Svenska monitoren., 1905-06-30

Diet hade han val rattighet att tukta,
da hon icke fogade sig efter hans vii
ia. Han grep Ingrid, skakade henne
och kastade ned henne pa kna och gaf
henne derpa en- tuktan som hon aldrig
fatt maken till, ehuru hon som ALA
den tidens NOR blifvit wand vid strang-
het. Hon f0redrog den / trotsig tyst-
mad. Herr Svantepolk forvanades Of
yer att hon kunde tala sa mycket, utan
att klaga, hon lag slutligen till half
ten vanmaktig pa g%olfvet. Da lem
made herr S~vantepolk henne, nastan
skramd af hennes tystnad, och gick att
satta sig vid slit bord, der han suttit
for kort It'd sedan och ofvertankt ALA
de egodelar som han amnat denna gen.
st0rtiga dotter.
Efter en- stund reste sig Ingrid upp,
bragte sin dragt mekaniskt | ordning
och gick mot dorren. Da hon 0ppnat
den, stannade hon pa tr0skeln och sa-
de med svag rost: Haven tack, ia
der kar, delta var .mahanda hvad jag
.tarfvadei
Sa gick hon vacklande ut. Hon a
en- god dotter, icke hvar och en- skulle
sa genast hafva erkant att fadern
handlat raft. Herr Svantepolk var mold
med babe sig sjalf och sin dotter.
Da Ingrid kommit ut borjade hon
grata at en- gang smarta och harm.
Nu var hon fast, nu skulle %ingenting
kunna hindra henne. Folke kunde
'komma, mar han Vile. Hon skulle fol-
ia honom. All tvekan var borta.
16.
julien hos vestg0taiaamannen.
bet var jul och munterhet ofverallt.
Julhalmen a bredd Oliver golfvet, jul
olet skummade / horn och kannor, jul
brodet lag upptrafvadt / stora hogar
med julgalten och julkusen allra Of
.verst. bet feta sadet, hvaruti swim
och oxkott kokat, fyllde huset med
sin doft och retade matlusten.
lagman Algots hus voro sex af
hans soner samlade. De iva yngre,
Nils och Magnus, voro icke tillstades.
Lagmannen var enkling, men man pa
stod att han i trots af sin alder inom
kort tankte inga nytt gifte. Han sag
foga aldre ut an sin aldste son, biskop
Brynjolf, och han satt nu ensam med
slna sex s0ner vid dryckesbordet, och
Diet ena skantande ordet afloste Diet
andra.
- bet ar / ALA fall besynnerligt,
piltar, SADIE lagmannen, att ingen af
eder tanker pa giftermal.
All, SADIE biskopen och drog pa
munnen, nog vet jag den SON skulle
babe tanka och handla, wore Diet icke
~oforenligt med hans ambete.
- bet ar ocksa of0renligt med mitt
ambete, SADIE Peter, annar ser jag
fullval unga, fagra och hogattade NOR
vid konung Magnus hof.
Jag har ju Stamina ambete son |,
infoll Bengt, jag kan dock icke saga
att jag kant nagon hag for aktenska-
pet. Men du, broder Karl, du borde
tanka pa saken.
- Jag har tankt, genmalte denne
dystert, och den som jag fast hug till
hon ar gifven i kloster.
- Sa tag henne derutur! SADIE lag.
manner, som b0rjade att vara drucken
och icke forstod till fullo inneborden
af sina ord.
- Talen icke slikt, kare fader! upp.
manade biskopen. bet ar icke sadana
ord som Diet egnar en- lagens vaktare
att mala.
- Menar du att en- klostergifven mo
icke hammer sig tacksam, ON nagon
tager henne derifran? genmalte lag.
man Algot. Menar du icke att hon
onskar sig en- jordisk brudgum af kott
och blod i stallet for den andlige, som
Ihvarken har kyssar eller omfamningar
att bjuda henne? Menar du icke att
en- mo kan trottna pa fasta och b0ner
och gisslingar sedan hvarje fredag?
Kare fader, delta ar hadelse, me-
made Bengt oroligt, men biskopen log
och SADIE: bet ar kanhanda lika myc-
ket sanning / 81 som Diet sages vara /
vim.
- Sager du delta, du biskopen?
sporde Karl haftigt.
Jag sager Diet icke forvisso, sva-
rade Brunjolf, jag sager blot mahan-
da. bet sages att anden ar villig, men
kottet ar svagt.
Jag hade tankt att draga ut sa-
som korsriddare, borjade Karl, men
- tankte jag - kunde jag vanta att
hon toge emot mig sasom sin brud-
gum hellre am den himmelske, som
hon lofvat sig at = da = skulle icke
klostret skydda henne for min karlek.
Jag skulle draga henne derutur, ON
jag an skulle bryta ned vreta stem
for stem.
Kare broder Karl, du hade icke
brutit ned manga stenar, forran du
redan wore gripen och stalld till an
svar for dit Telegram, forklarade
Bengt.
f. ~ - - - -