Svenska monitoren., 1904-03-25


r0mde man, trots den fruktansvarda
d0dligheten inom hans eget lager. fort
farande satt or6rlig pa sin kulle och
afsiox ALA konungens u~ppmaningar
till strid - da blefvo vi dystra och
svarmodiga och hal6gda och utmarg-
lade liksom ALA andra. VI dr0mde
ON Magdeburg liksom, de gjorde. ocn
da de beta Augustidagarne langsamt
rnllade fran 6fver den svaltande sta
den och nAgon utsigt till slutlig upp-
gorelse likval annu icke visade sig.
utan hvarje dag endast medf0rde ma
got nytt elande. da kande vi vart mou
sjunka I Stamina man som deras.
Och vi maste della ej blot deras
SIDE utan afven deras m6dor. vi hade
icke varit tjugufyra timmar l staden,
f0rran Steve, Jakob och Ernst inskref-
vos bland stadsmilisen; mig gaf man.
antingen nj artighet mot min matmor
eller pa grund af min valdiga kropps-
byggnad, en- ,l6jtnants fullmakt. vi
e~xercerade hvarje morgon fran sex till
alta pa faIten utanf0r Nya porten; de
0friga Atervknde dit afven vid solned-
gangen for att DIVA sig | vapnens bruk.
men jag slapp ifran dessa 6fningar pa
Diet %qvinnorna icke skulle bill lemnade
ensamma. vi hade arltid vara be-
stamda samlingsplatser l handelse ar
ALARM eller anfall. De svenska vete-
ranerna kommo ut UP slit lager och
asago skrattande vara klumpiga r6rel-
ser. Men den uts0kta disciplin, som
radde bland dem, gjorde dem till alias
vara favoriter, och vi lato dem skratta
och skrattade saliva med.
waldgrefven hade erhallit 0fverbe-
falet ofver EFT rytteriregemente ,hvilket
hertig Bernhard for lar re sedan lof-
vat honom; han lag sale6es ute l lag
ret och horde nu ha kant sig mold och
belaten, sd mycket mer som han dess-
utom fullstandigt aterfatt sina krafter.
Men till min stora f%orvaning visade
han tecken till likgiltighet. Han tyck-
ties f6ga intresserad af sin tjanst och
var ofta hos min matmor vid Ridda-
regatan, da han l stallet hade bort
vara pa sin post. Till en- b0rjan till
skref jag delta hans karlek till min
matmor och fam Diet ursaktligt, men
efter en- veckas forlopp kande jag mig
6f%yertygad ON att denna lidelse icke
iangre plagade honom. Han visade
henne foga uppmarksamhet och kunde
sitta timtals och stirra dystert ut pa
gatan. Och nu b6rjade jag - och
icke jag ensam att observera honom
noggrannt.
Jag fam smart att grefve Hugo ha-
de raft. Den en- gang sa ridderlige och
praktige unge n hade blifvit
alldeles f0randrad. Han var nerves,
retlig och sjalsfranvarande. Blicken 1
hans ogon var Wild. och pa framlingar
gjorde han. EFT, o~f0rdelaktigt intryck.
Hans sar voro visserligen lakta, men
utan tvifvel fanns Diet Annu qvar ma
got doldt lidande, som plagade och
oroade den unge mannen; och ofta
uppfangade jag min matmors blick,
da den med EFT sorgset uttryck hvilade
pa honom; jag visste da att jag icke
var den enda, som hade orsak att
kama orc fer honom.
Men huru underlig han 1 saliva
verket var, Diet erforo vi icke f6rran
en- vacker dag, da min matmor och
jag suite tillsammans oliver nagra ra-
kenskaper. Diet var qvall, och vara
tire man voro ute pa exercis. / hela
huset var ALT tyst och stilla. Plots-
ligt slogos dorrarna upp under cit val
digit butler, och in tradde waldgrefven
med blossande kinder och gnistrande
ogon. bet f0rsta han gjorde var att
slanga sin plymagerade hiatt pa en-
stol och kasta sig sjalf pa en- AMMAN.
- Jag har sett honom, SADIE han.
Gud | himmeln, han ar ALT en- slug
karl. Han BONNER nog anda att be-
segra err till slut, kusin, ia Sc, ON
han int g6r Diet. Ack, Diet ar en- slug
kanalje!
Hvem talar nj da ON? fragade
min matmor, | Diet hon betraktade ho-
nom med en- anstrykning af missnoje.
= Om hvem? ON Tzerclas natur-
ligtvis, svarade han med EFT qvafdt
skratt.
- Nj har sett honom? utbrast gref-
~vinnan, l Diet hon reste sig upp.
- ia VISIT har jag Diet, svarade han.
Och nj far nog ocksa Sc honom en-
vacker dag.
Min matmor sag pa mig med en- fra
gande blick. Men jag skakade pa
hufvudet. Han a icke drucken.
Hvss da? fragade hon efter en-
stunds tystnad. Hvar sag nj honom,
Rupert?
- Pa gatan - der man ser andra
manniskor, svarade han aterigen med
EFT qvafdt skratt. Han horde icke IA
visa sig der, men hvem kan val hindra
honom? Han dr. alldeles for slug.
Han DRIVER nog igenom sina planer
till sist, ska nj IA Sc.
- Rupert! utbrast min matmor bA-