Svenska monitoren., 1906-03-09

lugn ga framtiden till NOTES, afven
ON vi icke mera vaga CORA oss hopp
ON nagon jordisk lycl1a.
Mrs Westford antradde ensam re-
san till Hartford. Forgafves bad
Violetta ON att ia ledsaga henne.
Nej, Violetta, svarade mo-
dern, endast himlen vet hvilka
sorger, som nu f0resta mig. Mahanda
hvilar min arma son redan i sin graf,
begrafven af frammande menniskor,
hvilka icke ems veta att han efter-
lemnar en- sorjande NOR. Eller ma
handa finer jag honom bunden vid
sjuksangen; ON delta skulle vara
forhallandet, sa behofver jag val
knappast saga dig att jag stannar
qvar hos honom. bet faller af sig
sjelft att jag te~legraferar till dig, om
jag blir uppehallen.
Med tungt hjerta SADIE Klara West
ford sin dotter farval och tog plats i
en- kupe af andra klassen. Hon gaf
foga akt pa de andra passagerarne
ellerpa detfortjusande hostlandskap,
hvilket tycktes i Wild flygt dansa
f0rbi de 0ppna vagnsfonstren. Med
ansigtet doldt af en- tat sloja satt hon
f~orsjunken i sina egna betraktelser.
Da hon slutligen nadde sin bestam-
melseort, bemagtigade sig en- forum
derlig bafvan och orc hennes sjal vid
tanken pa att hon nu smart skulle f&
lara sanningen att kama. Hon gick
ogonblickligen bort till en- polisbe-
tjent och fragade honom om wagon
till postkontoret. Der vantade hon
att fa underrattelse ON sin sons
address, och derifran vile hon begifva
sig till hans bostad. Men hon greps
af en- obeskciiig fortviflan da post
mastaren svarade att han icke kande
nagot till den here, som under nam.
net Lionel Westford en- It'd fatt sina
BRET a~dresserade till kontoret.
Hair komma So manga menni-
skor for att hemta sina BRET, - sva-
rade han, - att vi omojligen kunna
kama dem ALA.
Han genoms0kte de oafhemtade
brefven och fam bland dessa tire med
Lionel Westfords namn. Klara bad
ON tillatelse att Sc utanskrifterna
och sag da att Diet var hennes egna
tire sista BRET.
Fran postkontoret mandrake mrs
Westford omkring i staden och gjor-
de forfragningar i ALA rigtningar,
der hon trodde nagon m0jlighet fore
fnnas att erhalla upplysning ON
hvar Lionel uppeholl sig. Men ingen
hade hort namnet Westford, ingen
hade traffat samman med nagon
framling, hvars signalement Diver
ensstamde med moderns ~beskrifning
af sin son.
Modlos och nedslagen atervande
Klara klockan ito till jernbanstatio-
men. Lyckligtvis hade taget annu
icke afgatt; efter att hafva van
tat nagra ia minuter tog hon plats i
en- kupe och ankom till London lika
okunnig om sonens ode, som hon var
Diet mar hon ON morgonen lemnade
staden.
En- endaablick pa moderns ansigte
upplyste s.yspletta ON att denna icke
forde ma ~ CODA nyheter med sig
fran HI lord. Den ~karleksfulla
dottern Sl vid moderns sida, tog
af henn en tunga svarta schaler
och forsokte att trosta henne Diet ba-
sta hon formadde.
Du fam honom icke, mamma,
- SADIE hon, - det kan jag lasa j dit
ansigte. Men ar Diet icke battre att
tillsvidare vara okunnig ON hans
ode an att veta att vi mahanda for
alltid forlorat honom7 Hoppet dodas
icke at ovisshet och du vet ju att da-
liga nyheter hafva snabba ben att
lopa pa. Det faller mig in, kara
mamma, att den overwhelming. hvil-
ken Danielson i slit bref autyder. pa
EFT eller annat satt star i forbindelse
med Lionel.
Med en- sadan engel vid sin sida var
Diet omojligt for Klara Westford att
helt och ballet fortvifa. Ocksa hon
maste medgifva, att Diet i s~jelfva YER
ket a en- frost att icke hafva fatt
nagon sorglig underrattelse ON Lilo
mel. Han hade sannolikt lemnat
Hartford och u~ppdragit inlemnandet
af sina BRET at nagon AMMAN, som af
slarf uraktlatit Diet. Alter maste
Klara tanka pa den gamle bokhaIla-
rem hemlighetsfulla antydningar.
En- ofverraskning, en- glad ofver-
raskning' hade han skrifvit. Ack.
Diet f0restod henne sakerligen nagon
stor lycka.
Men den dode kunna de icke
atergifva mig, tankte Klara;-
ingen magt pa iorden kan aterupp-
rata eller ersatta mig min forlust.
Alta dagar efter mottagandet af
skrifvarens BRET gick mrs Westford
nch happaC 1ottor oo.n~. Ct..-.