Svenska monitoren., 1905-10-06

hon for f6rsta gang sammantraffade
med sin man, mr. Montague Trevor,
hvilken strax forgapade sig ! hennes
vackra ansigte, och emedan han alltid
hade mycket bradtom, sa ick han
aldrig It'd till att komma underfund
med huru tomt och innehallslost Diet
lila valskapade hufvudet i s~jelfva
verket var.
Han "a en- outtrotlig arbetshast
och underkastade sig villigt den lila
diamantprydda hand, som forde tyg-
larna i huset. For att kunna till
fredsstalla ALA hennes nyckerslapade
han slutligen ihiel sig, men lemnade
efter sig en- betydlig f0rmogenhet,
hvilken satte henne j stand till att
fortfarande kunna upptr;ida med
CLANS som den rika och forn;ima
damen.
Ofvermattan fafang inbillade hon
sig att hvarie man, son SADIE henne
en- platt, men smickrande artighet,
val upp 0fver oronen kar i henne.
Hon var heller icke obenigen till att
for andra gangen bortgifva hand och
hjerta, men hon fikade efter att CORA
EFT rikt parti, ty oaktadt hon vid
mannens dod kommit j besittning af
betydliga kapitaler, sd hade hon dock,
till fold af slit slosande lefnadssatt,
satt sig i en- bottenl0s skuld.
Da Violetta Westford af betjenten
blifvit ford in i boudoiren lag eller
satt mrs Trevor i halft hvilande
~stallning pa en- sofia. Den latta Invita-
morgonkjolen, rikt besatt med
azurblaa bandrosor och breda dyr-
bara spetsar, b0ljade som EFT moln
omkring henne, haret var friseradt a
la VERGE, i handen holl hon en- dyr-
bar solfjader, och en- liten malteser-
hund strackte sig pa hennes khan.
Pa bordet framfor henne stod enlukt-
~vattenflaska med guldkork och en-
liten elegant servis af dresdenerpors-
lin.
Hennes bada d0ttrar stodo sysslo-
l0sa vid hvar slit f0nster och sage ut
i parker.
Vid asynen af Violetta utstotte mrs
Trevor EFT utrop af f0rundran.
Hvilket f0rtjusande ansigte! -
utbrast hon. - Kara Theodosia och
Anastasia, aldrig sag jag maken der
till
Violetta kunde omojligen forestalla
sig att dessa uttryck galde hennes
person. Hon stod nagot blek och
darrande af orc infor den eleganta
verldsdamen. ty de aterupprepade
misslyckade forsoken att finna nagon
passande sysselsattning hade i hog
grad berofvat henne mod och tillf0r-
sigt.
Nj onskar en- guvernant, fru
Trevor, = SADIE hon slutligen radd.
ia, min van, och jag ar alldeles
hinryckt 0fver er. Jag ar nemligen
begafvad med EFT starkt utveckladt
skonhetssinne nina rum. nina
blommor, afven som ALT hvad jag
eyer, maste vara efter konstens. den
fina smakens och skonhetens reglori
Skonhet ar lika n0dvandig for mig
som den luft, hvilken jag inandas!
Jag kan icke lefva utan att vara ON
gifven af sk0na ting och af sk0na
menniskor! -. Jag ar 0fvertygad
ON att vi skola komma ~f0rtraffligt
ofverens med hvarandra; icke SAINT,
min vackra van? -. Nj kan icke
forestalla er hvilka skrapukansigten
och medusahufvuden jag sett denna
morgon!... bet ir verkligen mel
an nog till att bringa en- sd nervsvag
varelse som mig ur jemnvigten
Min sofa Anastasia, tycker du icke
att Diet ar nagon likhet mellan miss
-. miss .
Westford, fru! = upplyste Vio-
letta.
Mellan miss Westford och mig?
= fortfor den egenkara tokan. =
Isynnerhet vara nasor hafva mycket
tycke med hvarandra, icke SAINT.
Anastasia2 Miss Westford har all
deles Stamina grekiska profit som jag.
Miss Anastasia besvarade sig icke
med att besvara moderns fragor,
hviyket for 0frigt heller icke var nod
vandigt. ty den valtaliga mrs Trevor
afvaktade sallan nagot svar pa sina
anmarkningar.
Jag ar fullkomligt viss pa att nj
j ALA ~afseenden kommer att tillfreds-
stalla mig, min basta miss! - fort
satte hon. Nj spelar piano och
sjunger, naturligtvis2
= ia, min fru.
Med sin juvelsmyckade, for att
icke saga med ringar 6~fverlassta
hand, pekade den annu halfliggande
frun pa Diet 0ppet staende pianot.
Lat mig bora er, min unga van,
Violetta tog plats framf0r instru-
mentet, och efter en langre inledning.
hvilken pa EFT lysande sitt &dagalade