.
- ia, g0r Diet, uppmanade hans sva-
gerska.
- Mel. Diet skall nj icke, medlade
herr ~JouvenOt. Lemnar nj ert bifall
pa ogOnblicket, Sa ger jag er harmed
hGgtidligen l0fte pa, att nj ur min
san.ling skall IA utvalja hundra fri
marken. hvi!la nj behagar.
Topp! ropade onkel Sebastian.
bet ar vida mer an jag onskar och be-
% hofver. Sa giften er da i Guds MANN,
NINA kara barn. Jag ger er min far
broderliga valsignelse.
- Lita pa mig, SADIE notarien Lutard
en- stund seIare till fru GODDARD. Made
lrine skall alldeles sakert for slit
ruckle pa Rue Clamart ha en- lose
summa af minst hundratusen francs.
- Godt, svarade den lyckliga mo-
dcrn och vinkade at herr Jouvenot.
Dd far Cahrles Emile ofvertaga butt
ken. mar han will. Jag har samlat nog
for att dra mig tillbaka . g. och for
att gifta mig pa nytt. Sc har min
Eastman, nina vanner - herr Jouve.
not!
Och sa drack mar annu en- skal.
Notarien mumlade for sig sjelf, da
han tomt Champagnen:
- Pa min ara, Jag ha- aldrig forr
sett folk med sa"-A tur.
SLUT.