Svenska monitoren., 1904-02-12
GREEUANAN R0IHA
H~istorisk roman fran T~rittioarisa
krigets It'd
J. wEyMAN.
(Forts. fl. foreg. nr.)

ll0D tfOTIS, III. iOIeS' nt
Du kan int, da jag befaller dig,
mumlade hon. efter hvad jag antal
ur stand att tro sina egna 0ron. Hvar
FOR int, min gunstig here? Hvarfol
int. fragar jag?
Derfor att jag i forsta rumme'
mAste fuDgora NINA plister gentemot
ers mad, stammade jag, Och sd lange
nj ar qvar har. vagar jag int oct
viii int lemna n.
Sa lange jag DIR har, genmalde
hon, rodnande af harm och f0rvaning
Du har saledes fortfarande de del
srillerna i dit hufvud? Vid min sjal
master Martin. ON vi wore hemma
skulle jag nog finna pa nagot medel att
drifva ut dem. Men jag vet, hvad Diet
Ar. Hvad du egentligen will ar att
STAMINA qvar hos den der ~pjunkiga flic'
kan. All, jag ar int blind, fortfor min
matmor spetsigt, da hon sag att hon
sndtligen funnit EFT satt att sara mig,
Jag vet nog, hvad som tilidragit sig.
Men grefve Leuchtenstein, -
mumlade jag.
- Inblanda int honom! utbrast
min matmor med EFT sadant uttryck !
r6sten att jag icke tordes fortsatta.
General Tzerclas har namnt ON ho-
nom for mig. Jag forstar, hvad som
f6rehafves mellan dem, men Diet gor
int du. Inbilske tolp, fortfor hon, |
det hon gaf mig en- blick sa full af
f0rakt att den kom mig att darra.
Men Jag skall 0fverlista dig. Eftersom
du int will lemna mig sd skall jag fol-
ia med. Jag f6lier med. men jungfru
Marie stannar qvar har, tills vi kom-
ma tillbaka.
Men ON Diet skulle komma till
strid, SADIE jag odmjukt.
- Aha! Du talar ur en- AMMAN ton
nu. tror jag! utbrast hon triumferande.
Jag hade sallan sett henne sd upprord.
ON Diet skulle komma till strid - hon
harmade mitt tonfall. Naja, det gor
det nog. men jag foljer | ALA fall med!
Och ga nu du och stall j ordning ALT.
ga att vi ma kunna gifva oss af | dag.
gryningen, eljes kommer Diet att ga dig
lila. En- af nina kammartarnor skall
f6lja med mig. Froken Anna stannar
hsr jamie din andra harskarinna!
vid dessa ord pekade hon pa d0rreu
och befalide mig annu en- gang att CORA
mig l ordning, hvarpa jag gick min vag
alldeles bed0fvad. Allting tycktes
pl0tsligt ha bllfvit upp- och nedvandt
- barnet hade ~f0rsvunnit, min mat
NOR var ond, waldgrefven fortviflad,
och generalen hade blifvit tagen till
nader. bet var svart att Sc at hvilket
hall min pligt pekade. Jag skulle ger
ma ha stannat en- dag till l lagret for att
Rnnu grundligare ia s0ka efter bar.
net, men nu maste jag bort. Jag skulle
med glade ha lennat lagret, men nu
skulle vi fardas | g%eneralens sallskap.
Hvad betraffar att lemna Marie, sd
gtorde min matmor mig oratt. Jag Wis
ste att ingen sarskild fara hotade file.
kan, ech sag intet skal, hvarf0r hon
eli, skuile kunna vara saker der hon
var. ON barnet patraffades, sd beh0f.
de hon dessutom vara till hands for
att taga emot Diet.
Om man a andra sidan toge 1 be.
traktande min upptackt af den STAG
kars tiggarens ode och att grefve Hu.
COS ankomst hade radddt mig fran de
omedelbara ~f0ljderna deraf, maste man
medgifva att denna hastiga fard horde
ytterligare inverka till min f0rman;
ty generalen skulle ju IA sd manga an
dra saker att tanka pa att Diet torde
bill svart for Ludwig att Wilma hans ge'
h5r. Jag kunde MI, ON jag sd vile,
omtala saken for min matmor och
0ppna hennes ogon. Men jag hade
IN intet beyis, och afven ON jag lycka'
des fora grefvinnan till denna aflagsna
del af lag~ot, sa kunde jag ju icke
vara saker pa att den d0da kroppen
fo%rtfarande hangde qvar der. Och att
ankiaga general Tzerclas for EFT sa
dant dad utan bevis skulle VAR de-
ANNA som att bidraga till min eyer
underrang.
Meaan jag som bast h0ll pa att fun
dera Oliver ALT delta, varseblef jae
waldgrafven utanfor f0nstret, och
tanke att inhemta hans rad, gick jas
Mt till honom. Men jag fam honon
vid EFT mycket underligt lynne, har
pratade och skrattade och gnolade on
hvartsnnat, och ALT delta med Ell
vildhet och uppsluppenhet son pa sam
ma gang forskrackte och forvanadt
mig. Han gsorde narr at nina farha
gor, och under Diet han mandrake a
och an framfor huset, medan hans tia
mare vid skenet af en- lanterna polera
de hans harnesk och putsadB ham
remtyg, kunde han icke f0rmas att ia
la ON annat an den fard, som vi had
framfor oss, och ON nojat att "a utdel;
EFT eller annat hugg.
- vi ligga har och rosta, karl, skrel
han feberaktigt, ! Diet han klappad'
mig pa ryggen. Nj har annu roster