Svenska monitoren., 1906-02-23

med en- viss bitterhet, - ON Diet nu
ar henne m0jligt att hysa en- gnista
af deltagande for den stackars
krympling, som star framfor henne.
Hvad menar nj, min basta mn
Danielson' Aldrig har jag med vet,
och villa visat mig hard eller odelta-
gande mot nagon
Verkligenl - utropade Jakob
Danielson med plotslig haftighet.
All, jag ser att ert mime borjat att
svika er, mrs Westford. bet tyckes
nastan som ON nj alldeles glomt den
dag, da den puckelryggige skrifvaren
pa er befallning blef pryglad som en-
hundl
Pryglad! - utbrast Klara, pa
min befallningl Hvad i himlens
MANN menar ni2
O, mrs Westford, har nj verkli-
gen sa helt och hallet glomt Diet for
iutna9 fragade skrifvaren ironiskt.
Jag har intet gl0mt, = svarade
Klara. Forklara er, jag Der er der
ONT Under ALT delta maste sticka
nagot missforstand.
Skrifvaren formadde icke langre
att halla sig uppratt, utan lat sig
ljudlost glida ned pa en- stol
= bet ar mahanda latt nog for den,
som utdelat slaget, att gl0mma Diet,
SADIE han, - men offret har desto
battre mime.
Klara betraktade honom EFT 0gon-
blick med STUN f0rvaning.
Jag ar ingen mastare i konsten
att gissa gator, sade hon kallt, -
och Der er derf0re ON att f0rklara er
tydligare, mr. Danielson.
= Naval, - svarade %skrifvaren, -
jag will da ga tillbaka i tiden till den
dag, da nj fylde sutton ar -. ia,
Diet var er adertonde fodelsedag. och
jag hade redan i Oliver EFT ar alskat
och tillbedt er bet var er fodel-
sedag. Nj och n&gra af edra unga,
muntra vaninnor hade kommit sam
man, for att fra dagen med lust och
glade. Jag traffade er i tradgarden,
hvarest nj just var sysselsatt med
att afplocka och ordna nagra blom,
NOR, och da jag alter vile al&gsna
mig, kallade nj mig tillbaka och in
bjod den fattige, puckelryggie skrif-
warren att deltaga i den lila festen. -.
Kan jag val nagonsin glomma denna
dag Har jag nagonsin glomt den2
Nej, mrs Westford, icke en- enda mi
nut under ALA dessa langa, dystra ar
har minnet af denna ljusa SEMINAR
morgon blifvit utplanad ur nina tan
kar. Jag har f0rsokt att dranka delta
mime i berusande drycker, med
branvin har jag s0kt att bed0fva
NINA Sinner, men ON jag an tomde
Lethefloden ut till den sista droppen,
sa fam Jag dock aldrig glomskan.
Pa min d0dsbadd skall minnet af min
ungdomskarlek f0rf0lja mig liksom
den hela Iifvet igenom forfoljt mig.
Jag tycker mig annu Sc er sadan nj
var den dagen, Klara. o, lat mig
annu en- gang kalla er Klara, sAsom
jag gjorde det denna for mig sd odes,
digra dag, mamma er med delta hulda
MANN, hvilket i nina dr6mmar alltid
har svafvat pa nina lappar och som
i min sista stund annu skall ljuda
fran min mum! Kan Diet val f0ro-
Tampa er att en sa obetydlig varelse
som jag, ar of0rskamd i mitt vansin-
niga tillbedjande af err Hvad ar jag
val annat an en- mask framfor edra
fotter2.. -. ia, Klara, alltid skall nj
sta framf0r mig sa sk0n som en- en-.
gel, med de silkeslena, kastaniebruna
lockarna b0ljande kring edra axlar,
de stora stralande 0gonen sa m0rk-
blaa som natthimlen och lappar sa
friska och tackt tornado som voro
de huggna ut ur korallen. Jag kunde
pa den tiden Catulus och Horatius
pa nina fem fingrar och asynen af er
antande hvarje poetisk gnista i min
sial. En- krans af Invita- liljor smyc-
kade er parma, men den vackraste
och renaste af dem hade icke edra
tjusande behag. Nj fam for godt
att vara vanlig och nedlatande emot
mig; nj bad mig hjelpa er med att
ordna blommorna, hvarmed nj deko-
rerade edra vackra rum. Den stolte
baronens hanforande dotter visste
icke att den puckelryggige skrifvaren
var sa vanishing, sa dumdristig att
alska henne med en- valdsam passion,
att icke den NEST tillbed
bland q~vinnor nagonsin f0rmatt att
iLgjuta en- mera brinnande och ODE,
gransad kdrlek,. :.
Efter EN- kort paus utropade skrif-
warren med en- haftighet, som han for.
gifves s0kte att lagga band pa:
klara! Jag maste denna dag
hafva varit vansinnig, ty jag hade
fullstandigt gl0mt bade hvem och