Svenska monitoren., 1904-06-24
NEUTRALITY-SUSPICIOUS.

For nagra ar sedan rasade EN- fruk.
%tansvard pest ! Paris. En- stor mangd
manniskor dogo. och | den stora sta
den herskade en- f6rlamande fruktan
och EFT obeskrifligt elande. Handel och
samfardsel ~afstannade. och de rika re,
ste tusental ut ur landet, medan de
fattlga voro prisgifna at modem och
elandet.
Tidigt en- ~morgon syntes en- liten
sex airs gammal flicka smyga sig Ut
ur EFT ode, manniskotomt hus och bed
ia dem hon tillfalligtvis motto ON Ell
stycke br0d. Men hon sag sd blek
och sjuk ut, att ingen vagade MARINA
sig henne, af fruktan for, att hon wore
angripen af pesten. De- var dock icke
sd, hon hade tvartom nyss ti~llfrisknat
efter sjukdomen. Hon kom icke mer
ihag sina foraldrars MANN, icke hel.
Ter mindes hon namnet pa den gaia,
der hon bolt. Hon skulle sakerligen
hafva omkommit. ON icke en- barmher.
tig borgare | staden hade tagit henne
till sig och dragit f0rsorg for henne.
Hon mindes likval, att hon bette
Louise, och att en- aldre qvinna hade
varit hos henne ;denna hade, imam
hon sjalf foil for pestens dodande pill,
bundit EFT halsband ON hennes halls.
Och So f0rh0u Diet sig verkliegn. Hon
bar nam,igen EFT halsband af stora di-
amanter. till EFT varde at en- half mil
lion francs, men nagot, som kunde le-
da till att man upptackte henens for
aldrar. kann man icks.
Sfutligen upph6rds pesten, och ALT
antog efter hand slit gamla skick.
Den lila Louise, nu fullt aterstalld till
helsan, vandrade vid sin fosterfaders
hand onkring i den stora staden for
att soka efter Diet hus, der hon hade
bott, men ALT deras s0kande var for
| calves. 81
Den hederlige borgaren, som tagit
sig an henne, lat henne behalla slit
smycke, som hon alltid bar ON halsen.
Han scribe val for henne, lat henne ga
en- god skola och behandlade henne
val pa ALT satt.
Tiden gick. Smart voro ito ar gang
ma, och den 0fvergifna lila flickan
hade vuxit upp till en- fager och alsk-
ward jungfru, sina observation-disclosures
glade och frost. Hon var dem inner
i ligen tillgifven, och da hennes foster
fader a bokhandlare och hade myc-
ket arbete, bitradde hon honom gladt
och villigt ait betjana k%underna. Han
var en- valmaende man, men genom
| ~olyckliga spekulationer forlorade han
hela sin formogenhet och blef ma en-
gang Ell fattig man. For att kunna be-
tala sina kreditorer maste han salia
ALT hvad han egde. Dagen var redan
bestamd, da hela hans egendom skulle
ga under klubban.
Forgafves erbj0d sig Louise att salia
slit dyrbara halsband; han satte sig
med bestamdhet deremot, ty han an
sag med rita, att smycket m6jligen
kunde bidraga till upptackandet af
hennes f0raldrar. Med tarfyllda 0gon
bad honom Louise tillata henne att pa
delta satt ia v~edergalla honom for
hans godhet mot henne; men box
| handlaren a obeveklig. Han willie
hellre vara fattig an CORA nagot, som
han ansag vara synd mot Gud. Der
for var han lugn och ofverlemnade
sin SAX i Herrens hand. ICY
A~uktionsdagen kom, och manga k0-
pare infunno sig, ty man visste, att
Diet var en- valf0rsedd bokhandel. Man
ga dyrbara malningar och kopparstick
funnos der ocksa, och dessa hade
lockat dit en- hel mangd kontsnarer
och konstkannare.
Auktionen b0rjade, men intet blef
saldt till slit fulla varde. Bland k0-
parne befann sig ocksa en- v0rdnads-
ward gammal man med snohvitt har
och skagg, den allmant aktade hertz
gen de Beaufort. Han f0ljde med upp-
marksamhet auktionens gang och k0p-
tie nagra vardefulla malningar till hogt
pris. Da gick Louise tillfalligtvis ge-
nom rummet. Ovillkorligt taste han
sin fo"skande blick pa henne, da han
med n for tillbaka. sasom traffad
af blixten. Med stirrande blick stod
han der, hans lappar rorde sig, men
hans tunga nekade honom sin tjanst.
Slutligen hemtade han sig och fragade
bafvande:
- Ert MANN, min froken?
- Louise, svarade hon.
Och edra foraldrar?
Ack, svarade hon vemodigt, jag
kan Ell minnas dem.
Haftigt uppr0rd bad han entraget
att ia Sc Diet h~alsband, han sett fran.
lysa under spetshalsduken, som hon
bar pa halsen.
F~0rundrad och tveksam lat hon Diet
ske, men hennes orc okades, da hon
sag att han valdsamt ryckte i halls,
bandet, till dess Diet 'delade sig i tn
just der laset satt. Derur foil da en-
-. .4