Svenska monitoren., 1905-07-28

den helige Antonius, och ALA l~yssnade
med ~intresse. Slutligen gingo ALA till
kyrkan for att halla dagens sista guds-
ltjanst - den sa kallade n~attsangen.
Efterat vandrade systrarna parvis ut
ur kyrkan, vid d0rren bestanktes de al
abbedissan och priorinnan med vigvat-
ten, under Diet att ave Maria-ringnin-
gen" klingade.
De fyra c~ustoderna (vakterskorna)
skyndade forst ur kyrkan for att iva
och iva ga igenom klostret och Sc
efter att ALT var | sin ordning, ALA las
stangda och eden val bevarad. Mar
nattklockan ljod, maste de hafva slutat
sin rund, ty de, liksom de 0friga syst
rarna maste lasas in | dormitoriet for
~natten.
NJ skulle enhvar CORA sig ! ordning
att sofva. Som nan sof | kladerna,
horde Diet icke droja lang stund, forran
de voro redo. Enhvar lag pa sin hahn
badd, svepte soin fall omkring sig och
itankte efter, huru hon 'framlidit" da-
gen, hvad hon forskyllat | godt och
ondt. ALA Taste sin %aftonb0n | still
het. Da nattklockan / dormitoriet ljod,
slacktes ALA illus och blot en- enda
Tampa flamtade matt | den stora salem.
Abbedissan hade slit ensamma rum,
Ingrid delade Diet nu med sin SISTER.
NJ horde ALA sofva, ALT skulle vara
stilla | den heliga fristaden. De maste
ocksa begagna sig af de ia timmar
som lemnades at somn, ty .redan tidigt
skulle de alter ga ned / kyrkan till
matutinan, som sjongs vid fyratiden
pa morgonen. En- stund lag Karin pa
sin badd, sa reste hon sig upp och
lyssnade, ALT var tyst. Sa gick hon
till Ingrids badd och bojde sig Oliver
henne. Hon sof icke. Karin lade sig
ned bredvid henne pa den smala bad
den och slot Ingrid TAFT intill sig.
Ar du stark nog att lyssna till
mig, eller kommer Diet att oroa och
upprora dig ALT for mycket.
- Mel, Karin, jag kommer att kama
mig lugnare, da du talat med mig och
sagt. hvad du lager for planer, sva
rade Ingrid och slog a pm sin
syster. bet forefaller mig SON vore
Diet ALT for omojligt att kunna fly har-
ifran klostret.
%Ingenting ar omojligt, svarade
Karin, vi bora minst tvifla. Du blifver
Diet treble ledet af klosterrof harifran
Vreta.
Jag vet att var mormoder blef
rofvad, svarade Ingrid.
Hon blef rofvad mot sin villa.
Likt valdsman broto de sig in / klost-
ret och storde friden, och forde med
valid konung Sverkers dotter ur helge-
domen. Hon var elandig och f0rtryckt
och forlat aldrig Diet valid som ofvats
mot henne. Huru skulle hon kunna
Diet? Sune behandlade henne som en-
tralqvinna, som sin frilla. Hon blef
hans hustru forst pa dodsbadden, och
da gafs hennes yngsta dotter Elm /
kloster - Diet var forsoningsoffret. Var
moster hade skankt sin karlek och tro
at lagman Lars, och han bortf0rde
henne, icke med valid, utan med hen
mes eget CODA mime. Will du h0ra,
huru Diet tillgick?
- ia, svarade Ingrid sakta och slot
sig darrande annu narmare sin syster.
- Som du vet, names hon icke |
var slagt, borjade Karin, hvad jag h0r-
de hemma var att hon bodde ! Norge
hos sin man, som for hennes skull blif-
Wit landsforvist. Delta horde jag af en-
gammal tj~ansteqvinna var moder
namde henne aldrig. Hvad jag vet har
jag hort af den gamla portvakterskan
Brita har, hon var en- ung novis den
tiden, da var moster Elm var kloster-
syster. bet kom en- dag en- ryttar-
skara, de redo langsamt fran till por-
ten och ringde pa klockan. Da porten
0ppnades, SADIE en- af dem att han on
skade tala med abbedissan, och efter
en- stund forbes han in / refektoriet
till den fromma modern.
- Var Diet den gamla moder Ger
trud? sporde Ingrid.
- ia, Diet var sa, svarade Karin.
Riddaren stallde sig svara b~edr0fvad
och SADIE att hans broder lagman Lars
hastigt aflidit, och att hans sista on
skan var att ia slit sista hvilolager
redt / klosterkyrkan. Han wore redo
att derf0r gallda fyra CODA gardar, som
han namde vid namn. Abbedissan ja-
kade hartill, och riddaren tackade och
aflagsnade sig. Han lofvade att kom-
ma dagen derpa med gafvo brefven
och med detsamma fora den d0de till
k~losterkyrkan, der liket skulle sta I'M
der nagra dagar, medan graf0let till
reddes och grafrummet bestamdes. Ii
ten Elm, klostersystern, gick ned !
kyrkan allena ON ~aftonen. bet brann
Illus framme i koret, der liket stod, och
hon gick fran till den d0de, lutade sig
gratande 0fver honom och sade: "Ack,
medan du lefde, "a du mig mycket
II -. ---