Svenska monitoren., 1904-12-30
IVA MAN
Roman at Ida Begged

Kommer du ihag, fragade han,
bvad Jag SADIE mar Hartard skref att
han skulle komma hem: Man skams
nastan for att man Dir sd ung' jag tar
for stort rum och tar for lange bort
den plats som han sjalf hungrar och
torstar efter att komma i besittning
af.
Hans uttryck f0rskrackte AleXan-
dra.
Mar 0det hanvisar fader och so
nor tiu Stamina intressen och i synner-
het till Stamina ~eXistenskallor, kunna
ofveraIlt svarigheter uppsta, sade non
Ma - och den har Kleopha!
Hyem skulle inte ge slit gillande at
Diet valet nu, mar vi veta att hennes
harkomst inte lager nagot hinder
wagon. Men anda hur mycket Datt-
re hade Diet int varit - hur mycket
Iattare skulle inte allting ha gatt-om
Diet blifvit Natalie Montfort! Diet ar
verkligen ledsamt - en- sd fullkomligt
medell0s flicka!! -.
Alexandra teg. Hon var ond pa
Hartard, som kunde f0rvagra en- sa-
dan far slit ]f0rtroende. Men hon vile
eli uppreta Albrekt.
Da foil honom sjalf Stamina tanke In.
Och, tjugofem ar af trofast IA
derskarlek ha Ell kunnat tillvinna mig
sa mycken tillgifvenhet af honom att
han fortror sig at mig! SADIE han pit-
teri. jag f0rstar int den har tystna'
den. Och annu mindre forstar jag
hvarf0r han da inte pa sin fodelsedag
genast var beredd att s0ka EFT arren'
de. Han lat utan skal EFT belt ar ga
forloradt.
Han har genom Kristinas doc
kommit i EFT abnormt tillstand, an
markte Alexandra l%ugnande. Man tal
inte vara ond pa honom for Diet nu.
- Inte heller for att han aldrig sat
ter sin fot ofyer din tr0skel? fragade
Albrekt haftigt.
Hennes ansigte blef en- skiftnins
blekare.
De forstodo jul bada den hemliga
orsaken till ALA dessa obegriplighetel
och stamningar, fast de icke taladt
med hvarandra derom, utan beholle
den for sig saliva.
Han hatar mig! hviskade Alex
andra, som for EFT 0gonblick icke kun
de beharska sig.
Albrekt slot henne ~passioneradt
sina armar.
Def - Diet skiljer honom fran
mig! utropade han.
Forlat honom, forlat honom!
stammade hon.
Mel. SADIE han med isande k0lt
- int Diet!
Da de ofvervunnit sin sinnesrorelse
f6rklarade Albrekt att han skulle ia
tjuren vid hornen och framtvinga en-
stor f0rklaring. Alexandra var C
af den asigten att han hellre borde
tiga och vanta, tills den en- gang utsta'
kade tiden var utlupen.
- Data betyda ingenting, SADIE AL
brekt.
- De arc bara en- form. Men ocksa
genom former arar man en- afhallen
d0d, inte bara med kanslor, svarade
hon.
- Situationen ar outhardlig.
vi ha uthardat en- tyngre i femton
langa, ar.
Och alltid drabbas du af nya IL
danden genom mig! utbrast han lidel-
,sefullt.
- Genom dem kan jag bevisa dig
att jag f0rsoker vara dig vardig, SADIE
hon med blixtrande ogon.
Och mar kommer lyckan? utro-
pade han. ON den aldrig komme -
Hon afbr0t honom genom att sla ar
marna ON hans halls.
Diupt uppskakade h0llo de hvaran-
dra nagra 0gonblick under dup tyst-
mad Omfamnade.
Och Albrekts tankar fl0go nastan
medlidsamma till sonen, som tog de
sma ru~bbningarna i slit lif for stora
profningar.
Hvad visste han, sa ung som han
var, ON en- sa mogen, dup. stolt
smarta och lycka! Hur kunde han
satta sig till domare Oliver sin FAIRS
kanslor och lif!
/ denna Understanding blef Diet dem
ytterligt plagsamt att sallskapa med
gasterna. Da Albrekt pa natten for
hem, kom han att tanka pa att han
och Alexandra icke hade bestamdt
kommit 0fverens ON han skulle .eller
icke skulle tala med Hartard. Och
han ansag sig Ell ha rattighet att CORA
Diet utan hennes medgifvande.
L0bell k0rde. Albrekt hade icke
markt att han var berusad. Under de
senaste Mo m~anaderna hade LIBEL
Visat sig m0nstergillt nykter. Senast
dagen f0rut hade hans hustru belatet
talat med husbonden derom.
Natten var mycket mork; moln
tackte himmelen. Ur jorden uppstego
Ao-. I.