Svenska monitoren., 1904-02-26

Hon hade blot EFT wal pa ALA han
haftiga fragor:
Jag vet ingenting.
Den gamle fragade henne Ell vidare
Han fortfor pa egen hand att s6ki
efter sonen.
Ocksa pa f0raldrarnes fragor ga
Mabel mycket knapphandiga svar. De
var som om nagot inom henne brustir
under den o~desdigra teateraftonen.
Slutligen upph0rde man att frags
och hon a synbarligen tacksam of
yer att ia lemnas no.
Miss Mabels tankar gingo alltid
Stamina pinsamma kretsgang. Hurt
hon hakat sig fast vid Harry, hurt
han stott henne tillbaka for att / der
~uslaste sjalfviskhet s6ka radda sis
sjalf. Och denne man hade hor
sett upp till sasom den adlaste, modi
caste och up~ph0jdaste af ALA!
Med knytnafvarne hade han stott
henne tillbaka af feghet, brutal ego
ism, ~skalfvande fruktan for slit egei
lif, han som nagra minuter tidigare
hade forklarat sig villig att for henne
offra slit hjarteblod, droppe for drop
pei" Rubinringen var just inseglet
pa en- sk6n offervillighet. Scenen
korridoren stod sd lefvande for hennes
marterade sjal. Hennes afgud, hennes
ALT ] verlden hade fallit som en- trasa
/ stoftetl
Hastigt reste hon sig upp. Den sto-
ra vaggspegeln atergaf hennes h6ga,
smarta fgur, hennes ada former. An.
sigtet var blekt som OGDEN. Hon on.
skade att hon haft krafter nog att sla
honom i ansigtet under den forfarliga
kampen, da han som EFT vildt dur
st0tte henne tillbaka. Hennes skuldra
varkte annu efter de harda knytnaf.
slagen.
F0ljande dag sloto sig Mabel och
hennes fader till den gamle Barnes,
som vacklande och bruten begynte sin
rund genom likhusen.
De lingo bevittna hjartslitande see
ner da de d0da igenkandes af sina mar
maste. Men manga kunde e. identiie.
ras. De formlosa, forkolnade liken
orc Ell att igenkanna.
Den gamle Barnes hade nastan upp.
gifvit ALT hopp ON att aterfinna sin
sol bland dessa forbranda k0ttmassor.
De intradde j Diet sista p~rovisoriska
likhuset. langa raider lago offren for
den fasansfulla katastrofen pa STALL
ningar. Mabel foljde mekaniskt efter
de andra.
Plotsligt traffades hennes 0gon af
en- rod glansande ljusstrale. Hon for
tillbaka och kande liksom EFT skarpt
stall | hjartat. De bagge gamle hade
gait i forvag
Mabel blef staende. Framf0r henne
pa trabritsen lag en- till oigenkannlig-
het forbrand kropp med lemmarne
styft sammandragna. AT ansigte kun
de Ell EFT spar upptackas. En- kottlos
arm ~stodxrakt upp och fran denna var
Diet som Diet ljusr0da skenet kom. Pa
den skrumpna svartbruna handen satt
lysande, blodrod rubin.
Mabel tradde anda fran till Diet van
stalda liket. Hon bojde sig fran Of
yer handen. Inlet tvifvel. bet var
hennes ring som af en- slump var oska-
dad. De hemska forkolnade roster
af den vackra Harry Barnes, hen
mes Eastman lago framfor henne.
Hon vile ropa, visa gamle Barnes
pa hans son men hon f0rmadde icke.
Afskyn qvafde hennes r0st och fjatt-
rade hennes 'fot, Hon sammanpres-
lapparne, kastade ej en- enda
blick tillbaka och skyndade efter de
bagge herrarne, SON emellertid fatt
betydligt f0rsprang.
Den ende som kunde identifera no
nom a Mabel. Men blefve han iden-
tifierad, skulle den nedriga, sjalfviska
uslingen bli grafsatt med stora heders-
betygelser och en- vacker grafvard
skulle resas oliver Diet f0rkolnade stof-
tet. Sjalf skulle hon som s0rjande
brud ga efter kistan.
Nej, aldrig i verlden! Han kunde
gerna med manga andra, som sakert
haft langt battre karaktar an han, ned
kastas i en- namnl0s graf. Ingen kar-
eller pietet skulle f0rskona den
elandige pultronens sista hvilorum.
Mel, bort med honom i massornas graf,
l Diet eviga dunklet! bet ma blifva
straffet for hans brott!
FoDkRokAR.