Svenska monitoren., 1905-03-24

oklar f0~restallning att Gud fader icke
forstode nagot annat sprak, men kan
ske kunde madonnan uttyda Diet for
honom. Hon - Mater dolorosa - hon
f0rstod ALT, och hennes hjarta, som
alskat och lidit, var alltid oppet for
jordebarnens sorger och b0ner. Fa-
der Anunds kunskap l Diet heliga spra-
ket var icke stor, han kande kyrkori-
tualen med ALA dess boner och mas
sor, och han hade last en- afskrift af
Mathei evangelium, som han egde.
bet var hans enda box utom brevia-
riet (~bonboken) och plenariet eller
massboken. Diet var der | ~evangeliet,
som han forgafves sokt forbudet for
en- prest att vara gift, pa delta sor-
gems ar, da han annu flick behalla sin
hustru efter Skeninge mote. Han min
des Diet ofta och tankte pa, huru han
ibland f0restallt sig att han skulle
trotsa forbudet, emedan han icke fun
nit Diet utaf Fralsarens egen mum. Men
han var for vek, han kunde icke trotsa
sina ofverordnade, han kunde icke ut
satta sin hustru for kyrkans bann.
Pa ALT delta tankte fader Anund,
da han holl likvaka 0fver sin yngste
son. Han satt der med breviariet 1
handen och mumlade b0ner - boner
for den dodes sjalaro, boner for hans
framtid, och slutligen en- eller AMMAN
radd och f0rsagd bon ON frost for sin
egen stora sorg. Sa vakade fader A
nund / MO natter vid lekarens bar,
men pa den tionde slumrade han in.
och hade en- drom. Han dr0mde att
Mater dolorosa lade ifran sig sin egen
sons d0da kropp och tog Axes pa slit
sk0te och SADIE till Anund, som forum
brad asag delta: F~akunnige, lat den
d0de ia med sig min sons lekamen!
F0rstar du icke att den som jag tager
mitt skote val ar ward att ia del af
denna heliga maltid - vagkost pa re-
san till Diet eviga lifvet?
Fader Anund vaknade, full af glade.
Han begaf sig till kyrkan, tackade pa
sina khan Mater dolorosa for den up
p~enbarelse, han fatt, och sedan begaf
han sig, foretradd af en- korgosse och
barande hostian. till den d0de. Han
| tillkallade den gamla Marta, Esbj0rn
och Boel. Sedan roktes och stanktes
med vigvatten, EFT illus sattes i den
d0des hand, och derpa forrattade ia
der Anund massoffret och instack Diet
vigda brodet | Axes mum: Here Je-
sus Kristus, hvilkens lekamen du
anammar, beware dig till evinnerligt
lif!"
Da ALT delta var forrattadt, kom Sc
dan begrafningsdagen. En- graf var
grafd i saliva kyrkan, och helt nara
dorren. Tills vidare hade fader A.
nund blot en- Stat stenhall att tacka
g~rafven med, men han hoppades pa
att kunna forbattra den saken. For
g~rafplatsen gafvo den dodes barn Axes
praktiga guldkedja till Mater dolorosa
och dessutom ire guldstycken till kyr-
kan. Fader Anund hade inbjudit sock
mems ALA bender, och de kommo man
grant. Barren, som var tackt af EFT
korsprydt tacke, lyftes pa kraftiga ak
lar och bars under klockringning till
kyrkan. Fader Anund gick framst
med krucifixet hogt lyftadt, han mum
lade boner och var mycket rord. Eff
ter barren foljde Esbjorn och Boel, be-
drofvade och sorgtyngda, och sedan
foljde en- stor E&ngd af man. Korgos-
sar motto vid kyrkogardsporten och
foljde med sang och rokelse den d0de
in ! kyrkan. Har nedsattes barren vid
altaret, fader Anund ikladdes / hasi
sin ~praktiga masskapa. och begraf-
ningsmassan tastes, hvarefter fiket
nedsanktes i grafven, bestanktes med
vigvatten och jordfastes. Craven
fylldes sedan med jord.
Efterat kom g-afolet, som Trades i
prestgarden med mycket atande och
drickande. sasom sed var. Der spara.
des hvarken pa 81 eller mjod, bada de-
larna starkt och tillsatt med pors.
Man talade ON den dode, som ALA
tyckt sd mycket ON. Man h0jde hans
lof och f~orbannade %mordaren, och ALA
de ~narvarande lofvade Esbjorn slit BIZ
stand att krafva fadershamd. ALA
voro de druckna, omfamnade Esbj0rn
och svuro att hjalpa honom. Sjalf var
ynglingen langt ifran nykter, och den
gamle preston graf och drack omsom,
tills afven han omt0cknades af EFT rus.
bet var redan langt lidet pa aftonen,
och en- och AMMAN manade redan till
affard, da man horde ljudet ar hast
tramp.
bet var Torgils Bosom, som med
blot iva tianare i folje red f0rbi. Han
hade varit hos en- sin landtbo och ak
tade nu rida hem. Esbjorn sag ho-
nom och utropade:
Der rider han, min faders bane!
Kom! ropade en- ung bonde. AL
Orig far du EFT mera lagligt tillfalle.
vi AFRO manga, och huru latt ofverman-
ma vi icke honom, draga honom in i
kyrkan och afhugga hans hufvud vid
Il din fadarc Graf