Svenska monitoren., 1905-08-04

Vid konuns Magnus' hof.

Diet 1agra NlSlnSSo HSSer OmSlulel
af Vetterns klara boljor, ~gronskande
som en- lustgard ON sommaren. bet
var konung Magnus alsklingso. En- Ii
ten verdi for sig, dit Diet var godt att
draga i TO och hvila ut efter m0dor
och faror. Der var Diet fredligt och
lugnt, der kunde men gl0mma strider
och ovanskap, der kunde man njuta af
familjeJycka och gladjas at den
blomstrande h%oppfulla krets af barn,
som vaxte upp i konungaborgen. Der
langst s0derut pa on lag Mas, den va
haste borg, som Folkungarna plagade
bebo.
Har hade konung Magnus frat jul
len, och der tofvade han annu. Hofvet
var efter den tidens sed lysande, ty
han alskade prakt och ridderliga lekar.
Hans GENIAL var en- householder och
van vid EFT lif / CLANS och prakt, och
kring delta konungapar slot sig Diet
lysande glada hofvet, och den ena da-
gen efter den andra foljde fest pa fest.
Konung Magnus var aldrig gladare am
pa Visings0, och han tog emot de stor-
man som bes0kte honom med storsla-
gen gastfrihet.
Sa satt han en- alton i salem i Mas,
da Diet anmaldes for honom att herr
Svantepolk Knutsson kommit och an
h0ll ON foretrade. Da delta MANN
handles, bleknade konungens kansler,
Peter Algotsson, och lemnade ODE
markt rummet, medan konung Magnus
gladt svarade att herr S%vantepolk
Knutsson wore honom valkommen och
att han vantade honom till aftonmalti-
den.
Manen sken Oliver isen, da Peter AL
gotsson kastade sig upp pa en- hast
och i stormande hast red bort at Vest
gotastranden. NJ maste han varna
fader och broder, ty nu kom olyckan.
Hasthofvarna danade mot isen, Diet TO-
refoll Peter som skulle delta ljud draga
till sig hela hofvets uppmarksamhet.
Han vande sig gang pa gang och sag
tillbaka, 0fvertygad ON att nagon foljde
honom, att en- konungens man skulle
hinna upp honom och befalla honom
att wanda ON och sta till ansvar for
Diet qvinnorof, hvartill hans slagt gjort
sig skyldig. Ingen syntes dock till.
Annu sag han skenet af ljusen fran
Mas, som lyste Oliver isen. bet aftog
mel och mer, nu var hvarje skymt af
konungaborgen forsvunnen, och han
var ensam ute pa sion.
Nu beh0fde han ej mer radas for
manniskor, men mahanda skulle var
garna hinna honom och hejda hans
fard. Stundom tycktes Diet honom att
han horde deras tut, men han red
framat utan hinder. Han tog dock
miste ON leden och red hela natten pa
isen. Forst emot morgonen nadde han
Vestg0tastranden.
Medan han sa irrade pa Vetterns is,
glanste de festliga ljusen i konung
Magnus sal, och med skamt och gam
man tagade hofvet in till Automatic
den. Der glanste kannor af adel me-
tall, der skimrade Diet glodande vi
net / pokaler af kostbart glas, der
Stodo ragade fat med Vetterns fisk och
Ombergs ra, med konstigt tillredda
bakverk SAINT Alyastra applen jamie
russin och %valn0tter, hvilka grefve
Enrhardt cHnhf Gin Inftnr FL nan oaInn
kom herr Svantepolk in, och konungen
gick honom huldrikt till notes, och
den h0gborne och hofvitske manner
helsade konungen med att buga sig
och falla ned pa EFT kna.
- Allra nadigaste here och konung,
SADIE han och fattade den hand, som
konung Magnus rackte honom, warren
mig huld! Till hvilken / hela riket
skulle jag val taga min tillflykt, ON
icke till Elder? Jag ar en- krankt och
f0rorattad man. Warren mitt warn e.
mot nina ovanner och straffen dem
SON komma mitt fadershjarta att bio
da.
Konung Magnus' m0rka ansigte sag
nastan olycksbadande ut, da han lyss-
made till herr Svantepolks ord.
Hvad gar eder sd till shines, min
kare Svantepolk? SADIE konungen och
drog tillsammans de buskiga o~gonbry-
aen. Stigen upp och sagen mig, hvad
son handt och hvad begaren af mig!
Warren forvissad om min mad och der
ON att Jag ar beredd att villfara eder
bon. Mitt storsta nit ar att skipa raft
i delta forvildade land.
Svantepolk Knutsson reste sig icke,
han blef liggande vid %konungens f0t-
ter, och han ~fortaljde ON sin dotters
bortr0fvande ur Vreta.
- Och | ansen eder kama gernings-
manner? sporde konung Magnus.
- Diet ar Folke Algotsson som ar
den framste af dem, svarade Svante-
polk, men jag misstager mig nog icke,