Svenska monitoren., 1904-05-06

(. uc hdh ANY, ..s
Nj beh0fver mig int, men Jag
: hoppas att nj inte har nagot emot mitt
sallskap? SADIE han vardslost. Jag
J maste tacka g~refven och Dor CORA det
/. senast / dag eller | morgon. Man Dor
aldrig uppskjuta en- SAX, som maste
eoras, och ON nj gar nu, sa
Jag skulle foredraga att ga en-
sam, SADIE min matmor stelt.
Han blef lang / ansigtet och stod
och sag helt tafatt ut.
All, jag visste int, stammade
han slutligen, jag trodde
Hvad? fragade grefvinnan.
Att nj tyckte tillrackligt mycket
ON mig for att - for att villa ha mitt
! sallskap, svarade han, halt forolam-
pad, halt odmjukt.
Jag tyckte ~tilrackligt mycket ON
err for att for0dmjuka mig for er skull,
svarade min natmor hardt. Och jag
antar att hon SADIE annu mycket mera,
som jag icke horde, ty jag begaf mig
nu ned for att CORA allting i ordning
till den f0restaende u%tfarden.
Mar waldgrefven strax derefter kom
ned, sag han mycket nedslagen ut.
Han tycktes grubbla pa nagot, och
efter en- stund b0rjade han CORA mig
| atskilliga fragor pm grefve Leuchten-
stein. Jag f0rstod, i hvilken riktning
hans tankar gingo, eller trodde atmin-
| stone att jag forstod Diet; men som Diet
! icke tillkom mig att pa nagot satt lag
ga mig j saken, sa svarade jag honom
utan att CORA nagra anmarkningar.
Nu stodo hastarna utanf0r porten, och
i nasta ogonblick kom min matmol
ned; hon sag blek och nedstamd ut.
Waldgrefven gick henne helt odmjukt
tillmotes och hjalpte henne upp | sa-
deln, hvarvid han rorde sa forsigtigt
vid hennes fot, som ON den yarit ar
glas. Jag hjalpte upp Marie, som skul
le f0lja med henne. Jag vantade sa-
kert att min matmor, som hade EFT
mycket ONT hjarta under slit drott-
| ninglika satt, skulle saga nagra van
liga ord at waldgrefyen imam hon red
bort, men hon tycktes helt C ballet
upptagen af sina tankar och matt och
jamt medveten ON hans harvard -
ifall hon oliver hufvud taget var med
veten ON nagonting. Hon sade: tack
So mycket, men delta skedde belt me-
kaniskt. Och i nasta 0gonblick redo
vi bort med Ernst sasom eskort.
Men smart fick jag annat att syssel-
| satta nina tankar med an med valid
grefven. l hela staden hade seminar
torkan kommit lofven pa trad och bu-
| skar att gulna, och af gras fanns icke
| EFT spar qvar, ty der Diet icke skurlts
af och kokats till foda at de fattlga,
| hade Diet afatits anda intill rotten al
de utsvultna kreaturen. Hela staden
| hade en- tori, dammig, och fortorkad
pragel, der den lag / Diet beta, gassan-
| de solskenet. och dess ~utseende tyck-
tes Aterspegla Diet uttryck ag trott-
het och lidande, som syntes / alltfor
| manga af de ansigten, vi motto q
| vagen. Smartan CONNER sig instinkt-
| likt pa nagot m0rkt och ensligt stale,
men har var hela staden uppfylld ar
| smarta och lag flamtande och lidande
/ Diet obarmhertiga solskenet; och kon-
| trasten emellan den blaa himlen OIL
yanfor vara hufvuden och den syn,
| som motto oss mere pa gatorna, bidrog
/ obeskrifligt hog grad att k den
| senares dysterhet och s~orgsenhet. Jag
| vet att jag der fick en- afsmak for SOL
| sken, som varade under flera mana
der.
Antingen hade de sista tjugofyra
| timmarna okat hungerns playa, hvil-
| ket in eli var om0jligt, oller ocksa var
mitt SHINE mera m~ottagligt for omgif-
vande intryck. Men huru dermed an
f6rh5ll sig. "a observerade jag flere
haliea kinder, flere hungriga blickaf
flere ansigten med EFT uttryck al d1u'
risk glupskhet an jag sett forut. och
| lag JrOQue HE dlNCh opoio
dring | hallDingen hos m"anniskomas
SAN. som till trangsel fyllde gatorna,
oaktadt inga affarer afslotos och inga
bodar voro 6ppna. 0fverallt, der ok
hopen var som tatast, ~observerade jag
att manner rorde sig pa iva olika sat-:
antingen skyndade de framat med fe,
beraktig bradska, SON ON tiden wore
ytterst dyrbar for dem, eller ocksa ror'
de dc sig iangsamt med slapande fot'
ter och EFT likgiltigt nttryck | ansigtet,
som ON ingenting hade formaga att
intressera dem. Jag till och med mark
tie att Stamina manniskor inom loppe'
af nagra ia minuter vexlade mellan
dessa olika satt att ga, / Diet de plots
ligt och synbarligen utan afsigt DIVER
gingo fran feberaktig bradska till for
tyiflans dystra ~langsamhet.
Och delta var eli att undra pa. lcke
blot hungern utan afven pesten hade
borjat hems6ka staden och af den ha
de de rika lika mycket att frukta SON
de fattiga. ALT efter som vi nalkades
stadsmuren, blef liklukten, som hittills