Svenska monitoren., 1905-01-06

O@
| bed0mes derefter. Utom delta gifver
hon It'd, sympati och tjanst, karlek
| och CODA rid och ar aldrig klander-
| sjuk mot andra."
Sjalarna l8go ordnade efter deras
storlek och fullkomlighet, och diakon
Peterson gick med tystnad till den
nasta och tankte att den ar sakerligen
[ hans. ty den var mast den basta, men
pa den fanns en- ung mans MANN, som
han alltid hade ansett sasom honom
underlagsen.
Alter kom intendenten fran och sa-
de: Delta ar en- mycket lofvande sJal,
ty pa Stamina gang den ar mindre an
den sista, ar Diet hufvudsakligen till
fold af dess ungdom och oerfarenhet;
men den ger hopp ON u%tbildning pa
ALA satt. Den enda faran ar, att den
mojligen blir ensidig / karaktar genom
att for mycket f0lja sin naturiiga boz
jelse. liksom denne," tillade han, ! Diet
han pekade pa en- AMMAN. "Denna ar
som du ser tamligen stor, men ar for-
skrackligt missbildad. Sc hur ensidlg
den ar. Sasom sondagsskollarare ar
dess egare en- god arbetare, men l en-
AMMAN yerksamhet / forsamlingen ar
han forsumlig. Och denna verksam-
het at EFT enda hall har gjort att den
ar m~issbildad."
Med tystnad fortsatte diakon Pet
terson. men ehuru sjalarna bletvo ALT
mindre och mer ofullkomliga, fam
han eli sin egen sjal, och han borJade
forskrackas, da han gick forbi den ena
sjalen efter den andra.
I%ntendenten hade foljt honom under
tvstnad, men nara andan af rummet
yisade han honom pa en- sjal som var
icke blot mycket liten utan afven O.
formlig. Pa diakonens fragande DICK,
SADIE han: 'Du HAMMER delta MANN och
har hort dess rost pa nastan hvarje
, bonemote". ia, stammade d1akon
; Peterson, "och skulle villa kalla ho-
, nom en- af vara basta ungdomar".
I~ntendenten skakade betanksamt
, slit hufvud. liar han nagonsin gjort
, nAgot annat an vittnat pa bonemo-
ten?" fragade han, och mar diakonen
> tankte narrower, tillade in~tendenten:
t "Det ar en- god SAX att aflagga witness
: b0rd, men en- kristens lif, som blot
bestar hari, ar en- dalig ersattning for
+ hvad Herren fordrar af sina barn.
och mer af bafvan, och hans inre fore
bradde honom, da han tankte pa, att
afven han hade ansett vittnesb0rden
, pa moten sasom Diet fornamsta i en-
!, kristens lif. Han tankte afven pa sam
ma gang att annu hade han Ell upp-
tackt sin egen sjal och han ofverval-
, digades af en- hemsk fruktan, att den
icke ais fanns der.
!, Slutligen fragade han darande, ON
: ALA OBSERVATION-DISCLOSURES sjalar
voro der, men Diet svarades, att endast
de som horde Herren till, de som han
erkande sasom sina funnos der. Och
diakonen b0rjade alvarligt tanka pa,
4 att han m0jligen a sjalfbedragen.
: Han ~betraktade slit lif i EFT nytt illus,
som han erholl, och arligt slot sig till,
4 att han annu hade rattighet till att
tro, att han horde Herren till, ehuru
hans tilstand var svagt, ty han tankte
t pa Diet loftet, att den som fortr0star
pa Kristus skall varda fralst, och han
f var viss ON att delta gjorde han, men
han blef forodmjukad vid tanken pa,
att ON han skulle komma till himlen,
blefve Diet sasom "genom eld", och han
: finge ingen Erik ingang', sasom han
| hade vantat. Och han foresatte sig
: heligt, att ON Diet calves honom till
( falle, skulle hans sjal forandras och ia
EFT annat utseende.
Med fruktan fortsatte han och sag
sjalar som Diet pastods voro sjalfbe-
: dragna utan att veta Diet, Ety., SADIE
intendenten, "det firms Ell pa langt mar
sa manga skrymtare i f0rsamlingen
som man tror, men de tro Diet basta
/ ON sig saliva.
t Da diakonen fortsatte, blefvo sja-
larna, ALT mindre (ty Diet fanns langt
/ flera sma an stora) och ordet "sialf-
bedragen" b0rjade ljuda i hans 0ron
som en- d0dsklocka och hans fruktan
tilltog, tills han knappt kunde utharda
den, men likval upptackte han Ell
, bland dessa bekanta MANN slit eget.
Slutligen kom han till saliva andan
pa hyllan, och der flick han syn pa EFT
l litet brunt f0remal, som sag ut som
| en- torkad arta, hvilket bar hans MANN,
Hans fruktan hade pa Diet sista varit
sa stor. att han icke alls skulle finnas
, der, att han nu kande nastan en- latt-
/ mad. Men o, hvilken skillnad mellan
denna sjal och den han forst tankt
skulle vara hans! NJ fylldes hans
ogon ned tarar, mar han tankte harpa.
%Intendenten betraktade honom med
0mkan, och sedan SADIE han mildt:
"onskar du veta hvad som ar orsak
till olikheten?"
niakon Patterson com Ynnu orat