Svenska monitoren., 1904-11-18
VII.

~ NJePs hNhNA
VII.
Ingen besvarade dem med nagra fra
gor. Liksom de fiesta manniskor som
%upplefvat nagot stort, trodde de att
ofverflodet pa Diet dc kant och erfarit
varit nog att utfylla timmar. Minuter-
mas rika innehall hade kommit dem
att forlora all kansla for It'd. Det fore
kom dem som ON en- lang tidrymd ma
ste ha f0rflutit sedan de satt sig i sla-
| den vid jarnvagsstationen. Och under
tiden hade jul ocksa hela deras lif for
andrats.
Men / Saliva verket kommo de
knappt en- timme for sent, och Diet ha-
de Kristina varit beredd pa.
-Vanta den nu bara int for smart!
hade Albrekt bedt henne. strax efter
Diet att Hartard FART. Pa helgdags-
aftnar arc tagen alltid sd ~forsenade.
l hallen var ALT fardigt; och sa fort
de tradde in, SADIE Albrekt att han
skulle tanda granen ON en- qvart; de
skulle bara skynda sig att dricka teet,
som stod i ordning at dem i salem.
Men allra forst gingo de bada in till
den lama.
Hartard foil pa kna vid sin mors
sang och betackte hennes handler med
lidelsefulla kyssar.
Hon ~, q rlfa OFT hon uar ca ,,nrr:rI
att han icke kunde beherska sig. ONT
lade hon sin hand pa hans hufvud och
lat fingrarna smekande fara genom
hans m0rka, tjocka har.
- Hvad ar Diet? fragade hon kar-
leksfullt.
- Mar jag sag julgranen sta derute
med ALA grannlaterna du gjort - da
kom Diet pl0tsligt for mig att jag pa
iva ar int varit hos dig denna dag,
SADIE han lagt.
Han reste sig litet upp, kysste hen
ne pa kinder och klappade henne.
Annu har jag henne - annu har
jag henne, tankte han.
Under tiden hade Kleopha tagit af
sig hiatt och kappa. Bredvid hennes
sang, bakom forhanget, forde en- d0rr
in till att annat mindre rum. Det var
hennes egen lila kammare.
M kom hon tillbaka med Diet stora,
Invita- f0rkladet pa sig som alltid. Men
mossan felades pa hennes har. Me-
dan de hviskat ON sin karlek och hur
Diet skulle bli under de narmaste da-
garna, da de maste halla den hemlig,
hade Hartard sagt henne att han af-
skydde den klosterlika NISSAN. M
skulle han slippa Sc den mer.
Hon gick fran till sangen. Hartard
sprang upp och gjorde plats for henne.
Och afven Kleopha b0jde sig, driven
af en- oemotstandlig kansla, ned och
kysste hans mors hand.
Hennes lappar berorde en- tori, BRAN
nande hud.
Genast idel uppmarksamhet, kande
Kleopha med sina bada handler pa den
sjukas. bet var intet ~tvifvel, de voro
feberheta. Alter bojde sig Kleopha ned
oliver den ~liggande.
Kanner nj err riktigt val? fragade
hon hjartligt.
= Tack, kara barn, int sa val som
vanligt. Jag har litet hufvudvark.
Men jag brukar alltid vara litet upp-
rord pa j%ulaftonen, SADIE Kristina.
Hennes ogon hade en- dunkel CLANS
och hennes kinder r0da flackar.
En- lang %ringning hordes utifran hal
len.
- Ga ut = skynda er! bad Kristina.
Och lat d0rren sta h%alfoppen, syster
Kleopha, sa att jag h0r ALT.
Derpa hostade hon helt kort, men
| pa EFT hardt, strait satt.
Kleopha blef radd. Men Diet varade
blott EFT par %sekunder, sa hade hon
aterfatt sin sinnesnarvaro.
= Jag will helst STAMINA qvar har in
ne, SADIE hon.
- Mel, jag will att nj gar ut, befall-
de Kristina, min man talar sd vackert.
Mamma - sa hes du blifvit med
| ems! utbrast Hartard.
Kleopha gick ut och fran till AL
brekt, som stod framfor den granna,
stralande julgranen och noga sag efter
att ingen kasse satt sa att den kunde
fatta ED.
- Lat int folket komma in till err
! fru / qvall! hviskade hon. Och ON
mojligt sd uppskjut afven med att ge
henne hennes egna julklappar till |