Svenska monitoren., 1904-12-23

rade oss skarpt. Hvadan ar nj, godt
pa julafton, eller ligga skepp och gods
| hafvet? Men sa har nj eli skjutit eff
ter lots; forbanna mig, nj Diet gjort.
vid dessa ord spottade hon sig pa de
rynkiga fingrarna, nappade branden af
Diet n ljuset, steg upp och lyste oss
starkt | synen. Ha, ha, fortfor hon nu,
men sd skall haren vara fo~rhardadt
hvit, for att man skall bry sig ON att
jaga honom in pa julafton. Fa Sc, hvad
man nu kan ia till mat at er ALA?
Str0mming firms har, Gudi lof, och
Anna far f0rs0ka att klamma getterna
litet battre; men grot kan ingen ge sig
att koka hair midi | natten.
sd val gumman som de andra bada
stalldes smart till freds / delta afseen-
de. vi afpelsade oss, varmde oss och
gjorde oss valkomna genom en- kopp
punsch, som gerna bjods vart vardfoIk
af oss och an hellre af dem mottogs.
Smart voro vi ~hemmastadda och funno
oss sardeles val | den varma stugan.
Den gamla vile borja slit bestyr med
vart n~attlager och yrkade pa att skyn-
da med getternas mjolkning, da en-
tillfallighet afbrot hennes sysselsatt-
ningar och blef en- anledning till folj-
der, dem vi Ell kunnat forutse.
Kaptenen, som blifvit qvar vid slu-
pen, hade omsider fatt ALT i ordning
der, beslagit seglen, fast baten, upp-
sandt sakerna till stugan och var klar
att ligga i land for natten. Forr an han
gick in | varmen med sin b0ssa, erin
rade han sig dock, hvad vi forgl0mde,
att lossa skottet. bet var knallen af
delta skott som vallade en- sadan di-
version / bestyren.
Den gamla hade hort danet och ka-
stade vardsl0st ifran sig en- hufvud-
kudde af ejderdun, som hon just bar
| handen. H0rden /, SADIE hon med
skakad stamina, borden | icke EFT
skott? Sa ma Gud forbarma sig Oliver
Juno, som Ell kunde vintra / Norge,
utan will bulta sig not blindgrundet
sa lids pa aret Satt ut med baten
gosse, och hall val i %nordvest, sa att
du har vinden, vi skola nog Sc efter
barnen, s0rj eli for dem; skynda bara!
For yngre oron an gummans var Diet
Ell svart att genast finna hennes miss
tag. Den sa kallade gossen, hennes
| fyratioarige son, afbrot leende hennes
paminnelser och SADIE halt brydd och
halft medlidsam: Alltid sp0kar Diet i
edra oron, kara NOR, och skott skall
nj hora, ON en- fluga stampar pa er
graf, sen nj gait till hvila / den en-
gang. Men gissar jag raft, sa val Diet
en- harskramma som nagon af herrar-
ne lat pusta vid stranden har, och Ell
en- knall ur Junos sexpundiga nicka.
- Ha, ha, SADIE den gamla, alltid villa
de unga vara kloka; men jag ar icke
galen, icke heller Todd af galna for
aldrar. .Gud hjalpe mig, men julafton,
som ar glad for andra, ar min sorge-
alton; jag rar nu Ell derfor, och hvad
kunde jag, arma qvinna, CORA? Men
satt err for brasan nj, frammande godt
folk, sa will jag beratta er, hvad en-
svag qvinna gjorde och hvad Ion hon
hade derfor.
vi efterkommo gummans onskan,
medan var besattning och den unga
vardinnan tillsammans bestyrde oss
qvallsvard och varmde upp den kalla
mat, vi medhade. Men den gamla be-
gynte:
bet ar nu for langre It'd sedan,
an manga af er, code vanner, minnas
tillbaka, ON jag ser raft pa edra an
leten, da jag en- julafton sadan som
denna var allena har i stugan. Jag
ma saga allena, ty nina iva ungar,
som sprungo omkring mig, behofde
hjalp saliva mer, an de kunde vara
mig till hjalp. Sion lag oppen sasom
nu, och fast Diet nu tycks hvina /
vindsluckan, ar dock denna blast som
en- ~andedragt mot stormen da. vi VAN
tade ingen skuta hem, och min man
med sina kamrater hade FART till sta
den for att ga / kyrkan pa julmorgo-
men och kanske halla sig lustigare pa
qvallen der, an de har kunde Diet. Men
da for tiden var jag r0dare an nu |
synen och hade EFT hjarta / mig, som
var godt nog for en- qvinna. Jag satt
och Taste / psalmboken, som jag gjor-
de da nj kom in, och barnen hade nyss
fatt qvallsvard och lekte med sina
smasaker, som de fingo till julklap-
par. Den aldre, som var ito ar da och
nu ar gammal och Wis, seglade med EFT
skepp af bark pa stugugolfvet; den
yngre hade fatt vart fiskbrade till bat
och gladde sig at det och at EFT parl,
band af glas med EFT guldhjarta pa,
som min man skankte mig och som
jag faste pa gossens halls for qvallen,
Sa voro vi der, mar jag hastigt horde
EFT skott ut till sj0s. Gud skall forla
ia mig, hvad jag gjorde oratt; men
jag tyckte mig Ell CORA sadant. jag