Svenska monitoren., 1905-09-22

l--- go AOAo
Etystnaden.
Och ON Jag nu verkligen funne
denna qvinna, men hon aldrig flick
eringa mig lycka?
Emedan hon tillh0r en- AMMAN?
- ia!
Hon ryckte pa axlarne. Och med
helt f~orandrad rost SADIE hon pl0tsligt:
H0r pa, en- a g faller mig 1
minnet. bet var en- gang en- liten fic-
ka, hvilken man hvarje ogonblick, Sc
dan hon blifvit medveten ON sin ext
stems, SADIE. att denna existens blot
made slit berattigande ON hon wore
Rfu~llstandigt viljelos. Fader, moder och
foroder SADIE hepne Diet, icke 1 ord; be-
ware oss val, men hon kanner Diet ge-
nom den roll man tilldelar henne. Och
slutligen trodde hon Diet - mel, hon
|trodde Diet icke. men hon handlade sa.
att hvar och en- var ofvertygad ON, att
hon var genomtrangd af sin viljel0sa
Oxistens. Mar sa fiickan hann de a.
Ten, sag sig fadern ON efter en- a
som kunde f0rsorja den onyttiga
bordsgasten. Onyttig emedan man ic-
Ike mera behofde hennes help, da en-
,yngre. viljelos existens | ~gestalten af
en- yngre syster var fullkomligt till
lracklig. Och han fam afven en-, som
funnit behag / hennes smarta vaxt, /
hennes ogon och har. Fadern gaf hen
me at honom, gaf henne sA mycket
nellre, som genom svarsonens pennin-
gar en- del af skuldbordan blef alyf-
tad.
Hur blir Diet nu, ON denna ficka har
full kannedom ON hvad man gjort med
henne. ON begreppet "foraldrakar-
lex, for hvilket hon uppoffrat sig, blef
vacklande och syntes henne som en-
fix ide. Om plotsligt en- brannande
6nskan att ocksa hafya en- villa vakna-
ne / henne och som hinder haremot
blot stode en- fix ide tror nj -ty
min saga ar nu slut = att den qvinnan
Aknlle r~espektera delta fantom?
~ Jag tror mel!
- Nj behofver icke tro Diet, ty hon
<~>spekterar Diet icke, SADIE hon.
En- kort stund efter delta samtal
hade Halden, malaren gait. M lag
natten deremellan, utan att upprotet i
hans inre lagt sig. Liksom 1 gar alton
satt han MI i slit hotedlrum, betraktade
vaggarne och de bada brokiga Ollie
ltrycken, den gamle turken, som rokte
ur en- ~vattenpipa och strok slit langa
skagg SAINT herdinnan med den stora
hatten och den posiga kjolen, och
pl0tsligt sprang han upprord upp.
= Jag ar en- stackare, ON jag under
dessa omstandigheter betanker mig
EFT enda ogonblick.
En- stund derefter gick han samma
vag som / gar alton; forst mar han sag
malet framfor sig saktade han sina
steg.
Ar nadig frun - ar herrn -.
ANIMAL mig, for han ut mot fiickan, som
~betraktade honom sd dumdristigt.
En- sekund senare tradde han in.
- All - nj; men tyvarr alter forgaf-
yes. Alfred ar nu hela dagarne pa ut
stallningen.
Halden log, men hennes leende ute
blef. Dock, han hade ju sett hur hon
vid anblicken af honom blef blek och
nu bemodade sig ON att Sc otvungen
och likgiltig ut.
Mar han tagit plats och talade med
henne - likgiltigt, i~ntetsagande
markte han, att hennes staining for
andrats sedan / gar. Hans forsok att
lutforska hvad som egentligen dolde
sig bakom hennes vanligt kalla ansig.
tie, gingo jemmerligt em intet.
Sa forsokte han med ofverrumpling.
- Nadig frun berattade mig i gar
en- saga.
Ma? hennes ansigte blef pl5tsligt
stelt och frammande.
- Tors mahanda ocksa jag beratta
II en- saga?
En- sekundlang tystnad.
ia, hvarfor icke, SADIE hon, gick
bort till Diet utbyggda f0nstret och sat
te sig der.
Han f0ljde henne med 0gonen, hur
hon sakta och smidigt gled genom
rummet, drog ned hufvudet mellan
skuldrorna och genom de halfslutna O.
~lgonlocken sag hon bort mot honom.
- Ma, alltsa.... Diet var en- gang.
- bet var en- gang, saga vi, en- ung
man,.
Hon skrattade road.
- bet blir en- naturalistisk saga. Jag
hoppas att den unge manner icke var
anstalld 1 nagon affar!
Han studsade vid delta han.
- Godt, som nj VIII. Alltsa, Diet var
den sa kallade prinsen, som hade hort
talas ON karleken och vile soka den,
men han fann icke den qvinna, ON
'hvilken mar berattat honom.
- Qvinnan?
- ia, den som alltjemt var ny, un-
der hvarje timma af dagen, som trots
slit o~fversvallande gladliga hum5r for
hlef kysk som saponrinsessan