Svenska monitoren., 1905-09-15

dock vara en- rik och fornam here
och anade icke att du blott var en-
fattig kringvandrande malare, utan
EFT ores formogenhet.
Eft m0rkt moln gled ofver den
unge ansigte.
Jag vile sd gerna hafva talat
med din far. Violetta, imam han lem
made England, - SADIE han. - Men
jag eyer intet, min alskade, mindre
an intet, ty jag ar beroende af en-
man, hvilken jag icke kan h0gakta.
Violetta fastade sina beundrande
blickar pa fRstmannens vackra an
sigte.
Men smart blir du erkand som
en- stor malare, Georg, = SADIE hon
omit, och da ligger hela verlden
for dina f0tter.
bet morka uttrycket forsvann ur
~artistens ansigte d& hans 0gon motto
den alskande fiickans klara, stralande
blick.
Hvilken lysande framtid din
fantasi skapat for mig! = utbrast
han, men jag hyser icke sd h0gt
fygande planer. Nina drommar och
forhoppningar inskranka sig till att
med tiden komma i en- oberoende
stallning. bet ar denna forhoppning.
SON gifver mig arbetskraft, och du
vet, min alskade, att jag egnar al
min It'd at arbetet.
ia, i sanning, du ar sa flitig, att
jag understundomhys allvarsamma
bekymmer for din helsa.
bet ar icke farligt, Violetta . !.
Sc har. Du maste Sc resultatet al
mitt arbete och saga mig din me-
ming derom.
Den unge malaren forde henne bort
till staffliet, och i nagra minuter
stod hon framfor hans tafa forsjun-
ken j STUN hanryckning.
Taf1an f0restalde en- open plan j
skogen med dess saftiga grasmatta
och den tata smaskogen fonden.
0, du maste blifva stor och be
romd, Georg, utbrast hon slutli.
gen.
Hon sag upp till honom med sina
djupblaa 0gon och lade sina iva sma
handler kring hans arm.
En- stund promenerade de arm
arm fran och tillbaka j skogen.
Derefter gingo de langsamt tillbaka
till Violettas hem och togo forst vid
tradgardsgrinden asked med hvar.
andra.
Ack, ON jag strax kunde anfor-
tro min NOR min hemligheti - sue
kade Violetta da hon alter tradde in !
sjukrummet och tog plats bredvid
moderns sing.
Den sjuka slumrade lugnt och en-
svag rodnad fargade hennes fna
kinder.
Med hufvudet st0dd mot handen
satt Violetta forsjunken j sina drom-
mar.
Hennes tankar fiogo tillbaka till
den It'd, da hon larde att kama George
Stanmore.
De traffade hvarandra f0rsta gan
gen pa en- bal i Winchester. Master
Stanmore blef af en- bekant presente-
rad for master Westford och Violetta.
Pa bada syskonen gjorde den unge
manner EFT mycket angenamt in
tryck.
Lionel och hans syster motto sedan
ofta George Stanmore pa sina prone
nader j skogen.
Han gjorde ingen hemlighet af sin
notwithstanding och berattade dem
strax att han var landskapsmalare.
Smaningom knots EFT viinskaps-
band mellan de bada unga mannen.
Emellertid forfeit vintern, pa warren
reste Lionel till universitetet och
Violetta blef ensam pa sina skogspro,
menader, ty modern anvande mer.
andels sina lediga timmar till att
besoka traktens fattiga, for att aft
hjelpa deras nod.
Understundom ledsagade Violetta
henne pa dessa vandringar till de
fattigas hem, men mangen gang var
den unga fickan ensam i skogen, an
tills fots, an ridande pa sin favorit-
hast, hvilken hon gifvit Diet mytolo-
giska namnet Oberon.
Men at hvad hall hon an gick eller
red, sd motto hon bestandigt George
Stanmore.
Smart Taste de j hvarandras ogon
den ljufva hemligheten deras hiertan
hade talat langt forr an Georges lap
par tolkat hans karlek och Violetta
rodnande gifvit honom slit jaord.
(Forts.)