Svenska monitoren., 1904-02-05
KAPITLET.
En- ovsntad utfiykt.

En- ovsntad utflykt.
Efter delta lat jag icke graset gro
under nina f0tter. Jag skyndade ut
och genoms0kte sjalf saval falten bak-
ON huset som hvartenda dixie och hvar-
enda v%attenpol. Jag lat forkunna det
atervande, utsatte hon en- beloning for
barnets aterinnande; vi skickade
bud till de narbelagna byarna. vi ge-
nomletade vagarna. vi undertake med
EFT ord %ingenting, som kunde leda till
nagot resultat. Men qvallen inbrot.
och natten fol- pa. och alltjamt letade
vi; och, sd vidt vi kunde Sc. hade vi
icke kommit malet narmare an forut.
Gossen hade %forsvunnit pa EFT hemlig-
hetsfullt satt, Lemnad att leka EFT
par minuter ensam | den stilla efter-
middagsstunden, hade han %forsyunnit
sa sparlost, som ON jorden oppnat sig
och uppslukat honom.
Medan Marie satt blek och Oyster /
EFT horn och ALT emellanat smog sig
bort till dorren for att lyssna, borjade
vi i var radl0shet fraga ~hvarandra
hvem som kunde ha tagit barnet och 1
hvad andamal. Diet fanns | lagret ba-
de man och qvinnor som kunde vara |
stand till hvad som helst. Somliga an
sage det mycket troligt att dessa stu
lit barnet for dess kladers skull. An
dra misstankte nagon slags trolldom.
Men / mitt stilla slime lutade jag icke
at nagondera af dessa asigter. Jag
m~isstankte, ehuru jag icke vagade ut
tala den tanken, att generalen hade
gjort Diet. Visserligen kande jag icke
till huru mycket af saken som grefve
Hugo hade anf0rtrott honom, men jag
tog for alldeles afgjordt att fadern
hade sagt tillrackligt for att 6fvertyga
honom ON gossens varde. Om sd var
fallet, hvad var d8 antagligare an att
generalen, hvilken jag var fardig att
tro ON ALT ondt, ogonblickligen tagit
sina matt och steg for att ~bemaktiga
sig barnet?
Min matmor visade sig vid delta till
falle pa ALA mojliga satt vanlig och
deltagande, och under nagra "a tim
mar upptog barnet ALA vara tankar.
Men vid solnedgangen kom grefve
Tzerclas ridande till var port, och med
honom red, till min stora 0fverrask-
ming, waldgrefven. De 0nskade tala
med min matmor och uppeh0llo henne
sa lange att jag, mar hon efter deras
affard kallade mig till sig, kande mig
sarad pa Maries vagnar och var BEND
gen att ans henne likgiltig for var
f0rlust. Men en- enda blick pa hennes
ansigte kom mig att Sc saken 1 EFT an
nat ljus. Jag sag att nAgot tilldragit
sig, som oroat och upprort henne.
- Martin, SADIE hon allvarligt. Jag
amman anfortro dig EFT vigtigt uppdrag.
Hor pa hvad jag har att saga och az
bryt mig int. / morgon aftagar gene
raj Tzerclas med storsta delen af sin
styrka for att afskara wagon for en- at
Wallensteins konvojer, hvilken vantas
passera forbi pa sex mills afstand fran
delta lager. bet lar komma att bli
en- hAftig strid, ef;er hvad jag h5rt,
och min kusin w~aldgrefven amman fol-
ia med. Han Dir inte for narvarande
- jag men att jag fruktar for att
han m0jligen kan bega nagon oforsig-
tighet. Han ar ung, fortfor min mat
NOR med vardighet och / Diet hennes
kinder antogo en- hogre farg, och jag
skulle onska att han stannade qvar
har. Men Diet viii han inte.
Jag forstod genast att delta var Oct
arende, som fort grefve Hugo till lag
ret. Och jag b6rjade fundera ofver,
hvilken nytta vi kunde draga deraf och
huruvida icke ~generalens franvaro
skulle erbjuda oss babe en- ~f6revand-
ming och EFT lampligt tillfalle att be-
gifva oss harifran, da min matmors
nasta ord skingrade ALA dessa tankar.
- Jag will att du skall f0lja med
honom, SADIE hon langsamt. Han har
en- hog tanke ON dig och lyssnar sa-
kert till dina rad.
Generalen? fragade jag helt ha-
pen.
Hvem talar val ON honom? ut
brast hon harmfullt. Jag menar valid
grefve Rupert, Jag will att du f0ljer
med honom och ser till att han inte
'oper nagon onodig fara.
Jag hostade TORT och iakttog tyst-
nad.
Ma? SADIE min matmor med en-
rynkning pa pannan, Har du f6rstatt?
jag forstar nog, ers mad, svarade
jag fort och bestamdt, men jag kan
int folja med.
FOrts)