Svenska monitoren., 1905-01-13
Med haftiga steg gick Hartard fran


Med haftiga steg gick Hartard fran
och tillbaxa | den m0rka tradgarden.
M%elankoliska och ororliga stodo de
svarta tradkronorna mot n~atthimmeln.
Manen kastaue sin s~ilfverglans over
EFT under den liggande bredt, lang
strackt moln. Den small vattenvagen,
som fran sion gick genom
till plankan, liknade EFT hamradt me-
falkland. Ibland prasslade Diet at ma
got dur inne | vassen. Hartard steg
lido dofva mot den harda marken.
Da och ca snafvade han till, mar han
pa den smala gangstigen st0tte emot
de h0gre liggande gr0nsakslanden.
Har i denna Stamina tradgard, so
lens gassande middagsglans, hade han
haft Diet minnesvarda, f0rtroliga sam
talet med fadern pm den nu d0da.
Han kom till banker der de vid
delta tillfalle hade suttit. Och trott ar
de senaste dagarnes ALA sinnesrorel-
ser kastade han sig ned pa den.
Och nu satt han der sammansjunken
pa Stamina stale der den gangen sd
stora karlekens ord hade vexlats och
tankte pa hvarf0r han blifvit sin fairs
fiende. Hans mime vile tillhviska
honom ALT m0jligt, vile fora hans tan
kar tillbaka till den kansla af salisam
f0rvaning som 0fverfallit honom, mar
han kom hem och ann sin far vara en-
kraftfull, nastan ung nan som han ej
kunde frantaga hans arbete. Vile anyo
paminna honom ON ALA de otaliga
ganger da han erkant for sig sjalf att
han var ofverfl0dig har, att han Ell
kunde bjuda sin alskade EFT hem pa
Rethen, derf6r att ingen plats fanns
der hvarken for honom eller henne.
Men han vile icke lyssna till slit
mime.
Han vile blot finna en- orsak, nagot
som hjalpte honom att f0rsta!
4, den qvinnan som stallt sig mel
Ian hans far och honom och tydligen
for lange sedan hade b~estulit hans
NOR pa hans FAIRS karlek - hur han
hatade henne!
Han svor en- helig ed vid sin mors
mime att -idrig mer betrada sin fairs
hus, sedan Alexandra blifvit harska-
rinna der. Han skulle vara oforsonlig.
Ty han tyckte att Diet var a som
var den f0rorattade, han som skulle
f0rlata. han som en- gang skulle 0fver-
hopas med b0ner ON att komma till
baka.
Och hans SHINE blef hardt och trot-
sigt.
Nastan kallblodigt tankte han pa
hvad han nu narmast skulle taga sig
till. N~aturligtvis kunde han int lang
re DO qvar under Stamina TAX som IA
dern. Men att fly som en- forskjuten,
att radd och skygg COMMA sig undan
for fadern hade han icke en- tanke pa.
Allra forst skulle han fara till Ber-
lin. Redan i morgon kunde han resa
dit. Att ia tala med Kleopha skulle
pa Stamina gang bi en- playa och en-
glade. Fran Berlin maste han sedan
s0ka sig nagon anstallning som for
valtare eller stallmastare pa nagot
Store gods. ON hans far fragade eff
ter honom, skulle han ia bora att So
men hade sofvit lugnt denna matt UNI
der Diet tax, son en- gang maste bli
hans eget!
Delta "sofvit lugnt' var EFT uttryck
som Hartard med en- viss njutning
trotsigt anvande.
Han sof emellertid icke.
Men midi under hans grubblerier,
/ hvilka an tr0ttheten, an de onda tan
karne togo Overland, slogo honom
nagra ord.
Hans MOI hade en- gang uttalat dem.
Han mindes icke langre i hvilket sam
manhang.
"Zwota har reda pa ALT som r0r
oss."
Han besl0t att anfortro sig at Zwota.
Nasta morgon gick han dit till fots.
bet var Stamina morgon som med sin
friska skonhet sa hanforde Kleopha,
da hon for genom slattbygden.
l skogen, genom hvilken Hartard
gick, var Diet fuktigare och friskare
an ute pa falten. Tallarna doftade
af kada. Graset stod daggvatt, och
mellan de glest vaxande tradens STAN
mar vid skogens slut sag Hartard ut
Oliver Diet 0ppna landet. Fridfullt och
ljufligt lag Diet i morgonsolens CLANS.
Sol pa stubbakrarna, sol pa angarna,
sol pa de forsande vattendragen, som
lekande dansade fran ned mot sion,
sol pa taken till en- mellan lummiga
frukttradgardar halft g0md l~andtgard!
Hartard tyckte att hans hjarta vile
brista. bet var hans land! Hans art
vedel! Hans hembygd! For honom
paradiset pa jorden!
Och Diet skulle han lemna. Skulle
forskjuten och frammande vandra m
kring, anda tills han kanske som ma
stan en- gammal man kunde komma
tillbaka.