Svenska monitoren., 1905-02-03

Y 80 Ahet
lande, som bette Ume-san.
- ia, ia! instamde Koto och slog
med sin solfjader | sin hand vi sko-
la locka ur dem hvad Diet Invita- odju-
ret sager at dem
- Kanske, infoll Luji och strackte
pa sig - hon var fet och maklig, och
kyrkbanken hade varit hard - kan
| ske han betalar dem.
Azalea sag intresserad ut.
- Jag 0nskar, SADIE hon langtans-
J fullt, att han vile betala mig nagon-
ting.
- Kanske han will, SADIE Luji och
nickade langsamt. Min arade fader
sager att han dr. rik mycket rik.
Och min arade fader sager Diet
ocksa, inf0ll Ume.
A, Diet arc ALA frammande djaf-
lar, forklarade Koto / a~fgorande on.
, - ia, men Matsuda Isami sager att
han inte ar Diet, invande Azalea. Och
Matsuda vet Diet bestamdt.
Matsuda ar a%fundsjuk! SADIE
, Koto. Han will alltid vara den rika-
ste. Men gudarna forakta girighet.
Azalea flagtade sig litet nervost
med sin solfjader. Hon betraktade
den tankfullt, derpa fallde hon haftigt
igen den.
- Jag ar girig, SADIE hon och tryckte
solfjaderspetsen mot sin vackra r0da
underlapp.
Hennes vanner skrattade at henne,
och hon rodnade.
ia, upprepade hon, jag ar girig.
Gudarna f0rakta mig nog. Jag dyrkar
pengar! Jag skulle villa ha tundra
yen alldeles for mig sialf.
Hvad skulle du CORA med dem?
fragade Ume, den aldsta af de fyra.
- Jag skulle lemna min styfmors
hus, svarade Azalea enkelt.
Har komma de nu! utropade
Koto, och ifriga och intresserade skyn.
dade flickorna att COMMA sig ! en-
klunga bakom kyrkdorren.
l nasta 0gonblick kom k0ren ut, nu
utan masskjortor, men med leenden
pa sina tvattade ansigten och de sm$
ogonen glansande. Fem sen skram.
lade i hvars och ems arm. Flickorna
hade smugit sig bakom porten for att
0fverraska dem. M sprungo de fran
och folio Oliver g~ossarna. Dessa, SON
trodde att de vile taga ifran dem de.
ras hardt forvarfvade pengar, b0rjade
skrika af ALA krafter. Men mar de
sage flickornas skrattande ansigten
lugnade de sig och lato slutligen of.
vertala sig att beratta ALT hvad de
visste. Presten hade, talade de ON,
flera ganger tagit dem med sig hem,
gifvit dem sot potatis och riskaka
att alta och Tart dem sjunga son han,
For den har offentliga sanger i hans
tempel hade han gifvit hvar och en- al
dem - fast, mel, hur mycket han gift
Wit vile de int tala ON for nagon
blot sa mycket lato de forsta att Diet
var tillrackligt med pengar att tillata
dem lefva i ofverflod en- It'd framat
For 0frigt skulle de, medlemmarna al
hans kor, IA lika mycket hvar vecka
for att de sjongo pa sondagen sa som
den Invite preston i hans kyrka.
Azalea suckade, der hon satt pa
~kyrktrappan, och sag pa de lyckliga
gossarna med afundsamma, langtans.
fulla blickar.
- Will int Diet Invita- odjuret ha file.
kor som sjunga ocksa? fragade hon.
Flicker! upprepade en- af Cos.
sarna. Bry gudarna sig nagonsin ON
flicker?
= Den frammande diafvulen ar in,
gen gud! SADIE Azalea tankfullt. Hvem
vet, kanske han viii betala mig ocksa,
ON jag %sjunger.
= vi ia lof att ga hem nu anmarkte
Koto och drog Ume i armen. ar du
inte hungrig? Kom, Azaleai
Min h0gtarade styfmor ger inte
mig nagot att alta, SADIE Azalea. Jag
beh0fver int ga hem.
- Du blir smart en- tiggare, du med,
Azalea, skrattade Koto = och da far
den Invite n visa dig barmhertig,
het. Kom nu, flicker!
Hallande hvarandra i hand och ma.
stan trampande hvarandra pa halarna,
begafvo sig de tire flickorna hoppande
och skuttande pa hemvagen nedfor
kullen, medan Azalea satt war och
dystert ~grubblande sag pa k~orgossar.
ne, som nu h0llo pa att rakna sina
pengar. Hon visste att de, liksom
hon, voro fader- och moderlosa. Fast
i olikhet med henne behofde de int
lefva ] EFT ogastvanligt hus = som
hennes elaka styfmor kallade hem
for henne. Endast ovilligt gaf hon
henne TAX 0fver %hufvudet, ty Azaleas
styfmor a fafang och fruktade gran
narnas kritik och gudarnas vrede, ON
hon jagade bort Azalea. Som Diet nu
flick den ynga flickan till halften
svalta, och till klader flick hon de