Svenska monitoren., 1905-05-12

sin dart, Ocn Sa mar nan DorJaI
striden, och konungen, som satt sa
strangt strait for dem, som bryta mot
nagon aft hans fridslagarl
Marta skyndade att axla sin kappa
och satta pa sin hufva. Hon gaf sig
knappast It'd att lata Boel satta till
rata hufvan, som kommit pa sned.
Hon dref pa Boel att skynda sig, och
sa stultade hon / vag, vida snabbare
an man skulle kunna tanka sig att hon
Da de kommit till Algotssonernas
herberge och fragade efter Esbjorn,
svarade en- af svennerna, som icke kan
de honom att han icke vore der, hvil-
ket svar kom Boel att skifta farg och
att vrida sina handler och ut
Hvar skola vi da finna honom?
Heliga Guds moder, hvar ar pilten?
l detsamma markte hon strangaspe-
let som lag pa en- bank.
- Han ar har, ON han lefver, ut
DIdSJ HOu, nan lSnIHdi diuiiS Sit' sio
gaspel.
10 da, han solver, menade Erik,
Folkes egen sven, som kom till, franz
lockad af gummans utrop, och Diet g0r
han nu.
- Lat mig Sc honom, han ar min
broder! bad Boel.
Gerna Diet, SADIE svennen, men
min unge here befallde mig s0rja for
att lekaren finge sofva / 70, och mig
tillh0r att laga sd att min herres villa
skier.
- Du maste vara en- valartad sven,
SADIE Marta. Hvad heter du, och hvem
ar din here?
Erik namde sin heres och slit eget
MANN.
- ALA helgon, fortsatte Marta, Vest
gotalagmannens yngste son, Skarabi-
skopen Brynolfs broder! Talar du
sanning, sven? Hvad skola lagman
Algots soner CORA har pa o~stgotarnas
ting?
-'Hvad de ha att CORA pa ostgotar-
mas ting, vet jag icke, smalog Erik,
som fam sig road af gummans f0rva-
ming. Men vi komma annars fran
Stockholm.
Milde Gud, sa langt fran. shrek
Marta.
Erik tystade pa henne och SADIE att
Esbjorn skulle sofva.
ia, ia, valsignade pilt, han skall
ia sofva, borjade Marta alter, jag skall
visst icke stora honom. Men sag mig,
huru manga dagsresor ar Diet till Stock
holm, och hvad hade de unga herrarna
der att bestalla, och sagen nagra r0f-
ware och valdsman i skogarna? Ock-
sa Boel och jag hafva FART lang vag,
men icke sa langt anda. Men jag ar
sd trott och har fatt sar af ridten.
Boel drog den gamla i kjorteln, och
Erik borjade skratta.
Kara NOR har mahanda eli ridit
pa mangen god dag? SADIE han godmo-
digit.
Mel visst icke, svarade Marta,
och Blacken, Diet ar nog SAINT att han
icke ar ung, men en- kan anda icke lita
pa hans stadighet. An spetsar han
oronen, an gar han at den ena, am at
den andra sidan, och sa svanger han
med n och frustar, och da man
tyglar honom, drar han 0ronen tillbaka
och grinar. bet ar EFT bangstyrigt
dur. Och sadana faror som hota i
.skogarna, vargar och fredl0sa och
valdsman och sa far man Wise och
far rida Stamina vag tillbaka. ia, Diet
ar icke en- hvar q%vinna, som kan sta
ut med sd manga farligheter vid nina
ar.
Svennerna skrattade och Boel rod
made. Hon tyckte att Marta ofverdref
S vanskligheter. Men den gamla
fam EFT MOLE att i minnet aterkalla
ALA resans obehag.
- Sa kommer man till ogastvanligt
folk, fortfor hon, der mar far gifva ut
sina stackars slantar for att ia mat
och nattherberge. vi kunna icke som
de hoga herrarna taga hvad vi tarfva,
vi maste nojas med Diet man gifver
godvilligt.
bet maste de hoga herrarna MI
afven, menade Erik. Konung Magnus
har satt las for lada och visthus at
b0nderna.
Har han? sporde Marta. Sa man
ga lassmeder han da behofver anvan-
da!
All, f0rstar du icke Marta, icke
riktiga las, framkastade Boel, utan
han laser till ON bondens egodelar
med sina lagar.
Erik nickade. Alldeles sa. Du ar
ju ganska klok for dina ar. menade
han. Men kommen, nu skan jag visa
eder var unge lekare! Men vacken
honom icke!
35.
-.