Svenska monitoren., 1904-12-09

gande att Meta Aulendorf darrade af
fortrytelse. Nathalie uppf0rde sig ju
precis som om hon varit den aflidnas
dotter! bet skulle man nastan kunna
kalla att kasta sig | armarne pa Har-
tard! Och vid EFT sadant tillfalle till!
Meta och Lizzie vexlade en- blick, De
forstodo h%varandra. bet var oerhordt!
Derute 1 hallen tryckte sig folket in
| till vaggarna. Qvinnorna hade kladt
sig 1 sina svarta kyrkdragter och gra-
to ALA utan u%ndantag; Diet var nam
! ligen, enligt deras asigt, passande och
r oeftergifligt vid dylika hogtidligheter.
| Manner stodo forlagna bre Ovid.
: Tyst och ensam gick Alexandra af
och an / hallen, Pa hufvu'let bar hon
en- krapphatt, fran hvilken babe fran
och bak nedfollo b0ljande svarta sl0-
/ jor. Man sag att hon var blek, men
( icke saliva %uttrycket / hennes an
sigte.
Albrekts rum stodo nagra herrar
E, och hviskade tillsammans, bland dem
6fverstelojtnant Won Schill, Kristinas
: kusin, som kommit dit fran Stettin for
att som den enda manliga a~nforvanten
: representera Kristinas familj. Albrekt
sjalf stod vid fonstret och vantade pa
att Zwota skulle komma.
Utanfor h0ll en- massa akdon, deri-
bland l~ikvagnen fran Horstel. Regnet
a , etrD,oD,ala nod EfuarclyxJidn olIa
vagnstak och prydde dem med blanka
: glansflackar.
l Albrekt trodde att han skulle ha
4 kant sig battre till mods, ON blot him
!, melen varit bla och klar. Den dystra
4 yttre omgifningen gjorde stundens pi.
ma annu varre. Xfven fortog den till
t en- viss grad hogtidligheten. bet val
EFT ohyggligt vader, som tvingade de
sorjande att tanka pa och skydda sig
mot det.
Andtligen kom Zwota. Men ej / sin
egen gamla rankiga vagn, hvars ~sufflett
redan var gra och lila medfaren och
som Zwota endast i yttersta n0dfall
afstod fran, derfor att han pasted att
den sa val passade ihop med honom
sjalf. Albrekt hade latit hemta honom.
Men Diet med full sorgstat utstyrda
ekipaget sag redan lika bedrofligt och
nedregnadt ut som de andra abdomen.
Krusfloret pa L0bells hiatt hangde watt
och slankigt.
n Albrekt motto Zwota / dorren, och
de bada manner omfamnade hvar.
e andra.
bet a for ~markvardigt; genom
Zwota tycktes Diet komma liksom EFT
slags trefnad i situationen. ALT flick
t mening och innehall.
Hans kraftfulla gestalt r6rde sig |
den presterliga dragten lika raskt och
sakert som annars Hans friska an.
S sigte sag aldrig dystert ut / den, icke
ems vid likbarar och begrafningar. All.
It'd tycktes han vara vid godt mod och
a full af valvilja mot sin omgifning, den
lyste riktigt UT hans 0gon och hans
leende.
Jag vet mycket val hur Zwota
hammer Diet, SADIE Calatin till Hartard,
men mar man ser honom, tanker man
ovillkorligen mer pa en- framtida lycka
an pa Diet sorgliga narvarande.
ia, anmarkte fru Won Stechow,
Diet kommer sig af att han int ar en-
gratens och tandagnisslans predikant,
utan en- forlatelsens och salighetens
f0rkunnare.
a Zwota gick med Albrekt och Har.
tard uppf0r truppan. ALA de narvaran.
. de f0ljde efter under en- nagot f0rsagd
: trangsel. Da den sista intradde / den
gamla festsalen, sag han Zwota redan
sta med knappta handler vid kistan.
De sorjande bildade en- stor, giles
S ring. Fyrtio manniskor befunno sig |
rummet.
Albrekt och hans son stcdo framfor
Zwota vid kistans fotande. Och strax
. bredvid dem, skilda fran de 0friga mar.
v%arande, stodo Alexandra och Kleo-
pha.
Den unga flickan hade nastan blifvit
f~0rskrackt, da ute i hallen Alexandra
plotsligt hade fattat hennes hand och
hviskat:
- vi ga tillsammans.
t Alexandra visste sjalf icke hvarfor
t hon gjorde Diet. Kanske vile hon pa
: delta Wis gffva den ~bortgangnas trogna
~vardarinna en- utmarkelse. Kanske
onskade hon sjalf instinktlikt nagon
: att ga med. Hon hade en- kansla af
t att hon icke vile ga upp ensam. Och
till hennes NOR hade redan fru Aulen-
dorf slutit sig.
Salem foretedde en- pa Stamina gang
. ~inbjudande och h0gtidlig anblick, i
: motsats till den fuktiga, dystra hallen
dernere. bet graa dagsljuset var ute
stangdt, otaliga illus bruno som pa en-
fest. Pa och omkring kistan voro
massor af blommor och gr0nt. Mellan
: de Invita-, ~dyrbara kransarna, som af
/. frikostiga vanner forskrifvits fran
-