Svenska monitoren., 1904-10-07

All III Kunde trO att
han skulle ga och stjala? En- sadan
karl! De a. minsann icke underligt
att han a ledsen och oroliger babe
matt och dag, for han har nog ocksa
hort pratet.
Langre ham icke Elsa | sin vista
monolog, forr an hennes man ensam
intradde / stugan.
Far ia nu ga in med frukosten?
fragade Elsa med en- blick pa aggro-
ran och den ragade flasktallriken.
som hon stallt / spiseln for att halla
sig varmt.
Mel, den der t~jurskallen reste
utan att ia sig sa mycket som en- SUP
en- gang, svarade haradsdomaren med
lila dold forlagenhet.
Ack att inte Anders talar We mel
ON den fula l0gnen, som gor honom
sa ledsen. suckade Elsa / slit hjarta.
da hon sag att hennes man, oaktadt
slit frimodiga tai till skogvaktaren.
anda icke aterfatt slit fora humor.
Men 81 han mans fall inte, for han tam
ker nog att de- lider tie Maj name.
Men nog vardt ia lugnare sen, de- a
da sakert, men karlarna begripa al
Orig riktigt qvinnfolka. ON jag skulle
borja talet? Men jag f0rs0kte ju en-
gang, och da vardt han just liksom
lite s~nasiger.
Mel, de a. falle bast att tiga och
Jenna Gud omsorgen. Han styr nog
te de basta.
Alta dagar efter skogvaktarens be-
sOk ankom en- namndeman, en- af ha
radsdOmarens kamrater, och lemnade
honom i hans hustrus harvard en-
staining till den ~foljande veckans
ting.
Elsa var nara att dana; hon gjorde
Diet dock icke. men inkommen / KAN
maren nedsj0nk hon vanmaktig pa
en- stol.
Val inte angsliger, du mort SADIE
haradsdomaren, sedan n~amndeman-
men aflagsnat sig~ch Elsa alter intrad-
de i stugan. De- a. skillnad te' vara
stand och te vara falld.
Och haradsdomaren var verkligen
stand och anklagad att natten till den
2 Februari uti en- at de skogiga gram
socknarna pa den S. k. allmanningen
hafva tillgripit trenne sagtimmer.
Skogvaktaren hade igenkant babe no
nom och hans vackra hastar, ehuru
for SEN att kunna anhalla honom,
men i rattan It'd for att kunna vara sa-
ker pa sin SAX. Sagtimret var redan
~langesedan vid Brokinds sag forward
ladt i brader imam skogvaktaren haft
mod att tala vid haradsdomaren der
ON; men som han till andra icke spa
rat att omtala den ~markvardiga sa-
ken, ehuru i fortroende till hvar och
en-, sa hade Diet smart blifvit allmant
kunnigt, och slutligen hade nagon gift
Wit skogvaktaren Diet radet att fara
till haradsdomaren och forsakra ho-
nom ON sin tystnad, savida han Vile
arligt for honom tillsta, hvad som
med sakerhet kunde bevisas. ON
hoppet ON mutor af den rike harads-
domaren ingatt i skogvaktarens for
Stag eller ON radet kommit fran en-
af haradsdomarens fender eller van
ner, kama vi icke.
- Jag g0r min pligt, bror haradsdo-
mare, hade namndemannen sagt: men
nog forstar du att jag int tror pa
skogvaktarens nedriga be~skyllning.
Den rafven ha' nog ljugit forr en-
gang, och raft gjorde du, som int muta
ner saken, for da ha' sqvallerkarin-
garna fatt vatten pa sin qvarn.
Och tingsdagen afreste haradsdoma-
rem till tinget, men icke for att, sasom
tillforene, bland namnden intaga for
sta platsen, utan for att der framtra-
da som anklagad for lagbrott.
En- stor manniskomassa hade sam
lat sig for att afhora EFT NAL, hvilket
sysselsatte icke blot socknen. utan
afven haradet, ia, hela orten.
Och malet u~ppropades, parterna
framtradde, en- spand uppmarksamhet
harskade bland ALA de forsamlade.
Domaren, hvilken vikarierade for
den gamle lagmannen, a Ell ung ha-
radshofding, sedermera ~generalaudi-
tor Netzel, och hvilken ar den som
meddelat oss denna t~illdragelse trod-
de sig oaktadt haradsdomarens full
komliga sjalfbeharskning och oaktadt
Diet otillrackliga i bevisen dock upp-
tacka, eller snarare kama, att han
var skyldig.
Emellertid kunde utslag icke fall
las, och da skogvaktaren sag att hans
vittnesmal icke gjorde tillfyllest, SADIE
han sig kunna anskaffa annu EFT witt
ne, hvarf0r saken uppsk0ts till EFT
extra ting, som domaren utsatte.
- Du a. falle fri far? fragade Elsa,
som bafvande utgatt pa forstugubron
for att mota sin man och erhalla be-
kraftelse pa sin glada f0rhoppning.
Ella blef dodsblek och var nara att
Siunka nod nS hrOn vid henneS mans