Svenska monitoren., 1905-07-07

Jag blir frisk, da din here VIII
Diet, svarade hon. Och nu skall du
sjunga nagot gladt.
Esbjorn sj0ng den fagra sanger:
"Till 0sterland will jag fara,' och Ing
rid lade sig ned / baden och ~lyssnade.
bet foref0ll henne som ON hvarje ton
vore en- helsning fran Folke, hennes
hjartans kar.
Sa kom fru Benedicta f0rundrad OF.
YER att h6ra strangaspel och sang inne
hos sin sjuka dotter.
o, moder kar, SADIE lngrid och
strackte sin afmagrade hand emot hen
ne, jag tankte do, men sa kommer lif-
vet, Diet klingar och sjunger. Nu will
jag blifva frisk.
ALA helgon rare lofvade, SADIE fru
Benedicta, du talar alter.
pa smalog Ingrid helt svagt och
gjorde EFT tecken till Esbjorn att fort
fara med sanger. Esbjorn sj0ng och
slog slit strangaspel i ljuft smekande
toner, tills han sag Ingrids 0gon slutas,
da tystnade han.
- bet ar nog for / dag, SADIE han
hviskande till sin syster och vile lem
ma rummet.
Da slog Ingrid annu en- gang upp
sina ogon och SADIE:
- Sung for mig annu en- gang, in.
nan du drager dina farde!
- Som / viljen, ada jungfru, svara.
de han och lemnade buret.
Pa garden kom herr S~vantepolk no.
nom till notes.
- Saa, du ar har igen, lekare, SADIE
han. Hvad tidningar fran Vestra Got
land?
- Jag kommer ifran min morfader
pa Froberga, svarade Esbj0rn, och Diet
ar lange sedan jag var / Vestra Got
land, men nu torde jag draga dit till.
baka pa nagon It'd.
- Ar du icke Algotss0nernas full
trogna sven, och aktar du icke STAMINA
hos dem?
Jag menar mig blifva min egen
wen smart, svarade Esbjorn, men annu
ar jag / Algotssonernas brod.
Sa, du tanker Jenna din tjanst,
b0rjade herr Svantepolk alter. Ar du
icke mold med den?
Icke misn0jd, menade Esbjorn,
men Diet ar / ALA fall bast att sla pa
egen botten, och min morfader b0rjar
aldras och tanker lemna sin gard Fro.
berga at mig och min syster Boel.
- Sa. den lila Boel ar en- arfdotter,
atertog hanfullt herr Svantepolk. Hon
har ju ocksa ~penningar, som den gamle
fader Anund skankte henne.
= Min morfader hade blot iva dott.
rar, svarade Esbjorn, och han har ut.
redt min moster Gunhilds arfslott, Diet
som nu aterstar af hans gods ar hans
yngsta dotters arfslott. Hon var var
moder och ar nu dod.
Och hvad amman du CORA med
Boel? sporde Svantepolk och Dorado
sina skarpa notbruna 6gon / Esbjorn.
Jag hoppas hon skall finna en-
redlig man, som hon kan skanka sin
tro.
Menar du att den lila nojer sig
med en- a som ar bara redlig? Dor
jade herr Svantepolk. bet ar en- fager
tarna och klok dertill, och hon lager
ut sina nat. Tanker mahanda fanga
en- hogattad sven men svennen hade
en- fader, som kunde bruka sina 0gon
och nu blir deraf ingenting. bet kan
du saga henne.
Hvarken min syster eller jag lag
ga ut snaror. svarade Esbjorn med
harm.
Kanske int du, genmalte herr
Svantepolk, lei ga nu in i ~borgstugan
och spela for svennerna, jag tanker
der fattas ingenting 1 valplagnaden.
Sa gick herr Svantepolk till frustu-
gan och Esbjorn tradde in till
ma | b~orgstugan och helsades med ho-
ga rop af dessa.
Herr Svantepolk hade raft, Diet trot
icke valfagnad i b~orgstugan, men Es-
bjorn var oglad och undrade, hvad nu
mande folja. Han forstod att herr
Svantepolk markte sin sons tycke for
Boel och att han gaf denna skulden,
men annu hade han troligen icke sagt
nagot hvarken till fru Benedicta eller
Boel, han hade mott sig med att sanda
bort sin son. Esbjorn slog sin stranga-
lex och sj0ng muntra sanger, men hans
tankar str0fvade omkring langt deri-
fran. Han a harmsen pa herr Swan
for hans ord och erfor EFT visst
i att tanka att han, Esbj0rn, den
ringe svennen, till hvilken riddaren
-alat sa hanfullt, skulle CORA slit till
Tor att gendrifva DENIES planer och
fora hans dotter j famnen pa sin al
'kare / stallet for till den danske drot-
sen.
20.