Svenska monitoren., 1904-03-04

och Diet b0rjade bill skumt 1 rummet.
Efter Diet generalen helsat henne, stod
han tyst en- stund, ~antingen tveksam
ON huru han skulle framstalla slit
arende eller ocksa ~forsjunken 1 beun-
dram, ty g%refvinnans harm och vrede
endast forhojde hennes sk0nhet och
0kade hans beundran for henne. Slut
ligen pekade han pa kammartarnorna,
hvilka stodo qvar pa sina platser vid
d0rren.
- Ar Diet er onskan, sk0na franka,
SADIE han langsamt, att jag skall tala
inf6r dessa, eller will nj tala vid mig I
enrum?
- Err spion, den der Rattan kan ga
sin vag, svarade grefvinnan, utom sig
af vrede. Nina tjanarinnor skola stan
ma.
Froken Max, SON utpekades pa det-
ia obarmhertiga satt, rusade upp med
hapnad och fasa malade l slit ansigte.
Eft 0gonbrick tvekade hon. Derpa ru-
sade hon bort till sin van och gjorde
min af att villa omfamna henne.
- Grefvinna! shrek hon. Rotha!
Nj maste vara tokig! Nj kan val int
tro att jag
Grefvinnan vande sig mot henne,
och snabb som blixten gaf hon henne
med flata handen EFT haftigt slas 0fver
kinden.
= L0gnerska! shrek hon, ga till din
here, du piskade hund!
Hollandskan ryggade tillbaka med
EFT skri af smarta och atervande under
valdsamma s~nyftningar till sin plats.
G%eneralen skrattade hardt.
Nj hyllar min asigt, dyrkansvar-
da, SADIE han. Disciplin framf0r ALT.
Men nj har int mitt talamod!
Hon sag pa honom uppbragt pa
honom och uppbragt pa sig sjalf -
men svarade icke.
- Ty nj maste da erkanna, fortfor
han - alltjamt med Stamina retfulla
uttryck i blick och tonfall = att jag
varit mycket talig. jag har varit som
en- torstande man | oknen, jag har
vantat dag efter dag, men nu kan
jag int vanta langre, dyrkade.
- Och sd Mediator nj er till att muta
den der qvinnanl utbrast hon forakt-
fullt.
Generalen ryckte pa axlarne och
skrattade bistert.
Hvarf0r int? SADIE han. Hvartill
tjana val kammart8-nor och dylikt
folk, ON int till att mutas eller -
orflas upp?
ON hon icke hatat honom forut, sd
hatade hon honom nu for denna listiga
anspelning. Men hon beherskade sig.
Hon vile kasta bordan pa honom.
Han gissade hennes tanke, och delta
~foranledde honom att andra ton. En-
Oyster cid glimmade / hans ogon, och
hans r0st var full af undertryckt lidel-
Sc, da han nu anyo tog till ordet.
- Ma. grefvinna, SADIE han, jag har
kommit for att "a ert svar.
- Pa hvad da?
Pa den fraga jag framstallde till
er for nagon It'd sedan, genmalde han,
Diet hans ogon hvilade pa henne med
EFT mulet uttryck. Jag har bedt err
att bli min maka. Ert svar?
Med f0rlof! SADIE hon stolt, delta
ar EFT underligt satt att fria.
bet ar int af eget val som jag
friar 1 andras harvard, SADIE han med
en- axelryckning. Ert a Diet ar
ALT hvad jag will ha, och sd er sjalf.
Da skall nj ocksa ia Diet fora,
men int Diet senare, utbrast hon, drift
ven at en- pl0tslig ~ingifvelse. Mel, mel.
och tundra ganger mel, ON nj int in
ser, fortfor hon haftigt, att nj genom
att ansatta mig nu, da jag star ensam,
utan vanner och beskydd, djupt sarar
mig, sd horde nj CORA Diet, liksom jag
g0r Diet.
For EFT 0gonblick radde tystnad.
Derpa skrattade generalen, men trots
skrattet och trots hans ~herravalde Of.
yer rosten, darrade den dock af for
bittring och raseri.
bet var som jag vantade, SADIE
han. | gar qvall visste jag att nj ha-
tade mig. Nj har hela tiden spelat
komedi med mig. Nj hatar mig. ia,
%srefvinna, nj ma gerna visa err mot
spanstig, fortfor han bittert, men Diet
gagnar err int. ty nj skall anda bi
min hustru, och mar nj val ar Diet, sa
ia vi tala vidare ON den saken.
- Aldrig! utbrast hon med hogbu-
ret hufvud, ehuru hennes hjarta klap-
oade vildt och en- dimma lade sig for
f~nennes ogon.
Han skrattade.
Nina legioner omgifva mig, SADIE
nan. Hvar arc era?
- Nj ar en- riddersman, svarade hon
med ~anstrangning. och skall lata mig
xomma harifran.
- Men ON jag int Diet g0r?
- Da finnas nog de, som skola veta
att hamnas mig.
Han skrattade aterigen.
- lag kanner dem inte orefvinna