Svenska monitoren., 1904-09-23

dagen! Hartard kommer ju hem.
Han kan f6ralska sig 1 den der KIeo-
pha. Faran ar for stor!
Men bli da int sa upr0rd! SADIE
han hjartligt. Du sager Hartard och
menar mig.
Och ON men mel, mel. nej,!
bet ar verkligen en- fara ocksa for
Hartard. Skicka bort henne b0nfoll
Alexandra.
Skicka bort en- sk0terska som
Kristina tucker ON och i~ntresserar
sig for? fragade han.
bet lag nagot sallsamt | hans ton.
Man skulle nastan kunnat saga still
het en- sinnets stillhet. for hvilken
Diet | vissa fragor Ell fins nagon r0rel-
semojlighet.
bet ar SAINT, hviskade Alexandra,
pl6tsligt eftergifven. Kristina tyc-
ker ON henne.
Och faran for en- ung manniska
att f0ralska sig lurar | ALA vinklar
och vrar. fortfor Albrekt lugnt. bet
kan man inte skydda honom for. Jag
skickar bort en- vacker sjuksk0terska,
och han foralskar sig kanske / var
fula hushallerska! / sadana saker
ges Diet intet f~orebyggande och inga
berakningar. bet intraffar ALA dagar
de l0jligaste och NEST ovantade han
delser. Och slutligen = afven ON han
skulle forgapa sig en- smula, sa ar
val olyckan val anda int sa stor. Da
kan man jul alltid skicka bort syster
Kleopha. Jag skall nog passa pa. Dess-
utom har du jul last att Hartard re-
dan ! tankarne har sin blick riktad
pa traktens ALA giftasvuxna flickor.
Och mar en- ung man kommer pa Diet
sattet med foresats att foralska och
gifta sig, sa dir han pa f6rhand val
disponerad for att f0rbiga de narmast
liggande alldagliga farorna.
Alexandra teg. For hennes inre syn
stod alltjamt syster Kleophas vackra,
stralande och dock sa afvisande kalla
ansigte. Hur kunde en- man med Al
brekts temperament f0rbli Iikgiltig
for denna gatfulla skonhet? Han sag
henne ju ~oupph6rligt hvar dag och
maste rent af tvingas att beundra
henne.
Xfven Albrekt teg. Han forstod
mycket val hvad som forsiggick inom
Alexandra. bet var bast att hon inom
sig sjalf flick soka komma till lugn.
Sa gingo de tysta bredvid hvarandra
i den stilla aftonen.
En- sista blagra skymning lat annu
nejden framtrada i sina stora kontu-
rer.
Landsvagen gick | en- skarp krok
bakom Rethens acknowledgement
och fortsatte derpa rakt mot norr. Till
hoger lag, SON mork METAL, blank,
men utan glittrande ljusreflexer, en-
stor v~attenspegel, omkransad af vass.
Pa den andra stranden hojde sig lang
SAINT akrarna i langt utdragna vag-
liner. Vid horisonten stod en- qvarn,
mork och tyst. Solder ON sjons vass-
mur bildade Rethens slott, park och
tradgard en- svart massa, hvars grams
liner ! fantastiska, skarpa drag af-
tecknade sig mot himmelen. Rakt
fran gick wagon ut pa en-, som Diet
tycktes, gransl0s slatt, der dimman sd
besl0jade horisont och himmel att ALA
liner gingo f0rlorade. Till venster,
bortom v~idstrackta, bebyggda falt, sag
man en- lang kedja af holder, tydligen
~skogbevuxna, ty den stod massvis och
svart mot den graa himmelen.
Pl0tsligt tog Alexandra sin f0ljesla-
cares arm. Han maste ha f0rstatt
hvad hon vile saga dermed, ty han
tryckte den hardt intill sig.
bet blef ALT m0rkafe omkring dem.
- Du SADIE EFT klokt ord, Alexandra.
b0rjade Albrekt slutligen. ON Hart
ard har sin mors hjarta och sin fairs
karaktar, maste ALT ordna sig. Eft
sadant beundransvardt godt hjarta
som Kristina har! Och af mig kan
han lara att Diet akta mannamodet inte
alltid bestar handling, utan / foglig-
het. bet ar nu en- gang sd som odet
bestamt Diet for oss; somliga "a ut
tomma sina lifskrafter pa handlingar
och andra pa att f0rhalla sig stilla.
Handlingar arc visserligen beqvama-
re, jag hade sa mar sagt naturligare.
Men Diet naturliga ar int precis all
It'd Diet NEST moraliska. Jag anser
mig dock vara en- verklig man, Just
derfor att jag Tart mig fo~glighetens
och stillsamhetens konst.
= o, Albrekt! SADIE hon rord.
So Men jag har ju ocksa haft dig.
fortfor han. Man skulle kunna saga
att Diet gjort Diet latt. Men man skulle
ocksa kunna saga att Diet gjort Diet
svart. Jag vet int ON nagon man |
min stallning skulle ha handlat amor
lunda. Sasom Diet dr., maste Diet vara!
Och sag, Alexandra - var kara der
uppe sin badd Dir lycklig.