Svenska monitoren., 1904-03-25

ue ue Sig I'LL nvaTanu. non kOm uO&
direkt fran frukostbordet 1 en- lycklis
och valmaende familj, hvars glade
hon sjalf och hvars kanske enda moln
| hennes sjukdom var. Ack, matte Diet
molnet vika! Han var nog fattig, Wis.
ga nHstan omarkliga smating sqvall-
rade f6rstulet derom, och den milo,
ur hvilken han kom hit, a henne
troligen helt frammande. Kanske en-
tarflig atelier,. kanske EFT skrifbord
med dikteriska svarmerier eller torra
kollegiehandlingar pa? Hvad visste
val hon derom? Det var val knappast
mojligt att lakaren kunnat d6lja.. (.
att han icke sjalf forstod.. Hvarfor
gick han har val da? For att mata
Diet ondas framsteg? For att nagot
litet forhala slutet? Men + n 8 der
da verkligen intet hopp? Hon ofver-
raskade sig sjalf med att tanka att
hon skulle blifvit en- liten smula glad
ON Diet funnits.
Smaningom uppvaxte en- diminutiv
grad af en- viss sorts skygg f0rtrolig-
het dem emellan. Hon log halt for
laget och han halt urskuldande da de
NOTES I ~vantrummet, och de borjade
genast att tala, stilla, forsyth, tvekan-
de, han med en- viss tillsats af tack
samhet for hvart ord hon gaf honom.
Pa den punkt, de nu befunno sig, skull
lie han godt kunnat ~nresentera ~ ~
de rent at bort g0ra Diet. Hvilken
vallust att h0ra och Sc slit stacAars
MANN formas af dessa barnsligt friska
lappar! Men han gjorde Diet int.
Hvar gang Diet HON pa att ske, hejdade
han sig forskrackt, som EFT barn pa
vag att Ia sender sin karaste jul
klappsleksak. Hon kunde int f0rsta
hvarfor hon egentligen var tacksam
for att han lat bli. bet kandes som ON
Diet varit bast just sd.
Lakaren matte int haft de gladaste
saker att saga henne heller. Hon fore
foil ofta orolig, en- smula sorgsen, EFT
grand nerves, och ansigtsuttrycket
skiftade hastigt och blicken fick plots
ligt ibland EFT underligt uttryck, som
han visste att fallet kunde vara med
hjkrtpatienter.
Tiden gick och sommaren kom, kom
med 0kad l~ifslust, illus och glade till
dem, som annu hade nagot att hoppas
af nfvet, med tatsre taggar utan
blomst till dem, hvillia redan afslutat
sin rakning med %tillvarons frojd och
blot vanta pa att Gud eller 0det skall
draga Diet svarta, breda slutstrecket
derunder.
En- dag, da han konl. var hon fore
honom der, litet rod, litet orolig, EFT
grand mindre kallt korrekt an hon
brukade. Da mottagningens b0rjan
nalkades, SADIE hon plotsligt, nervost
och forceradt:
- ia, nu ar Diet sista gangen jag Or
har. Jag blir just inte battre och
maste ha luftombyte.
Han gapade, han rorde tunga och
kakar, men hon horde inga ord.
1 detsamma oppnade professorn dor.
rem for forsta patienten. F6rsta pa.
tienten var hon. Men l sin forvirring
rusade han deHaa gang fore henne.
Derinne gungade och brusade Diet
1 EFT virrvarr alltsammans, och da han
alter steg ut, hade hon rest sig for att
| ga in, %professorn h0ll vantande han
den pa dorrlaset, och den sista patien'
, ten suckade vid tanken att nu svore
der milton fore honom.
Da vardt den radde och fege plots
| ligt EFT lejon 1 mod, steg fran, greI
hennes hand och SADIE:
Ado da, fr0ken!
Ingenting mer... Der var absolu'
ingen It'd till mer. Han gick redan net
for trapporna.
OGDEN leker ibland - ON barmher
tig eller o~barmhertig forsta vi f0rst
%derborta pa andra sidan = och later
de dodsdomde lefva oresonligt LANCE
manader, stundom ar "ofver tiden.
De stora, sorgsna ogonens egare lefdt
en- god It'd bortat / standig undrar
hvad Diet blifvit af kamraten fran want
rummet. Hvar gang han last ON at
nagon qvinna ur den s. k. battre klas
sen och af hennes ungefarliga Aide
gait bort, a Diet som ON hans forkal
kade hjarta velat STAMINA vid tanken
"Manne Diet var hon?" Han tankt,
pa henne mera an ~nAgonsin, tankte p
henne matt och dag, a stundom gla'
0fver att int veta hvem hon var, snyi
tade stundom 1 Wild fortviflan diver at
han staff berofvat sig ALA medel at
folja hennes ode, upph0rde tidtals me
sina besok hos ~professorn, for att ick
svarare pinas af minnena, och aterto
sedan v~andringarna till Diet valbekant
vantrummet, for att frossa | smarta,
af erinringar.
Sa en- dag fck han fatt pa EFT af d
blad, hvilka bjuda sina lasare pa Ill,
st~rationer till de skiftande handelsel
ma for dagen, afven de skenbart tan
ligen ~obetydliga Da hade mer an et