Svenska monitoren., 1904-06-10

ma kommo. De hade kysst hvarandra
for sista gangen!
Mar ALA satt sig, och pratet raj !
full gang, SADIE hon till honom:
De komma ALT att bli. forvanade,
mar de ia hora Diet!
- Nu ha vi en- och en- half timme
qvar, SADIE han. Har du tankt ut nag
ra vackra afskedsord att Saga mig?
- Visst int. vi skola traffas lika
ofta anda? bet blir nastan ingen
skillnad.
- ia, men vi kunna nog Ell IA vara
for oss saliva. Det kommer att be-
h0fvas forkladen och sadant der.
- Dumheter! Hvad skulle Diet be-
hofvas! Hon hade borjat morskt, men
fortsatte tvekande: Kanske vi int
sd ofta kunde ga ut och alta tillsam-
mans.
Mel, Diet Dir Diet nog slut med.
Minis du den gangen, da jag surrade
macaroni omkring din gaffel?
- Och vi kunna iEte ga pa teatern
tillsammans och supera ute. Men jag
kan int afsta fran ALA vara sma no.
jen Nagra kunna vi val fortsatta
med?
- Ala, kanske, ON ingen af oss gift
ter sig med nagon AMMAN.
jag kommer int att gifta mig,
SADIE hon hastigt. Mar jag int har
kunnat ia Diet intressant med dig, will
jag visst int fors0ka med nagon an
nan. viii du Diet?
- Mel, Diet har jag int tankt. Men
du vet val att vi man arc litet ober8k-
neliga 1 sadana fall. Man vet int hvad
som kan banda.
Hon sag orolig ut.
- bet ar verkligen lila att vi int
kunna vara raft och slatt f0rlofvade,
utan att beh0fva gifta oss.
Hon sag upp och fam att flera af
gasterna iakttogo dem.
- Fastan man ar f0ralskad, kan
man svara, da man blir tilltalad, SADIE
IN skrattande.
Mildred rodnade och kastade sig in
| den allmanna konversationen. Mi
nuterna gingo. Mildred horde den
stora klockan bakom sig picka med EFT
olycksbadande ljud. Smart skulle Diet
vigtiga 0gonblicket vara inne.
-Mi1Hra1 ~ ho~ IL, 10 ,o 49, n,,o-1.
timme qvar att vara forlofvad med
mig, hviskade Ernst. Kokettera litet
me dmig, ar du snail.
Hon smalog.
- bet kunde jag CORA ocksa, ON vi
int wore f%orlofvad. SADIE hon.
- Mildred, ropade en- af gasterna.
Helen ar sd stygg. Lat mig byta plats
med nagon vid andra andan af bordet.
Alter maste Mildred deltaga / de an
dras samtal. Desserten var till half
ten 0fver, da Ernst 1 affarsmasig ton
fragade henne:
- Skall jag saga Diet fore eller efter
kaffet?
Efter eller hvad tucker du?
svarade hon nervost. Hur tanker du
saga?
Precis hvad vi gjort upp. Jag
b0rjar med att delta ar arsdagen af
var forlofning.
Hade vi int roligt fora gangen?
afbr0t hon.
Och att. ehuru var f6rlofning va
rit mycket lycklig =.
ia, Diet har den verkligen, Ernst!
och vi ha hallit af hvarandra sa
mycket EFT par d0dliga kunna -
Mera, Ernst, mycket mera!
- ha vi beslutit att sla upp var for
lofning.
- Sla upp var forlofning, upprepade
hon h~viskande.
- vi CORA delta som en- protest mot
den plata enformigheten / de akten-
skap vi sc omkring oss. vi hade forst
tankt att gifta oss och visa verlden
hur intressant man kan ha Diet. Men
delta ar har 0fvertygat oss ON vart
misstag. - Ar Diet bra sa?
- Diet ar mycket bra, svarade hon
osakert.
- Jag skall saga dem att vi funnit
oss vara 1 begrepp att nedsjunFa i
kamratskapets fadda dy -
- ia, vi ha nEstan b0rja. foredra
den, SADIE hon.
- bet ar SAINT. medgaf han.
- Hvad Diet ar trakigt att ALA ems
ideal arc pa EFT salt, och att man sa
tucker bast ON Diet som ar raka mot
s~atsen, klagade hon och slappte en-
sockerbit | slit katie.
- ia, suckade han.
- Men vi tycka lika bra ON hvar,
andra anda. SADIE Mildred. Teskeden
skakade / hennes hand.
- Battre an nagonsin, f0rsakrade
Ernst.
- Mel, nu maste vi dricka deras
skal, sd att de icke gl6mma alldeles
af oss, ropade nagon.
Glasen h6llos upp och de nickade
och logo tillbaka.
Ett FOL ErnCt, hau3rda, dot 5ar