Svenska monitoren., 1905-03-10

Spegeln halkade ur Azaleas handler.
Med en- pl6tslig r0relse lyfte hon dem
och hogg tag | flickans ansigte. Hen
mes naglar Dorado sig in | den andras
posiga, feta kinder.
Din beroring besudlar mig, SADIE
hon. Kom mig inte sa nara, lagborna
varelse.
Med EFT skri af raseri ryggade Mat
su tillbaka och slog handerna mot ST.
aa rifna kinder. Mumlande narmade
hon sig derpa dorren. Der stannade
hon och sag sig hamdgirigt ON. U
ia, nu ar nj en- pafagel, madame
Azalea, men era fjadrar skola nog tie
sig mindre stolta och vackra mar nj
far veta hvad de ha kostat er. Nj for
aktade hans Invita- h6ghets tjanarinna
och larde honom att CORA detsamma.
Men den lagborna a | hans tjanst
langt imam hans ogon folio pa err. Till
och med en- orm som kralar i graset
kan hamnas. bet firms ingen varelse
sa liten eller sa lag att den icke kan
bitas.
Azalea rorde sig icke, lika litet som
hon vardigades wanda pa hufvudet Sc
dan Matsu gait och hon horde henne
aflagsna sig | hallen. En- lang stund
satt hon tyst. En- gang sag hon med
en- radd, f0rstulen blick bort mot opp
ningen i g~olfvet, men drog genast bort
den. bet fanns %ingenting mer for
sjalf. Hvem visste val battre an hon
redan gjorde hur dup hennes formed
ring var?
Kap. XVII.
Okido bugade sig anda till golfvet
for den maktige Matsuda Isami. Som
han val kande sin principals karaktar
och lynne, odslade han icke mycken
It'd pa artigheter. utan gick direkt pa
anledningen till slit besok.
- Han har kommit tillbaka, SADIE
han.
Matsuda h0gg tag / Okidos axlar sd
hardt att Diet gjorde ondt.
- Hvad ar Diet du sager?
- bet Invita- odjuret -
- All! &
Matsuda slappte slit tag och gick
nagra steg oliver golfvet. Derpa stan
made han framfor en- 0ppen shoji och
trummade pa panelningen.
- Ma, an sedan hvad mer med
Diet? fragade han.
Okido narmade sig TAFT intill honom.
- Men hon far Sc honom. bet kan
inte u~ndvikas, hviskade han nerv6st.
Matsuda skrattade diaboliskt.
- Jag har fullkomligt makt Oliver
hennes ogon, min kare Oxide. Har nj
annu int markt hur kufvad hon ar?
Okido skakade misstroget pa hufvu-
Diet.
Men ON M Odjur skulle komma
hit i egen person.?
Sa ha vi passande medel att sk0-
ia ba~rbarhundar med, svarade Matsuda
f0raktfullt. Och polisen har / staden
respekterar sina f0rmans myndighet.
- Men brefven, hogt arade? Han
kommer att anstalla understanding.
Bah! An sedan? Ar Diet kanske
forsta gangen som BRET gait forlorade
mellan vart land och America?
- Men sa manga. - Okido gjorde
en rorelse af orc. - Frs mad, jag ar
radd for barbarens tjocka stofvel. bet
var jag som for err rakning undanholl
brefven fran barbaren till hans hustru.
bet Says att hans regering ar maktig
- och hamdgirig. Hogt arade, gift
mig sa mycket pengar att jag genast
kan komma harifran!
- Tvartom. Du maste STAMINA har
och hjalpa mig. For resten glommer
du att Matsu var den som tog hand
ON brefven. De borde tynga hennes
armar, int dina.
Men, ers mad, Diet var jag som
a 0fverbringaren, och -
ia, och nj lemnade ju ocksa BRET
ven?
- ia, men int till den som de zorro
adresserade till, utan till den franz
mande d~jafvulens %tjanarinna, som sd
ger sig ha gifvit dem till ers mad.
Matsuda skrattade obehagligt.
HIM! Ma, da ar Diet ju nina ar
mar som de bora tynga, eller hur?
rummet 6fver de talande lag Aza-
lea inyid halet i golfvet. Hennes an
sigte var spoklikt blekt under Diet tjoc-
ka, roda sminket, som Matsu nyss lagt
pa. Hennes brost hafde sig haftigt,
hennes glansande ogon hade EFT
hemskt uttryck. Hon hade hort och
f0rstatt hvart ord af samtalet, och nu
satt hon nedhukad som en- tigrinna
fardig att taga sprang och sag med
vildt uppsparrade ogon ned pa de un.
der henne varande. Men / delta 0gon-
blicks 0fvervaldigande ursinne hvar-
ken SHREK eller svimmade Azalea. Hen
mes samuraiforfaders styrka svallde 1
hennes adror o. satte hvar nerv / hen
mes kropp | %darrning. ALT annat var