Svenska monitoren., 1905-05-12

Torgils Bosom. Ynglingen tradde fran
med os5kt vardighet. Hans fagra ut
seende intog genast till hans forman,
och da han borjade tala med sin val
liudande rost, okades den medkansla
man hyste for honom. Hans anklagel-
Sc framf0rdes enkelt. ON an hans
rost stundom flick en- latt darrning, tve-
kade han likval aldrig ON Diet rata
ordet. Han omtalade mordet pa sin
fader och lyste Diet pa Torgils Blossoms
hand.
Denne tradde fran till domstolen.
Han sag skygg ut, men anda Track.
Jag erkanner drapet, SADIE han med EFT
hanleende, som Esbjorn A~ke-lekares
son lyst pa min hand. och jag forkla-
rar mig villig att derfor galda laga
boter. Nina tralar arc har med owl
gan, hon ar tire ar efter lagen. De haf-
va ocksa med sig nya handskar och
skor. Ma han smorja swanson pa hen
ne och jamval handskar och skor, sa-
som lagen sager.
Esbjorns ogon skoto blixtar, da ira
larna, sex till ~antalet, ledde tram qvf-
gan. Hon var Wild och forskrackt, och
de sex mannen hade all moda att med
skri och Stag fora fran henne. Derpa
smordes swanson, och nu bjod herr
Torgils hanfullt Esbjorn att halla
lO- o,olo, How NOD Oft uiccnl cnp1
han tagit i handen, gaf henne tire Stag.
Ynglingens hand trefvade efter svar-
Diet men det var qvar i h~erberget, ty
enligt konung Magnus' lag ON tings-
frid maste man komma ~obevapnad till
tingsplatsen. Han var makta vred,
icke en- rorelse gjorde han for att mar
ma sig Diet b~angstyriga %ungnotet. Han
vande sig med lagande ogon och flam-
mande kinder till Bengt lagman och
sporde: Ar delta rattvisa?
= Det ar efter lagens ord, svarade
lagmannen med nastan sorgsen ton.
Esbj0rn darrade af harm, och en-
strom af vreda ord Triangle till hans
tunga, men hindrades just af sin haf.
! tighet och af sin mangd. Da ladies'
en- hand vanligt pa hans arm, och en-
rost SADIE i hans ora: Bryt icke tings-
friden! / goren raft att icke taga emot
anbudet ON qvigan. Viljen | i stallet
taga emot mitt anbud ON god tjanst?
Mangen i mitt stale skulle icke CORA
Diet, men lyckan har kommit mig till
del, och jag will hindra olyckan, ON
jag Diet kan. Folien mig!
Folke Algotsson lade sin arm pa Es-
bj0rns axel och drog honom mera an
han ledde honom BORT fran domare-
platsen.
- Hvem aren /, adle here? sporde
Esbjorn, da han nagot hemtat sig fran
sin f~orvaning. / liknen herr Karl Al
gotsson.
- Jag ar ocksa hans yngste broder,
svarade Folke.
- Och I tillbjuden en- sa ringa sven
som mig edert foljeskap? fortfor Els,
bjorn. Mig, en- fattig sven, som blifvit
| hanad och krankt infor hela tingsme-
| ~nigheten?
- Men en- sven, som sig sjalf oye-
| tande kommit i smalek och som vetat
att bade taga vara pa sin harm och
behalla sin vardighet, trostade honom
Folke. Hvem radde er till att begara
boter efter lag? sporde Folke vidare.
- Jag begarde inga boter, svarade
Esbjorn med haftighet. jag bad herr
Svantepolk att hjalpa mig till min lag
liga raft. 4 Jag menade Diet wore min
lagliga raft att ia taga hans lif, som
mordat min fader. Jag brann af begar
efter fadershamd. Herr Svantepolk lof-
wade att skaffa mig min raft.
ia, herr Svantepolk, SADIE Folke,
han tror sig kunna tvinga ALT efter
sin villa. Men lat mig nu trosta eder
med att Torgils Bosson nog anda ar
en- domd man. Han ar bannlyst for
drapet pa en- prest, och han varder nog
straffad. Konung Magnus halter
strangt pa sina fridslagar, och biskop
Bengt later honom nog icke slippa
bannlysningen, utan att han far strang
bot.
Esbjorn kande en- viss t~ilIfredsstal-
lelse att hans faders drapare icke skull
lie undslippa, men pa den starka SPAN
ningen som han erfarit da han karade
och den haftiga vrede som uppstigit
hos honom da han sag hamden glida
sig ur %handerna, foljde nu EFT slags
dasig likgiltighet. Folke forde honom
till slit herberge och lat satta fran
mat och 81 at honom. Han hade icke
att pa hela dagen. Han at och drack
med v~albehag, och sedan foil han i en-
tung somn.
"a.
Orc och spaningar.
Marta och Boel voro nu ocksa vid