Svenska monitoren., 1905-12-15
hela sin kroppsstyrka for att forma
den att glida pa de tunga, rostiga

den att glida pa de tunga, rostiga
jernhangslena, dock lyckades Diet ho-
nom att efter en- utomordentlig an
strangning ia dorren upp, och andtli-
gen stod han i den forsta kallaren
under den nora fiygeln.
Han visste att han nu befann sig
under Diet forsta rummet i vestkanten
af den obebodda byggnaden. Kaleb
hade pekat pa Diet sjunde fonstret
fran vestra hornet, da han omtalade
den f6rbrytelse, till hvilken han varit
vittne.
Lionel hade ofvertygat sig ON AIT
hvarts rum i nedra v&ningen hade
tvenns tonster. bet sjunde f6nstret
maste Saledes tillhora Diet fjerde rum
met, rRknadt fran venstra hornet af
b~yggpaden.
Lionel stannade och kastade en-
spejapde blick omkring sig i den for
sta kEllaren, under der Diet han h6ll
ljuset upp ofver slit hufvud. Men
han ~Ipptackte intet annat an EFT
m0rkG tomt hvalf, som val betackt
med ,f%pindelvaf och pa hvars golf
annu ago nagra vedtran, f0rmodli-
gen lemningar af EFT Store f0rrad,
som ed gang haft sin plats hair.
Den andra kallarn var lika tom
som den f0rsta, men langs murarna
stodo en- rad af fat, hvilka nu voro
tomma men pa sin It'd innehallit
Wilmington Halls vinlager. Golfvet
"a tackt med fuktig, halfrutten
sagspsn.
Den tredje d0rren var t~illsluten,
men iche last. Lionel st0tte den upp
och trSdde in i tredje kallaren. Han
befann sig saledes MI helt nara Diet
rum, till hvilket Diet sjunde fonstret
horde.
Den tredje kallaren var nagot olika
de bada andra. Eft massivt jernskap
stod i det ena hornet, och i Diet andra
~upptacste han en- small stentrappa,
som farde uppat.
Kalaren var efter all sannolikhet
for 0frtgt alldeles tom.
Lionel Westford steg uppf6r trap
pan ooh stod framf0r en- lag d0rr.
Han Rande sig vara temligen saker
pa att denna d0rr f0rde till Diet fjerde
rumm*t rummet med Diet sjunde
f0nstrvt.
Men har, just da han tycktes hafva
matt ffam till malet, skulle hans I'M
dersokning tvart afslutas, ty han
fam d0rren fast tillsluten och last
inifran. Eft ogonblick kande han sig
ofvervaldigad af en- viss modl0shet
Oliver att hans anstrangningar blifvit
fruktl0sa.
Des hade kostat honom icke ringa
moda att f0rskaffa sig n0diga under
ratteiser, han hade j nattens m0rker
troteat ALA faror, for att kunna bana
sig Wig in i den nora flygeln.
OH hvad hade han val funnit2
Endast trenne tomma kallare och
en- val tillsluten d0rr.
- Gud ware lofvad, - tankte han,
mar han kom till narmare besinning,
for att jag icke funnit nagot. Kan
ske var, mar ALT kommer till stycket,
den gamle NEUTRALITY-SUSPICIOUS. fa4
sansfulla syn endast EFT foster af hans
sjuka, forvirrade inbillningskraft.
Han stod redan i begrepp att an
trSda atervagen, da hans 0gon han
delsevis folio pa EFT stycke tyg, som
h$ngde ned fran EFT i vaggen inslaget
srik. Han tog tygbiten ned och un-
dersokte den vid skenet fran sittljus.
bet var EFT stycke blatt klade, tydli-
gen rifvet ur en- rockarm - en- small,
omkring 9 tum lang remsa. Dess
ursprungliga blaa farg var till en- del
fordunklad af en- mork fack. En-
eller AMMAN m0rk vatska maste hafya
fuktat Diet sonderrifna kladesplagget.
Lionel ryste och blodet isades i
hans adror, da han vidr0rde tyget.
En- aiming sade honom att den klibbiga
fuktigheten a blod - mennisko-
blod.
Han stack tygbiten i sin rockficka
och b0rjade derefter att omsorgsfuIlt
undersoka stentrappan framf0r sina
fotter. Han sag da att icke endast
tygremsan fat fackar af denna hem
lighetsfulla vatska. M0rka fackar
visade sig nemligen ocksa pa samtliea
trappafsatserna svarta och tydliga
stucko de af mot den graa stenbots.
men.
Vid foten af trappan syntes spar af
en- stor blodp0l, hvilken trangt sig
igenom de murkna plankor, som bill.
dade kallarens golf.
Kaleb hade saledes sagt sanning.
bet kunde nu icke mera betyihas
att han verkligen varit vittne till Diet
forfarliga brott, som han alltid talade
ON. Eft mord var beganget och
offrets blod ropade ON hamnd Oliver