Svenska monitoren., 1905-05-19

gen af att spela. Hon ar for hten, hon
maste vanta till nasta ar.
fIyad skall Diet bli for EFT lif, tanker
man, for den, som ar sa svag och sa
ofardig. Hvad hon ar olycklig!
Men Melis NOR marker, att barnet
ser bekymradt ut, da hon talar ON
att spelningen mast upphora, och hon
tillagger genast: Men Diet gor rakt in
genting, ty Nell har sd mycket att go
ra hemma. Int SAINT, Nell?
10, sager barnet, och Diet tar sin
NOR / handen och skyndar hemat for
att tullgora ALA de bortglomda pligter,
som ligga och vanta. Och modern
gar med. men ser tillbaka och ger en-
blick. som visst Ell uttrycker nagon
sorg, langt f0rr en- beundrad stolthet.
bet ar en- blick, SON gor en- undran-
de. Melis far arbetar hos en- snickare,
Melis NOR ar en fattig flicka, dotter
till en- gr~ufarbetare. Da hon gifte sig,
var hon rask, duktig, h~ogrOstad och
kanske litet framfusig, litet simpel,
ia, Just som en- hvar AMMAN Men nu
ar hon mycket ~forandrad, hennes rost
har blifvit vekare, och dragon bli qvin-
ligare for hvarje gangande ar. ar Diet
Nell? -
Melis foraldrar hafva byggt sig en-
liten stuga EFT par alnar utanf0r sta
| don n3 ln, frio Gnnna nnarlxnn der
Nj kan int tro hvad Diet ar for en-
plats.
Staden ar en- gammal grufstad, och
utanfor den funnos i lorna tiden en-
hel mangd hyttor for malmrostning.
Hyttorna arc borta numera, men natu-
rem har Ell annu kunnat repa sig efter
deras harvard. Den ar som dod. och
ingen har kallat den till uppstandelse.
Melis far har omhagnat nagra qva-
dratmeter utanf0r sin stuga med
stangseltrad. bet ar kanske menin-
gen att der skall bi en- tradgard. Men
for narvarande ar alltsammans be-
tackt med raft stora grastensblock,
och mellan dem ligga sma >kantiga
: slaggstycken. bet ar der, som 0fver-
ALT pa den sidan ON staden. Der sy-
mes ingen jord, och der vaxer int EFT
stra.
Och nj skall nj tanka er, att Diet ar
en- solig ~sommardag derute pa slagg-
marker. Der ar mycket hett, och Diet
ar Ell tai ON, att der finnes EFT skug-
gande trad. De sma slaggbitarna blif-
va glodande under solstralarna; fran
emot m%iddagen kommer Diet nastan Ii
ka mycken varme fran jorden som
fran himlen.
bet ar mycket, som kan komma en-
att vantrifvas derute afven en- vacker
dag. Tata dammoln drifva standigt
ditofver fran den narliggande gatan,
och tunga moln af svart, osande rok
ditsandas af lokomotiven, SON komma
tungt flasande iva och tire j sallskap
och arbeta sig upp for en- skarp Tut,
ming. Ligger vinden fran norr, kom.
mer fran lukt fran pappersbruket, bla,
ser den fran vester, for den med sig
skarpa Anger fran det stora, gamla
huset mere vid sion, der man Smaller
svafvel.
Ocksa ga ALA manniskor, som BIO
der i narheten, troga och trumpna
vid slit arbete och bara vanta att da.
gen skall taga slut. De arc friska och
starka, lei de tanka alls Ell pa att
vara lyckliga. Och hur skulle de kun.
ma vara Diet? De utf0ra endast Stamina
Slags arbeten, som andra gjort fore
dem och pa Stamina satt. Ingen af dem
foretar sig nagot nytt, ingen gar nag,
ra vagar, som endast arc hans egna.
Ingen har en- sysselsattning, som kan
komma honom att glomma den mat.
tande hettan och t0rsten och tr0tthe.
ten.
Barnen, de starka, friska barnen sta
i flockar och hanga vid jarnvags0fver.
gangen. De klattra upp och ned pa
bommarna, krypa ut och in genom EFT
hal i blanket. Dessa fra, sorgl0sa
barn tyckas Ell heller kunna finna ut
nagot satt att CORA sig en- ny glade.
De kunna Ell hitta pa nagot battre an
att hoppa fran och tillbaka Oliver jarn.
vagsskenorna och krypa ut och in ge.
nom slit plank. Ocksa hor man dem
mycket sallan skratta, men de komma
latt i grail, de skrika h0gt mot hvar.
andra och fara standigt samman och
slass.
Under tiden sitter den lila puckel
ryggiga i sin tradgard, som endast be,
star af grastensblock och m~angfarga,
de slaggbitar. Hon ar ensam, ty hen.
mes NOR ar radd for solskenet och
halter sig helst inomhus, men den Ill
la trifves fortraffligt midi / solbadet,
hon kan aldrig ia nog varme.
Men ibland springer hon upp och
rusar in till sin mamma for att berat.
ia: Jag har sa roligt. viii ej mamma
komma ut och Sc.
bet roliga ar en- grashoppa, som
burit sig sd of0rsiktigt at, att hon bru.
tit ena larbenet. Men hon har haft tur