Svenska monitoren., 1905-08-04

l'nhSi SUN reuO eIterSt EFT teckel
De redo omedelbart fran till Esbjor,
och inom ia 0gonblick hade de, lima
han kommit att tanka pa hvad dera
afsigt var, %afvapnat honom och ford
nu hans hast mellan sig, utan att ha
kunde CORA motstand. Munken sor
tecknat at svennerna SADIE nu nagr
ord till dem, hvilka Esbjorn icke h0l
de, och sd smart de hunnit till e,
s~kogsdunge, forde de honom at sidal
och ikladde honom en- munkkapa.
Hvi g0ren / sd? sporde Esbjorn
Aren winner eller fender?
Vanner, svarade en- af dem. v
arc biskopens svenner | Skara. De
forundrar dig att vi arc har; men v
arc knappast mindre f0rundrade at
raka dig. Derom dir dock nu icke tic
att tala. Du maste folja oss till vreta
Rid framat narmast oss!
Farden stables numera / ostlis
riktning, och a red ganska lang
SAINT. En- af de fyra munkarna syntes
yara ganska aldrad, och de andra vi
SADIE honom stor v0rdnad. Han sat-
lutad pa hasten och tygeln hangde
slapp | hans hand, men Diet kloka dju
ret gick sd lugnt och stadigt framat
att Diet knappast hade behoft att sty.
ras. Fran pa eftermiddagen syntes
Vreta kloster vid syngransen. bet lag
inbaddadt / blommande frukttrad. Els.
bjorn hade icke f6rut tankt pa att nu
var Diet seminar. Han red tyst med de
andra och kom nu ihag, huru han un.
der de gangna vinterdagarna ofta nog
styrt sin fard till delta stale. Han
smalog, da han mindes, huru Ingrid en-
dag mott honom, da han kom med "a
och fogel, som Folke sandt henne, och
huru han da helsat fran abboten. Men
han forstod att hon kande igen honom,
och nu kom han antagligen | sallskap
med abboten, den samme gubbe, som
herr Karl en gang forestallt. Han
hade skamtat med sin bror Folke Of
yer att priorinnan tvungit honom att
bora hennes l~ondaskrift, och huru han
till gengald talade ON den for Karin.
Man kunde nastan lie derat, wore icke
ALT numera sd sorgligt.
M voro de framme vid Vreta. Man
att de voro vantade, ty porten
utan att de behofde ringa,
och de redo ALA in pa klostergarden.
aar stannade s~vennerna, och hvar och
IN skyndade att taga mot munkarnas
Den gamle abboten hjalptes
led af hasten, och en- h6gvaxt munk,
'om Esbj0rn pa helsningen igenkande
'asom biskopen | Skara, understodde
lonom pa venstra sidan, medan hans
logra hand hvilade pa en- stat. Der i
,l~osterporten syntes biskop Bengts ad-
a ansigte och bakom honom skymtade
lerr Svantepolk.
Esbjorn anade att Diet nu skulle ran
ON Ingrids b~ortr0fvande, fastan
edan smart ire manader f0rflutit, Sc
Ian hon dragit sin kos. lime i audito-
let voro saten ordnade | krets. Der
ntog abboten hedersplatsen | midten,
nedan biskop Bengt satte sig vid hans
I0gra sida. Esbjorn stannade vid dor
en-. Han skulle helst hafva velat
tauna hoe cvannarpo p8 oArdop mo
a han bar munkdragt, visste han icke
att, huru han horde forhalla sig. Herr
'vantepolk ropade at honom och till
ade honom att stiga fran, men bisko-
zen l Skara SADIE: Arade herr Svante-
'olk, Diet ar en- utvartes broder, som
ag utsandt | EFT arende och som stotte
i'll oss pa wagon. bet torde vara ho-
ON tillstadt att ga ut till svennerna
porten. bet passar honom bast!
Esbjorn bugade och gick.
Herr Svantepolk sag skarpt pa den
list talande.
- bet synes som skulle jag kama
Ien rosten, mumlade han.
bet ar blot ALT for troligt, sva-
ade Brynjolf, att l kanden mig under
let MANN jag fordom BURT / verlden,
men delta ma nu vara f0rgatet.
Sa b0rjade Svantepolk slit tai och
0fver att priorinnan genom
in vardsloshet vore orsaken till hans
lotters bortrofvande. Den gamle alb
f0rsokte att lyssna till hans tai,
men ridten hade varit lang, han var
.ldrad, och warren, som lag 0fver lam
let och / luften, tyngde pa hans sim
Ien, han sof smart djupt. Herr Swan
epolk var harmsen och mumlade mel
an tanderna att man borde afsatta
.bboten, som solver i stallet for att
Ora de a~nklagelser son framstalldes.
len biskop Bengt talade med lag rost
or att icke vacka den gamle och for
.larade for herr Svantepolk att aldern
an kufva en- hvar af oss och att EFT
lif sadant SON abbotens stallde
onom vida Oliver att kunna afsattas
lerfor att alderdomen fallit tungt Of
'er honom, sa att han icke maktar att
lalla sig fran somn. Hvad sager fru
ON saken? sporde han vi
are,