Svenska monitoren., 1906-08-03
HvilstOlen.

eli Vdcker Vlnna meu eJL
utseende paomkring trettio ar. Hon
harstammade fran slagten Hampton
men hade gift sig med en- o~fralse,
som t%ydligtvis hade en- kolossal for
mogenhet. Enda dottern till grefven
af Hampton hade hon dock iva bro
der och slit aktenskap hade hontva
barn. ALT hvad delta lifvets CODA
har att bjuda pa tycktes hafva fallit
pa hennes lott - skonhet, rikedom,
en- hangifven makes odelade karlek
och anda kunde hon Ell vara lyck-
hg. Hon var EFT offer for en- hog
grad af nervsvaghet som, utan att
dock ara befryndad med SHINES
svaghet, dock vallade henne somn-
losa natter af fasa och angslan.
Sa smart hon fatt del af vArt pro-
spekt, vile hon forsoka tillgodogora
sig fordelarna och mojligheten af att
blifva battre inom sjukhemmet; vi
inredde at henne den beqvamaste
och den lampligaste vaniugen inom
hemmet. Lady Helen var alltf0r
grannlaga, alltfor godhjertad FOR att
betunga andra med berattelsen ON
sina lidanden; alltf0r taktfull och
sympatisk for att CORA delta; och
hon bsaf inom kort alias fayorit inom
sjukhemmet. Hon siong sa val, for
stod sig pa att st5lla till med lekar,
kunde CORA dystra personer glada,
sloa personer tankande och lyckades
isynnerhet adraga en- AMMAN patients
uppmarksamhet. namligen Senior
Don Santos, som ocksa kommit hit,
for att soka helsa och krafter.
Don Santos bodde i EFT elegant
hus, som han kallade Roe House i
grannskapet af Wimbladet Common
och galde Ell ensamt for en- ofantligt
form0gen man, utan sades dessutom
vara egare till en- af de finaste n
skilda konstsamlingar i England.
Lady Helen och Don Santos blefvo
mycket CODA vanner - de hade
manga gemensamma intressen och
brukade tillbringa timma efter timma
med att samtala ON dessa fina konst-
verk, dessa dyrbara egodelar, som ga
i arr fran generation till generation
inom Stamina slagt.
Don Santos hade dock Ell samma
f0rmaga att d0lja slit lidande som
Lady Helen. Chetwynd trodde, att
han stod pa gransen till sinressvag-
het, nagot som hans vida blick, hans
haftiga och likval sa tankspridda
satt tycktes vara egnadt att be-
krafta.
Jag tycker Ell ON honom SADIE
Chetwynd = ty antingen ar han to-,
kig eller en- djefvul i menniskoskep-
mad: och jag skulle 0nska att Lady
Helen Ell stod pa sd ~f0rtrolig fot med
honom.
Oct ar derfor, att du fattat mot
villa for honom, Chetwynd, SADIE jag
och sag pa min van.
Till svar fick jag en- blick ur dessa
litiiga 0gon, som sa att saga karak-
teriserade honom. En- egendomlig
natur var denna Chetwynd, och Diet
ar mig omojligt att fortsatta nina.
J h0rattelser utan att f0rst saga nagra
ord ON honom. Till Diet yttre var
han liten, nagot ofardig, hade EFT
hvardagligt ansigte, %;h stOrt huff
vud. | hans klara, bruna 0gon stod
dock att lasa en- snillestrale, EFT tan
kedjup com ofta aterfinnes hos fly
siskt, r. - vanf0ra personer. Fan
egde 1T "a att i en- enda blick ut
trycka EFT melt dup at tankar och
hade ofta mer valde Oliver nina
~patienter an jag sjelf hoppats kunna
ut0fva. Han var mycket faordig,
men hans pligtkansla var omutlig,
hans moraliska mod och lugn infor
en- 0fverhangande fara nastan etoiskt.
bet led intet t~vifvel, att han ju var
djupt genomtrangd af en- storartad
Notwithstanding, ell fast tro. Under
denna sfinxlika yta doldes dock myc-
ken skamtsamhet, som gjordehonom,
da han brydde sig ON att lata delta
karaktersdrag fa gifva sig uttryck,
till den ~angenamaste sallskapsmen-
niska.
Mar han vid delta tillfalle yttrade
sig ON don Santos, reste han sig upp
och gick fran och tillbaka irummet.
bet g6r mig ledsen, att han fat
tat sadan vanskap for lady Helen,
SADIE han, men jag ar anda mer oro-
Zig. for hans f0rtrolighet med min
s~kyddsling, John Ingram.
ia, du ar sa fastad vid Ingram.
att du alldeles SKINNER bort den
unge manner, kunde jag ej alfalfa
mig fran att saga.
En- ga enkel och alsklig natur
later ej STAMINA bort sig, svarade
min kamrat; Diet ar en- af de basta
~ynglinGar jag kanrer. och isynnerhet