Svenska monitoren., 1905-10-20
MOderShander.
(Lifsbild, tecknad af sieurd.)

NliiSbiiut tSNhHdu al 0t9uTQsJ
Der uppstod en- af dessa pauser, som
sunna intraffa afven / Diet behagligaste
sallskap. mar tankekammaren for ogon-
blicket Dir tomd, och man Dir tillrack-
ligt fortrolig, att Ell nodvandigt anse
sig behofva fylla | med innehallslosti
prat.
Den beS6kande vannen tog EFT album
pa bordet, bladdrade deri, stannade
lange vid en- sida och mumlade:
Diet var eget....
Fotografien visade endast EFT par
lindrigt h0jda, sammanknappta han
der, EFT par gamla, magra. skrumpna
handler, med smala, krotiga fingrar,
hvilka man tyckte krokt. Ell blot af
; greppet mellan hvarann, utan ock af
malande; pinande vark, som pa lifvets
alton stundom lamslar aldriga ham
der, hvilka varit mycket verksamma i
manga ar.
Del kom EFT omit uttryck / vardens
blick, cob han SADIE stilla och allvar-
SAINT:
VIII du Sc huru de der handerna
Sage ut en- gang, da de voro unga?
De reste sig och gingo tysta in / sa-
longen, der de stannade framf5r EFT
kvinnoportratt / OLA, pa hvilket SOM
marsolen fol- i hela sin fullhet: en-
kanske eli regelbundet sk6n, men
fangslande alsklig. ung kvinna i en-
drakt, som nu eli burits af nagon pa
fera december, en- bid der eli ems den
sjalfulla blicken eller Diet tjusande le-
endet raft lange kunde hindra betrak-
tarens ogon att omedvetet dragas ned
till de sma, ovanligt formskona ham
der,som hvilade latt i den vackra kvin-
'ucns kra.
bet ar min NOR. Du ser pa ham
lerna. ia, min far beskref dem alltid
for oss barn sasom varande af en- O.
vanlig, ojemf0rlig sk0nhet. Self min
nes jag dem fran barndomen sAson an
nu mjuka och Invita-. bet Dir for resten
Stamina handler, som / adjunct der
lime.
Han strok EFT langt, drojande tag
med handen Oliver ogonen, satte sig
ned, sd att blicken kunde halla fast
bilden. och SADIE stilla, nastan som ON
han talat for sig shelf och eli brytt sig
ON att nagon horde pa:
Kara, trofasta modershander var
Diet, sedan de IN kort It'd ensamt ledt
min far in pa lyckans r~osenstig sent
kyssts af hans lappar till God NOR
gon!" och "Godnatt!"
Sen kommo vi barn, och jag kan
minnas hur den ena af de handernai
h0ll min yngsta syster kvar pa mann
mas arm, medan den andra styrde och
stallde, ordnade och putsade i hemmet.
Jag forstod da, att sd der hade vi setat
ALA MO, den enc efter den andre, s3
der hade vi, alltifran Diet vart medve-
tande vaknade, fatt vara med om ord
ming, arbete, trofasthet i Diet lila, kar-
lex i Diet oandliga.
Annu voro de handerna, trots det'
stora hushallet, ganska Invita- och mju-
ka; litet bredare och kraftigare kan
ske. Ibland hojdes EFT finger mo- ma
gon af oss, for. att stilla och omarEligt
varna for EFT eller annat. SON far int
tyckte ON. Ibland ham varningen 81
komma / It'd, pappas lynne crusade
upp och friden hotades. Da lade hon
mildt, men beslutsamt, ~~varnande och
b~edjande, hela handen pa pappas arm
for att besviria stormen. bet kunde
nagon gang Sc ut, som ON han tankt
skaka den af sig; men sd skulle han
skramma bort henne med blicken ock-
SO. Och da 6ga sj6nk 0ga, gled solen
fran Oliver pappas drag, och han b0jde.
hufvudet snabbt och kysste den lila
handen.
Hon ar d6d nu, och jag ar sextio ar,
och | elfva ar ha mammas handler
multnat / jorden. Men jag forsakrar
dig, att ON jag sluter 0gonen och tan
ker pa henne, kan jag annu. mar jag
will, kama hur de der handerna svep-
te tacket ON ryggarna pa oss ON aft
narna, da vi voro mycket sma.
HIM.. kanske kommer delta, att
jag Minis Diet sa val, af att vi repetera-
de Diet der, och jag, en- gang
da jag var man eller rattare sagdt
- kannbart fatt erfara, huru f0ga jag
var def.
Vara studier hade kostat mycket,
nina och ~brodernas. Ocksa kunde vi
hushallat battre. bet ar mojligt, att
kronan icke vagde sd mycket for oss
som tjugofemoringen derhemma. Jag
hade afven varit lat, samlat skuld och
harjat den praktiga kropp, jag arft af
NOR och far.
| Jag kom sjuk hem en- gang pa va
rem. Eft u~nderlydande skogshemman
var saldt, hushallsbitradet ~afskedadt,
| de vackra handerna bruna och lila
\ medfarna. Kara, vardsamma hander!
De hade fatt arbeta mera, kylas, BRAN
mas och mattas ON hvartannat. De
borjade nastan bli fula. Men hvilket
mime de fingrarna hade! Precis som
f0rr, precis med Stamina latta, 0mma,
valsignade grepp. som de bredt Jacket
om harnat cvantp do dot om don vuyne