Svenska monitoren., 1904-05-20


/ som plotsligen befinner sig vid foten
| af galgen...
ia han Alter var | stand att ITALIA,
| SADIE han, 1 Diet han knappte ihop han
derna: "Fader, jag har en- stor tjanst
| att bedja err ON. vi iva maste laga sa
att Consuela icke far veta Diet. For
| ett par ar sedan var min hustru rask
och frisk, men delta med var son har
yarit som gift for henne; hon ar nu
| mars 60 Ar och lider af EN- farlig, Ia
rande sjukdom. Far hon veta olyckan,
tager hon deraf OGDEN. Lyckas Diet
oss deremot att d6lja for henne att
gossen blifyit dodad, sd skall jag kun
ma behalla henne annu en- It'd. Jag
atager mig na%turligtvis ALA omkost-
nader derborta: begrafning process
- eller hvad Diet nu kan vara. Jag
| f0rlater af hela mitt hjarta mordaren,
/ men lat blot icke Consuela ia veta
nagot."
Var Diet RAFT af mig att ga in pa
delta fromma bedrageri? Jag vet alls
icke. Men jag kunde icke saga mel;
jag hyste Diet innerligaste medlidande
med den stackars manner Hvar flor
tonde dag eller tredje vecka gick jag
till hans butik med falska BRET, som
uppgafyos vara sanda fran Manila och
| hyilka den ifragavarande sonens dug
lighet och CODA u%ppf0rande beromdes
/ h0ga toner.
Consuela, hvilkens sjukdom gjorde
synbara framsteg och som led af haf-
tig hosta och ofvervaldigande matt
het, blef mer och mel upplifvad, ALT
efter som jag Taste. Hon var under
stundom ganska barnslig l sin glade
och vile att hennes man skulle vara
lika belaten som hon.
Ser du, Andreas, hvilken gladje
vi hafva af gossen! Nh ar han ut.
markt! Han har blifvit en- hederlig
karl! ON nagra ar kommer han hem +;
da kunna vi lata honom blifva chef
for affaren. Jag skall gifva er litet
penningar, fader Baltar, som nj m&ste
sanda Oliver till honom; man vet ju
nog, hurudan ungdomen ar - och
jag will icke att min son skall sakna
nagot.
Hennes man, som var nara att bri
sta i graf, och som blifvit alldeles
| p,SrIbJ3 ; onciofot cv,oraJa.
ia visst, hustru, gif du fader Bal
tar de trettio kronorna, men blif icke
sa upphetsad af ALT delta!
De penningar, modern gaf mig til
sonens noje, lat fadern derpa | al
hemlighet anvanda till sjalamassoi
for honom.
Jag spelade min roll alldeles for
traffligt, ty jag sag att Consuela blei
ALT svagare. For hvarje dag som gicl
skulle Diet blifva farligare for henne
att erfara sonens dod.
Ware sig nu den gamle manner val
radd for indiskretion fran min sida
eller Diet a emedan han ogerna willie
lemna den sjuka hustrun - nog af
han var alltid tillstades, da jag bes0k
tie dem. De voro alltid tillsammans
som iva foglar, hvilka sitta pa en- grer
och trycka sig intill hvarandra fol
att icke kama holden sa mycket. Hor
trostade och f~orsakrade att Diet icke
fattades henne nagot; han var mork
rod i ansigtet, astmatisk och sag ut
som ON han var nara att qvafvas, me
beherskade sig for att kunna skamts
med sin hustru. Ibland SADIE han hen
ne till och med komplimanger. Delta
skulle jag under andra omstandighetel
hafva funnit komiskt, men nu rorde
Diet mig djupt.
Och jag fortfor att spela komedi..
bet fanns tider da jag inbillade mie
att den stackars modern gjorde ticker
till mig, da hennes man icke. sag pa
oss. Jag fick gillande, bedjande och
tacksamma blickar, som jag tolkade
sa: ON ocksa gossen skulle CORA er
OAOA ohhuh ouhihCty Do LSdlI duuI
ligen att saga Andreas att han uppfoi
sig ~oklanderligt. Men Diet var blot
en- formodan fran min sida, ty jas
traffade, som sagdt, aldrig Consuela
ensam
En- eftermiddag kom pa ovanlig tic
bud efter mig. Den gamle manner
kom for att meddela mig att hans
hustru lag for OGDEN, att hon fatt lust
att bikta for mig och att vi ~n0dvandigt
maste dikta ihop EFT BRET, / hvilket
Diet skulle sta att gossen var pa hem
wagon.
- Kanske kan hon da sta ut annu
EFT par dagar, tillade han. Han dar
rade | hela kroppen, och jag vagade
icke vagra honom denna sista tjanst
Da jag kom in / Consuelas rum, sag
hon pa sin man, och denne gick ut,
Diet han sande mig en- bonfallande och
varnande blick.
Jag gick bort till den sjukas sang
Hon r0rde lapparna, som om hon bad
Jag satte mig vid hufvudgarden och