Svenska monitoren., 1905-04-21

'b oSh hLfSh Ro Aotohu NV
latt, att de hora till de heml0se, den
matt0gda vinterns 1eksaker, dem han
jagar fran ort till ort, kittlar med frost,
gycklar med dvalans drombilder och
isar med hot, tiggare ar Diet, och utan
att saga EFT ord ga de sida vid sida |
sl0 tillfredsstallelse att dock bora steg
bredvid sig.
Den vantande tilltalar dem. God
a%fton!" sager han. Kan nj saga mig
ON det ar langt till stan?" Han vet,
att Diet ar langt dit, och han vile fraga
ON de kunde visa honom, hvar nagot
barmhertigt folk Dor att begara nattlo-
gis hos, men blygs att stalla sig /
jamnhojd med dessa, att bli bemott
som en- kamrat till dem.
De mostra honom med tomma bic
kar. "Stan," gnaller den aldre och
pekar med krokiga fingrar efter tele-
graftraden, "langt till stan! Der a.
den och langt a. de dit"
- bet firms jul verksta | stan, me-
kanisk verksta? Tiggaren b0jer slit
hufvud son ON han tankte efter, far
blicken pa den talandes skor och rik-
tar den sedan jamforande pa sina eg-
ma. De arc battre, halla alltsa kolden
bra mycket mer ute, och han drar sin
mum till EFT fornojdt grin. Fragan
upprepas, och han rycker till och stir
rar och g0r en- knyck med hufvudet at
sin yngre kamrat. Fraga honom, han
har varit arbetare han han vet nog!
Den andre, lyfter EFT par tunga ogon-
lock och talar som i en- gaspning. Me-
kanisk verksta! Va me a hjalpte till
me bygget efter branden. - Hans
mime tycke besvaras af en- tr0ttande
hop af intryck och han fortsatter: Har
han varit arbetare? - hans blick pa
framlingen tycks nastan gackande i
sin kalla tomhet.
Jag ar flare, sager denne snabbt,
har varit maskinuppsattare ocksa. Han
kanner EFT behof att inge dem respekt,
dessa iva graa trasbylten, att lata dem
forsta skillnaden pa wagon, prata for
att kama sig beherska hufvudstads-
bons distinkta sprak, tidningslasarens
allmanna uttryck i motsats till deras
~frusna, t~rogfotade ord, prata for att
varma sig bara och skaka af sig skym-
ningen som blir ALT tyngre, m0rkare.
Han berattar sin historic, som han
gjort Diet val tundra ganger nu, for att
ia arbete, for att ia en- krona af nagon
here till hjalp pa resan, for att ha
nagot att drifva bort tiden med och ge
luft at sin harm och sin forbittring
for nagon bekantskap, mar han kunnat
ia EFT NAL mat pa en- krog. Han be-
rattar fort, med ord som flyta latt pa
tungan, med referat af samtal, der han
spelat en- fyndig, ~imponerande figur,
med all den dikt, som EFT upprepadt
berattande ON sig sjalf sweeper ikring
sig, men med en- alldaglig tragedis
hela bittra olycka under pratets vaf.
Han manner Ell, huru han forst miste
slit arbete, men sedan, - ALA projek-
ter, ALA fors0k, ALA de mil han gait,
ALT Diet kalla han, han fatt m0ta, den
ringaktning, hans dragt lockat fran,
de d0rrar, som stangt sig for hans
rost, de hundar, som bitit honom. Han
blir djupsinnig af bitterhet och han
hruto. M. AK E1SInrno clint cd q oil
ting slut, di dommer bara efter dom,
di tror visst, att var HERE a skrad-
dare, och sa ser di latt, hva kredit
man har hos honom"! - Men annu
har han f0rhoppningar, koppar, link
kanske, Sc har, nagonting kunde goras
af Diet, ON han bara far plats och litet
fortjanst. Han har fatt lara, han kan
nagont, han will int ia hvad son helst
- Diet ar en- dikt, som han tr0star sig
med - men ON Diet skulle behofyas en-
flare eller nagot annat derinne i stan.
De bada tiggarna ha Ell fattat hvad
han sagt, ha Ell kunnat f0lja med den,
ma vandring i tanken fran stad till
stad, denna lex med underliga MANN,
cellulosafabriker, raffinaderier, - men
de ha hort pa nastan roade, fast Diet
ar kallt att sta stilla; Diet ar sallan
nagon talar sa lange till dem. Det
sista forsta de, men den yngre r0r e.
en- min i ansigtet, stirrar endast med
sina tomma ogon, och gubben skrattal
gnallande.
- lime i stan, sager han och pekal
med krokiga fingrar utmed telegraf
LINEN, som nu obetydligt sk0njes, ar
bette, will han ha arbete inne i stan
ha?
- ia visst, det ar jul derfor jag gat
hit, tolf mil senast.
Gubben skrattar som at EFT munter
skamt.
- I-h-inte far han nagot arbete der
har tiden pa aret, och kladd sa der
bet ar langt till stan, tillagger hal
med en- vadjande knyck mot sin kan
rat.
- Milpalen star der mere We gar
Diet - sen a de en-, iva, tire, han rakna
pa fingrarna men tappar bort sig ocl
afslutar trott: det drar hela dan