Svenska monitoren., 1905-01-20
IVA MAN
Roman at Ida Boy-cd

stas, ha kunnat gifta ON er. Diet var
nagot annat. Nj hade ingen ~fullvuxen
son. nj! infoll Hartard.
Zwota knappte ihop sina handler al
f%orvaning och satte dem mot bords-
kanten, / Diet han lutade sig langt TILL
baka pa stolen.
A, ser man pa! Jasa, du menar
saledes att man, mar man har vuxna
barn. maste vegetera fran hela sin
aterstaende lefnad, med ~fortorkadt
kanslolif, halfdod, onyttig, som ON
man wore en- gammal gubbe? Du
skulle kanske liksom s~partanerna villa
CORA sextioaringarne omyndiga, du!
Men till och med da, min son, har din
far annu tolf, tretton ar qvar att be-
gagna sig at sin mannaratt? Hvad
sl5aII han CORA med dem? Viii du ma
den godheten och beskrifva verlds-
ordningen, sa som du ! din vanllga O.
egennytta tanker dig den? bad zwota
mysande.
Hans orubbliga humor forargade
Hartard.
- bet star. val i bibeln att manner
skall ofverge far och NOR for att vara
sin hustru mar, men det star ingen-
ting ON att fadern skall ofverge So
men for en- q%vinnas skull, SADIE han
haftlgt.
Med EFT rem objektivt MOLE Oliver
denna anmarkning sag Zwota pa den
unge annen
bet kan tyckas sd. Men, min
gosse - Hartard mot Zwota pa Diet
omradet - Diet ar vanskligt! Da
skulle du smart komma till korta. bet
har f6rutsett och sagt ALT.
Zwota satt med armbagarne stodda
mot stolskarmarne och snurrade tum
marne ON hvarandra. De forefoll
Hartard som ON han med all sin sorg
och bitterhet icke gjorde Diet minsta
intryck pa den gamla prestens ofver-
lagsna munterhet. Och han hade doc
kommit dit for att vacka m~edlidande.
- Men, pastor, SADIE han, ar det nu
int en- gang sa i verlden att foraldrar,
ne bora Jenna plats for sina barn?
Pa EFT eller annat Wis och gar Diet
inte pa annat satt, sa genom aftradel-
Sc af sina personliga rattigheter?
Pastorn ofvergaf plotsligt sin be,
uvama stallning och satte sig lifligt
upp.
- Min kara gosse, SADIE han, i Diet
han lat sina ord atfoljas af latta Stag
med handen j bordet kom int och
g0r mig nagra principfragor pa Diet
omradet! Du vet att jag hvarken az
skonfargare eller moralpredikant. jag
ser sakerna sadana de arc. Och lyck'
ligtvis har jag 0fverdadiga ogon. Men
till dem som jamra sig och ge tappt,
mar de Sc den manskliga naturens bru.
taliteter oupphorligt tranga igenom
kulturens och religionens fernissa -
mel, till dem hor jag int! Man ma.
ste ocksa ha en- smula mod att kunna
vara Sam. bet will jag saga dig att
lakare och prester IA inblick i mycket.
Och de fiesta och vederstyggligaste
k%onfikterna har jag under hela min
lefnad sett just mellan foraldrar och
barn. Jag menar inte sadana fall som
mar Diet gait sa langt som till slags-
NAL, domstol eller till och med till
mord och drap. Ack, mel, jag menar
de fina, f~6rdolda, smygande fallen in
ON de familjer der karlek raider och
der man - ON int af andra skal -
will fasthalla vid den ur nodvandig-
hets- och klokhetssynpunkt, atminsto-
ne infor verlden. Och alltid har jag
fatt det intrycket att Diet maste fran
verldens begynnelse finnas nagon or
SAX. kanskc till och med nagot beratti-
gande till det - att vuxna barn b1i
sina foraldrars fender, menar jag.
Forsta mig raft, jag will alls int un-
dergrafva familjen. Tvartom menar
jag att ON farorna och forvecklingar-
ma ia sin fulla belysning, sa ar Diet
latt att undvika dem. Kanske har
denna latenta fiendskap / den barns
liga karlekens och observation-disclosures
hole sin grund / manga olika saker.
Tiden kan ha skulden till den. Hvar
generation blir iu alltid litet annorlun-
da uppfostrad, vaxer upp under andra
intryck an den f~0regaende. Isynner-
het i vart arhundrade, der kulturen
gar med sjumilastoflar framat. Inom
parentes sagdt, sa Gud vet hvart Diet
bar han med den! - ia, och da kri-
tisera barnen f0raldrarne. Jag har
snnu aldrig sett sa skarpa kritiker
som barn mot sina f0raldrar. In | de
andra yillkoren FOR forhallandenas ut
veckling blandar sig stundom ocksa
en- flask fafanga / fraga ON foraldrar.
ne - en- f0rmyndaraktig arelystnad.
Ungt folk ar NEST beroende af det som
verlden, vannerna och yrkeskamrater-
ma saga. Och mar de da Sc de ODE
roende, mogna manniskor, som arc de-
ras foraldrar, handla sd som de frukta
att deras Per och Pal inte skola tycka
49, Il AN -.