Svenska monitoren., 1906-03-16

genom parker och ut [ skogen. F0rst
da de gamla furorna sloto sig TAFT
kring honom, tog e~ftertanken i nagon
man ut sin RAFT. Han kastade sig
ned pa mossan for att ofverlagga,
hvad som a att CORA.
Och nu utkampade han slit lifts
bittraste strid. bet aterstod honom
intet annat ain att afsta fran den
hogsta lycka, som fanns for honom
hair i verlden. Han maste afiagsna
sig sa langt som mojligt fran Cesa-
rine, maste skiljas fran henne for
alltid.
Delta stod fullt klart for honom;
men forst och framst galde Diet att
blifva here 0fver de olidliga oval
som sondersleto hans inre. M kunde
han Ell uppgora nagon plan, Ell vidtaga
n6gon atgard, Ell ems tala med nagon
menniska.
Den unge n sprang alter upp
och strofvade omkring i skogen anda
till ~aftonen. 'Da letade han sig Oliver
falt och angar fran till narmaste
jernvagsstation och kom just lagoon
for att folia med qvallstaget. bet
a nu redan m0rkt, och han smog
sig osedd upp i en- kupe. Mar kon-
dukt0ren infann sig, f0rde han meka-
niskt handen ned j fickan. Lyckligtvis
hade han penningar pa sig.
- Hvart2
bet hade han Ell tankt pa. Emel-
lertid mumlade han fran namnet pa
en- aflagsen station.
Under farden visade sig oupph6r-
ligt for hans 6fverretade fantasi den
uppskakande bflden af m0rdaren -
hennes far. For hvarje gang vande
han stonande ansigtet at sidan och
led obeskrihigt. Till sist blef Diet
honom omojligt att STAMINA qvar
kupen langre. Da taget mot NORGE
Q holl vid en- mindre station. steg
han af och begaf sig till de skogbe-
vaxta bergen i narheten. Den kyliga
morgonluften och Diet gryende days
ljuset gjorde omsider tankarne kla-
rare. bet wore It'd pa att sanda
modern och Cesarine nagon under
rattelse. Sa smart folk b0rjade komma
i rorelse q den lila bangarden, ater-
vande han dit och af1emnade Diet tele-
gram, vi redan kama till. Derpa
| gick han tillbaka och f0lide en- gang
stig in i skogen.
Mot middagen var han ytterligt
utmattad och strackte ut sig pa mar
ken. NJ maste de ha fatt telegram
met der hemma, tankte han. Stackars
oskyldiga Cesarine. hur djupt hon
finge Ida for sin FAIRS brott! Hon,
som sa lange staff ensam i verlden,
blefve MI alter utan hem och skulle
f0rbli det for alltid. Hennes karlek
rackte lifvet ut, liksom hans.
Pl0tsligt spratt han upp. En- hund
skalde, och strax derefter stod skog-
vaktaren framf0r honom.
Will reste sig och fragade, hvar
han var, och hvart han skulle Wanda
sig for att fa nagot till lifts.
Efter att ha lemnat n&gra upplys-
ningar i fora afseendet SADIE manner:
Hvad mat och dryck angar, blir
Diet nog rad for den saken, ON nj
f0ljer med mig. vi ha bara en- half
timmes Wig till min jagthydda.
Mannens enkla rattframma satt
slog an pa var van. Do kommo
narmare samsprak, och da den unge
herrn sag sjuklig ut, radde han
honom att dr0ja EFT par dagar har
uppe i den valgorande b~ergsluften.
Nagon battre lakare kunde han eli "a.
Jagthyddan var ocksa rymlig nog for
dem bAda, och som han SHELF skulle
STAMINA veckan ut, motto intet hinder
att taga in der.
Tacksamt begagnande sig af anbu-
Diet, strofvade MI Will vida omkring
bland bergen. Han gick nastan alltid
ensam och kunde saledes ost0rdt
0fverlemna sig at sina tankar. Luften
gjorde honom verkligen godt, och
han blef ALT mera here ofver sig
sjelf.
Sa brot dagen for br6llopet in. bet
var en- underbart vacker morgon.
Orolig lemnade han hyddan och for
irrade sig ALT langre bort 1 skogen.
Tanker pa modern och Cesarine, pa
all den tortyr, som vantade dem i
dag, dref honom alter nastan till for
tvifan. De inbjudna gasterna skulle
vid utsatt It'd infinna sig, och ON
man an hittade pa nagot antagligt
svepskal for att forklara hans fran
varo, finge dock de arma qvinnorna
Ida f0rfarligt. Hur fegt och ovardigt
af honom att forsatta dem j en sd
pinsam b~elagenhetl
Under slit g~rubblande hade han
mer och mer afiagsnat sig fran den
terrang, inom hvilken hans str0ftag
forut strackt sig. M horde han