Svenska monitoren., 1904-12-02

Qet ailllu SOU OHi huh WV
0fverflodig. me 1 dag vile ALA no.
nom nagot. Till och med Albrekt hade
atskirigt pa hjartat att be och fraga
honom om.
Foljande dag vantades grannarna
komma pa besok. Till dess skulle den
gamla festsalen kladas med granris
och krusflor, och nagon maste ordna
och ofvervaka Diet hela.
xfven kunde Hartard ha FART till
Horstel for att tala med Zwota ON
texten till liktalet. Kanske hade Kri-
stina nagon gang haft nagon sarskild
6nskan | fraga ON den.
Men Hartard stod icke till att finna.
och da timme efter timme gick utan
att han kom, lade sig Albrekts PARMA
/ week, SON talade ON en- lindrig ota-
lighet, skanske afven ON bekymmer.
Kleopha atog sig att ordna och ha
uppsigt 6fver salens kladande. Olyck-
Zig och angslig, som hon kande sig,
beharskade hon sig dock sd att hon
kunde visa sig lugn.
Hon bemodade sig af ALA krafter
att blot tanka pa stundens arbete,
icKe pa sina och Hartards angelagen-
heter. Ty hvarje tanke derpa maste
n0dvandigt fora henne till Diet erkan-
nandet att ALA vagar nu r jamnade
for hennes giftermal med Hartard.
Egoism ar nagot forfarligt, tank
tie hon, nastan radd for sig sjalf. At
ven midi / Diet allra djupaste hdande
ror den pa sig. Hur kan jag tanka
pa oss nu!
Kanhanda var Diet likadant med
Hartard. l all hans sorg fanns ma
banda inom honom dock plats for hop
pet, som genom Diet nyintradda till
standet ju kunde svalla ut till jatte-
lika ~dimensioner. Kanske hade han
gait sin vag bara for att icke frestas
till att tala ON Diet. Maste Diet icke
sara hans far, som sa nyss forlorat sin
hustru, att strax bredvid sig Sc sonen
tanka pa en- egen lycka, som endast
kunde vaxa upp ur denna nyuppka.
stade graf?
Kleopha foresatte sig att be Hartard
eli saga nagot pa annu EFT par veckor'
Forst i s~kymningen kom Hartard
hem. Han a likblek, och hans fot.
ter och klader voro sa smutsiga och
n%edstankta att man Ell kunde annat
an marka att han maste / timtal ha
strofvat omkring / snoslask och sko'
gar.
Albrekt. som just motto honom
hallen, var belt upprord. Han hade
hoppats att hans son skulle uppfort
sig som en- man. Men ON nagonsin
var Diet dock forlatligt ON en son lat
sig ofvervaldigas af sorg Oliver sin
mors d0d! Albrekt paminde sig sir
egen f0rtviflan vid sin mors bortgang
Han hade da visserligen bara varit
sexton ar. Men en- mors dod del
ar likval EFT tilfalle som kan CORA af
ven HlOSud Ludn lii bdih.
Hartard undandrog sig hans ON
tanning.
- Jag mar int bra! mumlade han
Forlat, men jag will helst vara ensam
Och med tunga steg gick han upp
slit rum.
Uppkommen j ofre v%aningen horde
han till sin forfaran dofva hammar
Stag. D0rren till stora festsalen stot
0ppen.
Derinne arbetade vid den forsvinnan
de dagens sista bleka sken Baum till
sammans med en- af drangarne. Mid
/ rummet stod Kleopha med langs
krusflorsremsor hangande Oliver ar
men och sag kisande pa karlarne, SON
staende pa stegar. h0llo pa att spike
fast granrisqvistar. Speglarne vorc
redan ~f0rhangda med svart.
Hartard rusade in / slit rum.
Han vile ingenting Sc, ~ingentine
bora. Icke hammarslagen, icke krus
floret och Diet dystra grona. Har
reglade dorren ON sig och oppnade
den Ell for nagon.
Den enda som icke forgafves skulle
ha knackat, Kleopha, vagade Ell kom
ma till honom.
ON natten sof han utan drommar
djupt och LANCE. Han kropp var tung
hans hjarna som bedofvad.
Men pa morgonen vaknade tankarne
alter till lif.
Och Diet a nagot sa sallsamtI
hemskt med dessa tankar.
De narmade sig honom sasom Diet
fysiska 0gat stundom ser en- gestalt
MARINA sig. som man alldeles sakert
tucker sig kama igen; men plotsligt,
da den kommit / ems omedelbara mar.
het, marker man att Diet dock ar en-
AMMAN.
Hans hjarta krympte samman af for
bittring Oliver den rahet hvarmed hans
fairs MANN redan' sammanlankats. med
en- annans, och pa Stamina gang tankte
han mot sin villa.
ON Diet Dir, ON Diet blir SAINT,
da -. da kan jag aldrig ia henne som