Svenska monitoren., 1904-12-09
IVA MAN
Roman at Ida BOy-ed

Tor lOnOm att OH ldueiu SdINS mons
NOR en- eftertraderska, blefve han,
Hartard, icke i stand att gifta sig.
Hvilka tyngande skal, hvilka patag-
liga bevis maste man Ell ha, mar man
redan kunde tala derom, medan annu
den d0da stod obegrafven ofvan jord?
Han gl0mde hvilken bildningsgrad
de bada karlarne innehade, som han
lyssnat pa. Han tankte icke pa den
naiva acknowledgements hos man
niskor af deras klass, hvilka ofta gifta
sig blot for att fa en- hushallerska ell
Ter en- smula pengar i hemgift och hVll'
ka knappast genom OGDEN mist en
hustru forran de arc betankta pa att
ofordr0jligen gifva slit hem en- ny var
darinna.
Han blef blind och orattvis - kun
de Ell kama n8got annat an vrede
f0rtviflan och bitterhet.
Att sammantraffa med fadern val
honom om0jligt. Han ringde pa Dora
och SADIE att han var sjuk och VILE
vara ensam.
Naturligtvis bes0kte Albrekt honon
Diet oaktadt genast. Da han kom In
satt n vid f0nstret och stirradt
ut i regnet.
Till svar pa hans deltagande frago1
vande Hartard blot motvilligt Dor
hufvudet.
Min kare gosse, SADIE Albrekt ocl
lade sin hand pa sonens hufvud, jat
f0rstar och varderar din sorg. Mel
jag tror att Diet vore mer efter man
mas 0nskan ON du f0rs0kte behersk'
dig litet.
Mammals onskan! utbrast Hal
tard. 4, mammas 0nskan skulle var
den att atminstone jag u%ppriktigt be
CRATER henne!
Albrekt tog EFT steg tillbaka. Oer
h0rd f0rvaning stod uttryckt / han
drag, men han lade band pa sig. De
var jul om0jligt! Hans son, som ann
i gar hade legat vid hans brost ocl
tackat honom for ALT hvad han gjor
for den d0da, denne son kunde ick'
betvifla uppriktigheten och djupet a
hans sorg.
- Du ar 0fverretad, SADIE han Oliver
seende. Och Diet ar jul for roster
manskligt och vanligt att hvar och ell
tror att hans lidande 0fvertraffar an
dras.
Hartard teg.
- ON du will ia asked af mamma
fortfor Albrekt med en- darrning pi
rosten, far du lof att CORA Diet nj
smart. vi ha redan BURT in henne
salem.
Hartard nickade.
Titan EFT ord vidare gick hans far ut
Ensamheten a kanske Diet basta fol
en- sadan %fortviflan.
Men som han funnit onen i EFT, son
han tyckte, oroande ~olyckligt tillstanC
och visste att nastan ALA manniskol
ha den svagheten att vid VISA shines
Stamningar vara meddelsammare
tacksammare och mer beherskadt
gentemot frammande an mot sina mar
maste, sa bad han Kleopha att ga il
till hans son.
Hartard kastade sig haftigt i henne:
armar sa som en- manniska hvilken al
i behof af skydd och frost.
- Jag kan int ga till min far ocf
saga honom att du ar min fastm0.
SADIE han hest. bet gar int - int
annu - vi maste vanta! Tvifla int
pa mig for Diet!
- Men sa lugna dig d8, bad hor
angsligt, du forster dig ju alldeles
Tank int pa mig! Jag har redaI
skulle vi kunna vara sa egoistiska at
vi tanka pa och tala ON lycka mar dir
far lider sa?
Cdr han Diet gor han Diet verk
ligen? fragade han sakta och tog hen
ne hardt ON handleden.
Kleopha sag forskrackt in i ham
%gl0dande ogon.
- En- sadan fraga! SADIE hon for
vanad. Tviflar du pa din fars sorg
Har du int sjalf sett hvad han vari
och gjort for den sjuka? 4, Hartard
Diet ar exempellost! En- sadan upp
Offring har jag aldrig forr sett. Ocf
dig, dig ensam tors jag saga Diet at
hon var mycket anspraksfull, din STAG
kars kara mamma, mycket.. Jag hal
manga ganger forestaIlt mig hur an
norlunda och rikare din fairs lf skullt
ha gestaltat sig ON han fat en- frisf
hustru eller ON din NOR hade dot
strax / b0rjan af slit lidande.
- ia, sag - sag Diet skulle hs
varit en- lattnad for honom? Kanske
har han ocksa 0nskat Diet! utropade
han feberaktigt.
- 4, Hartard, du sager sadana for
farliga saker SON du int tanker och
som du int vet nagot ON! SADIE hor
mildt. Du ar sjuk. Du kan int Sc
saken objektivt. Men Diet sager jas
dig, akta dig for att vara orattvis mot
din far!