Svenska monitoren., 1905-06-02

flykt mot ljuset? Hvad "a de skada?
Helt visst jag finge ALT delta roma.
ON blot jag gafve mig ut | rymden.
Sa sagdt - sa gjordt. Och han
sammanringlad lskot ut ! rymden, och
som EFT band han / solen blankte.
| Den kraldjursborne ej maktar fly
, ga! bet glomde Snoken och foil
I mot klippan men slog sig icke, blot
log forsmadligt -.
Sa lagoon harlig ar hlmlaflykten!
| Blot fall och st0tar! ~. Befangda
| foglar! For jorden blinda, vid jorden
| ieda, de strafva faviskt mot hogan
| himmel och soka lifvet / gl6dvarm
| eter = EFT enda tomrum! Val firms
der Illus, men der firms Ell foda, ej hard
och hem for den varma kroppen. Hvi
delta h0gmod? Hvi delta klander?
Jo, for att dolja de egna grillernas
fracka vanvett och dermed skyla sin
egen lytthet | lifvets brottning. Be-
fangda foglar! -. Men Ell de skola
mig langre lura med fagra fraser! Jag
Wis ar vorden! Jag skadat himlen
Mot den Jag flugit, jag forskat ut den,
Tart kama fallet, men dock Ell kros-
sats, blot starkts / iron pa min egen
styrka. Ma de, som iorden f0rakta,
lefva af bleka blandverk 49,! jag vet,
hvad SAINT ar. Till deras naming jag
Ell will lyssna. Eft jordens stoft, will
af jord jag lefva =.
Och Smoker krop som EFT nystan
samman / sjalfbeundran.
Och hafvet blankte i blandeglitter.
och hotfullt b%ranningen brot mot
stranden.
Ur hafvets branningegny sig hojde
en- sang ON Falken. Och bergen skalf-
de for vreda ramslag, och rymden
skalf af den vida sanger:
De tappres vanvett - det ware HAL
ten / bardasangen!
De- tappres vanvett ar lifvets Wis
dom. o Falk, du djarfve! kamp
med ovan du giot dit hiartblod
Men dag skall stunda. da dina bran
nande adrors droppar likt gnistor
springa i lifyets m0rker och tvinga
lager ur djarfva hjartan med van
vettstorst efter illus och frihet,
De tappres vanyett Diet ware san
gen! 80.
3
-I fiarran stiger Diet opalfar-
| gade hafvet. svarmodigt sqvalpa va
gorna mot sander. Afven jag tiger.
betraktande Rahim, som slutat sin
| sang ON Falken. Pa hafvets yta bli
m~anstralarnas silfverflackar ALT flere.
Var kittel puttrar sakta.
En- af vagorna glider ystert uppfor
stranden och kryper med EFT utmanan-
de brus fran mot Rahims hufvud.
Hvarhan?.. Bort med dig! -
sager lRahim och hotar med handen,
och wagon glider odmjukt tillbaka ]
hafvet.
Rahims pahitt att personifiera va
gorna f~orefaller mig eli Diet ringaste
lojligt. ALT omkring oss tyckes sd
sallsamt lefvande, sa vekt och smek.
SAINT. Hafvet ar sd sjalfullt lugnti
och man har en- kansla af att | dess
friska barmrorelse mot klipporna, hvil.
ka annu Ell kallnat efter dagens hetta,
ligger en- valdig, kufvad kraft forbor-
CAD. Pa den m6rkbla himlen star skrif-
vet / gyllene ~stjarneskrift nagontine
h0gtidligt, som bedarar sjalen och for
virrar tanken med en- ljuf aiming ON
nagot, som en- gang skall ~uppenbaras.
ALT slumrar, men slumrar nervost
latt, och man tycker / hvarje nu att
ALT skall rycka till och rymden dallra
af en- harmoni af outsagligt harliga
toner. Man tycker att dessa toner sko-
la ITALIA ON v~erldsaltets myster och
tyda den for forstandet, for att derpa
slacka Diet som en- liten flamtande Ia
| ga och fora sjalen med sig h0gt upp
i den m0rkbia oandligheten, derifran
afven stjarnornas skalfvande guldbro-
kad skall tona den till notes med up
penbarelsens himmelska musk -
Maxim Cork.