Svenska monitoren., 1904-01-29

M 10 @Ae Jeo Ahttt AA00 0Aa ~
mar jag horde hans ton och sag uttryc'
ket I hans ansigte. da han yttraoe
delta, forstod jag att fr0ken Anna
hade raft och att han alskade min
hirskarinna. Han alskade henne.
Jag gick bort till min plats ,vid dorren
med en- kansla. som ON han gifvit mig
EFT Stag / ansigtet. Ty ON hon klska-
de honom tillbaka, sa var Diet illa'nog,
och ON hon icke gjorde Diet, hvad skull
lie Diet da blifva af oss, som befunno
oss sa helt och hallet hans valid?
vid delta tillfalle hade han | san
ming icke forsummat nagot, som kunde
Tulsa henne. Jag trodde att festen a
ofver, men / kabinettet vantade min
matmor en- ny omgang lackra s0tsaker
och safter afvensom en- stor f0rgylld
skal, fylld med rosenvatten. Manner
som spelat pa cen itaiienska violen,
kom in med slit instrument for att
g%refvinnan skulle ia Sc Diet pa MARINA
re hall. Fran min plats vid d6rren sag
jag, haru froken Anna trippade ON
kring / rummet och plirade pa allting
med sina narsynta ogon, doppade ned
ansigtet / rosenvattnet och snokade
bland vapnen och tapeterna, som ON
hon velat alta upp dem. Och hela IT,
den kunde jag bora henne / en- oaf-
bruten strom af ord beromma allting
- generalens smak, generalens rike-
dom, hans frikostighet. hans skicklig-
het / latin, hans karlek till Caesar -
den tjocka box, i hvilken jag sett ho-
nom lasa vid eden men framfor
ALT hans beundran for Voetius, som
jag starkt misstanker att han aldrig
forr hort talas ON.
Under denna oafbrutna u~tgjutelse
satt min matmor nastan alldeles tyst,
lyssnande och dromde och knappte da
och da pa strangarna af violen, som
lag bortglomd i hennes kna. Kanske
tsnkte hon pa sina bada beundrare.
kanske lyssnade hon endast till Diet
tilltagande ovasendet / rummet bred
vid. hvarest dryckesbr0derna fortfa-
rande suite vid sina glas. Efter e.
stund horde vi, huru de togo upp en-
sang, och smart danade Diet j korus
"Hurra! Den som strider vid Pappen-
helms sida,
Hans svard ar hans ara, och verIden
hans land!
Ell konung han kanner pa jorden den
vida,
FL fruktan han hyser for fiende hand!'
Min matmors nun kroktes forakt-
fullt.
'Finnes Diet da ingen pa var sida,
som de kunna ~besjunga?" mumlade
hon, i Diet hon otaligt knappte pa vio-
len. 'Ha vi da inga hjaltar. Har
grefve Bernhard aldrig gait i spetsen
for EFT anfall eller vunnit nagon seger?
Pappenheim? Jag ar trott pa ate hora
hans namn."
Delta ljud skar / hennes iron sasom
Diet gjorde i nina, da jag forst horde
dessa karlar, som stodo i nordens sold,
sjunga den store sydlards,-e plundra-
rens pris och lof. Men i nasta ogon-
blick strackte hon fran hufyudet for
att kunna bora battre, och hennes an.
sigte antog EFT tankfullt uttryck. Eft
kraftigt rop: "Waskal Waska!" h0r-
des oliver skralet och glasens klang,
och derpa: 'Waldgrefven! Waldgref-
vent" Men denna gang ljod ropet icks
sd kraftigt, och rosterna voro farre.
Grefvinnan vande sig till mig
"Hvad Dir det?" SADIE hon med EFT angs-
ligt tonfall i rosten.
Jag kunde icke saga henne hvsd Diet
var, men a~nstrangde mig for att lyss.
ma. Efter en- stund hordes en- valdig
skrattsalva, atfoljd af ropet: "Waska!
Waska!" likasom f0rut. Och derpa:
""Thdringerlagen! Det ar hans tur
nui"
de dricka, ers mad, de dricka", SADIE
jag motvilligt. "Det mat e vara mayor
slags dryckestaflan."
Grefvinnan reste sig upp med en-
stolt atbord och lade tillbaka den lila
violen pa bordet.
jag gar nu", SADIE hon nastan
strangt. Sag till ON hastarna!"
Froken Max sag forbluffad ut, men
uttrycket i min matmors ansigte for
bj0d ALA motsagelser och iragor, och
lor min del var jag langt fran ohagad
att begifva mig af. Jag vande mig till
Jakob och gaf honom order att hemta
hastarna. Under Diet han var borta.
forblef grefvinnan stAende och STAN
pade i golfvet
Il dag - / dag horde de val ha kun
nat ARA aterhallsamma!" mumlade
hon harmset, da skratter och skranet
for hvarje ogonblick tilltog / yildhet
och styrka.
Jag tyckte sa med och gladde mig
dessutom at ALT, som kunde avaga.
bringa en- brytning mellan henne och
generalen. Men foga anade jag, hvai
som skulle komma att banda. De
kom 6fver oss medan vi stodo och van