Svenska monitoren., 1905-10-06
ROsOr och viOler.
Behagar u"ngersvennen dansa med sin
.,Soo

Rosor och violer.
Rosorna ibland liljorna sta.
kom, hjertevannen, mel skall du IA!
Rosor och violer.
Leken gick raskt undan. Val gjorde
t%rottheten sig sa smaningom gallande
hos en- efter AMMAN af de svettiga och
roda menniskobarnen, men sa smart
sanger tystnade och dansen vile af-
STAMINA, tog nagon uthvilad rost alter
upp trallen. Behasar ungersyen...
- Sung med, Left!
Men Left var ej der. Ungersven-
men hade smugit sig ur leken och satt
nu under den stora eken tillsammans
med sin hjertevan. Fiolen hade han
lagt bredvid sig; han hade nu nagot
annu karare att egna sin uppmarksam-
het at.
: bet a Ell herrlig sommarafton. So
len syntes eli, men skymningen hade
annu icke intradt. Varma, friska far
ger, af hvilka Blelinges skargard har
ell sadan rikedom, motto ogat hvart
man sag. Mellan lummiga bjorkar
glanste hafvet fran och pa himlafastet
mandrake Invita-, latta moln.
! hNagra sma blyga violer vaxte har
och der / graset; manga voro redan
yissnade och andra hade blifvit ned
trampade af de lekande ungdomarne.
Left talade sakta och halt for sig
self, under Diet hans 0gon tankfullt
voro riktade pa en- skar viol, den vack-
raste i hela grasmattan. Han talade
ora haru lange Diet kunde droja, imam
stugan cch tappan der hemma vore i
lampl;gt skick att mottaga en- husmo-
der. Mar han val fatt sin Alfhild dit,
da skulle der bill EFT paradis. Han
jtycite sig redan kunna Sc sig och
fAifhild sitta pa tr0skeln till Diet nya
bemmet och hvila efter dagens modor
4 den sjunkande solens CLANS. Alfhild
Taste h0gt ur bibeln och Left lyssnade
med hopknappta handler. Genom den
oppna stalldorren kunde han skymta
deras granna ko, och grisarnas grym-
tande blandade sig med kacklandet
fran honsgarden -. Och Left beskref
ALT sa noga for sin Alfhild, att hon
rent af tyckte sig vara vid stugan och
self beskada herriigheten.. -.
- Kom, kom! Int far nj skolka
fran dansen.
De voro u%pptackta. Drommerier
flngo Ell upptaga dem langre.
Arm i arm till Staten.
Och sa in / dansen.
Hej, hvad Diet gick undan!
De andra flickorna sage med talan-
de blickar bort pa den blaogda, ljus-
lockiga Alfhild, som under lekens gang
standigt u~ppsoktes af sin ungersven,
han med den smarta gestalten och Diet
vackra ansigtet med sina sjalfulla,
morka 6gon.
Men dessa voro blot till for henne,
hans Alfhild, hans ALT. -.
Br0llopsgaster ha ofta mycket att
saga ON brudparet, men pa Alfhilds
och James brollop hviskades Diet me-
ia an vanligt.
Att Snal-Jan verkligen nandes
gifta sig, tyckte en-.
- Karleken var val starkare an gi-
righeten.
- Alfhild ar ALT en- modig tos, som
vagade ia en- sadan. Han har ju EFT
fasligt humor....
- Men pengar ocksa! Alfhild viss-
tie nog hvad hon gjorde. Jan ar sjuk-
Zig, sa att han t. o. m slapp exercisen
for sina epileptiska anfalls skull. Och
ON nagot intraffar, sa far hon ALT en-
liten matt formogenhet att trosta sig
med.
Hvad bruden ar blek! Hon ser
Ell ut att orka dansa | qvall.
Dansa? bet fa vi ALT slippa.
Brudgummen ar for svag dertill och
dessutom synes icke Left, spelman-
men, vara har....
-
Alfhild hade smugit sig ur trangseln
och sorlet och stod nu / dorroppningen
med blickarna riktade ut Oliver hafvet,
som utbredde sig framfor henne.
bet hade blast upp till storm.
Vagorna slogo valdsamt mot klippor-
ma och de frasande branningarne lyste
ga Invita- mot Diet svartbla vattnet och
de morka, tunga molnen.
Alfhild tycktes njuta af den stor-
slagna anblicken. Hon a blek SON
en- d6d; de feberglansande 0gonen stir
rade rakt framfor sig.
Sakta ladies' da en- vissnad hand pa
hennes axel och modern stod bredvid
henne. =
Hvad %grubblar du 0fver, mitt
barn? Sag, dr. du int mold nu, da du
handlat fonuftigt och ofvergifvit dina
daraktiga tankar?
Den bleka dottern nickar med fran
varande min och gumman stapplar in.
Men Alfhild kan Ell taga sina blickar
fran Diet upprorda hafvet.
Den kalla, obarmhertiga ~nordanvin-
den sweeper omkring hennes spada ge-
stalt; men den svalkar hennes brann-
beta parma och hon nastan glads at
elementens raseri.