Svenska monitoren., 1905-01-13

rattade Anton med EFT uttryck som ON
Diet CODA tillstandet varit hans for
tj8nst.
Baum far vanta, ifall Diet skall
vara nagot svar.
ia, friherrinnan! SADIE Anton och
gick ut.
Som ON Alexandra eli unnade den
unga flickan ems asynen af den alska-
des handstil, kanske ocksa till fold af
nagon skygghetskansla, gick hon med
brefvet EFT stycke bort fran Kleopha,
latsande som ON hon vile begagna
sig af den starkare dagern borta vid
~glasd0rren.
Med f0rfaran laste hon:
Min Alexandra! - Du kara, adel-
modiga, vile f0rklara din bortovaro
med en- oskyldig o~sanning. Du vile
skona honom som forgatt sig sa GER
h0rdt mot dig. Men han har atmin-
stone haft sd mycket mannamod att
han sjalf sagt mig hvad som handt.
Fast kanske gjorde han Diet bara der
for att han var radd for en- anklagelse
fran dig. Den saken will jag int un-
dersoka. Han har visat bort dig ur
Diet hus, som smart skall VAR dit. bet
ar nog. bet skiljer mig fran Hartard.
Jag har icke langre nagon son.
Delta ar jag skyldig dig for din ex-
empellosa karlek och trofasthet. Och
jag ar ocksa skyldig mig sjalf Diet. I'm
der manga, langa manader har jag
med talamod fordragit min IONS STUN
ma f0rebraenler och fiendskap jag,
som trodde mig ha gjort mig f0rtjant
af hans karlek och tacksamhet.
M will du kanske genast skynda till
mig. Men, jag Der dig, kom int!
Efter Diet som f%0refallit will jag int
Sc dig pa Rethen forran jag far mot
taga dig som min brud. Redan i dag,
annars | morgon, sa fort jag mojligen
kan for foljderna af Diet har olyck-
saliga fallet, kommer jag till dig. vi
skola tala ON hvad som skett. Och
besluta sa som Kristina skulle ha on
skat Diet! Jag tror att ON hon visste
hur ALT varit och hur ALT ar, skulle
hon saga: Tanker da andtligen, andt-
ligen en- gang pa er saliva iron
inte att Diet kranker mitt mime ON nj
int fasta err vid datum for s~orgearets
utgang!"
Jag kanner mig mycket nedstamd.
Jag har forlorat min son! Och derfor
= derf0r -. maste du, alskade, nu bli
mitt ALT. bet f%orefaller mig som ON
jag hade iva grafvar bakom mig. Men
jag will tanka pa dig. Du ar mitt lifts
glade och stolthet.
Din Albrekt.
Alexandra gick langsamt tillbaka
till bordet.
= bet ar forbi, stackars barn, SADIE
hon, och vid dessa ord kommo tararna
henne / ogonen. Herr o Fronhofen
vet hvad som handt, Hartard har sjalf
tillstatt Diet. Albrekt skrifver till mig
att han int langre har nagon ION.
Medlidandet med den alskade gjorde
henne olycklig. Hon visste bast hvad
sonen varit for honom och hur djupt
han lidit under en- lang It'd.
Kleopha tryckte sig ~gratande intill
henne.
o, hjalp oss nj, bad hon - nj en-
sam kan Diet -. Hur skall han kunna
lefva under trycket af sin FAIRS fiend-
skap? bet ar ju som en- f~0rbannelse!
- Kara Kleopha, hur skall jag kun
ma hjalpa err? SADIE Alexandra sorgset
och str0k mildt den gratande fflickans
har. ON jag glitter mig med fadern,
gor jag sonen olycklig, och gar jag ur
wagon for sonen, g6r jag fadern olyck-
Zig!
- Men kan fadern ~nagonsin bli full
komligt lycklig ON han bigger sin
lycka pa fiendskap med sonen? utro-
pade Kleopha lidelsefullt.
Best0rt tog Alexandra EFT steg till
baka, och fargen pa hennes ansigte
blef en- nyans blekare.
Der kom den saledes anda, denna
fordran pa att hon skulle afsta - ON
ocksa under f0rtackt form. Men hur
SAINT var likval eli hvad hon sade! Hur
sorgligt SAINT! Till att hela delta sar
/ Albrekts hjarta skulle icke ems hen
mes karlek vara stark nog.
Du fordrar at jag skall 0fverge
Albrekt? SADIE hon sakta. Ack, Kleo-
pha jag har alskat honom | femton
ar =. utan hopp... Ingendera af oss
vantade oss nagot 80. vi voro fast be-
slutna att uppoffra oss . for henne
anda tills hon sa mot all forvantan
och ALA berakningar gick ifran oss,
hon, som vi = jag vet sjalf int hvar-
for trodde skulle 0fverlefva oss
ala! Och nu will du att jag skall af-
sta fran all lycka / lifvet, bara derf0r
att sonen int will veta af mig
Mel, utbrast Kleopha, nej, Diet
kan jag inte fordra! Min Gud - jag
skulle villa uppoffra mig sjalf, afsta
fran Hartard. ON para nagot kunde