Svenska monitoren., 1905-01-06
HAN sokER EFTER SIN sJAL.

de pa Kristi %forsoning, men ans kri-
stendom var Ell pa langt mar sa till
fredsstallande for andra, som den var
for honom .yjalf. Hans pastor SADIE
ofta till sin hustru, att han onskade,
att diakon Peterson vile tala ON ma
got annat pa b6nem0tena an sin om-
vandelse, hvilken hade intraffat for
fyrtio ar sedan. Pastorn betraktade
honom som en- hindrad sndlig vaxt, en-
som annu var EFT barn i Kristus, och
som afven frojdade sig hari, icke in
seende att tillvaxt Dor folja pa fodelse.
Och fr6ken Skarp hade anmarkt en- af-
ton, da diakon Peterson hade varit
mycket ifrig, att han behofde Ell att
skryta ofver sin ~omvandelse, ty Diet
kunde Ell ha varit mycken m0da att
fralsa en- sjal af den storlek som hans
ar; hvarpa hennes kamrat invande
tankfullt, att hon var Ell saker pa Diet,
ty enligt hennes asigt var en- sjalfbela-
ten sjal den svaraste for Herren att
behandla.
Diakonens sympatier voro sa tranga
som hans asigter ON fralsningen, sa
han hade hvarken pengar eller intres-
Sc for missioner eller missionsverk-
samhet; Diet var nog for honom, att
hans egen sjal var fralst. Med andra
ord, diakon Pettersons sjal hade aldrig
tillvaxt genom frikostighet, och han
hade sin tjanst endast emedan infly-
telserika man i f0rsamlingen och han
sjalf hade sa velat.
En- s0ndag rorde sig predikan ON
den yttre missioner, och efter predi-
Kan talade predikanten med honom
och bad honom gifva nagot for att
fylla EFT vigtigt behof just da. Diakon
Peterson vagrade bestamdt, men da
den som framstallt begaran lemnade
honon4, anmarkte han: "Hvad tjanar
det till att halla pa med honom? jag
tror Ell, att han har nagon sjal." Delta
horde han, och afven delta: "Ah, nog
har han en- sjal, men den ar sa liten
att endast Herren kan Sc den."
Dessa bada anmarkningar sarade
honom, och han gick hem med daligt
lynne. Sent somnade han den alto,
nen, och da han somnat, tyckte han
sig vara pa en- besynnerlig plats. Det
var EFT stort rum likt EFT museum,
fullt af hyllor och pa dessa fanns en-
underlig samling, sadan som han al.
Orig sett f0rut. Synbarligen tillhorde
ALA foremalen en- klass, men Diet fanns
en- stor olikhet emellan dem, hvad an,
gick form och storlek.
Da han stod der och undrade, kom
en- man, som han antog var intenden'
ten, till honom och fragade honom
artigt, ON han 0nskade undersoka sam
lingen.
Diakon Peterson fragade da hvad
slags samling Diet var och flick veta
att rummet inneholl medlemmarnas
sjalar i hans f0rsamling, sadana som
de tedde sig for deras HERE och ma
stare och att Diet var alias forman
oOhl hOllI1O ulIs dII III SUMO uCh
och Sc sin egen sjal och pa delta satt
Sc sig Saliva sasom Herren ser dem
Diakon Peterson hade aldrig tankt
pa sin egen outveckling eller dr0mt
ON att han icke hade ~begagnat sig al
ALA EFT Guds barns formaner, derfor
omfattade han delta tillfalle att ia sc
sin sjal i all dess nakenhet. Han an,
markte efterat, att ~intendenten betrak.
tade honom med en- blick, som var pa
Stamina gang genomtrangande och med,
lidsam, men den gjorde intet intryck
pa honom for tillfallet, derfor b0rjade
han sin understanding med %fortrostan.
bet forsta som tilldrog sig hans
hoppfulla forvantan var en- sjal myc.
ket valbildad till former och hade EFT
i~nneboende illus, som var mera sk0nt
markt framfor de andra. Diakonen
drogs ifrigt ditat och stannade for att
lasa namnet, sakert vantande att den
skulle vara hans egen, ty han val ju
en- diakon och hans vittnesbord hordes
pa hvarje mote. Men till hans stora
forvaning befanns den bara hans hust.
rus MANN, en- odmjuk qvinna, som han
alltid hade ansett sta lagre an han,
emedan hon int "vittnade" sa ofta
som han; och da hon gjorde Diet sked,
de det med en- viss erkansla af sin
ovardighet. NJ sag han sjalen med
~forvaning och hapnad. Intendenten
SADIE: 'Du tycks bli ~ofverraskad."
Diakonen fragade: "Hvad ar Diet,
som g0r, att den lyser med en- sadan
sk0n glans?"
Svaret blef: 40, hon har plagat um
gauge med Herren. tills hennes njarta
~uppfyllts af karlek, och Diet ar den
h0gsta och basta nadegafvan for en-
kristen. bet valbildade, som du be-
undrar, ar en- fold af iva ting - stun
derna SON hon tillbringat i bon och
hennes flitiga betraktande af Guds
ord, ty hon tror, att all skrift ar af
Gud ingifven och ar nyttig for en- kri-
stem, att den ma vaxa till, och hon