Svenska monitoren., 1904-11-11

skuggat hela hennes If. hade hans
intresse for dem slocknat for manga
ar sedan, och Diet foil honom icke in
att satta dem ! summarizing med sy.
sterns nervositet.
bet lila huset derborta pa andra
sidan ON angen och wagon var just
icke synnerligen tilltalande att Sc pa;
graft och fult lag Diet der / Diet fargl0.
sa karrlandet.
Men Diet usla hemmet stod likval
for Emeline SON EFT tecken pa en- an
nan qvinnas triumf och hennes eyer
f0rodmjukelse. Hon hade sett Diet pa
ALA dess stadier. Hon ga Wesley
Jordan timra upp det, medan han be.
latet sjong och hvisslade under arbe.
tet. bet var da han f0rsmAtt henne
= Emeline, den enda arftagerskan
der 1 trakten; henne, som EFT half
ar hallit pa med utstyrseln, emedan
+! hon trodde sig vara hans fastm0!
Och sd 6fvergaf han henne 0ppet utan
att blygas, ofvergaf henne, derf0r att
gamle Jack Sedburys vackra, foraldra.
] losa niece kommit flyttande till gram.
skapet och stulit hans hjarta.
Han hade alltid varit svag och ego
istisk, just denne Wesley. Det hade
hon forstatt, till och med da hon var
foralskad | honom. Och hon hade nog
en- aiming ON att han fragade mer eff
ter hennes lila f0rmogenhet an efter
henne sjalf.
Likval hade icke penningarne kun
nat halla honom fast.
Eta hade kommit, och Westleys
karlek till guild hade ~besegrats af
hans karlek till skonhet. Och fran
slit eget hus hade Emeline hort ham,
marslagen, son byggde deras hem.
Hon hade sett brudparet komma
akande, hade sett Wesley lyfta bru-
den ur vagnen, sett dem / skymningen
ga mellan de blommande syrenbu-
skarne In 1 huset.
Under arens lopp hade hon sett
andra processioner ga ditin ibland
var Diet en- del vanner. som kommo
till nagot dansnoje eller EFT barndop,
ibland var Diet folket fran begrafnings-
byran.
Ingen vagade mamma Jordans for
henne, men dag for dag foljde hon
dem i deras fattigdom och deras sjuk-
dom. Hon sag att Ettas sk0nhet sma-
ningom forsvann. Hon markte hur
| Wesley blef ALT latare och flick ALT
Store smak for starka drycker. Och
hon gladde sig at ALA deras olyckor;
men aldrig tyckte hon att dessa voro
stora nog, aldrig kunde de tillfreds-
stalla hennes fortarande hat.
For EFT ar sedan. da den sista be-
grafningen skedde fran huset derbor-
ia, da hon sag den snyftande enkan,
som nu forlorat ALA sina barn och sin
man, till och med da tyckte ej Emeli-
ne att hon fatt %tillracklig hand.
Mel, hon hade icke hamnat sig pa
demi
Visserligen hade sorgerna kommit,
men icke genom henne. Ingen storre
sorg hade drabbat den q%vinna, som
stulit hennes heder och lycka, an den,
som halften af traktens qvinnor afven
profvat.
Mel, sa lang denna marsdag var!
Hvad hon onskade att nagon skulle
komma der forbi - ON Diet ocksa icke
wore nagon mi an kramaren! Hon
vile veta hvilken hemlighet som dol
de sig i Diet tysta huset.
Hade Eta forsvunnit under nations
lopp? Hade hon rest sin vag, eller -.
Emelines hjarta stod nastan stilla.
Var Diet mojligt att OGDEN hemtat
den ensamma Qvinnan derborta, sd
att hon - Emeline - icke kunde IA
den lange onskade, bittra hamden?
Hon kunde icke langre utharda
spanningen, utan tog sin sjal, kasta,
de den Oliver sig och sprang ut.
Sa lopp hon utfor den langa stig,
som fran hennes dorr ledde till lands
wagon, gick Oliver denna och hade
knackat pa dorren, imam hon sjali
visste ordet af.
Inlet svar hordes.
Hon knackade an en- gang, hardare
an forut, lade orat till vaggen och
lyssnade. En- svag, darrande stamina
bad henne komma in. Med moda sk0t
hon upp dorren och intradde i de-
frammande huset.
Innanfor den lila forstugan var Ell
sofrum, och derinne sag hon Diet hvits
spoket af den f0rr sa roda och hvits
Eta, som stulit hennes Eastman fraI
henne en- spoklik qvinnogestalt
som till halften rest sig upp / sangen
- Nj! hviskade den sjuka, och Enc
line gick in.
Gestalten 1 sangen foil tillbaka mo
kuddarna. Hennes morka 0gon foil
de Emelines rorelser med tvifvel och
radsla. Emeline satte sig.
- Jasa! SADIE hon.
Egentligen erfor hon missrakning