Svenska monitoren., 1906-03-02
: Jag gifver er mitt hedersord pa

- lNl DtilOI INV CIV hJch @hoN
betanklighet vid att 'mottaga delta
arf, hvilket blifvit testamenteradt
eder af EFT fruntimmer, som fore sin
dod upprigtigt angrade en- af henne
mot err begangen oratt. Forestall-
ningen ON att hon pa delta satt
kunde forsona en- del af sin forseelse
var pa dodsbadden en- stor frost for
henne. Och jag forsakrar er annu
en- gang vid min heder att nj gor er en-
flask forestallning. om nj vagrar att
mottaga delta arr.
Under sadana omstandigheter
kan jag icke hysa fera betanklighe-
ter, svarade Violetta, och jag
hoppas att heller icke min NOR har
nagot att deremot anmarkai
Nej, violetta, ty om man kan
lita pa EFT arligt ansigte, sd ar jag
saker pa att denne here icke will
rada dig till nagot oratt. SADIE mrs
Westford.
Hertigen bugade
Jag har Iowa aflidna att
uppfylla hennes sista onskan, sva-
rade han bedrofvad.
- Men jag kan icke minnas att jag
blifvit fororattad af nagon, utbrast
Violetta, med undantag blot af en-
enda person, och DEF var icke nagon
lo,, ,,tap a, barra
bet har blifvG mig alagdt att
tills vidare icke meddela er sakens
summarizing, - afbrot henne hertz
gen. - bet glader mig att Sc er j sa-
kerhet hos err NOR och att veta Diet
nj lyckligen undsluppit faran. Hvad
arfvet betraffar, pm hvilket jag talat
till err, sa Der jag er ON att utan VI
dare invandningar och fragor mot
taga Diet och forlata den d0da.
Derefter tog hertigen asked, korde
till klubben och begaf sig in i las
rummet.
Han s0kte icke ~forstroelse, men
ensamheten forekom honom mera
tryckande nu, da han oupph0rligt
f0rf0ljdes af minnet af hvad han al
skat och forlorat. Han foil derf0re
tillbaka i sina gamla vanor och intog
alter sin gamla plats j lasrummet,
dock icke utan en- kansla af forum
dram ofver att Diet verkligen var ho-
nom mojligt att sitta lugnt lasande
en- tidning eller samtalande med sina
vanner och bekanta, mar hon bv'lade
derute pa den stilla kyrkogarden
Var hon verkligen der?
Kunde Diet vara mojligt atrdAA
Orig, aldrig mera skulle aterse hvar-
andra i delta lifvet, att grafven for
alltid hade slutit sig Oliver henne,
som varit hans ogons lust och gladjel
En- lang stund satt han med tidnin-
gen framfor sig, forsjunken j djupt
grubblande. / lasrummet voro for
ogonblicket icke manga CASTER. bet
borjade redan att blifva morkt och
nastan ALA de vanliga klubbgasterna
upphollo sig i matsalen.
Slutligen reste hertigen sig och gick
bort till EFT af fonstren. bet forsvin-
nande dagsljuset kastade slit sista
bleka skinner ofver rummet, och
gatan nedanfor huset var nastan ode.
En- here satt vid EFT af de oppna
fonstren, lasande en- tidning; han
sankte bladet och sag upp da Vincent
Mountford narmade sig.
Denne here a Rupert Goodwin,
bankiren. Han hade rest till London
for att soka efter Julia. Blek och
utmattad hade han begifvit sig till
klubblokalen for att hvila och intaga
en- latt midday.
Oaktadt ALA undersokningar och
efterforskningar hade det icke lyc-
kats honom att skaffa sig ringaste
motifs DIN sin saknade dotter. Sasom
han sjelf uttryckte sig, sa satt han
nu fangen j EFT nat, hvars tradar med
hvarje minut tycktes sluta sig tatare
samman ON honom, och hvarje steg,
som han f0retog sig for att alter
komma loss derifran, tjenade endast
till att bringa honom ansigte mot
ansigte med en- ny fara.
Da han fick Sc hertigen af Harling-
ford, som han temligen ofta traffat
samman med i sallskapslifvet, for
sokte han att pataga sig sin vanliga
stolta min, ehuru Diet kostade honom
en- icke ringa anstrangning.
God alton, hertig, - utbrast
han, = jag vantade minst att traffa
er har!
Den unge adelsmannen kastade en-
forskande blick pa Diet bleka ansigtet
med de stora svarta ogonen. Delta
ansigte var Diet Stamina, som dunkelt
foresvafvat honom, da han forsta
gangen holl Diet i Esther Vanbergs
medaljong dolda portrattet i sin
hand.
Hertigen kande endast f0ga till
banhirens historic. Han visste dock
att Rupert Goodwin i sin ungdom
uppehallit sig iSpanien, hvarest EFT
~flialkontor af hankirhusat stod un1er