Svenska monitoren., 1906-07-13

'NNAN hNllI0lI IN n0h
s.srue INA steg mot dem. Han sac
ton. al
Oct DIR fyra for mycket. sada b,n
da a rackte henne handen IN ~.
sheu' Tycker nj icke Diet ocksa7
Hon rodnade Iatt.
10, sade hon sakta. Men \, ror,-
mer )u' gor nj icke Diet? Sakertf
jag kommer. svarade han. NOR.
gon alton klockan alta.
ia han gick tillbaka genom allen va,
farrar fardig att o hogt for sig
sJeif, sa glad kande han sig. Har andt.
ligen skulle bli EFT tillfalle att efter en-
sa lang vantan, ansigte mot ansipta
med den flicka han alskade. IA saga
henne, hur innerligt han alskade hen.
ne, M andtligen var tillfallet inne.
Hastigt genomgick han | minnet nam.
men pa dem, som skulle vara med ON
dekoreringen. Han skulle ia raft pa
deras adresser, sen skulle Diet ga latt
att stAlla ON.
Farrar lyckades ia reda pa adresser-
ma. och forsedd med denna dyrbara an.
teckning skyndade han in pa EFT post
kontor och skref och kopierade foljan
de raider:
Min baste here!
Till f0lje en- ovantad och viktig han.
delse Ear miss Graham bedt mig saga
Err, att dekoreringen af te~atersalon
gen u~ppskjutits till foljande alton.
Elder forbundne
w. A. Farrar."
Harefter skyndade han in till staden
och upps6kte en- juvelerarebutik.
Foljande alton gingo han och miss
Graham tillsamman till den utsedds
lokalen. ALT som behofdes for vag
garnes dekorering fans redan der, men
Ell en- lefvande varelse syntes till.
- vi maste kommit tidigt, sade miss
Graham och slog sig ned pa EFT trapp
steg.
Den gamla salem lag der svagt upp
lyst framfor dem, sa tyst och nastap
imponerande. Kunde man tanka sig
en- battre. ~fridfullare motesplats for tvs
Alskande.
Som dessa tankar skoto genom Do
rothys hufvud, kande hon sin hand fat
tas at Farrars.
Dorothy, SADIE han. Jag har e..
kunnat saga dig, hur innerligt jag al
sxar dig, forr an nu. Jag maste vara
ensam med dig for att saga Diet och fa
dit svar. Jag langtade efter landets
enslighet eller Diet stora, tysta hafvet
Men jag kan Ell vanta langre, och hay
arc vi andtligen trygga for menn'
skor.
Han lade sin arm ON hennes lif.
Du alskar ju ocksa mig, Doro
thy?
Som svar lade hon slit hufvud moI
hans skuldra. Sa lyfte hon Diet alter
och Diet lag en- okynnig CLINT / henne;
ogon.
Men du har ju gl0mt nagot, sade
hon.
Nej, det har jag icke. SADIE har
triumferande. Har har jag den.
Ur vastfickan tog han fran en- liter
tingest, som glindrade och blankte.
Min ~iulgafva, SADIE han. Nagrs
dagar for tidigt, men icke mindre verk
lig. Jag viste Ell, hvad jag skulle &c
dig, forr an jag kom att tanka pa den
har.
Han lat den glida ned pa hennes fin,
ger. Eft ogonblicks tystnad foljde
Nah horde blot liksom q~vittret af en-
liten fogel. Sa SADIE hon ater:
Mar jag sade, att du glomt nagot,
menade jag eli den har.
Alter tittade skalmen fran UT hennes
ogon, da hon h0ll upp ringen och be
undrande lat den glindra 1 den svaga
b~elysningen.
Jag tankte pa de andra fyra. De
kunna ju vara har, hvilken minut son
helst. Ar du icke radd, att vi kunna
bli afbrutna?
Hon gick EFT par steg fran no
nom.
Alter fangade Farrar hennes
hand.
Mel, sade han leende. icke Diet
minsta. Ser du, Asking, delta var ju
Diet enda tillfallet for mig, sa jag ma,
ste handla. Jag skref till dem, att de-
koreringen uppskjutits till | morgon af-
ton till fold af en- ovantad och vigtig
~handelse. Du m~isstycker ju ej, al
skade? bet var ju rena sanningen,
sag?
Hon lat bada handerna falla, blekna-
de och rodnade.
Gjorde du delta. SADIE hon. Hur
kunde du? Sa f~orskrackligt! Hvarfor
gjorde du Diet? Hvad skall jag saga
dem. Du skref och SADIE, att de et
skulle komma i alton. Gjorde DIV
det?
Alter fattade han hennes hand.
Ia Hloklipo dot Uiorda loo ooh