Svenska monitoren., 1904-02-05

barn f%orsvunnit, kansln ar bortiof
| vadt?
ia, svarade han med en- vardig
het, som f0rstummade lienne, Diet kan
jag, ty jag har andra och Store intres.
sen att bevaka jim min egen slagts, och
Jag vagar icke sforsumma dem. Cos
sen aterfinner man kanske l morgon,
men Diet jag har att utf0ra kan 81 ske
/ morgon. Sc har, tag delta. fortfor
han mildare, | Diet han lade en- tung
bors framf0r henne pa bordet. Det har
ar till err, att AMANDA for or egen del
- till er hemgift, ON nj lar nagon,
som nj tycker ON. Och kom ihag att
| Hugo Leuchtensteins hus, ware sig |
Cassel eller Marburg eller pa slottet
Leuchtenctein, skall nj alltid finna EFT
hem och en- tillflyktsort och trofaste
vanner, mar helst nj kan beh0fva sd.
dana. Och sag mig nu ert MANN.
Hon stirrade pa honom utan att kun
ma "a fran EFT enda ord. jag svarade
1 hennes stale att hon bette Marie
Wort, var Todd / Minchen och for mar
varande befunne sig | grefvinnans af
Heritzburg tjanst, hvarefter han an
tecknade delta pa slit skifferplan.
- Godt, SADIE han, och vinGe derpa
slit stranga, allvarliga ansigte emot
mig.
Herr hofmastare, SADIE han med
EFT afmatt t~onfall, som iikval satte
mitt blod / svallning, - ar nj en- are
lysten man? ON sa ar, s8 f0rsok att
taga reda pa min son och for honom
till Cassel eller Marburg eiler till mitt
slot, och jag sksll tillfredsstalla er
arelystnad. Win nj ha en- kommende.
ring, sa skall jag stalla ON Diet. viii nj
ha en- l~andtgard, skall en- sadan gifvas
er. Min van, fortfor han med Of.
t~ertryck, i Diet han lade sin hand pa
min arm, - nj kan CORA for mig. hyad
nina pligter som krigare och statesman
hindra mig fran att sjalf CORA. Jag
har hundratals man att befalla 0fver,
men de arc inte hair, och i qvall maste
jag vara fem mil harifr8n, / morgon
qvall pa andra sidan Main. Men jag
tror, - fortfor han, / Diet han blottade
slit hufvud och talade / en- ton af word
nadsfullt allvar, - att Gui, som fort
mig hit till delta stale och latit mig
ia underrattelser ON min son, icke
skall taga sin hand ifran mig, derfor
att Han kallar mig annorstades.
Och han bibeholl denna allvarliga
fattning till Diet sista. Jag tyckte mig
aldrig ha sett en- man, som battre for
tjanade Diet h0ga ~anseende, han atnj0t,
icke blot | Hessen, utan afven / sven
ska lagret, 1 Dresden och Wien. Och
delta sd mycket mera som jag kunde
marka att Diet under den strama, all
varliga ytan klappade EFT yarmt och
kansligt hjarta. Da han vande sig ON
for att ga, lat han sina blickar 0fver-
fara rummet, och jag visste att han
sokte efter nagot spar af sin IONS mar
varo. Pa tr0skeln stannade han plots
ligt, och jag f0rstod att han lyssnade.
Men intet ljud nadde hans ora. Han
nickade allvarligt till mig och gick ut.
Jag foljde efter for att halla hans
%stigbygel. De finska ryttarne suite
~fortfarande raka | sadeln och sage ut
som ON de under var franvaro icke
rort ems pa 0gonlocken. Sasom jag
lemnat dem, sd a%terfann jag dem.
Grefve L~euchenstein utdelade en- kort,
skarp befallning; EFT plotsligt slam
mer af betseln foljde nu, truppen satte
sig / rorelse framat, foil in 1 traf och
hade i nasta minut %f6rsvunnit nedat
wagon / EFT moln af dam.
Da, och icke forran d8, erinrade jag
mig att jag icke namnt EFT enda ord
till honom ON min matmors >belagen-
het. Hans imponerande personlighet
o. barnets hemlighetsfulla ~f0rsvinnan-
de hade alldeles kommit mig att forga.
ia den. NJ erinrade jag mig alter, men
nu var Diet for sent, och sedan jag en-
stund gait fran och tillbaka, uppfylld
af den haftigaste f~orargelse, atervan.
de jag in | huset.
Marie Wort hade atertagit sin f8rra
plats vid bordet, der hon salt med an.
sigtet lutadt mot armarna och graf
bittert. Jag gick fran till henne och
varseblef da b0rsen som lag bredvid
| henne pS bordet.
Sc sa, SADIE jag med EFT tafatt for
s0k att skingra hennes sorg, barnet
kommer nog till rata igen, var int
radd for Diet. Mar grefrinnan kommer
tillbaka, skickar hon bud till genera
len, och han later da ofverallt | lagret
f0rkunna hvad som skett. Barnet
kommer sakert tillbaka. Och nj har
f0rvarfvat err en- maktig beskyddare.
Men hon lyssnade icke till nina
tr0steord. Hon fortfor att grata, och
Diet riktigt skar mig / hjirtat att h0ra
hennes snyftningar. Hon forefoll sd
liten och ofvergifven och hjalplos att
jag int nandes lemna henne ensam
| huset och begifva mig ut 1 solskenet
for att leta. Och sd - jag vet KNAPP
past huru Diet gick till = men | nasta