Svenska monitoren., 1905-03-10

a 49,
Jag forstar, SADIE han mekaniskt,
hon dr. d0d.
bod! ~uprepade Matsu och skaka-
de pa hufvudet. - Mel, mel, int dod;
battre Diet an som Diet dr., o, here!
- Int d0d!
Hans knutna handler 6ppnade sig.
Hans fruktan ha lie kommit honom att
Sc spoken midi pa ljusa dagen. - Hon
lefde! Da var ALT val.
Hans lappar gafvo ord at hans tan
Ike.
= Battre d0d an synd, ack, here!
svarade Matsu.
Marley kunde ha skrattat. Hvad!
Forsokte denna hans tjanarinna nu
alter skramma honom med sina gamla
svartsjuka h~istorier ON att hans hust-
rus omvandelse icke var uppriktig?
Azaleas synder oro mikroskopiska.
Kom, Matsu, lat oss ga till hen
ne! SADIE han otaligt. Hvarfor ser du
pa mig sd der? viii du ocksa f0rsoka
d0lja hennes uppehallsort for mig?
Nej, here, men ON jag for er
dit, kommer nj att forbanna mig for
en- sadan otjanst.
Jag forstar dig int, Matsu. Du
har for resten alltid varit en- gaia for
mig. Men kom nu! Hvar ar hon?
HERE, here, ga int till henne!
Och da han fortfarande forsokte dra-
ga henne med sig sjonk hon till hans
fotter och sparrade wagon for honom
med slit hufvud der.
Hvarfor forsoker du bedra mig,
Matsu? Hvad kommer at dig? Hvar-
for gor du sa har? Hvad har handt
min hustru? Svara!
Alltjamt liggande pa kna med slit
hufvud vid hans fotter SADIE hon:
o, h0ge here. hon har blifvit
Matsuda Isamis hustru!
Da han hvarken SADIE nagot eller
tycktes forsta hennes ord, %upprepade
hon dem. Och da han anda icke gaf
EFT ljud fran sig, tillade hon:
Isami ar den rikaste manner /
Sanio. Hvad ar Diet som int han kan
kopa?
Han grep henne vildt ON axlarna.
Saliva hennes lander slogo hardt j.
hop vid hans haftiga tag.
Du ljuger! shrek han. Du ljuger!
Usla ~varelse, du ljuger, sager jag!
Kap. XVI.
Diet var pa aftonen Stamina dag som
Richard Marley kommit till Sanio. Aza-
lea satt och lat passiyt Matsu borsta
och flata hennes glansande svarta har
pa Diet konstmassiga satt som Matsu-
da tyckte om. Han hade sandt bud
till Diet run der hon hittills habits fan
gen, med befallning att hon skulle be-
reda sig till vigselceremonien. Hvilka
kanslor hon an hade, der hon nu satt
och lat pryda sig af Matsu, visade hon
endast EFT stoiskt lugn. Den obeskrif-
liga antagonism som alltid hade radt
mellan dessa iva hade blifvit annu
starkare under de dagar Azalea vistats
/ Matsudas hus. Hon kande instinkt-
likt att Matsu a hennes fiende och
fruktade och hatade henne foljaktli-
gen. Och fast hon var tvungen att I'M
derkasta sig hennes hjalp med paklad-
ningen, nedlat hon sig Ell till att saga
sa mycket som EFT ord till henne, ware
sig for att bedja ON eller befalla ma
got. Matsuda h0ll hennes ode / sin
hand. Han kunde taga hennes barn
ifran henne. Han hade hallit slit ord
och Tart hennes lappar att forma sig
till 0dmjukare ord. Men for henne -
Matsu-san - for henne beh0fde hon
atminstone icke falla till fots.
Medan Matsu denna dag kladde sin
matmor visade Azalea derfor int. in
tresse for den andras synbara shines
r0relse, fast tjanarinnan rojde ovan-
liga tecken till orc. Slutligen, mar
tystnaden blef Matsu outhardlig, brot
hon den sjalf.
- Matmor, SADIE hon, Okido ar der
mere / gastrummet.
Azalea bojde pa hufvudet, men gjor-
de ingen anmarkning. Okido intresse-
rade henne lika litet som ALA andra.
Matsu sankte r0sten.
- Jag har tagit en- bradlapp ur ert
golf, fortfor hon. ON nj lager ert
hufvud intill halet kan nj bora hvad
han sager till h~usbonden.
Azaleas g~lansande 0gon vandes mot
den upplyfta plankan. Men hon teg
alltjamt.
- Matmor, fortfor Matsu forsigtigt
och installsamt, nj har ju hort Diet
gamla samuraiordspraket: ATT do
med ara, mar man int langre kan lef-
va med ara?"
Azalea gjorde icke en- rorelse under
hennes handler; eli heller vardigades
hon Sc at Diet hall dit qvinnan pekade.
Samuraiens korta svard lag bredvid
halet. bet var ofverholjdt med en-
hvit duk - den arofulla dodens duk.
Mater, boda fSrcatt don bvito nraotapo