Svenska monitoren., 1905-05-19
En- I.ekare
eller
STRHNGAlEK OCH VAPENMAkT.
t~iistorisk roman at
MathiIda L b 9.

Diet icke nog med skammen att en- he
derlig bondes dotter gifte sig med en-
lekare emot flanders rad? Sa dor hon,
och vi IA ungarna pa halsen. Diet ar
nastan for mycket.
Esbjorn harmades storligen.
- Min syster Boel skall aldrig falla
eder till last, SADIE han stolt. De fin
mas nog, som med frojd taga emot hen
ne / slit hem.
Han bojde slit hufvud till en- afmatt
helsning och gick.
- Kanske var Diet dumt, tankte nu
Peter. Kanske lekaren hade stora ego
delar och gripar, som mahanda kunnat
komma nina barn till godo, ON hon
kommit i huset, och alltid kunde en-
val ia bugt med en- sjalfsvaldig barn
unge.
Han gick derpa med stormsteg ifatt
EsbjorR och upphann honom inom
kort.
Frande, flamtade han, frande!
Icke var Diet min mening att visa den
lila faderl0sa fran vart hem.
Var Diet icke? sporde Esbjorn for
aktfullt. Hvarf0r taladen l da, sasom
l gjorden?
Min hustru holl jul mon sa kar,
klagade Peter. Hon liknade hennes
syster sa mycket.
Mel, var moder var jul morklett,
motsade Esbj0rn.
SAX Stamina, ON fargen ar ON
bytt, genmalte Peter, Diet var anda
Stamina 0gon, Stamina mum och Stamina
nasa. Hvad g0r det da, ON harfargen
icke stammer 0fverens? Lat mon kom-
ma. vi taga emot henne med oppna
armar.
Han utbredde armarna liksom for
att sluta Boel | sin farm, men sag der-
vid sa illslug ut att Esbjorn hastigt
svarade:
Tack, morbror, hon kommer icke.
Derefter aflagsnade han sig hastigt.
Han var retad Oliver m~orbroderns upp-
forande och glad at att icke Boel'skul-
lie atervanda till hans hus. Han han
sk~rattade for att reta sin frande och
fortsatte sin vandring. Men smanin-
gom kommo andra tankar honom ma
stan att onska Diet han antagit Peter
ostenssons anbud. Hvad skulle blifva
af mon? Kunde mojligen Folke Al
gotsson uttanka nagon rad for henne?
Under Diet han sa gick i sina tankar,
sag han biskop Bengt komma till tin
get med EFT folje af trettio ryttare, ic-
Ike en- enda mer och icke en- enda min
Dire an efter konungens stadga. Bland
hans foljesman sag han afven broder
Olof. Denne sag ocksa honom och
sporde, i Diet han red forbi, ON Esbjorn
vore mold med sin tingsfard.
Denne skakade nekande slit hufvud.
- NJ blir du nog nojdare, SADIE pre-
stem, vande sig i sadeln och smalog.
- Hvad menen I, fader Olof? fraga-
de Esbjorn, men preston a redan
langt forbi. Esbjorn gissade att sock
men sandt broder Olof till biskopen
for att begara en- ny prest, en- at de tire
enligt skick och bruk af menigheten
utsedda prestmannen. Esbjorn kom
ihag Martas ord, och han undrade,
hvarfor den gamla qvinnan hyste en-
sadan ovilja mot den unge presten.
Han sag ju ganska statlig ut och fore
foil vardig i slit upptradande, och till
hast satt han jul som en- man af vapen.
Ynglingen f0ljde efter biskopen och
hans man, till de stannade invid lag
herberge. Den gamle Bengt
lagman kom sjalf ut och tog emot sin
frande, och denne steg af hasten, hei.
SADIE lagmannen och gaf honom frids-
kyssen. Sedan gingo de bada manner
in.
Sa fort han kunde, Triangle sig Es-
bj0rn fran mellan ~svennerna, som ON
gafvo herberget, babe af biskopens och
lagmannens f0ljen. Han onskade tala
med broder Olof. Han sag honom sta
bredvid sin hast och racka sadelpasen
at en- sven med nagra korta ord. Es-
bjorn gick fran till den unge presten
och helsade honom v~ordnadsfullt, men
broder Olof tycktes nu knappast mar
ka honom. Nagot forsagd haraf vile
Esbjorn dock icke aflagsna sig, utan
att soka ia tala nagra ord med honom.
- Vordige fader, SADIE han med an
nu en- helsning, aren l sand for att be-
CARA en- prest i fader Anunds stale?
Du gissar raft, svarade broder
Olof.
Ar Diet f0rmatet af mig, ON jag
fragar, borjade Esbj0rn.
- bet ar Diet, svarade Olof kort, men
jag kan saga dig, utan att du fragar,
att den h0gvordige biskopen samtyckt
till min bannlysning af den v0rdade sa-
lige fader Anunds baneman, och att
den kommer att ytterligare lysas har
pa. tinget.
- bet var CODA tidender for mig,
genmalte Esbjorn. Han var afven min
faders drapare - och jag tackar eder,
vordade fader.
Olof sag stolt pa ynglingen.
nj r. M A