Svenska monitoren., 1905-05-12

som naSlan DetOS nOnOm lOrIndSa att
tala. Han angrade jamval bittert att
han harmats pa den gamle preston och
lemnat honom utan asked. bet stor-
made sa manga tankar Oliver ynglin-
gen, der han satt med ansigtet gomdt
i sina handler, att han k%nappast horde,
hvad Boel SADIE.
Hennes berattelse saknade ocksa ba-
de ordning och reda, och da hon talade
ON fader Anund, afbroto hennes snyft-
ningar orden, sd att de voro svara att
fatta afven for den som var | en- lug
mare sinnesforfattning an Esbj0rn. Bo-
ell fortsatte emellertid sin berattelse,
och sa slutade hon med att omtala att
Torgils Bosson nu wore bannlyst och
att han flytt fran fader Anunds begraf-
ming for broder Olofs anatema. Boel
omtalade ocksa med en- rysning af IA
sa, huru broder Olof kastat ned altar
~ljusen, som blefvo f0rtrampade, under
Diet att preston aftog sin masskrud.
bet fagnade Esbjorn att nagon kun
de hafva makt att forfara den stolte
valdsmannen. Och han h0gg icke ned
den preston? sporde han.
Mel, svarade Marta, han flick lef-
va, som horde hafva huggits ned -
den girigbuken, den
Hvarf0r kallar du honom girig-
buk. gamla NOR? afbr0t Esbjorn.
Marta fnyste harmset; Derf0r att
han vile grafva upp din dode fader ur
g~rafven i kyrkan, och derfor att han
tog ALA din faders gripar hela Bo-
els faders art - for att lemna honom
/ 70 / sin graf.
Int ALT, infoll Boel, nagra har
jag qvar. Men Diet var ju for kyrkans
skull.
Tro Diet, den som will! mumlade
Marta. Kommer du nagon gang alter
till var nejd, Esbjorn, sa hall 0gonen
oppna, mar du moter en- fager qvinna,
Sc efter, ON du kan kama igen hos
henne din faders armring eller silver
balte eller nagon AMMAN god grip.
Huru skulle hon hafva kommit
at Diet, som ar kyrkans? sporde Boel
forundrad.
Men Esbjorn teg och sag pa Marta,
och denna gjorde en- f0raktfull rorelse,
men teg ocksa. Derpa SADIE hon tri-
umferande: Men Boels gods, som fader
Anund skankte henne, Diet har jag eff
ter min gamle vordade h%usbondes on
skan bevarat at henne. Hans enda
egodelar - Gud vet att Diet var icke
mycket han beh0ll for sin del - Diet
tar nog kyrkan och broder Olof. Pa
gamle Blacken hafver Boel och jag
ridit hit. Han ar gammal och orkes-
los, liksom jag sjalf. On jag ofver-
lefver resan, skall han val fora mig
hem igen.
Mig synes att Marta kunde stan
ma hos mortar, f0reslog Boel.
Esbjorn svarade icke. Marta fra
gade, ON Esbjorn sett deras morfader
pa tinget. Nej, Esbjorn hade icke
s0kt honom, men han visste, hvar han
plagade halla till, ON han besokte tin
get, och han skulle foljande morgon
ga att traffa honom. Derefter togo
Marta och hennes skyddsling asked,
och Esbjorn blef allena. Han hade
gerna foljt Boel till hennes herberge,
men da Folke Algotsson icke var till
stades, vile han icke lemna hans her
berge utan att saga honom farval, ehu-
ru han nog hyste en- viss orc for sin
CODA hast, som han nog 1orde Sc ON.
Men han hoppades dock att nagon af
s~tallsvennerna hos herr Svantepolk
skulle gifva honom, hvad han tarfva-
de for natten.
Esbjorn bidade sa pa Algotss6ner-
ma, men de kommo sent hem och yoro
trotta. Folke sag nedslagen ut, och
da Esbjorn narmade sig i hopp ON att
ia tala med honom, tillsade den unge
herrn honom i en- visserligen icke o.
vanlig, men dock nagot kort ton att
STAMINA hos och bida till
morgondagen.
Erik, som .atfoljt sin here, SADIE att
de unga herrarna ALA fyra hade varit
hos lagman Bengt, och att der varit
manga Folkungar och Gripar. Herr
Svantepolk var ocksa der, och Erik
hade hort sagas att biskopen wore att
vanta foljande dag. Herr Svantepolk
likade lila att han skulle komma till
tinget, pasted Erik. Han hade hellre
0nskat ia tala med biskopen, utan att
lagmannen var tillstades. L~agmannen
hade ock sagt till herr Svantepolk att
fastan lagens gamla bokstaf wore emot
lekarens son, sa wore dock ratten pa
hans sida. Det var stor olikhet mellan
lekare och lekare, hade lagmannen
sagt, och den drapte Axe hade icke
varit IN gycklare, utan en- sangare,
framst bland ALA i hela landet.
Delta meddelade Esbjorn.
Erik hade staff bakom sin herres plats
vid lagmannens bord, och han hade
granneligen hort hela samtalet. bet
lugnade Esbjorn att hora att lagman-
men tycktes vara pa hans sida, men
L-.-I l2A-lN IL --1xN-O NHQ4