Svenska monitoren., 1905-09-22

| DICK. non at nuHuTduc SduScI
mera stolt nu, da hon icke blot har
sin egen, utan ocksa sin mans ara att
vaka Oliver.
ia, jag ser att jag misstagit raig,
Klara Ponsonby; tiden har icke bru-
| tit ert stolta mod.
AT hvad anledning har nj kom-
NIT hita - fragade mrs Westford.
/ affarer.
- ia.
Med hvem har i huset har nj
affarer?
Med er man
Min mani. -. All, nj har talat
med honoma Nj sag honom ju imam
han lemnade England.
ia, jag sag honom.
Han degenerate hos er en- storre
summa p%enningar.
Bankiren tillkastade henne en- ofor-
skamd blick.
Min basta mrs Westford, 49, ut
brast han, hvad skall delta pratt
betyda2 Err man var icke i den stall
ming att han kunde deponera nagra
penningar hvarken hos mig eller ma
gon AMMAN
Hvad menar ME
Helt enkelt att er man kom till
mig som en- tiggare. Han kom for att
at mig lana penningar till betalande
af EN- del af skeppslasten, och som SD
kerhet for lanet gaf han mig kope-
handlingarne rorande denna egen-
dom.
Lanade han penningar af err -
utropade Klara. Nj ljuger!...
Han meddelade mig att han vile an
fortro er saval tjugotusen pund som
dessa kopehandlingar.
Da forde han or bakom ljuset, ty
han har for lange sedan pa spekula-
toner forlorat Store delen af sin for
mogenhet, och Diet a endast med
min hjelp han kunde foretaga denna
nya resa Sc icke sa vantroget pa
mig, Klara, jag begar heller icke att
nj blindt skall tro mig pa nina blotta
ord. Jag har med mig dokumenter,
som arc forsedde med er mans namn-
teckning, dessa kunde bevisa san
ningen af min utsago.
0, Diet ar om0jligt! - utropade
den olyckliga qvinnan, - Diet wore
alltfor forfarligt! Harley, min make,
skulle hafva lanai penningar af er -.
nej, heldre af enhvar AMMAN an at er!
Men Diet ar nu en- gang So,
hanlog bankiren. - bet var underligt
att han skulle wanda sig just till mig,
icke SAINT?
En- paus intradde.
Klara Westford tankte pa hennes
sista sammanvaro med sin man och
erinrade sig hvarje ord, som han
yttrat vid afskedet.
Var Diet mojligt att han fort henne
bakom ~ljuset?
Var Diet mojligt att han, af fruktan
for att orsaka henne smirta, dolt
sanningen for henne?
Hvarfore hyste han icke st0rre
fortroende for mig2 tankte hon be-
drofvad. Efter tjugo airs samlif
borde han hafva vetat, att jag vid
hans sida icke betraktade fattigdomen
som nagon olycka eller vanara.
Klara Westford afskydde och for
aktade Rupert Goodwin, och hon var
ofvertygad ON att mer logn an san
ming kom Oliver hans lappar.
- Jag tror er icke forr AIN jag ser
Harleys egenhandiga underskrift -
SADIE hon slutligen.
- Nj skall "a Sc den, min nadiga-
ste, mahanda forr an nj self onskar
Diet. Men latom oss forst kasta en-
blick tillbaka pa den It'd, som forfiu-
tit. Efter tjugo AIRS vapenhvila villa
vi alter upptaga striden, en- tvekamp
pa lif och dod. Men forst, Klara
Ponsonby, villa vi erinra oss form
tiden.
llNdu od6CA liz LII 0OuWlGf
utbrast sjomannens hustru upp-
rord. Nj blyges saledes icke Oliver
den omkliga rol, som nj da spelade2
Jag onskar endast att visa er
huru godt mime jag annu har, Klara.
Han fick intet svar.
Mrs Westford vande sig bort och
betackte annu en- gang slit ansigte
med handerna, liksom om hon vile
spara sig sjelf asynen af den hatade
manner.
For tjugo ar sedan, borjade Ru-
pert Goodwin med kali och hjertlos
ton, - tillbringade jag en- sasong vid
en- modern badort pa sodra kusten af
England. Jag kunde ALA afseenden
mata mig med den skara af hogval-
borna aristokrater, som svarmade
omkring dernere. Val hade jag ingen
titel, men min fars ofantliga form0-
genhet gaf mitt MANN en- viss CLANS.