Svenska monitoren., 1905-11-10
BANKIRENS Hem.
LIGHET.
ROMANTISK BERHTTELSE
Al
MISS BRADDON.
MISS BRADDON.
(Forts. fr. f5reg. n:r.)
ROMANTISK

az
(Forts. fr. f5reg. n:r)
Klara, nviskade Rupert God
win med en- r0st, som vittnade ON
hans inre r0relse, ert ansigte erin
rar mig ON forntiden och jag glom-
mer err grymhet, glommer att nj fore
drog en- AMMAN man framfor mig, jag
kan gl0mma ALT, blot icke min
lkarlek! Jag kan icke utharda att Sc
er denna stallning fattig och for
nedrad, ty f~attigdom ar f6rnedring.
Lemna delta stale, Klara. Ert gamla
hem skall alter blifva ert, och edra
sma fingrar skola icke mera behofva
att arbeta for Diet dagliga brodet
Hela min form6genhet, ALT hvad jag
eyer lager jag for dina fotter, du
min ungdoms alskade, min f0rsta och
min enda karlek. Wand tillbaka till
er fora egendom, Klara, som min
herskarinna som min hustru!
bet sista ordet uttalade han med
en- Track ironi, hvilken nogsamt for
radde hans skamliga mening.
Klara Westford betraktade banki-
rem med blickar fulla af den djupaste
afsky.
- Lemna mig! - utropade hon.
Ar Diet for att hama mig, som nj
framstaller delta skandliga forslag,
Rupert Godwin9
Bankirens ansigte blef askgratt.
- bet ar nog, Klara! - utbrast
han. - bet var en- darskap af mig att
lata er Sc mitt hjertas svaghet. Jag
kom till er som van och nj nekar att
mottaga min vanskap. Ma Diet da
vara sd. Fran denna stund ar jag er
fiende. Nj har tillatit er att behandla
mig med f0rakt. Nj har tillkastat
mig strisdhandsken naval =.
jag antager utmaningen . Diet skall
blifva en- tvekamp pa lf och dod!
Smart, mrs Westford, skall Jag visa
er att mitt hat kan vara lika starkt
SON min karlek.
Titan att bevardiga honom med EFT
svar intog Klara Westford sin fora
plats och fortsatte med slit arbete.
- Annu en- gang maste jag erinra
er ON att er harvard ar mig h0gst
obehaglig, mr. Goodwin, SADIE hon
lugnt. - Nj torde derfore ofort0fvadt
CORA mig den tjensten att afagsna er.
Nej, annu icke, mrs Westford,
- svarade den oblyge gasten. - Nj
har forsmatt min vaoskap, men ma
banda f0raktar nj icke alldeles nina
rad. Nj har en- dotter! Hall 0gonen
0ppna och lemna henne icke ur sigte.
Klara Westford kande en- rysning
genomtranga hela sin varelse som
ON hon stuckits af en- orm. Hon blef
blek som OGDEN. Hon fors0kte att
svara, men hon f0rmadde icke att
fa EFT enda ord fran Oliver sina dar-
rande, farglosa lappar.
Lemna henne icke ur sigte! =
aterupprepade Rupert Goodwin. -
Hon ar Jung och oerfaren. bet ar e.
dast nagra manader sedan hon kom
till London, och dock har hon redan
under denna korta It'd lemnat en-
kondition - under mycket besyn-
nerliga omstandigheter. Den befatt-
ming, som hon nu innehar, ar icke
utan fara for en- ficka med hennes
vackra ansigte . Annu en- gang
sager jag: Hall ogonen oppna,
Klara Westford, och lemna icke er
dotter ur sigtem On er enda dotter
skulle drabbas af olycka och vanara,
sa kom ihag att jag pa forhand a
nat er.
Aldrig hade Klara Westford kant
sig sa ensam och ofvergifven som i
delta 0~gonblick. Fran ALA hall tyck-
ties fara och olycka hota, och framfor
henne stod hennes oforsonlige fiende
med hamdplaner j slit svarta hjerta.
dup fortviflan malade sig i hennes
drag, men hon samlade den aterstod
af kraft, som annu fanns inom henne,
och motto med skenbart lugn banki-
rens hanande, s~kadelystna blickar.
Min dotter skall sjelf veta att
bevara slit CODA MANN och rykte, -
SADIE hon, - huru fornedrande an
hennes nuvarande stallning ar j edra
0gon.
- Nj har annu icke Tart att b0ja er
stolta nacke, mrs Westford, ut
brast bankirS4 uppretad Oliver Diet
lugn och den fattning, som hans offer
~adagalade, men jag har It'd att
vanta, och en- gang ia vi Sc hvem,
som till slut drar Diet kortaste straet
-. God morgon!
TfuRnnnfra knnffIoS