Svenska monitoren., 1904-11-18
IVA MAN
Roman at Ida BOy-ed

fallen till rata ON der unga flickan,
slappades plotsligt hans villa och kraf-
ter. Han visste blot att han alskade
och kande sig genombafvad at en-
granslos lyckokansla, att han ocksa
var alskad tillbaka, att hon darrade
af Stamina orsak som han och att hon
nastan holl pa att forgas af angslan.
- Kleopha! hviskade han.
Hans arm sm0g sig kring ennes
axlar, och han ofverholjde hennes an
sigte med kyssar.
Hasten stannade. Hartard hade vid
sin haftiga r0relse omedvetet dragit
tommarna.
Nagra minuter forfloto.
- Kleopha! jublade han. o, Gud
- min, min. Der ser du att karleken
var starkare an ALT. Tala sag bara
EFT ord - EFT ljuft, vackert...
Hans arm lag fortfarande omkring
hennes lif, och hennes hufvud hvilade
mot hans axel.
Han tyckte att Diet kara, vackra huff
vudet gjorde en- nekande r0relse.
Men du alskar mig jul? invande
han passioneradt. Jag har kant Diet!
bet foref0ll mig plotsligt som ON en-
tyst kraft utginge fran dig och DIVER
strommade mig med vissheten ON att
du alskade mig!
Han drog henne fastare intin sig.
Vet du. SADIE han sakta, jag har
nastan hallit pa att f0rgas af svart-
sjuka medan du varit borta. Jag IN
talade mig att du var f0rlofvad. Jag
skulle ha velat i osynlig matte folJa
dig ofverallt. Hvad jag led! Men
sa tala da till mig! bonf0ll han, da
hon alltjamt teg.
- Hvad skall jag saga? hviskade
hon. Fran och med nu kan jag jul
bara saga ett.. Diet ar forbi!
- F0rbi! utbrast han p"assioneradt,
f0rbi? Men Diet b0rjar jul forst nu,
alskade - var lycka borjar ju nu!
Hon reste sig upp, men holl fast
hans hand.
Jag har alskat dig fran forsta
ogonblicket jag sag dig, sade hon med
eftertryck. bet var som ON o
med sin fasta ton vile 0fvertyga no
nom ON nagot som Ell kom fran hen
mes ord. Hon kunde Ell finna uttryck
starka los for sin karlek. Och jag
har ocksa vetat att du alskar mig till
baka. Men jag hoppades att du skulle
ha So mycken aktning for mig att du
inte talade med mig ON karlek, da du
int kan gifta dig med mig.
Han gjorde en- haftig r0relse. Mel
hon f~ortfor:
- Jag ar inte ond pa dig. bet var
starkare an vi. Och det ar en- ofattlig
lycka! Men den far int vara int
en- enda fattig dag. Redan i morgon
maste jag bort. Din NOR har val fem
tic ganger under de senaste manader-
ma sagt mig att du maste ha en- rlk
hustru, att Rethen int ar stort nog
att ge arbete at iva man, underhall at
iva familjer.
Hartard drog den alskade intill sig.
bet fanns intet tvifvel och ingen kamp
mer hos honom. Nagot, som han al
Orig f0rr tankt pa, stod i delta ogon-
blick som den tydligaste, klaraste pligt
for honom.
- Jag skall lemna Rethen, och du,
du stannar hos min NOR, som fran
denna stund ocksa ar din tills jag
kan skaffa dig EFT hem! Jag afsager
mig nina ansprak pa fideikommisset!
Som simpel adelsman kan jag battre
CORA Diet som af fordom ar fideikom-
missarien f0rbjudet: arbeta, fortjana
pengar, ON Diet ocksa till en- borjan
skall ske pa Diet NEST ansprakslosa
satt.
Kleopha tryckte sig intill honom.
Lyckan berusade henne.
Oct vile han CORA for henne! Sa
.alskade han henne, Sa Oliver ALA
granser!
Otto nog hade hon hort hur fast
Hartard med ALA tankar och kanslor
hangde vid ~familjegodset och Ell kun,
de f0restalla sig nagot annat lif an
Diet pa den nedarfda torfvan.
Do - Tack - a, tack! Bara din fore
salts g0r mig sa lyklig. hviskade hon.
Fast Diet kan jul inte bli sa.
-Hvarfor kan Diet int Diet? fragade
han ifrigt. Tror du att jag h0r till
dem som i hog staining tala ON HAL
tedater oh sedan bli sittande i spisel-
vran?
Hon gjorde valid pa sig for att vara
lugn.
Nej, SADIE hon och tryckte hardt
hans hand, jag tror pa dig!
- Men da...?
- Tank pa din NOR! | hvilket fall
som helst arc vi tvungna att mycket
langsamt f0rsoka stamina henne gym
SAINT for denna vandning i dit ode.
En- pl0tslig sinnesrorelse skulle hon
int sta ut med. Hon ar svagare,
langt aga an du anar, tillade hon