Svenska monitoren., 1904-10-21

J%eSO Vii hoAC OGn ncITt hdTI Il Sill
It'd. Han a den forste inom hela
denna sockerf, som lat CORA sig en- be-
kladnad af k0petyg, den drummelen.
Liksom int vara vadmal- och vara
rutiga vastatyg skulle var't CODA nog
at honom. Nehej. H0gfarden hade
flugit in ! honom. K6petyg skulle han
ha. Och int nog med Diet, han flick
lof lata sy kladerna inne | stan. An
mars hade vi pa den tilen | den har
socknen den likaste ~skraddare, som
tarkas kan. Han bette Plym och hade
varit knekt. Han var sd pass ledig 1
armen sa att han kunde sy en- vast at
en- fullvuxen karl pa den It'd, som gar
at for en- karing att koka korngryns-
grot.
Men at Store-Jons Anders var Plym
for simpel skraddare, sedan h0gfar-
dens ande FART in / den stackaren.
bet kan val vara SAINT att stadsbo-
skraddarna ia EFT grand finare form
pa Diet de CORA. Men daliga s0mmar
sy de, och int sala de fast byxknap-
parma med beckatrad. Men OBTAINING
forsta de att la. bet flick Anders /
Fagerhult erfara.
Mar han sen en- gang blef sin egen
hemmansegare, flick han en- AMMAN
hogfardsgalenskap for sig.
Da a Diet int nog med att han
vile ha de grannaste och dyraste kla-
derna ! hela grannhallet, utan sa vile
han ocksa stoltsera med de finaste
stutar, som kunde utletas pa langa
hall. Han kunde ge sig / vag manga,
manga mil ut / verlden for att s0ka
upp at sig EFT par oxar, som voro vi
dare ! bogarna, s%panskare 1 gangen
och hade finare horn AIN vara. Och
sadana fundament kosta flask, karlar.
Hvad | attain g0r Diet, ON stuten int
ar vidare grannlat, bara han kan dra
slit lass och CORA sin tjanst?
Jaha, genom grannlatsstutar och sin
fina kladnad och granna pigor blef Diet
skralt for Anders. bet sog ut honom
ALT Diet der, mer och mer, ar efter ar.
En- dag kom lansmannen hit ut som
en- brinnande ED. Han for fran sa
att hans lille bruno trafvare lag som
en- rem Oliver vagarna. bet var klatsch
och hvin och Odins vida jagt. Hvar-
ON vara mormodrar hade sd fasligt
mycket att tala ON | deras It'd.
Framat aftonen kom lansmannen
insusande till mel.
Har du sett Anders / Fagerhult?
shrek han.
Det hade jag. vid tolftiden pa da-
gen hade han gait oliver har pa vag
nerat Skogsfallen, torpet nj vet, der
de ha' Diet CODA betet och der Anders
brukade lega in sina stutar, mar klof-
v~ergrodden trot / Fagerhult.
- 10, han gick forbi for cirka tire
timmar sen. Men hvad i all sin. dar
will befallningsmannen honom? lat
jag.
Da flangde lansmannen upp fotsac-
ken till schasen, sa att knappen yrde
langt ut pa backen.
Spring upp i karran och hjalp
mel att ia fatt i kreaturet, sa ar du
skecklig!
Men var int radd for mitt k0rande!
befallde lansmannen.
Jag skuttade upp / karran och
foljde med som en- hund. Ty en- far
lof LYDIA ~konungens hoga befallnings-
hafvande och de krigsknektar som han
har under sig. -
Ma, lansmannen barkade i vag sa-
som en- liten satan med mel at Skogs-
f%allehallet.
- Hva' will befallningsmannen var
fine Anner's? fragade jag, mar karran
int hoppade sA fran jordstenarne att
en- kunde tala.
- Forfalskning af en- vexxel! Han
k0pte trettonqvarteringar / l0rdags af
patron / Svanaboholm. Pengar hade
han inte till sadan mangd att Diet rack
tie. Da huttade han in k%yrkvarden
Sven Anderssons MANN pa papperet.
- Pengarna flick han, stutarna betala-
des. Men nu ar han min girls! gnis-
lade lansmannen.
Omkring en- halftimme efterat hade
vi fatt | Anders. Mar vi sprungo pa
honom, stod han bakom f~ahusvaggen
| Skogsfallen och str0k dottern oliver
kinden och a blek och sag mordiskt
ut sasom EFT daligt samvete.
.Lansmannen tog honom. Han tala-
de sanningens ord ON vexeln och hak-
tet, som hotade honom med omfam-
ming af dess murar.
- Mar han gjort sci fri for han ma
turligtvis till Amerika.
Trettiofem ar ha gait sen dess, och
jag hade lange sen gl0mt hela pascha-
san, mar jag nu kande igen den gamle
hemkomne och bortkomne sockenbon
liggande vid vagen.
Du tog honom val med dig hem
sa' Manuel.
-Tankte pa den saken. Men han
dnr mot po;Ictn1nap nat lot hSeto