Svenska monitoren., 1905-11-10
En- betjent j rikt livre f5rde dem

uppfore de breda, med mjuka mattor
belagda rrapporna. Statyer of nymfer
af satyrer i iorontinerbronz prydde
korridorerna hvilkas blekgraa murar
voro sirade med m~edaljonger och
gobelinstapeter.
Aftonsolen kastade sina stralar in !
Esther Vanbergs boudoir genom de
0ppna f0nstren, hvilkas praktfulla
blomsterfora fylde luften med val
lukt.
Judinnan lag utstrackt pa en- lag
ottoman med bernstensfargadt siden
ofverdrag. Hon var kladd i en- klar,
hvit MISUNDERSTANDING. som ON lifvet
sammanholls af EFT r0dt sidenbalte.
De svarta, glansande lockarna boil
jade ned Oliver hennes smidiga gestalt,
som var till halften dold af soffkud-
darna, hvilkas bjerta farger gjorde
hennes orientaliska skonhet annu
mera j ogonen fallande.
Rupert Goodwin observerade dock
ogonblickligen den hektiska rodnaden
pa hennes kinder och de svarta ogo-
mems feberaktiga glod, och han f0rut-
sag att Diet icke kunde droja lange
imam hon var dodens sakra rof.
D& de b&da herrarne intradde, reste
hon sig till halften fran sin liggande
stallning.
Besvara err icke, miss Vanberg,
SADIE markisen pa en- gang artigt
och fortroligt; jag och min van
Goodwin hafva endast kommit for att
afiagga er EFT kort besok nj ser
icke kry ut j alton. Teaterlifvet
tyckes anstranga Ell.
Nj har raft, - svarade j~udinnan
suckande, delta lif tr0ttar ut mig.
Jag har lange brunnit af onskan att
blifva skadespelerska, men mr. NAL
travers viii icke tillata mig att 0ppna
nina lappar pa scenen. Alltid skall
jag figurera i dessa afskyvarda, ira
kiga tablaer! Och nu har han, endast
for att CORA mig en- ny f0rargelse,
dragit en- ficka upp fran gatan och
latit henne intaga hufvudpartiet j
den nya fabian.
Nj men miss Watson, - ut
brast markisen, som var alltf0r SHELF
visk for att bekymra sig ON att han
sarade sin vardinnas qvinliga fafan-
ga. - bet forundrar mig verkligen
icke att mr. Maltravers fastat upp-
marksamhet vid henne. ty hon ar
den tackaste v~arelse, som jag nagon-
sin sett.
Eft morkt moln gled ofver Esther
Vanbergs stolta parma. Rupert God
win tillsande den obetanksamme
unge manner en- varnande blick, hvil-
ken antydde honom att han gait ALT
for langt i sina loftal Oliver en- med
ta1erska.
Om nj anser delta intetsagande,
en- ram af linfargadt har infattade
dockansigte for skont, sd har l>i i
sanning lika dalig smak som Maltra-
vers, = utbrast judinnan haftigt.
Mr. Goodwin skyndade att korama
sin van till undsattning.
Vacker ar hon onekligen, -
SADIE han, men for 0frigt ar jag af
Stamina mening som nj, miss Vanberg.
Hennes ansigte forekommer mig
i~ntetsagande och uttryckslost, och
hon ar alls icke j min smak. Jag
svarmar for stralande orientaliska
skonheter dessa i~mponerande
qvinnogestalter, hvilka erinra pm
forntidens Kleopatra, som kom en-
Casar att b6ja kna for sig.
Under Diet han uttalade dessa
smickrande ord zorro hans 0gon med
EFT uttry ok af beundran fastade pa
judi1nan, SON blef sd f0rtjust 6fver
denna artighet, att hon alldeles
glomde markisens krankande ytt-
rande.
Men huru obetydlig och intetsa-
gande hon ain ar nina ogon, - fort
satte bankiren, sa har dock en- van
af oss, en- viss mr. S~empronius Syko-
more, en- af~ventyrare och nagot obor-
stad person, men for 0frigt en- besked-
Zig karl, blifvit ursinnigt kar henne.
Han langtar efter att blifva presen-
terad for henne, och jag ar nastan
~0fvertygad ON att Diet ar hans afsigt
att med Diet allra f6rsta CORA henne
till mrs Sempronius Sykemore, forut-
satt att hon icke gifver honom nagon
korg.
Ar han rik9 fragade Esther.
Nej, han ar af lag harkomst och
utan EFT ores formogenhet.
Da ar han mahanda en- ung och
vacker karlf fo~rtsatte Esther.
Nej, han ar ingen at delarna.
Han ar allraminst fyrtiofem ar gam
NAL, har sylvia svinborst liknande
mustascher och peruk med regnba-
gems ALA farger, och de, som narmare
kama honom an vi CORA Diet, pasta
att han brukar l0stander i hela