Svenska monitoren., 1905-05-26

made komma till min gardsgrind och
lysa mordet, och svarade han mig ic-
Ike: ia! Da bad jag honom fara till
helvetet.
En- prest. kom Diet sakta fran fru
Ulfhild.
ia visst, en- prest! for Torgils ut.
Menar du icke att prester ocksa kom-
ma att stekas / helvetet, sd Diet osar
felt af dem?
Fr1 Ulfhild tankte pa fader Anund.
hur mager han var, och hennes mans
raa uttryck vackte hos henne en-
blandning af afsmak och l0je. Den
gamle sockenpresten kommer nog ic-
Ike till Diet rummet, SADIE hon, och wore
han der, kunde int ems helvetets het-
ia pressa ut nagot felt ur hans ut
marglade kropp.
Torgils gick fran till henne och sag
pa henne med vreda 6gon. Du Dir
skulden till ALT, hvaste han.
bet har du redan latit mig veta,
genmalte hon.
Titan dig wore jag nu icke en- o.
lycklig. forbannad och bannlyst man.
Jag kunde sitta / lugn pa min gard,
odla min jord, sa nina akrar och sk0-
ia ALA nina varf.
- Mar borjade du att arbeta sa ira
get? sporde Ulfhild hanande. Det du
g0r, ar icke mycket vardt. Du rider
omkring egorna och ser till arbetet,
da Diet likar dig. Men Diet mesta du
gor ar att jaga med hok och hund, dra-
ga pa gastning hos dina vanner eTler
bjuda dem pa dryckesgillen, och pa
din gard sitter du aldrig / no.
Hexa! SHREK Torgils.
- Tyst, svarade hon, du har nu icke
manga vanner, reta nu icke afven
din hustru emot dig! Diet vore langt
klokare, ON vi ofverlade, hyad som
wore lampligast for att f0rlika saken
och ia bannlysningen hafd.
Torgils sag forvanad pa henne, Diet
hade aldrig fallit honom in att 'saken
kunde f0rlikas och bannlysningen haf-
vas.
- Hur menar du? sporde han.
- VIII du att jag skall besoka BIZ
skop Bengt, besoka honom som en- for
tviflad och f0rkrossad hustru och for
soka media?
Torgils sag tvekande pa henne. Du
ar en- annu ung och fager q%vinna, a
de han langsamt.
Hon skiftade farg vid den misstan-
Ike, som hans ord uttryckte. Du skat-
tar icke den vordige biskopen hogt,
SADIE hon f0raktfullt, och efter hvad
Diet tyckes, icke heller din hustru. For
ofrigt kan jag bedja min frande Swan
tepolk vara mig foljaktig, ON du sd
onskar. Men nog far du vara redo
att skanka en- stor gafva till kyrkan,
och dessutom f0retaga en- helig resa
for att f0rsona din skuld.
Pa en- gafva till kyrkan, den ma
nu vara stor eller liten, will jag icke
lata bero, menade Torgils. Men att
draga ur landet likar mig stor lila.
- Jag near Diet gar icke med min
Dire, svarade fru Ulfhild med likgiltig
ton.
Hvart skall jag da draga? sporde
han angsligt.
- Till den heliga grafven, svarade
hon %hogtidligt.
- ALA helgon, derifran kommer jag
aldrig alter, ropade han.
- All, Diet finnes nog de som kom-
NIT alter, svarade hans hustru.
Kom biskop Henrik tillbaka?
utbrast Torgils. Flick han icke lata
slit lf derute?
- Do maste ju ala, infoll hans
hustru, och biskop Henrik var gam
NAL och matt af ar. Will du att jag
foljer dig pa farden? fortfor hon. Ma
banda afven jag beh0fver ~forsoning,
ON, sasom du pastar, Jag ar skulden
till ALT.
Han tog hennes hand. Du ar god,
SADIE han, men piltarna?
Jag skall nog finna nagon som
tager ward ON dem, svarade Ulfhild,
och nu uppsoker jag min frande Swan
tepolk.
Torgils Bosom sj0nk ned pa en-
bank, han var utmattad af att grunna
Oliver slit brott och den | hans tycke
Oliver mattan stranga bot som alades
honom. Hvad wore val en- lekares och
en- prests lff egentligen varda? En- le-
kare var ju, ON an aldrig sa omtyckt,
likval aldrig med anseende infor la
gen. Och en- prest, som var gammal
och utlefvad, hvad gjorde Diet, ON han
hade hjalpt honom in 1 himlen litet
f0rr, an han mars hade kommit dit.
Himlen var jul malet, som ALA strait
wade till, och fader Anund var nu sd
kert der. Hade han Diet icke ljufligt
der, medan anglarna spelade och sion
go for honom, och han gick fran den
lena klarheten till den andra. Hvad
menades dermed? bet var val olika
rum | himlen, Diet ena ~ljusare och fag-
rare an Diet andra. Name nagon am
gel bi0de hOnOm en- l5Skedrycle der