Svenska monitoren., 1905-05-05

k~rampaktigt fast | dynorna pa hennes
lanstol, som vile hon valdsamt ned
trycka nagot.
Hvad dir Diet, Lame? - fragar
manner henne och bojer sig hastigt
framat, sd att en- lock af hans bruna
har faller ned / pannan pa honom -
skulle nina ord sarat er? Borde nj
icke ha vetat att jag en- gang skulle
komma att tala sa? Skulle nj aldrig
ha kant, hur oemotstandligt jag drages
till er?
Hon ratar en- smula pa sig och
faster sina klara, intelligenta ogon pa
honom.
- 10, Waldemar ALT delta yisste
jag, afven att nj skulle tala / dag.
Men jag vet annu mer. Det ar icke
qvinnan som nj alskar, ty hon ar med
sina trettiofem ar alldeles for gammal
for err; Diet ar forfattarinnan, hvilken
slagit er / bojor, som nj beundrar -.
som nj alskar sasom man alskar Diet
sk0na och konsten.
Han springer upp, hans ansigte ar
liksom doppadt / ED, med en- haftig,
ungdomlig atb0rd skakar han lockarna
ur pannan.
- Och denna k~onstnarinna kommer,
trots sina ar, alltid att fangsla mig,
| ty Diet finnes evig ~ungdomskraft incm
henne.
Hennes ande skall lyfta mig h0gt
ofver mig sjalf.
- Och nj kommer sjalf f0rst att be-
| CARA att ia stiga ned, Waldemar. Jag
har alltfor lange lefvat EFT for verlden
frammande sjalslif, for att jag for all
! It'd skulle kunna fangsla er vid mig.
bet skulle vara EFT felsteg, som vi ba-
da djupt skulle ia bota for.
Hans br0st h0jer och sanker sig /
l~idelsefull rorelse; han staller sig TAFT
framfor henne och blickar ned pa hen
ne med morka, g%lansande ogon.
- Vet nj sa litet ON ert eget va"de?
bet, som nj nu har sagt, kan sta /
gamla romaner, men nu har Diet blifvit
helt annorlunda, Lame! Lyckligtvis
| har Diet nu kommit en- It'd, i hvilken Diet
| finnes manniskor som djarft satta sig
| Diver Diet gamla, Diet slentrianmassiga,
| da de marka att Diet hejdar deras steg.
| Jag alskar er, ert smile, er sjal, edra
| ogon, ALT hos er, och kommer att ba-
ra hand pa mig sjalf, ON nj icke blir
min. Eller -. eller -. man begar icke
stjarnorna, icke SAINT? Var Diet Diet
nj vile saga mig?
Hon lager sina bada handler pa
hans h0gra.
- Icke sa, min van. Err haftighet
| g0r mig ledsen, och er bitterhet annu
mer.
Derpa lutar hon sig tillbaka i lansto-
| len och blickar dr0mmande pa de med
| Invita- och skara blommor 0fversallade
| t~radkronorna, bakom hvilka aftonhim-
| len User / ~gl0dande rodnad; de bada
| fina linierna vid hennes munvinklar
bli skarpare.
- Under tusen smarter dr0mde jag
i aratal ON karlek -. att med en- al
| skad man svarma i poesiens sagoland!
Aren gingo... Jag var icke skapad
for en- sadan lycka. Jag har forsonat
mig dermed, jag har blifvit stark, har
funnit wagon till mig sjalf. Visserli-
gen skall mitt hjartas var icke pa lam
ge f0rga, men den ensam kan icke hal
la jamna steg med %ungdomen. Hvad
som g0r mig sorgsen, hvarfor jag fruk-
tat for denna stund, var den tanken
att jag nu kunde f0rlora er vanskap,
Waldemar =. och Diet varit harliga,
| angenama timmar som jag njutit till
| sammans med er, for hvilka jag tackar
er ...
- Da visste jag blot EFT enda me-
| del 49,. nj vet att jag gerna fattar tag
/ saker och ting med fast hand och
d6ljer icke hvad jag g0r -. att kalla
mig EFT ungt, blondt vasen, som icke
har sin like / alskvardhet, och stalla
henne bredvid mig, sd att nj, min van,
far Sc vid min sida den blomstrande
ungdomen, och icke langre tillsluter
edra ogon for warren. Derfor behofver
ju sensommaren icke f0rlora nagot af
sina behag.
Och Diet ar. Diet dr. f0rraderi,
Lane! Nj vet att jag icke will Sc ma
| gon AMMAN har, da jag ar hos er, att
| jag will vara ensam med err! Och nj
will stalla en- knopp bredvid den fullt
blomstrande rosen. Och Diet ar. -.
Jag -. jag gar genast.
- Da kommer nj att springa / ar
, marina pa Margareta, ty jag hor hen
/ ne nu skynda upp for trappan. Jag
stamde hit henne pa Stamina It'd som
er, med den f0rhoppningen att genom
hennes upptradande f0rekomma hvarje
uttalande; hon maste ha f0rdrojt sig.
Ga ut pa ~balkongen, har ar en- box,
en- af mig, kan nj begara mera af
mig?!... och var nj obekymrad, vi
skola icke besvara er.
Han har just gait ut, da en- gestalt
kommer in genom dorren, sa illus och
stralande som warren sjalf. De blonda