Svenska monitoren., 1904-11-04

nom Vandra Tram med vacklande steg
ned at Randolph street, vid hvars fot
Illinois Centraljarnvagen utgar. En-
stund foljer han jarnvagen som gar
utmed sion Michigan. Eft tag kom-
mer. Fran den har hogt belagna ga
tan kastar han sig Oliver brostvarnet
ned pa sparen framfor lokomotivet.
Mar sjalfmordaren alter vaknar till
sans, befinner han sig / en- sjuksang
a Augustana hospital. Lokomotivet
hade slungat honom, pa samma gang
han kastade sig ned, till sidan af spa
ret och dervid tillfogat honom atskil-
liga skador, dock Ell precis lifsfarliga.
Strax da han kom till ~medvetande
trodde han sig vara / evigheten, ty 50
som i en- dunkel drom kom han ihag,
hur han kastat sig i OGDEN och mindes
hur locomotives ljuskastare likt glo-
dande ogon motto honom, imam ALT
dog bort for hans uppfattning. Men"
- tankte han - car jag / evigheten,
da maste man ha tagit mig till nader
/ himmelen, ty pa nagon AMMAN plats
kan jag icke vara.'' De elektriska
baglampornas flodande illus tycktes
honom, der han lag i ~feberyra, som
kommande fran Saliva ljuskallan, och
den unga sjukskoterska som satt vid
hans sida, war int hon en- angel. da"
49, tankte han - films inga anglar
tilr'. ALT efter som tiden led, och
hans hjarna blef redigare, insag han
hur Diet / verkligheten var; men hon,
den hulda, unga dam, som dygnens
ALA timmar vakat vid hans %sjuklager
och med bekymmer och angslan VAN
tade utgangen af den allvarligt sara
des tillstand, hon tycktes honom annu
sa anglalik. Hon vardade honom sa-
som en- moder slit sjuka, alskade barn.
Mar febern och yrseln ofvervaldigade
honom, h0ll hon honom med sina star
ka armar ON handlederna, for att han
icke skulle kasta sig ur baden, hon
forbade ~kallsvetten fran hans parma,
hon fuktade hans brannande tunga
med v~atten, hon lindrade hans sar,
icke blot de yttre, utan afven de inre
svidande hjartesaren, hon bad for no.
nom till den store o~fverlakaren ofvan
molnen. Hon tycktes vara EFT sande-
bud fran Gud till en- fallen verdi for
att laka, hjalpa, hugsvala, trosta.
Denna unga flicka hvars namn vi
icke kama, ty valgorenheten doljer
vanligtvis slit MANN, stod en- gang pa
tr0skeln till sina foraldrars laga hyd-
da uppe i Telemarken (Norge) och
| tryckte en- faders och en- moders han
| der till EFT langt farval. Sin barndom
hade hon tillbringat deruppe bland Te-
lemarkens odsliga hedar och stupande
fjallar. Mangen seminar hade hon
left vallflickans ensliga for att icke
| saga romantiska lif i %fabodarna i en-
vildmark, der endast boskapshjordens
ramande, koskallans pinglande och la
| vinens fruktansvarda dan blandar sig
med vallhornets klara toner och sater-
jantans friska sanger. l Chicago, dit
hon anlandt, blef hon mart bekant
med den osakerhet, den synd och last
barhet och Diet elande och den nod
som der florerar, och hon foresatte
sig att offra slit unga lf at v~algoren-
heten pa nagot falt. Som ~sjukskoter-
| ska gick hon in i Diet svenska Augu-
stana hospital och har ar Diet som vi
finna henne ~hjalpande och trostande
vid en- s~jalfmordares sjukbadd.
Adolf, som, nedfallen i den ~djupaste
uselhet och last, trott sig vara for
| skjuten, hatad och forfoljd af hela
manskligheten, flick nu Sc att afven
for den djupast fallne finnas hjartan
! SON KAPPA. Efter tillfrisknandet gick
han ut / verlden igen men med EFT
| f0randradt SHINE och en- foresats, att
| aldrig mer falla. Och Diet loftet h0ll
han. Modern forglomde han aldrig
mer. Genom sonens hemskickade pen
ningar blef hon satt i tillfalle att upp-
fora at sig Ell ny boning och lefva
sina aterstaende dagar utan bekym-
mer for slit uppehalle, och den nu sd
arbetsamme och i ALT pligttrogne yng-
| lingen hade af sin veckoafloning, Sc
dan han betalt for kost och logi, satt
EFT par dollar / banker och sandt EFT
par dollar till sin NOR, anda nagra
slantar qvar for de fattiga aldringar
och hjalpl0sa stackare, som han motto
pa gatan.
Pa Diet stora hospitalet forbes jamt
nya siuklingar in. Sjukskoterskan ha-
de saledes att varda andra sjuka, och
hvad hon utrattat f6rut var glomdt.
Hon hade ingen vetskap om, att hon
raddat EFT manniskolif och dromde ej
ON ware sig en- jordisk eller himmelsk
lon derfor. Och en- jordisk Ion a
icke henne heller beskard, ty otack ar
verldens Ion, men framf0r den RAFT
fardiges iron voro anglar sysselsatta
med att fasta en- skimrande addison,
gjord af de tarar, som den unga sjuk-
sk0terskan fallt for Adolfs sjal, / den
1-.o-. ro-. g,,roI Oft ,opl-oc ar