Svenska monitoren., 1905-07-28
Hvarfor tror du mig icke vara

HvarfOr trOr du mig icke vara
trofast? sporde han bittert. Diet f6re-
faller mig som jag visat mig ega mera
trofasthet an du sjalf.
bet ar mojligt att Diet synes sd.
svarade hon, men lat mig MI sp0rja,
mar ar tiden inne?
/ nasta vecka draga eder fader
och moder till Bjalbo pa gastning. sya-
rade han, da vore Diet tjanligt.
Godt, ma Diet ske da! svarade
Karin.
Och | viljen icke tanka pa, hvad
jag sagt? sporde han.
10. min ungdoms karaste. jag
skall tanka derpa och tacka Gud pa
nina khan att / voren mig sd trofast.
svarade Karin. Jag skall alltid min
mas denna stund. Farval! Man kun
de Sc oss fran klostret, ON nagon spa
made efter mig. Farval!
Karin skyndade bort, och smart kiln
gade klosterklockan.
- Jag blef sa skramd, SADIE Karin,
jag rakade en- STAKEHOLDER, han SADIE
mig att stigman kommit ned fran sko-
garna, han SADIE att jag horde rida |
stort folje. ON jag skulle draga till
Askaby pa visitation.
81.
Warming.
Nagra dagar ~f0rgingo och sedan b0r-
Jade Karin att CORA sig redo att draga
till Askaby.
Jag har uppskjutit denna fard
ALT for lange for min systers skull,
och nu maste jag draga bort. Mahan-
da kommer man och hemtar hem Ing
rid, imam jag far. Mahanda ar hon
annu har, da jag kommer alter. Jag
lemnar henne lugnt i edra milda han
der. fru priorinna. Karin log helt o.
markligt vid dessa ord.
Kara. fromma moder, svarade
| priorinnan, jag kanner mig sd rord
och hedrad att / anfortron eder syster,
liksom for 0frigt att / anfortron mig
hela klostret under eder franvaro -
tire hela dagar. bet visar att j icke
tanken argt ON mig.
Tidigt pafoljande morgon skulle Ka-
rim resa, och hon gaf nu hvarjehanda
befallningar ON hvad son skulle ut
rattas ! klostret under dessa tire da-
gar. Slutligen yande hon sig till pri-
orinnan ocr SADIE: Forlaten mig, kara
h"jalparinna i nina omsorger har |
klostret, ON jag uttalar en- warming
till eder. Jag HAMMER mig nagot orolig
for min syster Ingrid. Skulle hon hem
tas hem hartman, sa lat mig bedja
eder att icke lata henne ur edra han
der, ON icke min fader sjalf eller min
broder Knut atfoljer henne hem. bet
ar mahanda en- ofyerflodig omsorg,
men syartebroderns ord om stigman
genljuda | nina oron.
jag skall visst lata edra ord ware
rattesn0ret for nina gerningar. sva-
rade priorinnan, och sd skilldes de
for natten.
Karin tog sedan pa Diet 0mmaste far
val af sin syster, hon vile icke CORA
henne forsagd, men Ingrid f0rstod
genast att, da Karin reste, skulle hon
vanta sin karaste nagon af dagarna,
och hon slot sig till Karin och graf
och SADIE henne farval ON och ON igen.
Ingrid somnade forst fran emot NOR
gonen, och Karin steg sakta upp, stan
made yid sin systersb add och sag lam
ge pa den vana flickan, som siumrade.
Sa smog hon sig ljudlost ur rummet
och gick ned | kyrkan, der hon STAN
made Oliver o~ttesangen. Sedan gick
hon in / refektoriet for att alta och lat
kalla Boel. Under maltiden utbytte
de nagra ord, som voro tillrackliga for
att Boel skulle forsta dem, da hon var
invigd / sin matmoders planer.
- | min badd, Boel. SADIE Karin slut
ligen, ligger en- hvit klanning och en-
silkessommad sloja, den skall blifva
Ingrids bruddragt. Tag den - tag
ocksa Diet battle, som ligger der! bet
ar min brudgafva till min syster kar.
Och kom ihag att icke visa nagon for
undran eller radsla. Bed dem draga
1eden fran | lugn, da kommer ingen
att misstanka nagot. bet kan vara en-
riddare med sin husfru, som far till
hofs. ON blot aren lugna, kommer
nog ingen olycka att ske. Min fader
ar borta, l kunnen icke m0ta honom,
och skulle an min broder Knut vara
hemma, skall han icke st0ra eder fard,
derom ar jag viss, afven ON | raken
honom pa wagon.
Han ar mycket god, svarade Boel,
for honom fruktar jag alls icke.
Karin spratt till och sporde nagot
skarpt:
Hvad menar du?
Boel sag forvanad upp emot henne.
- Hvad skulle jag mena, svarade
hon troskyldig, ON icke hvad jag sd
ger, fromma moder? Han ar mycket
god, ingen kan frukta herr Knut.
Kanske attd II borde Diet, gen.
y,glta Kar;n nagot l,vliof Eancla Oft