Svenska monitoren., 1905-06-30

hade forsverkat slit arr och handles
icke mer af sina frander. Benedicta
kunde icke forklara, huru Karin visste
att hon funnits till. Hon sjonk ned
pa en- bank | frustugan och drog tungt
efter andan.
Moder kar, SADIE Karin och mar
made sig fru Benedicta, jag har nyli-
gen hort fran min franka | Norge.
Hvem forde Diet budskapet? spor-
de hon nastan andlos.
En- helig man, som kom fran
Dragsmarks kloster, svarade Karin.
Han SADIE att han besokt min franka
och blifvit sa val fagnad, och han till
lade att hon sandt honom till sina
frander med bud ON att hon wore sa
val tillfreds med sin man - och mold
med sin lott, anskont hon nog stun
dom tankte pa sin syster Benedicta
och hennes barn. Hon trodde att l
egden flera soner an Knut.
Jag tanker ofta pa Elm, min lila
SISTER, kom Diet tofvande, liksom mot
villigt fran Benedicta.
- Name icke, moder kar, hon Walt
den basta delen, sporde Karin, an
skont hon gick sina egna vagar och
icke aktade flanders rad?
Fru Benedicta svarade icke, hon
vaggade sakta fran och alter och sjonk
i tankar. Hon hade alltid foljt fran
ders rad, men kunde hon i sanning
saga att hon var val tillfreds? Mel,
hon var icke tillfreds med sin man,
som Vile rada / ALT, och hon a icke
mold, fastan Diet icke trot henne gods,
ty herr Svantepolk var rik, och sjalf
egde hon babe jordagods och gripar.
ALA skateinkomsterna fran den pa
denna It'd b~etydande staden S0derk0-
ping hade hon ju fatt i arr efter sin
syster drottning Karin jamie manga
andra gardar, hvilka hennes fader
kept.
Da fru Benedicta icke svarade, spor-
de Karin, ON herr Svantepolk nu wore
hemmavid och ON hon kunde ia kom-
ma till tails med honom.
Fru Benedicta svarade att han nog
vore hemma och hade nyss gait upp
! pa slit l0nrum.
- Da ar nog bast att jag gar till
honom, SADIE Karin.
- Ga icke an, syster kar! SADIE Ing
rid. Sag mig f0rst nagot ON lifvet
klostret!
- Hvad ar derom att saga? svarade
Karin. En- far vara mold som Diet ar.
Nog tanker jag ofta pa moder och
systrar, och manga boner till Guds
moder och helgonen bar jag alltid
fran, och jag beder ON deras mad och
skydd for dem hvilka jag har sa kar.
Far du tanka pa oss? sporde Ing
rid. bet trodde jag knappast.
Den gamla abbedissan, hon ar nu
dod, Gud frojde hennes sjal, SADIE Ka-
rim, menade att ALA ems tankar horde
fastas vid den himmelska brudgum-
men. Hon forbade att jag skulle go.
ra bot hvarje gang en- tanke flog ut
ON klostermurarna. bet var manga
fastor och gisslingar, som hon palade
mig derf0r att mitt hjarta hangde fast
vid nina jordiska frander. Jag tror
hon menade mig godt, men jag trott.
made vid hennes stranghet, och da
abboten fran Alvastra bes0kte klost.
ret, bad jag att han skulle taga mig
l londaskrift, och jag bekande for no.
nom, huru jag tankte pa min moder
och nina syskon och bad for dem, och
jag bad honom gifva mig nagot rad
mot dessa ~verldsliga tankar. Den go.
de gamle abboten log och menade att
| bonen har IN raft att innesluta babe
yanner och fender, och att karleken
Till den himmelske brudgummen be.
hofyer icke CORA forkastlig karleken
till moder och syskon, ON de blot ic-
Ike intaga forsta rummet i Guds tjan.
steqvinnas hjarta. Han bad mig ran
saka hjarta och ~njurar, ON jag sd gift
Wit min karlek till fralsaren som han
menade, och jag svarade honom att
jag forvisso sd gjort, da jag lemnade
fader och moder for att inga i renlef.
mad. Sedan slapp jag ifran abbedis.
sans s~traffdomar.
M ar Diet jul du som d0mer och
straffar sjalf? sporde Ingegerd.
- Diet ar sa, svarade Karin.
Och jag ar saker pa att du ar
mycket mild, menade Ingrid.
Sa tucker priorinnan, svarade Ka-
rim, och EN- svag rodnad visade sig pa
hennes kinder, da hon tankte pa prio-
rinnans skriftermal. Numera har lag
Diet godt i klostret, fortfor hon efter
en- kort tystnad. Jag har mycket att
CORA, och da jag beder, arc nina tan
kar alltid fasta pa bonen, sallan at an
nat hall. Men nu maste jag ga till
min fader. Moder kar, | en- korg hade
jag med mig nagra frukter fran Vreta
tradgard. Tanker pa mig, da | aten
at dem under j~ulhogtiden.
Ia.