Svenska monitoren., 1905-01-27
: Lika kallt och ytligt kommer ock.

son lefva l Ofred med n~Varanura -
| men jag, jag vet att Diet int ar nagon
verklig fred.
Han tankte pa Kleopha, och hans
orc vaxte annu mera. Hur skulle han
| nu kunna fora henne till sin far? Hur
! skulle han kunna utsatta henne for
| den smartan och f0r0dmjukelsen att
bli mottagen med endast hoflighet, der
hon krafde nagot langt varmare? Och
| skulle hon val villa veta af honom
mer, mar hon flick veta ALT Diet som
| Zwota hade sagt honom?
- ON min far och hans hustru int
halla af mig, hur skall jag da kunna
begara att de skola halla af min fast
mo? tankte han.
Wagner vek af in ! talmalleen.
sta int iva ~svartkladda damer
der pa terrassen? fragade Zwota.
- bet ar val Alexandra och hennes
NOR, antog Albrekt.
- Nej, min kara fru Won Stechow
gar int sorgkladd. Den har damen
ar for resten ung, SADIE pastorn, som
hade falkogon.
Albrekt strackte litet pa sig for att
Sc, men de orc redan f~0rsvunna.
Ocksa de bada damerna hade sett
vagnen och kant igen de akande.
- Ga in / mitt arbetsrum = dit in
- STAMINA qvar der - jag skall ropa
dig = Diet kommer for mycket pa en-
gang! SADIE Alexandra hastigt.
For manga tankar och forestallnin-
gar stortade samtidigt Oliver henne.
Far och son kommo tillsammans.
bet kunde blott betyda en- SAX: att
de hade Personals, och Albrekt forde
den angerfulle till henne.
Darrande j hela kroppen gick hon
af och an och forsokte lugna sig.
/ delta ogonblick vallde helt mansk.
ligt och naturligt en- sjudande bitter,
het mot Hartard upp inom henne. Men
hon vile = hon vile kufva den! Hon
f0rstod icke sjalf hur Diet kom sig att
den sa med ems br0t fran = hon, som
redan hade forlatit. Saledes maste
dock pa djupet af hennes sjal en- bot
tensats af vrede ligga gomd, som nu
svallade upp och ~0fverraskade henne
sjalf.
Medan Kleopha gick in / Alexandras
arbetsrum, sasom denna hade tillsagt
henne, stego de tire herrarne langsamt
upp for de ia trappstegen, som fran
porten ledde till Alexandras waning.
Albrekt stodde sig pa Zwota. So
men hade Ell vagat erbjuda sin hjalp'
Han kom efter, betryckt och kannande
sig helt liten.
= Knappt oppnades dorren, forran
Alexandra skyndade emot den alska
de. Hon brydde sig icke ON att so
men och Zwota voro narvarande.
Med en- atbord af innerlig karleR
och sorg slog hon bada armarna on
den nu sa svage manner Och mec
stora, angsliga forskande ogon, be
traktade hon hans ansigte.
Jag ar pa battringsvagen, sade
han lugnande till svar pa hennes blick
ON EFT par tire dagar ar jag som forr
Hon ledde honom till en- lanstol,
hvilken han satte sig, och hallande
hans hand sluten mellan sina bada
lutade hon sig ONT ned ofver honom
De betraktade hvarandra med en- lang
blick.
bet sag ut som ON de gl0mt att de
icke voro ensamma.
Och Hartard stod langt ifran och
kande hur hans ogon fuktades.
Han sag hvilken oandlig hangifven
het som lag / Alexandras hela vasen;
hvar min, hvar blick, hvar atbord ia
lade ON karlek och 0mhet.
Och pa en- gang var Diet som ON
han forlorat kanslan af att den bleke
manner der var hans far.
Han sag blot iva stolta, ada man
niskor, som hade lidit o~utsagligt, och
hvilkas lidande han hade gjort slit till
for att Okla.
Med EFT par steg var han borta hos
dem. Alexandra reste sig upp och
vande sig emot honom.
- Forlat mig! bad han.
Han tankte saga: "Sa som min far
f6rlatit mig" - Men mel, mel
ropade Diet inom honom. forlat mig du
pa EFT annat satt! Sannare, upprik
tigare! Ur djupet af dit hjarta!"
Alexandras ansigte glodde. Hon
rackte honom sin hand, som han word
nadsfullt kysste.
- Gerna will jag Diet, SADIE hon med
osaker r0st.
Hon teg nagra ogonblick; derpa till.
lade hon:
Men bara forlatelse kan inte
hjalpa oss.
Hon SADIE Diet sorgset. Och Albrekt
suckade. Zwota borta vid f0nstret
forh6ll sig alldeles stilla.
Hon hittar nog pa Diet som HAL.
per har, tankte han. Ty hon eyer
karlekens smile.
uortord tuoHfa off hon horde Cd Oo