Svenska monitoren., 1904-03-18
sJuNpE KAPITLET.
Nurnberg.

ON Diet hade varit var lott att fort
| satta var flykt pa ann tr6ga. led
,amma slit som hilttills, att ON da-
yarna COMMA oss | skogarna och ON
uatterna rida pa uttr0ttade hastar,
| ills vi hume fran till portasna al
nagon fri stad, sd tror jag k~nappast
att Jag skulle kunnat halla ut dermed
Titan tvifvel var Diet min pligt att folja
med min matmor, men de langa tim
marna af o~verksamhet ON dagen och
den langsamma, dystra f~otvandringen
maste till slut ha blifvit alldeles out
hardliga for mig. Och vid EFT eller
annat tillfalle, pa EFT eller annat sat-
maste Jag ha slitit de band, som bun.
do mig.
Men liksom ON forlusten AT mitt
bjartas alskling hade lost oss ur ma
gon fol trollning, sa befunno vi oss vid
middagstiden Stamina dag | sakerhet.
ny omkring klockan elfva pa f0rmid-
dagen, under Diet vi lago 1 en- furuskog
eli langt fran Weimar och Jakob holl
vakt, medan vi 0friga sofvo, kom en-
ryttarskara ridande pa wagon nedan-
for oss. De voro 0fver tundra till
a~ntalet, och Jakobs hjarta stod stilla
af fruktan att nagon ring eller nagot
spanne pa vara remtyg skulle glittra
| solskenet och adraga sig deras upp-
m~arksamhet. For att icke ensam be-
h0fva bara a~nsvaret vackte han oss
andra, hvarefter vi reste oss upp och
gingo en- bit narmare for att battre
kunna Sc de antagande ryttarne.
- Rida de norr- eller soderut? fra
gade jag, i detsamma jag reste pa
mig.
- Norrut, hviskade han.
Fran den stunden intresserade de
mig icke langre, men jag f0ljde likval
med de 6friga. Var lagerplats lag in
klamd mellan nagra klippor, som sko-
to ut 6fver wagon. Da vi tittade ned,
hade ryt.arne hunnit alldeles under
oss, sd att vi icke kunde 81 nagot AT
dem, ehuru vi formadde tydligt utskil'
ia Diet dofva hasttrampet och skramlet
af betsel och sporrar. Smart kommo
de dock inom synhall igen, da vi sage
dem rida langsamt bort med ryggarna
wanda mot oss.
- bet der dr. val inte general
Tzerclas? hviskade min matmor angs-
ligt.
- Mel och inte heller nagra af hans
folk, SADIE Steve med en- ed.
Delta formadde mig att betrakta
dem litet narmare. och l nasta ogon-
blick sag jag %nagonting, som ryckte
upp mig ur min dystra sinnesstam-
ming. Jag skyndade upp pa klippan,
mot hyilken jag staff lutad, och gaf
till EFT ljudligt och ihallande rop.
- vid himlen! shrek Steve, | Diet
han grep mig ON fotleden. Ar nj galen
karl!
Men jag bara ropade I'm och ON
igen och svangde vildt min m0ssa
luften. Derpa lugnade jag mig en-
smula och steg alter ned.
- De Sc oss! ropade jag. bet Dir
Leuchtensteins ryttare. Och grefve
Hugo dir med med. M ar nj saker.
grefvinna.
Hon 0msom bloknade och rodnade,
och jag sag henne gripa fast | klippan
for att halla sig uppe.
- Ar du saker derpa? fragade hon.
Truppen hade stannat och gjorde en-
svangning, langsamt men | den upper
sta ordning.
Alldeles saker, ers mad, svarade
Jag med en- anstrykning af bitterhet |
tonen. Hvarf0r hade icke delta handt
| gar eller | forgar? Da hade min flic-
ka kunnat raddas. M kom Diet for
sent! Intel under att jag kande mig
bittert stand mot 0det.
vi begafvo oss till fots ned pa lands
wagon, en- liten grupp af ito personer
- fem qvinnor och fem man. Mar
ryttarne kommo fran till oss, betrakta-
de de oss med %forvaning. Vara klader,
till och med min matmors, voro ned
stankta med smuts och sonderrifna pa
tjogtals stallen. vi hade icke tvat-
tat oss sedan flera dagar tillbaka. och
vara ansigten voro utmSrglade af hun
ger. Nagra az qvinnorna voro utan
skodon och hade haret hangande
kring 0ronen, och Steve, som var bar
armad och b%arhufvad, sag ut som en-
sa akta st~ratrofvare, att man icke
kunde tanka annat an att EFT rep van
tade honom nagonstades. De stan
made och stirrade pa oss, och strax
derefter kom grefve Hugo ridande
nedat ledet och varseblef oss.
Min matmor gick EFT steg framat.
- Grefve L~euchtenstein? SADIE hon
med bruten stamina. Hon hade blot
sett honom ell enda gang, och da dolde
han sig under masken af EFT helt van
ligt namn. Men nu betydde han det-
Stamina som sakerhet, raddad AFRO och
lif, och jag tror att hon skulie kunnat
falla honom ON halsen. bet hade be.
stamdt inte behOfts myclke, FIR aft