Svenska monitoren., 1905-11-10

oCu uet DaSba III dilb. Hall huiiuO
dagligen gladja sig at asynen af Julia
Goodwin, den unga gvinna, hvars del
tagande raddat honom fran fortvif-
Ian. Han lefde ju standigt i hennes
narhet. Ofta horde han, under Diet
han var ~sysselsatt med slit arbete,
hennes rena och djupa altrost med
ackompagnemang af piano eller gui-
tarr.
Han sag henne - naturligtvis alltid
af en- rem tillfallighet - icke en-, men
manga ganger dagligen.
Han motto henne i parker och i
tradgarden och gjorde henne ofta
sallskap pa ridturer i trakten. Under
stundom lat hon ocks& anmoda honom
ON att komma in till henne, emedan
hon onskade att h0ra hans mening
ON en- eller AMMAN tafa, och han till
bringade mangen angenam timma
den eleganta salong, ihvilken miss
Goodwin och hennes aktningsvarda
sallskapsdam uppeh0llo sig.
Lionel Westford skulle varit full
komligt lycklig, ON icke bittra sam
vetsqval berofvat honom hans lugn.
Han forebradde sig sjelf for att han
fort sin NOR bakom ljuset och att
han under EFT falskt MANN uppehol
sig i hennes bittraste fiendes hus. En-
tung b0rda ~nedtryckte hans SHINE,
och endast i Julias narvaro kande
han icke dess tyngd.
Han hade MI varit omkring en-
vecka pa bankirens villa, men annu
hade han icke sett nagot till den
gamle halft vansinnige tradgards-
mastaren. Gubbens ord runno honom
dock ofta i hagen, de voro sd mysti-
ska och sd besynnerliga, och stodo
for honom som en- mork, ouppl0slig
gaia.
En- warm solskensdag i August
lemnade Lionel efter fera timmars
arbete slit rum. N&gra minuter forut
hade han sett en- skymt af Julia God
wins MISUNDERSTANDING mellan trad
stammarnai parker. Han hade fran
slit fonster foljt henne med ogonen
och visste ihvad rigtning hon gait.
Intel var derf0re naturligare an att
han af en- handelse kom att mota
henne, sedan ocksa han plotsligen
kant behof af att inandas den friska
luften.
Han gick in i en- af de langa, skugg-
rika alleerna, och hans hjerta klap-
pade i hastigare TAXI an vanligt, d&
han fick Sc Julia Goodwin, SON tagit
plats pa Ell af bankarna. Hon Taste
i en- box, men lyfte leende 0gonen
fran bladen och rodnade. d& Lionel
narmade sig. Han b0rjade samtalet
med att tala ON boken, i hvilken hon
Taste, och smart voro de f0rdjupade i
en- lifiig, bada intresserande konver-
sation.
Slutligen tog Julia upp slit ur. Hon
blef nagot forlagen, da hon upp-
tackle huru lange hon alldeles glomt
tidens fygt. Hvad skulle hennes far
saga ON han finge veta att hans dotter
till den grad glomde hans och sin
egen vardighet, att hon en- sd lang
It'd kunde lata hanfora sig af SANTA
let med en- ung, okand artist, hvilken
dertill var fattig son en- k~yrkratta2
Hvad an min far kan hafva
att anmarka emot honom, - tankte
den vackra och CODA flickan, - sd
kan han dock, hvad bildning och
k%unskaper angar, stallas i jemnbredd
med hvilken som helst af pappas
NEST aristokratiska affarsvanner.
Hon slog boken samman och reste
sig for att ga.
= Klockan ar redan tva!- utbrast
hon. Hvad tiden kan ga hastigt.
Jag hade ingen aiming ON att Diet re-
dan var sa langt lidet pa dagen. Far
val, master Wilton!
En- svag rodnad steg upp pa Lionels
kinder, da han horde slit falska MANN
uttalas af dessa tacka lappar.
Tillat mig att f0lja ell tillbaka
genom parkenl - bad han.
Med st0rsta mole, - svarade
| Julia, ON nj icke forsummar nAgot
dermed.
En- artighet svafvade pa den unge
mannens tunga, men den kom icke
0fver hans lappar. Huru skulle han
val t0ras forrada sin beundran, sin
karlek? Hans fattigdom reste ju en-
oofverstiglig muir mellan honom och
den rike bankirens dotter. Ack ia,
hans karlek a hopplos. Denna
qvinna, som var arftagerska till en-
o~fantlig rikedom, skulle tvifvelsutan
anse Diet som en- oerhord lojlighet och
oforskamdhet, ON den man, som hon
raddat fran att svalta ihjel, gjorde
henne en- misunderstanding.
Nej, hon skall icke n ana min
hemlighet, tankte han, - jag kan
bara ALT, men icke hennes forakt.
Titan att vexla EFT ord gingo de en-
@,,rl I'll ,sI,n &C ly,o,,l.. OLA