Svenska monitoren., 1905-02-24

synes Ell en- skymt af solen pa den
molnfria himmelen. Inemot klockan
10 skonjes en- blekgul strimma vld ho-
~risonten. Efter ytterligare en- half
timmes forlopp har delta sken antagit
en- rodaktig farg och synes nu nastan
rakt ! s0der som en- morgonrodnad,
ON man kan gifva denna benamning
at EFT ljusfenomen, som ter sig vid
fullt dagsljus. vid 11-tiden borja trad
topparna glimma ofverst pa bergen,
och nj drager sig solljuset efter hand
nedat sluttningarna, men ned, ! dalar-
ma hinner Diet Ell.
Solen sjalf kan man annu icke Sc,
och manga platser arc sa belagna att
man aldrig ser henne tire veckor fore
man nagot fore klockan tolf upp pa en-
hold, som erbjuder fri utsigt mot sgd
och tire veckor efter jul, men stiger
vest, sa ser man hela ~solskifvan sa-
som EFT stralande guldklot vid hori-
sonten, och aldrig lyser hon med en-
sadan forunderlig klarhet Oliver ma
got jordiskt paradis, som da hon en-
sadan kali vinterdag gutter slit sken
Oliver Lapplands odsliga berg. Ej ems
en- soluppgang pa hafvet eyer nagon-
ting dermed jamforligt, hvad farger-
mas klarhet betraffar. bet ar ingen
gl0d i delta sken, hennes stralar arc
kalla som Diet elektriska l~jusets, men
de kalla fargerna AFRO ocksa de rena-
ste.
Nastan en- hel timmes It'd star nu
solen skenbart stilla pa Stamina punkt
och stiger icke hogre, an att hon med
sin nedersta rand nastan beror hori-
sonten. Det ar sasom drojde hon med
forkarlek vid denna ensliga nejd, sa-
som hade hon har slit hemland, der
hon unnar sig en- kort stunds hvila eff
ter sin irrande fard genom rymderua.
Ingenting i naturen ar jamf0rligt med
Diet h0gtidliga lugn, son hvilar Oliver
Diet ode Lappland denna m~idvinterda-
gems soltimme. Hvilket lugn Oliver
den stelnade naturen! Ell EFT barr ro-
res, och intet ljud fornimmes. Och
hvilket lugn / denna drojande sol
blick! Men dock - hvilken kontrast
mellan bada! Har ar den eviga do
dens och Diet eviga lifvets orubbliga
lugn sida vid sida; men Diet senare
ar denna stund sa ofvervaldigande att
Diet fora forlorar sin fasa. Kolden
maste hafva m0rkret till bundsf0rvandt
for att kunna forfara. I denna ljusa
middagstimme ligger han som en- be-
segrad jatte vid "den starkares" f0t-
ter. bet ligger en- forunderlig mildhet
/ den hognordiska midvintersolens
skinner. Det ar som hade hon till
uppgift at nu / m0rkrets yttersta stund
tillhviska den doda naturen EFT hop
pets ord: war lugn, jag lefver och
verkar; din uppstandelse nalkas, da
du alter skall strAla lika skon och har-
Zig som forr / din langa sommardag
utan matt"
Men timmen ar forbi. Drojande
siunker solen nastan pa Stamina punkt,
der hon hojde sig. Skuggorna jaga
solljuset uppfor bergssluttningen igen;
Diet ar sasom droge dessa nu af sig en-
helgdagsdragt. Men Sc, hvilket, for
klaradt sken efter den sjunkande solen
vid den motsatta h~orisonten! Just
som hennes ofversta rand ~forsvunnit,
o~fvergjutas bergskonturerna / sydvest
af en- forunderlig klarhet. bet ser ut
som ON de icke langre bildade ramen
i denna landskapstafla; deras toppar
tyckas a%frundade och hela bergsked-
jan liksom framflyttad. Det f0refaller
som hade man en- andlos rymd af illus
der bakom.
ALT mattare blir skenet vid himla-
randen, och Lapplands korta vinterdag
nalkas slit slut. Del hvilar %nagonting
trostlost och %ofvergifvet Oliver hela
naturen. Hemsk och tigande ligger
den andlosa mon; spoklikt stracka de
af skogelden fortorkade furorna sina
kala grenar mot holden, och fran de
annu lefvande traden nedhanga liksom
sorgflor af svarta lafvar. Den ensam-
me skidloparen, som hela dagen HAT
fran genom delta d0dens rike, mil eff
ter mil, utan att Sc nagon AMMAN lef-
vande varelse an har och der en- en-
staka ripa. som. skramd af skidornas
prassel, flugit upp vid vagkanten, hvit
-. - L-11-- - a. =
skyddande likhet, han okar nu sin fart
for att hinna fran till en- mannisko-
boning. Minuterna arc ~dyrbara. Smart
inbryter den langa vinternatten, at
fold af odemarkens fasor; och alter
hanger fullmanen som en- valdig matt
Tampa pa hi~mlahvalfvet."
SVERIGE UNDER STENALDERN.