Svenska monitoren., 1905-03-24

rod ! ~synamentet.
Mana! bet kan du jul int hjalpa
- Diet Dir sd verIdens lopp. bet wore
sa godl at du gifte dig.
Tackar sa mycket, mar ingen will
ha mig! Jag kan val inte ga ut och
ofverfalla nagon heller.
HIM. Du ser alltid sa sur ut.
Hvad har jag att Sc glad ut Of
| yer?
- vi ia fundera ut nagot. Du kan
ner ju Anders Anderson?
Gamlingen pa mr. 10?
- ia.
Trefligare karlar har jag sett!
- Men int fatt.
bet ar int mitt fel.
- Will du ha honom?
Battre nagot an intet! Men will
han ha mig?
bet ar det vi ska ia reda pa.
Och will han int, sa kan han IA CORA
Diet anda.
- vi kunna val int tvinga honom?
Men han kan tas med konst.
bet begriper jag int.
Ga nu in och klad dig bara / Diet
basta du har och sc inte arg och sur
ut resten ska jag skota. Var / ord
ming ON en- timme. sd resa vi dit.
Karna sag forbluffad ut, men gjorde
som hennes far sagt. Och foraldralyd-
mad ar nagot som lofte med sig hafver.
Hon gick in och tvadde och gnodde
sig, sd att skinnet sken, och smorde
sina stripiga hartestar med sirapsdric-
ka, sa att de lago som limmade pa
PARMA och hjassa, tog pa sig mormors
utsydda tr0ja fran 1749 med ny silkes-
duk / halsen, en- fin vadmalskjortel
och silkessjalett SAINT stoppade kyrke-
nasduken i fickan.
Gubben var ocksa / full stass med
en- stor rod yllehalsduk och den ny
kopta piskan. Och sa bar Diet af.
Den som glodde och gapade, mar Diet
fina h~errskapet korde in pa garden,
var Anders Anderson. l bradskan
flick han hoger stofvel pa venster fot,
mar han rusade upp ur kakelugnsban-
ken, der han legat och dasat, och raf-
skinnskasketten sattes kakvandt pa, sa
att skarmen kom att sitta i nacken.
Men | ALA fall gick han ut.
Hvad i all verlden will nj?
Det var hans forsta fraga. 8,
Karna sag pa den l0jliga figuren.
Sa han ser ut, hviskade hon till
sin far. Tarna sitta pa galen sida pa
honom. Wand ON!
Gubben nubbade henne / sidan.
- Hall snattran! sa han vresigt.
- Goddag, min kare Anders! sa han.
vi tankte vi skulle titta in ON hos dig
en- gang, t0sen och jag. bet var en-
fin stugulanga, du, fast den int ar ny.
bet syns har Dor en- som f0rstar sig
pa landtbruk.
HIM! Stig inom dorren!
ia, tack! Fonstren har aldrig
varit min vag. ,
Och langt ON LANCE blef Diet katie
och "g0k'' och sm0r och br0d och lam
malar och aggakaka, SEN den gamla
pigan vandt opp och ner pa allting i
k0ket.
Sa alto och drucko de, och Anders
Anderson toade opp, som ALA gjorde,
mar "Filuren" hade haft dem ON hand
%tillrackligt lange.
Mar han sa tyckte att 0gonblicket
var lampligt. steg han upp, gamle Fl
%luren", gick bort och lade armen ON
Anders Anderssons halls och sa:
- Manga ganger har jag FART forbi
har och tidt har jag tankt att Diet ar
helsingens san synd ON dig att du ska
ga sd har som en- pelikan i oknen och
int ha nagon att luta dit hufvud till.
Och jag och Karna ha talt ON dig.
vi ha hort hvilken rask och dugande
karl du ar och hur herren har valsig-
nat dit arbete. Och III kommer jag
= kan hon forljufva dit lif / din al
ders %stundande host, sa har nj min val
signelse. Du vet att hennes systrar
ha ALA flugit ut, min valsignelse ha
foljt dem och byggt dem DO i valmaga.
Hon ar den allvarligaste och hade nog
hellre velat bli hos gamle far pa hans
alderdom. Men hennes hjarta smaller,
mar hon tanker pa din enslighet - du
ska ia della den, t0sen min! Sc hur
glad han blef, Karna! Tag honom i
farm, lila barnet mitt! Herren ware
med er, barn! Delta var en- harlig,
en- lycksalig. en- oforgatlig stund!
Som en- lydig dotter gick Karna bort
och tog Anders Anderson ON halsen
och lade sin kind mot hans.
- &c honom en- kyss, tosen min!
Hon gjorde sa.
Anders Anderson stod som f0rla,
mad. Han hade int ems hunnit ia
| klart for sig hvad m%eningen var, f0rr,
an han kande kyssen pa sina lappar,
Han tankte forst fraga, hvad i hundin,
| pen delta skullp hptyda men blef int