Svenska monitoren., 1905-09-15

BE - utrOpaue uou, ekdAioc
pa hans brost.
- Hvad ar Diet, barn?
Blod, papa! Jag ser en- blod-
fack pa din halsduk.
Hvad du ar barnslig, Julia!
SADIE han. - Jag fck nyss nasblod at
att sitta sa mycket stilla, lutad oliver
nina rakenskaper ~. Godnatt, min
dotter!
Med dessa ord tryckte han en- kyss
pa den unga fickans PARMA.
En- latt rysning genombafvade
henne da hans kalla, blodlosa lappar
ber0rde hennes PARMA.
Hvad fattas papa afton2-
tankte hon under Diet hon &tervande
till slit rum. - Jag fruktar for att
han haft nagon ledsamhet city.
Bankiren gick langsamt in j SALON.
gen, i hvilken Harley Westford sa
ovantadt visat sig for honom.
Lamporna bruno annu och vinet
perlade i de slipade krystallkaraf-
ferna.
Men rummet var icke tomt.
DA bankiren tradde in fick han s
Jakob Danielson, den man, hvilken
han minst af ALA delta 0gonblick
onskade att traffa samman med.
Bankiren hade knappt igen sin
rock, So att blodhacken icke mera
var synlig.
Likval spratt han till vid asynen af
bokhallaren.
Nj har, Danielson! utropade
han. = Jag trodde att nj var pa vag
till London.
Nei, jag kom for sent till t&gets
afgang och gick derfore tillbaka till
Wilmington for att bedja er ON en-
sang for natten. Jag kunde visserli-
gen hafva vantat till nasta tag, men
min hushallerska ar en- gammal
knarrig karing och hade sakerligen
trakterat mig med en- lang sparta
kanslexa, ON jag kommit hem sa
sent pa natten. Jag hoppas att jag
icke gor er nagot besvar.
- Alldeles icke, - svarade princi-
palen och kastade sig j en- landstol. -
Var god och ring pa nagon af bette
ningen.
Ogonblickligen.. Nisersa blek ut.
ia, jag mar icke rigtigt bra, -
svarade bankiren kallt.
Hemta mig en- 1aska kognac,
SADIE han till b~etjenten, som i Stamina
0gonblick intradde.
Betjenten kom smart in med Diet
begarda, Rupert Goodwin halde upp
EFT glas och t0mde Diet till sista drop
pen.
Nj kom saledes for sent till sta
tionen2 fragade han derefter Daniel
son.
ia, jag hade latit vagnen k0ra
tillbaka imam Jag ~upptackte att taget
redan passerat stationen och att jag
derfore var n0dsakad till att ga till
fots tillbaka hit.
Nj maste hafya gait ovanligt
fort, anmarkte bankiren tankfull.
ia, jag ar EN- snabb fotgangare...
Men hvart har var van kaptenen Ia
git vagen?
Han gick harifran for en- half
timma sedan.
Nj lyckades saledes att lugna
honom.
ia. Han gick slutligen in pa att
lata mig behalla penningarne tills
han aterkommer fran Kina. Men jag
mAste Iowa honom en- temligen hog
ranta.
Jasa, SADIE skrifvaren, gned
langsamt och betankligt sin haka un-
der det han tillkastade sin principal,
hvilken hastigt t0mde annu EFT glas
kognac, en- forstulen, forskande blick.
Kaptenen foredrog saledes att till
fots tillryggalagga wagon till static
men?
ia, Diet gjorde han.
F0rmodligen tog han da genva-
gen genom parker?
ia, jag radde honom att taga
denna vag, svarade bankiren tank
spridd.
Besynnerligt - infoll kontori-
stem, jag kom just fran Diet hallet
och motto honom anda icke.
Sannolikt har han gait Wise; en-
sjoman styrer sallan rigtig kurs da
han ar pa landbacken.
- Nj har raft. Och der har ju den
tanklose gynnaren gl0mt sin Utter
rock, SADIE Danielson, pekande pa
en- stolkarm, Oliver hvilken Harley
Westford hangt sin ljusa SEMINAR
ytterrock imam han tilltradde den
odesdigra vandringen till den nora
fygeln.
ia, verkligen, svarade bankiren
t~ankspridd. = Ursakta mig, Daniel
son, men jag ar mycket trott och tar
mig derfore triheten att saga er god