Svenska monitoren., 1906-05-04
Der vadet skullc ALT fru grer.
f0rlora germalte han 10

ende.
- Mar SADIE hon nyfiken.
bed mig Ell tala tiga bed mig,
Ty plikt min stumma tystnad ar,
Jag hvarje tanke vile della med dig,
Men odet mig Diet ej beskar".
Deklamerade grefven halft skamt-
SAINT.
Grefvinnan bet sig i Happen och
svepte pelsen tatare omkring sig som
ON hon fros. Grefven skyndade pa
hastarna, och eftcr ia minuter hade
de uppnatt skogvaktarbostallet.
Pa aterfarden hade luften blifvit
skarpare och Diet borjade snoa en-
smula, sd att man ej kunde konver-
sera mycket. bet gick raskt hemat.
Da sldden holl framfor porten,
b0jde sig grefven hastigt Diver den
sk0na damen Min rattighet, fru
grefvinnag - hviskade han.
Int nu int har ropade
hon j Diet hon raskt steg upp och los
gjorde sig fran fallarna.
Hvar, saledes, och narl - SADIE
han, j Diet han kastade tommarna at
den framskyndande betjenten och
sjelf hjelpte g%refvinnan att stiga ur.
Under gronskande trad och
blommor SADIE hon. Men for
dr0mmar Dor man akta sig tillade
hon med EFT latt skratt och forsvann
i huset.
Jasa - for drommar Dor man
akta sig ha, jag forstar den var
ningen skall ej vara ~forgafves.
Pa qvallen var Diet sups hos gref-
vinnan Werder.
Eft litet, men valdt sallskap var
forsamladt i de med den tidens NEST
glansande lyx utrustade gemaken.
De ljusa, stuckkladda vaggarna, de
smala, h0ga speglarna, med grekiska
och romerska byster pa smarta ko-
lonner SAINT de raka ~stolarne vid
marmorborden gafvo EFT kalt och
kyligt intryck, och grefven, som var
van vid den gammaldags prakten i
slit slott, kande sig hemmastadd
f0rst mar han vid grefvinnans sida
befann sig vid den valf0rsedda taffeln
med skummande vim. Eberstein och
andra af hans gamla vanner bidrogo
med sin harvard till trefnaden, och
grefvinnan a idel iilskvardhet.
Efter maltiden slog man sig under
lifigt samsprak ned j salongen. Grief
vinnan hade tagit fran en- rik sam
ling af utskurna stenar, och grefven,
som var kannare, intresserade sig
lifigt derf0r. Han hade self varit j
Italien och underholl sallskapet med
berattelser, ON hvad han der sett,
SAINT visste nastan ON hvarje stem
nagot af intresse att omnamna.
En- kane u~ppvackte en- liten twist
mellan honom och hans sk0na VAR
dinna. Denna senare pasted, att Diet
pa densamma framstalda lila huff
vrrdet a antikt, nagot, som grefven
fam sig f0ranlaten att bestrida. En-
harprydnad, som hufvudet bar, kunde
omojligt vara af grekiskt eller ro-
merskt ursprung, SADIE han, och grief
vinnan bad honom derf0r folia sig in
j hennes afidne makes rum, der pa
en- akta gammalromersk byst skulle
fnnas en- liknande. Da de for delta
andamal passerade en- rad af gemak,
kommo de till en- glasdorr, som ledde
till en- upplyst vintertradgard.
Tucker nj ON blommor9 - fra
gade grefvinnan, i Diet hon plotsligt
vande sig at sidan och oppnade dor
ren vi kunna ga omkring har en-
stund.
En- warm doft str0mmade emot
dem. Hair var Ell blomsterrikedom,
SON mycket ofvertraffade den heder-
lige Wildners herradome. Under
orangetrad och palmer, omgifven af
roda kamelior bland hyacinther och
violer, stod en- liten sandstensbank.
Grefvinnan satte sig och vinkade at
grefven att taga plats vid hennes
sida; han bugade sig artigt men for
blef staende och lekte tankfullt med
en- af de morkroda kameliorna, som
paminde honom ON Desiree. Den
sk0na qvinnan framf0r honom, hvars
regelbundna drag emot den morka
bakgrunden tycktes som mejslade i
marmor, blockade upp till honom med
EFT fragande uttryck, men han sag
henne knappt och markte Ell en- otalig
ryckning i hennes mungipor. For
hans ogon stod en- helt AMMAN bid /:
Han tyckte sig annu Sc framfor sig
den r0da blomman i de m0rka loc-
karna, den nedfallna kapusiongen
och Diet rodnande ansigtet.
Nj studerar visst botanik9
vacktes han ur sina dr0mmar af gref.
%vinnans stamina. Han log. - vagar