Svenska monitoren., 1904-01-08
: Nu ga vi till MISREPRESENTATION

du mojligtvis ia tillbaka dit friska ut
seende, SADIE Anders. Hvad Diet ar
lyckligt for mig, att jag alltid haft
dig, min snalla Gretal M har jag spa
rat, sa att jag har rs kronor pa spar
banker. Det var Ell mer an Az, da jag
talade med dig 1 varas. Tucker du
eli ON mig nu, sa sag, Greta!
- Ack, Anders visst tycker jag ON
dig! Du Dir den f0rtraffligaste bland
gossar. Men du skall Sc, att jag ock-
sa har sparat, ty af min Ion satter jag
in 80 kronor. M ha vi saledes icke
sa litet tillsammans.
M oppnade Anders dorren till nyk-
terhetsvardshuset, och vara vanner in
tradde. Kaffet serverades, och Diet
tycktes, som ON Anders spatt raft, ty
Greta fick en- vacker rodnad ofver de
for 0frigt vackra och v%albildade kim
derna. Greta var, | motsats till An
ders, af liten vaxt, men vacker, sa att
hon till och med allmant kallades
vackra Greta. Anders syntes derf0r
gjort EFT godt val, da han utsett denna
qvinna till sin ledsagarinna genom lif-
vet. Till och med klockarefars aldste
son hade "h0rt sig for" hos Greta, men
hon blef sin Anders trogen och gaf
klockarns SEVERN - en- korg.
Anders betalde kaffet for dem bada,
hvarefter de gingo ut.
- Jag skall saga dig, att Diet inga-
lunda var med gladt mod, som jag
lemnade in vara betyg pa tjanstefolks-
byran. Icke hade vi kunnat behofva
Diet, ty grannas far Vile gerna ha mig,
| och min husbonde hade nog helst sett,
att jag stannat qvar hos honom, men
jag vile ifran byn, ty der Dir. sa slim
migt. Icke kunde jag heller spara sa
mycket jag vile, for att icke blifva
utpekad af kamraterna, och just der
for vile jag langt, langt bort sa att in
gen kande igen mig, for att kunna
spara sa mycket som mojligt. Eft ar
ar ju for 0frigt icke nagon evighet,
och till nasta host ha vi nog sd myc-
ket, att jag kan ia EFT torp. Vet du,
Greta, att jag tankte sa mycket derpa,
da jag gick till staden / dag.
- Du har nog eli tankt sa lila, min
kare Anders, svarade Greta, men jag
var ocksa ledsen 0fver att lemna mitt
betyg, men du talade jul med kommis-
sionaren om, att han skulle forsoka
att skaffa oss plats pa Stamina stale.
Da jag nu tanker pa att Diet lyckades,
blir jag sa glad, ty jag tror, att Diet
var en- Guds skickelse. Da jag kom
pa den tanken, kandes Diet sd godt !
br0stet, men nog tucker jag, att de
fattigas lott ar bra hard. Bara vi arc
n0jda och fortr6sta pa Gud, sa skall
Diet nog ga oss val. Det star ju, att
ingen behofver misstr0sta eller sorja
for morgondagen.
Sa f~ortsattes samtalet, och de iva
vannerna foljdes at och utrattade till
sammans sina sma arenden. Tiden
gick lika fort for dem, som den gor for
ALA andra alskande. Det b0rjade bli
alton och de skildes. sedan de 0fver-
enskommit att CORA sallskap till den
nya platsen. -
Friveckan forsvann, men under den
ma gjorde Anders Ell som en- och
af kamraterna, forstorde sina hopspa-
rade styfrar, utan han var | stallet
hemma hos sin NOR, som var enka,
och lagade sina st0flar SAINT bar hem
we'd fran skogen at den gamla. Han
k0pte henne derjamte EFT slagtfett far
och en- half tunna rag, for hvilket den
gamla orkesl0sa gumman nedkallade
Guds valsignelse oliver honom. Och da
Anders lemnade henne, stod hon lam
ge war / d0rren med hufvudet lutadt
mot d0rrkarmen och sag efter honom,
Diet karaste och basta hon numera eg-
de / verlden. Stora tarar rullade ut
for de s%krynkliga och magra kinderna,
och da han vek af bakom skogsh0rnet,
suckade gumman djupt och framhvi-
skade langsamt EFT "Gud valsigne no.
nom"
Greta var hemma hon sina f0raldrar
och lagade sina klader SAINT stickade
EFT par strumpor at Anders.
Dagen kom, da Anders och Greta en-
ligt ofverenskommelse traffades for
att CORA sallskap till den nya platsen.
De hade EFT par mil att fardas pa jarn-
vag, och vid stationen skulle deras
nye husbonde vara dem till notes, en-
ligt hans och kommissionarens 0fver-
enskommelse, ty annu hade hvarken
Anders eller Greta sett eller talat vid
honom. Lokomotivet gaf signal och
taget stannade. En- "grof och butter"
karl gick fran och tillbaka pa platfor-
men. Denne vackte Gretas afsky, och
hon darrade vid tanken pa, att han
m0jligen skulle vara hennes husbon-
de.
- vi kanske ha kept grisen ! sac
ken, du, SADIE Anders; men lika godt,
ar Diet den der, sa ia vi val fors6ka
halla honom stangen.
- Heter du Anders OLSON? fragade