Svenska monitoren., 1904-08-05


af f0rm0genheten.
Generalen brydde sig emellertld ic-
Ike Diet ringaste ON deras prat. Han
|tyckte sig kunna adoptera EFT halft
dussin d6ttrar, utan att beh0fva in
hemta den stranga trions asigter ON
saken, och da Diet nu ej gallde mer an
en-, hade han sa mycket mindre lust
att lata systrarne "a EFT ord med.
Strax efter Nells upptagande ! hui
set tog han henne med pa besok hos
mr. Fred och dennes hustru. Ia Diet
unga paret verkligen h0ll az onkeln,
funno bagge helt naturligt att han
vile ha en- alskvard flicka hos sig.
- Den code gubben! SADIE mrs Ro-
sa, da hon f6rde Nell in / barnkamma-
rem for att visa henne den lila. Han
kanner sig aldrig lyckligare an mar
han riktigt far taga ward ON nagon.
Jag hoppas, miss Weston, att nj stan
mar lange hos honom.
Mar Diet sedan blef fraga ON resan,
radde den unga frun dem att fara till
Paris.
- For kallt? utbrast hon, da gene
ralen gjorde en- a%nmarkning / den
riktningen. Dermed har Diet ingen
fara, och for resten arc val nj iva
icke sa frusna af err. Paris ha nj
fullt upp med forstroelser till in pa
nyaret, och mar nj trottnat der, resa
nj till s6dern, sd vida nj icke fore
draga att atervanda hem och deltaga
/ irandet af min lila alsklings f6del-
sedag. Hvad saga nj om Diet?
bet fanns egentligen ingenting att
invanda mot forslaget, och salunda
besl6t man att bege sig till franska
hufvudstaden.
Den varmhjartade gubben gladde
! sig Oliver att Sc, med hvilket intresse
hans skyddsling vidtog forberedelser.
ma for resan.
- Jag fruktar blot att nj till sist
far trakigt i mitt sallskap, kara barn.
SADIE han samma dag de skulle fara,
Emellertid har jag redan tankt pa den
saken.
De suite just vid frukosten. Kloc
kan var nara ito. / st. Hilda hade
Nell intagit denna maltid ire timmar
forut; men hvarken hon eller genera
len tyckte ON ~morgonfjask. Den gam
lie herrn var gerna LANCE uppe on
qvallarne och vile sofva ut. Hon atel
kunde Ell glomma sin smarta, trots del
argentina lif hon nu f0rde, och forst
mot morgnarne foil hon / en- orolis
summer.
For den vanlige generalens skull
llatsade hon emellertid aldrig ON ma
got, och under ALA f0rhallanden va
hon Ell langre Stamina bleka, klena va
relse som forut.
Hennes utseende hade ock vunnit
icke sa litet genom de ~eleganta toalet
ter, hon nu alltid bar. Brereton val
angelagen, att bereda henne all der
lyx, som tillh6rde hennes verkliga
stand. Ocksa hade han redan fran
f0rsta dagen forsett henne med rik
Iliga nalpenningar, / Diet han rackt den
unga damen en- portmonna med nagra
st6rre sedlar och bedt henne saga till
mar den sista blifvit vexlad.
ia, tiderna hade f0randrats for Nell
och ON hon Ell BURT pa sin obesva
rade karlek till Royal, skulle hon kant
sig mycket lycklig.
Sittande vid Diet rikt dukade bordet
med dess dyrbara silfverservis, va
hon nu kladd i en- sammetsrobe, med
cremefargade spetsar kring halsen, ha,
ret upplagdt | sma lockar och en- blk.
trande ~diamantring pa venstra han.
den. bet aterstod sannerligen ej myc.
ket af den enkla underlararinnan fran
st. Hilda, de fattiga skolbarnens ba.
sta van.
Dessutom var hon afven eljes en-
helt an f0rut. De tire manader,
som f0rflutit efter hennes flyttning
fran klosteranstalten, och de pr6fnin-
gar, hon genomgatt, hade babe / inre
och yttre afseende forvandlat den
dr0mmande, ~barnsliga flickan till en-
qvinna. Hennes sk0nhet utvecklade
sig pa EFT underbart satt. Generalen
pasted att hon ALT mera liknade sin
NOR och blefve vackrare an man ma
gonsin kunnat ana.
/ saliva verket var hon redan en-
~fullandad sk0nhet. Kring munnen yn-
ties samma tankande leende som for
ut, och afven ogonen hade bibehallit
slit sjalfulla uttryck.
- ia, du dr. for mycket ensam, min
flicka, fortfor Brereton. bet enda
fel, jag kan upptacka hos dig, ar att
du tycks vara ALT for allvarsam for
dina ar. Du behofver gladt, ungdom-
ligt umgange, och Diet har jag nu ock-
sd skaffat dig.
- Hvad menar du, onkel? fragade
hon. Jag beh0fver intet annat sail
skap an dit.
Pa mrs Freds f~0ranledande tilltala-
de Nell numera sin gamla van pa det-
ia satt. Rosa. som hade on fin kapsIa