Svenska monitoren., 1905-05-05

hade han dertill? Och sedan drapa
sin s~ockenprest derfor att denne enligt
lag lyste lekarens drap och bod ho-
nom rata sig? Han ar bannlyst, och
ingen god kristen will val gilla hans
g%erningar.
- Betank dock att hans husfru och
jag arc frander i femte kna, bad fru
Benedicta.
bet gifver jag sa manga som
babe flyga och fara, genmalte hennes
man. Jag har annat att passa an att
forsvara valdsgerningar, som icke arc
varda forsvar. Dessutom har jag lof-
vat att hjalpa den der lekarens son
till hans fulla raft pa tinget. Stackars
pilt, han kanner icke o~stgotalagen.
Fru Benedicta sag sorgsen ut och
vande sig mot d0rren.
Lat Torgils forsona slit brott
med en- pilgrimsfard! SADIE Svantepolk.
bet ar Diet enda jag kan tanka ut for
honom.
bet blixtrade till i Benedictas 0gon.
- Haven tack for Diet radet! SADIE
hon. Jag menar Diet ar vardt att folja.
- Det ar Diet, mumlade Svantepolk,
dock torde han derfor vara ~obenagen
till att folja Diet. / morgon ar tinget,
och vi ia da Sc, huru han amman ga
till vaga.
- Akta Algotssonerna att rida med
| dig till tinget? sporde fru Benedicta.
- bet akta de, genmalte manner
bet ar hoppgifvande unge man, jag
onskar att Knut, din son, vor dem
Xix.
bet flog EFT vekt leende ofver hen
mes lappar, EFT leende, som talade ON
att sonen Knut Ia gsin moder ONT ON
hjartat. Sedan SADIE hon:
- En- sjuttonarig yngling torde man
likval icke bora jamfora med alldeles
vuxna man.
- SAINT nog, svarade herr Svante-
polk, de arc vida aldre an han, till och
med den unge Folke ar fem ar aldre.
- Huru kommer du att tanka pa
Folke Algotsson? fragade hon.
- Hur kommer jag att tanka pa no.
nom? genmalte Broderna
hans arc ju har, och Folke skulle m0ta
vid tinget.
Fru Benedicta sag bekymrad ut, men
SADIE intet.
- Tanker du annu pa den der barn
leken emellan honom och Ingrid? b0r-
jade han. Den ar ju slut for lange Sc
dan.
- Den ar sa - ia, SADIE fru Bene-
dicta.
- Han ar en- f~0rstandig yngling, och
ON nagra ar torde han begara min
dotter %Ingegerd, och da skall jag icke
| saga mel. Bara Diet att han icke foljt
sina broder hit talar for att han skif-
tat hug. Benedicta svarade intet. Me
mar du mahanda att Diet tyder pa mot
satsen? kom Diet ifrigt fran Svante-
polk.
- bet har jag ju icke sagt, nastan
hviskade fru Benedicta.
- En- tanker mer, an en- sager. Icke
SAINT, Benedicta?
- Mahanda, Svantepolk.
- Du menar att Folke annu tanker
pa den lila mo, som han lekte brud-
gum at? SADIE Svantepolk med ovilja.
Hon nickade. Och mon da? sporde
han.
- Nor glomma icke gerna dem, till
hvilken de fasta sin hug, svarade fru
Benedicta.
- Jag har trolofvat henne med en-
h0gattad dansk man, som du granneli-
gen vet, och jag vantar att mitt eget
barn lyder mig, fortsatte Svantepolk
med harm.
Fru Benedicta bojde slit hufvud.
- Hon skall lydia, SADIE hon och mar
made sig dorren. Da hon redan hade
lagt handen pa laset, hejdades hon af
sin man, som SADIE:
- Har du sport Ingrid?
- Mel, svarade modern, en- vet myc-
ket utan att sp0rja.
Han smalog hanfullt. Griller! SADIE
han. Ingen forstandig man fragar ef-
ter en- mos nycker.
- bet kan vara skilda meningar ON
bade EFT och annat! syarade husfrun.
Xfven ON klokskap.
Derpa gick hon skyndsamt ut och
uppsokte fru Ulfhild. Hon meddelade
denna, hvad hennes man sagt att han
vore obenagen att blanda sig | Torgils
Blossoms strid emot kyrkans man, och
att han hole for radligast att Torgils
forsonar slit brott med en- pilgrims
fard.
Fru Ulfhild vredgades f0rst och kali
lade herr Svantepolk en- klenmodig
man, men da hon nagot tankt pa sa-
ken, tilltalades hon af tanken pa pill
g~rimsfarden. Hvart horde den stall
las? Till San Jago eller Heliga ire
konungar, till Rom eller mahanda an
da till den Heliga grafven? Fru Ulf-
hid skulle gerna folja sin man. Hon
skulle ga vid hans sida / pilgrims
dragt med stat ! hand. Wore Diet nod