Svenska monitoren., 1904-10-28

darskap, han atminstone matte valja
Leonore sasom varande en- adelsmans
| dotter.
Delta a for mycket for den trot-
sige Paul Lindsk0ld, som aldrig talde
nagra inblandningar | sina angelagen-
heter, Ell ems af sin fader. Efter Of
vannamda samtal egnade han derf0r
sin uppmarksamhet .odeladt at Karin,
som han efter en- kort f0rlofningstid
gjorde till sin hustru, oafsedt den gam
lie Lindsk0lds aristokratiska asigter.
Saledes kom Karin att sasom gift DO
1 Stamina stad der hon och Leonore
vuxit upp. Donna vanskap
f0rblef emellertid lika innerlig som
den alltid varit, och ingen bitter tanke
uppstod nagonsin / hennes rena sjal
mot den qvinna, som blifvit hustru at
den ende man, Leonore nagonsin al
skat.
Och tiden gick och en- vacker dag
blef Pauls hushall till0kadt med en-
liten medlem, hvars ankomst f6ror-
sakade mycken orc och bekymmer, ty
ej blott den unga modern var mycket
sjuk, utan hade afven husets enda tia
narinna sedan nagra dagar varit sang
liggande, till folje af en- svarare for.
kylning. Paul var utom sig, han vi
SADIE sig aldrig sardeles talmodig, och
motgangen fam honom alltid strax
fardig att duka under. Karins Stag
tingar voro alltfor u~pptagna af sina
egna bestyr och bekymmer for att
kunna komma till nagon hjalp. Hvad
var att CORA? Da kom Leonore till Diet
unga parets hjalp, glad, vanlig, kar-
leksfull som alltid. Hon ordnade ge-
mast en- badd at sig / en- liten KAN
mare mellan de bada sjukrummen,
tog barnet in till sig och vakade out
trottligt, matt och dag, saval Oliver Diet,
som Oliver de sjuka. Slutligen, da ba-
de matmor och tjanarinna kommo pa
battringsyagen, forskaffade hon dem
genom sina sma egna besparingar de
starkande medel, som lakaren ordine-
rade, ALT under Diet hon blot med en-
tillfallig hjalp skotte dc manga
hushallsbestyren. Pauls fSrut ganska
b~egransade inkomster hade namligen
smalt betydligt ihop, till folje af de
bada makarnes ringa insigt i konsten
att spara
Karin sag val de stora uppoffringar
Leonore gjorde for hennes skull, men
hon var ALT for belaten dermed for
att soka afb0ja dem och ALT for van
att finna helt naturligt hvad Leonore
an matte CORA for henne, for att visa
nagon tacksamhet.
Kom sd en- morgon, da Karin andt-
ligen var sa aterstalld fran sin langa
sjukdom, att hon kunde deltaga i en-
frukost. Leonore och den
nu ocksa aterstallda tjanarinnan, hade
festligt smyckat frukostbordet och
stallt husets beqvamaste landstol
framf0r den unga moderns plats, hvil-
ken afyenledes a utmarkt genom en-
bukett doftande rosor. dem Leonora,
den sena arstiden till trots, med
mycken m0da lyckats anskaffa Paul
forde med ON varsamhet sin hustru
till bordet, och Leonore satte sig med
den lille | sina armar, gladt betraktan-
do dot N oo q rat
Diet hela a en- tafla af fridfullt be-
bag. Men ack, en- de onda passioner-
mas demon lurade blot pa lampligt
tillfalle att st0ra denna frid, sd som
man med EFT hardt Stag krossar EFT
sk0rt glas / spillror.
Da Paul, | Diet han vande sig till
Leonore, vanligt yttrade: Coda Leo
more, huru skola vi kunna visa dig var
tacksamhet for ALT hvad du gjort, for
din osparda moda, dina uppoffringar?"
och da Leonore leende svarade: "Tala
for all del Ell ON tacksamhet, ty da
springer jag min vag pa ogonblicket",
da sag Karin pa de bada med en- blick
sa hotfull, att ON de v~arseblifvit den,
skulle de hafya bafvat for blixten i de
eljest sa kalla, stalgra ogonen. Men
de markte intet, och frukosten forfeit
derfor under gladt samsprak mellan
Leonore och Paul. Att Karin blot da
och da inflikade EFT ord, forundrade Ell
da bada andra, som visste att hon an
nu var for svag att fora nagon egent-
lig conversation.
Da nu ALT var godt och val igen,
ansag Leonore sin vistelse hos vanner-
ma obeh6flig och atervande derfor till
slit hem, der en- ~karleksfull moder och
en- ON syster gladt valkomnade henne.
Majorskan Gyldenkrantz var enka,
och som hon blot hade en- liten PEN
sion att lefva af, betalade dottrarne for
sig / hemmet, fortianande medel der
till, dels genom handarbeten, dels ge-
nom att gifya lektioner | sprak och
musk. Leonore arbetade, sedan hon
atervandt hem, flitigare an ~nagonsin,
for att | sin kassa fylla de luckor, som
utgifterna for vannerna gjort deri.
Sa satt hon sent en- alton, ifrigt sy-
~ a. a. ~ 81