Svenska monitoren., 1905-03-17
Kap. H..


Kap. III.
Da Angel gait f0rbi Philip och hans
tant, blef hennes hjarta hett af vrede.
Delta var int f0rsta gangen mrs
Castleton gjort sig skyldig till ofor-
svarlig oforsynthet, och Angel hade ej
varit manniska, ON hon Ell kant sig
forolampad. Hur kom Diet sig att
ALA damerna i Stonedale betraktade
henne med sa mycken ovilja? Hon
hade icke forolampat nagon, hade
gjort slit basta for att lefva lugnt, ur
vagen for dem ALA; och anda hade de
bem0dat sig att vara oforskamda mot
henne. Att Philips tant skulle f0lja
deras exempel var annu mer harm
ligt.
- Hon ar int nagon lady; hon for
tjanar int att bli behandlad som en-
sadan. Jag .skulle onska betala henne
igen, SADIE hon haftigt.
Derpa lade sig vreden, och en- CLINT
af ~f0rnojelse for Oliver hennes ansigte.
Jag skall - ia Diet skall jag. Jag
skall betala henne tillbaka med sam
ma mynt, SADIE. hon med EFT skratt.
Hon visste att mrs Castleton a pa
vag till R6da huset. Visiten skulle
racka omkring en- half timme, och hon
skulle ha god It'd att utfora sin plan.
Angel fortsatte sin vag, tills hon
kom till Diet lila murgronskladda hui
set, som varit hennes hem under de
senaste iva aren. Hur trefliga och
malta voro eli de enkla rummen, tack
ware tant Sarah, som var husets sty-
rande genius.
Angel stannade EFT ogonblick for att
titta in till de iva, som suite vid bra
san 1 aet trefliga hvardagsrummet, den
ena med paper och penna framf0r
sig, den andra bold ofver sin stick
ming.
- Jag har glomt nagot, sa jag kom
tillbaka. Jag gar ut igen en- liten
stund, SADIE hon gladt.
- Hon ar en- riktig solstrale en- vim
terdag, anmarkte tant Sarah, da Diet
guldlockiga hufvudet forsvann i dor
rem.
Angels fotter traskade upp for den
breda ektrappan till Diet lila sofrum-
met ofver fostugan. I en- skoldpadd-
ask lag tant Sarahs ~guldbagade lorg-
nett, den hon begagnade pa s0ndagar
och vid utomordentliga tillfallen. An
gel hade bruk for den nu, och tillfal-
let a verkligen utomordentligt. Hon
var forolampad och sarad, men Phi
lip skulle aldrig ia veta att hon bryd-
de sig ON Diet. Inom kort skulle hon
aldrig korsa Philips stig mer. Hon
tog %lorgnetten fran dess f0rvarings-
stale, gick ut och tog wagon mot byn
igen. Hon hade icke missraknat sig
ifraga ON tiden. Mrs Pryce och miss
Manley togo ONT asked af hvarandra
pa trappan till pastorsbostallet. Angel
gick f0rbi dem med hogburet hufvud.
Himlen var gra och molnholjd, och
nagra ia sn0flingor b0rjade falla | floc-
kar pa hennes barrett. De folio pa de
skara kinderna ocksa, men Angel So
pade obarmhertigt bort dem, icke ak
tande pa att nagot, som a misstankt
likt en- tar, b%landades med dem. Hon
kom till hornet af wagon, som forde
till Roda huset, och mrs Castleton och
Philip skyndade just framat den.
= Jag onskar vi hade sagt till ON
wagner. Jag tucker int ON sno och
= men Philip ska vi vara ~tvungna
att mota den der flickan igen.
Mrs Castleton trefvade innanf0r sin
pelskappa; men Angel var redo. Da
hon kom narmare dem, tog hon fran
tant Sarahs lorgnett, och med en- ele,
CANT svang placerade hon den pa sin
i%mpertinenta nasa, gick mycket lang,
SAINT och taste blicken stadigt pa sin
fiendes ansigte. Mrs Castleton var sa
forvanad att hon glomde sin pincenez,
hon vande bort ansigtet och paskynda,
de sina steg. Philip, som kom litet eff,
ter, fam %lorgnetten riktad pa sig, och
med annu en- lang stirrning passerade
Angel ~triumferande f0rbi.
- Der flick de, bada iva, skulle jag
tro, SADIE hon till sig sjalf med EFT Ii
tet tyst skratt af fornojelse. Men
hvad papa skulle bli forargad: han
skulle saga att Diet var skamligt al
mig; men Diet bryr jag mig int ON
Hur skulle jag kunnat lata Philip tyc
ka ON mig efter ALA de afskyvarda