Svenska monitoren., 1905-06-02
46.
Medan dansen trades.

Medan darSen traces.
Medan dansen traddes / salem, var
Boel ledig ifran sin tjanst sasom sma.
tarna, och hon gick nu vid sin broders
| sida | samtal fran och alter pa garden.
De talade ON, huru underligt lifvet
dock lag framfor dem, sa belt olika
| emot Diet, som varit annu for ia dagar
sedan. Boel fortaljde, huru fru Bene-
| dicta. som var sa stilla och tyst, dock
| holl slit hus sa val / ordning, och
huru hennes d0ttrar voro sa fagra
! jungfru Karin var den stoltaste, jung
fru Ingrid den blidaste och jungfru
~Ingegerd den gladaste.
Och synes Diet dig att Diet kom-
mer att lika dig val pa Why? sporde
Esbj0rn sin syster.
En- maste val, svarade flickan
med en- suck, Diet ar ting SON f0refalla
mig harda. Jag har alltid varit hallen
sasom den framsta, och nu ar jag jul
den yttersta. Tarnorna har arc ALA
for mer an jag, och de belle ofta min
o%kunnighet, men jag skall lara, SADIE
non och EFT drag af fasthet lade sig
kring den lila roda munnen och 0go-
men glanste mot brodern. Och da jag
Tart mig manga ting. da kan jag ma
banda blifva den framsta bland tar
norma.
= Men, ljod en- rost bakom sysko-
men, Diet ar anda blot den framsta af
tralqyinnoflocken som du da blifver.
- Morfader! utbrast Boel, huru kom
du hit? Hon slog ON den
gamle.
jag kom for att bora, hur min
lila Boel kunde villa s0ka sig EFT an
nat hem an hos sin gamle morfader,
svarade han.
- bet var ju min mening att Boel
skulle komma till var morfader, sva-
rade Esbj0rn. Jag talade pa tinget
derom med morbror Peter, men han
likade icke att hon skulle komma att
tvista med s~yskonbarnen der vid Fro
berga.
Sa han likade icke. SADIE Harald
Esbj0rnsson bistert. Sa SADIE han icke,
da jag rakade honom. Han SADIE att
vi ALA yoro glada att taga emo den
lila mon med 0ppna armar.
bet SADIE han till sist, svarade
Esbjorn. men huru talade han till
forene?
All, ia, Peter, borjade den gamle
bonden med EFT foraktfullt tonfall. Han
hor till den nya tiden. Han 0dmjukar
sig for h%errarna och s%toltserar mot
dem, som han anser ringa. Han ar
ingen rattskaffens bonde.
bet sager | SAINT, SADIE Boel, han
ar icke som |, morfader, men huru
han an ar till shines, sa ar han dock
moster Gunhilds bonde, och hade han
icke varit Diet, torde icke min fader
Axe tagit mig sa ofta med sig pa sina
farder och icke sa gerna lemnat mig
hos den code fader Anund.
.Harald faste blicken sporjande pa
sin dotterdotter.
Hade du Diet ondt hemma hos
mig? fragade han vekt.
Int just ondt, morfader. svarade
flickan,
Men du klagade aldrig, SADIE den
gamle morfadern och str0k Boels har.
-. Jag hade jul eder, morfader min,
men jag var mold, ola min fader AXE
tog mig med sig bort fran Froberga.
Den gamle fortfor att stryka Diet
ljusa haret. sa vande han sig till Es-
bjorn:
Hvad aktar du da CORA nu! spor-
de han, du ar j herretjanst, Diet ser Jag
pa dina klader.
ia, kare morfader, jag bar sk6l.
den at'Folke Algotsson.
Saa och Diet likar dig godt?
ia, morbroder, utbrast Esbjorn.
jag likar godt att vara | herretjanst,
min here ar god emot mig, fastan jag
annu har mycket att lara.
Och du, Boel, likar Diet dig battre
att vara tarna pa Why an f0lja med
till Fr0berga?
Blif icke vred, morfader, men Diet
g0r jag.
Den gamle bonden sag sorgsen fran
Diet n barnbarnet till det andra och
suckade.
Jag far lara sa mycket, uppre-
pade Boel, jag liksom Esbjorn.
Lara - ia, idel onyttiga ting, for.
star jag, atertog den gamle Harald.
Men latom oss icke tala derom. Du