Svenska monitoren., 1905-11-03

Bod men icke bruten.

Bold men icke bruten.
Foljande dag gick Violetta till tea.
tern for att uppbara slit lila arvode
for veckan. Skadespelarpersonalens
af1oningar skulle emellertid forst ut.
betalas och Violetta maste derf0re
vinta anda till fran emot midday
imam hon kunde fa ut sina pennin.
gar.
Klara WcStford var saledes ensam
hemma storre delen af formiddagen.
Hon satt som vanligt lutad Oliver
broderramen. En- bitter tar foil emel-
lanai ned pa arbetet, hvilket kostade
henne sd m&ngen somnlos matt och
dock inbringade henne sd obetydligt.
Plotsligen rycktes hon ur sina sorg-
liga betraktelser. Hon horde fasta
steg pa trappan och i nasta ogonblick
oppnades dorren.
Klara Westford reste sig hastigt
upp. Hon antog att den kommande
icke kunde vara nagon ma an
Lionel, hennes f~6rtrafflige, karleks-
tulle son, hvars narvaro alltid val en-
frost for hennes bedr0fvade sjal.
Bittert sag hon slit hopp gackadt
da hon, i Diet hon vande sig mot dor
rem, sag sig vara ansigte mot ansigte
med sin bittraste fende. Men fattig.
domens jernhand hade icke f0rmatt
att tillintetg0ra Klara Westfords mod
och sjelfkansla. Hon reste sig j sin
fulla langd och lat sin blick iugnt
falla pa den ovalkomne gasten.
= Nj har, mr. Godwinl - SADIE hon.
= Hair trodde jag att nj icke oftare
skulle truga er pa mig.
= Karleken, Klara, later icke binda
sig hvarken af It'd eller af rum.
Mrs Westford vande sig rysande
bort fran den of0rskamde skurken.
Karlek! - aterupprepade hon
Nj horde icke vanhelga delta he.
liga ord med att lata Diet komma Oliver
edra giftiga lappar2 Hvarfore har nj
kommit hit9 Hvad will nj mig, mr.
Godwin2 Med hvad RAFT vagar nj att
tranga in j min bostad, sedan jag for.
bjudit er att betrada min troskel.
Delta fattiga rum ar mitt eget och
jag befaller er att 0gonblickligen
lemna Diet. Da nj sist kom till mig j
mitt lyckliga hem, var Diet for att
gifva mig onda och smartsamma I'M
derrattelser nj kom som EFT m0rkrets
sandebud och f0rst0rde min och nina
barns lycka och frid. vi kafva nu
s6kt oss en- a~nsprakslos tillflygtsort
hair, och jag trodde att var fattigdom
atminstone skulle hafva Diet CODA
med sig att den f0rskonade oss fran
er obehagliga pahugenhet.
Nj ar i sanning valtalig, Klara,
mycket valtaligl = utbrast bankiren
hanskrattande. Nj will ba "a
mig fran er narvaro, nj visar mig pa
dorren, och dock kommer jag Son er
van.
- Som an!-aterupprepade enkan
bittert.
-Ja, som van, Klara, som alskare.
Nina kanslor for er arc annu oforan-
drade. Efter att hafva varit skid
fran err i sa manga ar och trots ert
uppenbara hat, ert han och ert for
akt, sd alskar jag er dock annu lika
varmt som i var ungdom. ia, Klara,
ehuru nj nu iir fattig och er stolthet
ar bruten, sd alskar jag er.
Nj misstager er, = svarade
Klara Westford, min stolthet ar
icke bruten. Annu lefver inom mig
minnet ON min adle och h0gsinnade
make, och hvarken sorg eller fattig-
dom formar nagonsin att ur mitt
hjerta utplana denna sk0na bid.
Klaral - utropade Rupert God
win passioneradt, - Klara, hat med
lidande med mig! Kom ihag huru
varmt, huru ~innerligt Jag alskat err!
Hans hufvud sj6nk ned pa br6stet
och de m6rka, stralande ogonen for
dorado slit kalla, grymma uttryck.
Eft 0gonblick tycktes Diet som I'm
den karleken jagat ALA hat.
fulla och hamndgiriga tankar pa
fykten.
(Forts.)