Svenska monitoren., 1904-02-19
ANDRA KAPITLET.
skynda varligt.

att afsl0ja hvad dalen haoe att y
visa. hyilade natten oliver densamma
Iangt efter Diet de skogkladda kullarner
som hojde sig langs asen, hade borjat
bli synliga som graa och t0ckniga oar
/ EFT hat af dimma. Manga langtade
efter ljuset - huru manga natter for
flyta val utan att nagon Diet gor? -
men ingen med storre o~talighet an en-
oyinna, som redan vid dagens forsta
strinma borjat att oroligt vandra al
|och an pa toppen af kullen. An gick
hon fran och alter med ansigtet rik-
tadt mot himlen, an stod hon stilla och
stirrade ned 1 djupet, der eldarne fort
farande spredo omkring sig EFT svagt,
ostadigt sken, eller ocksa lyssnade hon
med bafvan till den klagan och jam
mer, som Triangle upp ur m0rkret.
bet var grefvinnan. Hon hade gait
och Iagt sig, emedan man befallt hen
ne att gora So och sagt henne att
ingenting kunde utrattas under nat
items lopp. Men sa fort dagen grydde,
var hon genast pa bene.1 igen och vi
SADIE sig sa nerves och otalig att icke
ems hennes eget folk vagade komma
hennes narhet, och sd stolt och befal.
lande att g~eneralens soldater drogo sig
f0rvirrade tillbaka.
Striden 1 dalen och de hemska saker,
hon sett och hort l ~skymningen, hade
haftigt uppskakat hennes nerver. Och
hennes vanners franvaro hade ragat
mattel. Hon var nastan fran sina sim
men denna morgon. ON delta var krig
- delta obarmhertiga slagtande, della
ohyggliga mannisko- och djurplageri -
de hemska d0dsskranen lj0do annu l
hennes 0ron - sa hade hon f&tt nog
deraf. ON hon blot fnge tillbaka
sina vanner och med dem kunde fly
undan till N plats, der sadana ohygg-
ligheter icke tilldrogo sig, sa begarde
hon ingenting mera.
bet tilitagande dagsljuset, den upp-
gaende solen, som fyllde himlen med
sin prakt, skgnkte henne ingen frost,
ty Diet fora afslojade de d6da, som
lago Invita- och nakna der mere / dalen
likt en- shock betande far, och den Sc
mare tycktes hama henne genom sjalf-
va sin stralande CLANS. Hon rasade
som en- lejoninna, da generalen slut
Iligen blef synlig och kom emot henne
med hatten / handen.
Hans 0gou stralade, och hans kinder
gl0dde annu af segerns triumf. Han
hade tillbragt en- stor del af natten
med att tsnka sina egna tankar, tills
han slutligen blifvit sa intagen af sig
sjalf och sina planer att hans slughet
for en- gang lemnade honom / sticket
och han Ell forstod att lasa Diet sprak,
som hennes ansigte talade och som till
och med hans soldater forstatt att
tolka. Hans hjarta svallde af glade,
stolthet och arelystnad. For forsta
gangen sedan de traffats skulle hon
kanske komma att Sc honom sadan han
verkligen var.
- Grefvinna, SADIE han, | Diet han
stannade framfor henne, jag fruktar
att nj adrager er skada. Jag har latit
mig berattas att nj a uppe fore dag
ningen.
- bet ar SAINT, svarade hon med en-
rysning, / Diet hon gjorde en- valdsam
anstrangning for att beherska sig.
bet var daraktigt, svarade han.
mi kan vara den forsta som blir del
aktig at dem. Och att saknas behof-
YER int nodvandigt betyda detsamma
som att vara d6d.
Tack, svarade hon med darrande
lappar. En- hanfull blixt UT hennes
6gon traffade honom, men han varse
blef den Ell. Hennes handler 0ppnadt
och sl0to sig konvulsiviskt,
Sista gangen mar sag honom a
under forfoljelsen, fortfor i installsam
ton generalen, som smickrade sig med
att utfora EFT riktigt storverk, da han
lndertryckte sina egna triumferande
tankar och stolta planer och talade
an Diet som intresserade henne. Unge-
far EFT tjog eller sa af fiendens folk
lyckades undkomma. bet ar mycket
mojligt att de fort honom med sig som
fange.
- Och Martin? fragade hon med
~nalfqvafd stamina.
Hon kunde icke sta stilla, utan hade
redan atertagit sin vandring fran och
tillbaka. Generalen gick vid hennes
sida.
Han ryckte pa axlarna.
= ON honom vet jag ingenting, SADIE
ban med lila doldt han. Karlen begaf
sig af dit han int a skickad. Jag
laoppas vlsserligen Diet basta, men -
Han bredde ut handerna och skaka-
lie pa hufvudet.
o! utbrast hon.
Hennes hjarta var nara att brista
af fortviflan. Asynen al de doda, som
ago der mere / djupet, hade uppr0rt
oenne anda In l sjalen. Hon kande
nstinktmassigt tomheten 1 hans SYM
patti, sjalfviskheten 1 hans tankar. Hon
visste att han stod l begrepp att tala
- - Il 4f.- -