Svenska monitoren., 1905-03-03

bet maste vara nagot misstag,
mumlade han. Jag har gait Wise. Det
ar inte har - Diet dr. inte har -.
Han tog bort handen for ogonen och
sag sig alter omkring - langsamt och
uppmarksamt. Omgifningen var ho-
nom lika valbekant som hans egen
moders ansigte, och derborta, pa an
dra sidan svardsliljeangen, lag kyr-
kan - hans kyrka! Han styrde sina
steg ditat.
Vid k%yrkdorren trefvade han med
nyckeln raft pa laset. Den gick gan
ska latt att vrida ON, men mar han
tryckte pa dorren gick den icke upp.
Da u~pptackte han orsaken. Dorren var
tillspikad. Forskrackelse och vrede
betogo honom. Han borjade som en-
gaining sla pa d0rren, ruskade den !
lasvredet, forsokte trycka in den ge-
nom att satta axeln emot den, dunka-
de pa den med sina knutna handler och
drog och bande | gangjarnen med fling
rarna. Blodet hade rusat honom at
hufvudet. Han kunde hvarken Sc eller
bora. Endast denna fornimmelse at
hemska aningar och visshet ON olycka
genomtrangde hela hans vareise.
En- tempelklocka borJade klinga,
langsamt, oafbrutet. Sma, svarta fog
lar susade kraxande TAFT Oliver hans
hufvud, skyndande till slit hem for nat
ten / skogen. bet regnade nu tungt,
ljudlost. Skuggorna blefvo ALT NOR
kare.
- Hvad gor jag? fragade Varley sig
plotsligt och upphorde tvart med sina
fors0k att bryta in kyrkd0rren. Hon
firms int har! Min radsla for henne
gor mig tokig. Hur vet jag att nagot
ondt har handt henne? bet ar bara
dumt att tro pa min ~uppjagade fantasis
stakeholder. Gud ar jul god, god!
Han gick nagra steg halt forvirrad
derifran. Med ems fattade han EFT be-
slut att soka hene / byn och borjade
ga utfor backsluttningen. Hans steg
voro MI mera h%oppfulla. Han forsokte
halla uppe model, men medan han gick
rorde sig hans lappar oafbrutet | bon.
Allra forst gick han till hennes styf-
NOR. Har flick han STAMINA utanfor
huset i Diet melankoliska duggregnet,
utan att nagon bjod honom stiga in
till svar pa hans knackning. Och dock
kunde han af ljudet innanf0r forsta
att man hort honom.
En- qvinnorost shrek hans MANN.
Och nagon svarade | en- hogljudd
hviskning, som Triangle ut genom sho-
jivaggen:
- Den kristna preston!
Derefter horde han tassandet at
bradskande steg och pratande roster.
Smart markte han att ogon betraktade
honom genom val EFT dussin hal | vag-
gen. Han knackade alter, denna gang
hogre, och nagon for honom osynlig
person derinne ropade ohofligt:
| Ud Jill FdS: hdIIS ohohoo "
bannelse komma ofver dig!
Forst trodde han att han hort oratt.
Hans ofullstandiga ~kunskaper / Diet
japanska spraket kommo honom n
Iturligtvis att missforsta Diet som sa-
des. Alter och aterigen bultade han,
for hvar gang hardare.
- Hvem ar Diet som bultar? fragade
Stamina rost som nyss talat inifran.
- bet ar Varley-sama, er dotters
man, SADIE han hogt och tydligt pa rem
japanska. - Jag har kommit hit for
att soka min hustru.
bet var tyst nagra ogonblick. Sd
svarade rosten derinne.
- vi forsta inte dit sprak.
Han u~pprepade langsamt och talmo-
digit sina ord, i Diet han uttalade hvar
japansk stafvelse sa tydligt som moi
ligt. Men aterigen flick han Stamina
svar:
- vi forsta inte.
M igenkande han r0sten. bet var
hans hustrus styfmoder, madame va
madas. Hon hade nagot skal till sina
osanningar. Han var alldeles saker
pa att hon forstod hans japanska.
- Nina ord arc tydliga, SADIE han.
Jag har kommit for att soka min hust-
ru har.
- Hon firms int har. - Rosten
hojdes med EFT vredgadt tonfall. -
S0k pa annat hall, frammande djaf-
vul!
Han ignorerade forolampningen.
Hvar skall jag. da s0ka? fortfor
han eneist.
Nagon skrattade hanfullt i%nnanfor.
Sa Triangle rosten alter ut till honom,
gackande och f0rsmadlig:
Fraga gudarna, du, den ondes
prest!
- Jag fragar err, SADIE han hest. Jag
lemnar int ert hus forran nj svarar.
Han horde ljudet af nagon son., eff
ter hvad Diet tycktes, vredgadt och
bradskande rorde sig derinne, knuffan-
., -, n lxol ,or, ctNd I u1Unn Mo.