Svenska monitoren., 1904-03-18

Ehiartats Stag. Men Jag kunue hNat
ken Anna Diet ena eller Diet andra -
qvinnan var d6d,
och anda var det icke delta som
formadde mig att sa hastigt alta den
ldoda sjunka ned pa marken igen, att
,resa mig upp och Sc mig omkring. Mel.
Idet var nagonting annat. Blodet SUI
SADIE 1 nina oron, mitt hjarta klappade
vildt. Qvinnan a d0d, men Diet var
icke Marie.
bet var en- gammal qvinna, minst
sextio ar. Mar jag alter lutade mig
ned och blockade in | hennes ansigte,
efter att ha f0rsakrat mig ON att Diet
icke lag nagon manniskokropp
narheten, sag jag att Diet var hop
skrumpet och rynkigt. Hon var bar
fotad, och hennes klader voro elandiga
och smutsiga. Hon spred omkring sig
denna lukt, som Dir kannetecknande for
dem, hvilka sofva 1 diken och sallan
tvatta sig. Hennes tandl0sa gommar
grinade emot mig. Hon a en- nemsk
vrangbild af ALT hvad min alska att
finna hos qvinnor.
Mar jag gjort dessa ia~kttagelser,
reste jag mig alter upp; Diet gick rundt
1 min hjarna. Hvar a manner, som
Jag sett smyga fran och alter? Hvar
var Marie? Eft 0gonblick tycktes mig
den vida tanken icke for Wild att hon
och den stackars gumman voro en-
och Stamina ~varelse, att dod eller troll
! dom forvandlat den vackra, unga flic-
kan till denna tandlosa haxa. En-
uggla tj0t pa afstand, och vid delta
ljud ryckte jag till och darrade och
sag mig omkring med skramda bic
kar. Marie var forsvunnen; | henneJ
stale lag denna gamla hemska qvinna
d0d vid nina fotter. Hvad skulle jag
val tanka.
Jag fick intet IVA Jag h0jde min
r0st och ropade med darrande stamina
pa Marie. Jag sprang fran ena sidan
af wagon till den andra och ropade,
men fck alltjam. intet svar. Jag klef
uppfor kullen, pa hvilken asktradet
stod, och ropade sa gallt att min rost
/ genomtrangde m0rkret och skallade
vidt omkring. Men endast ugglans
tut svarade mig. Da forstod jag att
ALT var forgafves, och med fortviflan
hjartat begaf jag mig alter ned pa
vagen, der fam jag min matmor sta
lutad oliver liket. Hon hade kommit
tillbaka jamie Steve och de ofriga.
Jag maste der lyssna till deras ut
rop af best0rtning och till ALA deras
gissningar och antaganden, hvilka,
Gud hjalpe mig, icke inneburo nagon
visshet e,ler skankte mig den ringaste
hjalp. Karlarna letade pa bada sldor
ON wagon, genomsokte en- bit af ira
sket och f0rs0kte att finna raft pa ha-
! stems spar - ty den var ocksa borta,'
och deri lag mitt enda hopp - men
dee var gagnlost. Slutligen tradde
min matmor fran till mig och f0rkla-
rade med sorgsen r0st att %ingenting
mer kunde g0ras.
I morgon bittida! utbrast jag
ifrigt.
Ingen yttrade EFT ord till svar, och
| Jag blockade fran den ena till den an
dra. Karlarne hade atervandt fran
sina spaningar och stodo nu ! en- mork
grupp kring liket, som de slapat till
ena sidan af vagen. Annu drojde det
en- timme, imam det tlef dagger, och
jag kunde icke Sc deras ansigten, men
/ deras tystnad Taste jag Diet svar, som
| ingen af dem VILE klada 1 ord.
- Var en- man! mumlade Steve ef-
ter en- lang tystnad. Gud hjalpe flic-
kan! Men Gud hjalpe afven oss, ON
man finer oss har!
Xnnu alltjamt iakttog min matmor
tystnad, men jag kande hennes modi.
ga hjarta alltf6r val for att tvifla pa
henne, eturu hon varit den f0rsta,
som gjort nagon antydning ON att vi
horde fortsatta farden.
Slit upp! SADIE jag hest.
Mel, mel! utbrast min matmor
slutligen. vi STAMINA allesammans,
Martin.
- ia, antingen maste ALA STAMINA
eller ocksa ALA fortsatta, mumlade
Steve.
- Lat da ALA fortsat.a, SADIE jag,
under bemodande, att undertrycka
snyftningarna, som voro nara att qvaf-
va mig. Och jag var den forste, som
lemnade platsen.
Jag will icke f0rsoka beskrifva den
a~nstrangning som delta kostade mig.
Jag sag min fl!ckas ansigte 0fverallt
= ofverallt 1 m0rkret, och hennes
6gon sage So f6rebraende pa mig. Att
just hon skalle beh0fva Ida, hon, som
aldrig sviktat, aldrig f0rtrottats, hon,
hvars talamod och tillf0rsigt fran bor-
jan utgjort qvinnornas basta stod =
att just hon skulle Ida! Jag tankte
pa den spada, veka kroppen och pa
ALT Diet onda, for hvilket hon kunde
raka ut, och mar jag nu af~lagsnade
mig fran henne. forefoll jag mig sjaIf
.ae1p, Han 1,rnnpaCta 40 roIea "a ior