Svenska monitoren., 1904-10-14

God matt, god matt, kara Anna Doro-
thea,
God matt, god matt, sof godt!
Tyst, tyst, Ell en- hviskning hores
| natten - | natten."
Han kom plotsligt ihag att hans far
hade gnolat den afven for honom, a
han som liten inte vile sofya ON
uvallarna. Och med en- t~ydlighet, som
mer hade slit ursprung ! fantasien an
1 Diet medvetna minnet, sag han K
alter faderns ansigtsuttryck da. Diet
hade varit lika faderligt, vanligt och
omtanksamt som Diet varit ! qvall, da
han hvisslade den 0fverenskomna sig
nalen at den somnl0sa sjuka.
bet f0ref0ll honom som ON han al
Orig | slit lif hade hallit af sin far sa
som / denna stund. Han kunde nastan
ha vackt honom bara for att ia saga
honom Diet.
och pa Stamina gang erfor han hk-
val en- underlig radsla, liksom en- for
kansla ON kommande bekymmer och
svarigheter.
Men Albrekt sof djupt. Man kunde
h0ra hans lugna %andedrag | den dysta
natten.
Plotsligt foil nagot annat Hartard
in. Han log for sig sjalf och forsokte
battre svepa in sig 1 sina stickade och
virkade tacken.
ia, Natalie Montfort - ! henne
skulle man nog kunna f0ralska sig -
hon skulle bli en- fortjusande liten
fru - och sa Fleiders
Dermed somnade han.
Lika bullersamt som Albrekt kom-
nit hem, lika tyst steg han upp pm
Da Hartard vaknade, sag
han baden tom. Och imam han annu
hade riktigt beslutit sig for att stiga
upp oppnades dorren, och hans far
kom in kladd i r~idstoflar och SKIM
troja.
- God morgon, min gosse!
Har du redan varit ute, papa?
fragade Hartard.
- ia, de halla pa med att roja bort
ljungen i Finkskogen, och jag har va
rit derute for att lata utstaka jord-
lotterna. Jag kommer just fran man.
ma. Klockan ar namligen redan 8.
Hartard sprang upp.
- 4, utbrast han, jag brukar verk-
ligen int annars vara en- sadan stu
~sofvare!
- Ma, / dag har du jul haft rattig-
het att vara det. Du har nog int haft
nagon god matt, tanker jag.
- Och m - hur ar Diet med
henne?
- Mamma har int den aflagsnaste
aiming ON att du ar har. Jag a nyss
hos henne. Hon will alltid att jag
| skall sitta vid hennes sang mar hon
dricker slit morgonte. Hon a redan
tamligen upprord och SADIE att hon
visste int hur hon skulle kunna ut
harda till / ef~termiddag. Sa mar du
blir / ordning, sager jag henne att du
redan ar har.
Hartard kladde sig sd fort som moi
ligt. Derefter gick han med sin far
ut / hallen.
- Jag skall ropa pa dig mar du far
komma, SADIE Albrekt. Forst far jag
lof att forbereda henne litet. Vantan
skulle ha skadat henne, men en- ALT.
for pl0tslig 0fverraskning maste ocksa
undvikas.
Hartard satte sig pa kistbanken och
vantade.
Egentligen var dock Diet lf hans far
forde en- sjukvaktares. Han kunde in,
| genting CORA eller lata CORA i slit hus
utan den bitanken ON det skulle ska.
da eller gagna den lama. Hur mycket
han an alskade henne = maste Diet
dock vara svarti
= Gudskelof, MI har han mig, tank
tie Hartard och foresatte sig att hans
sammanlefnad med fadern skulla bli
glad och frisk.
D0rren till sjukrummet oppnades
och Hartard gjorde redan en- r0relse
for att springa upp. Men Diet var Ell
hans far, utan endast sjukskoterskan.
Han blef sittande och sag henne kom.
ma narmare. Hon gick genom hallen
rakt mot f0rstud0rren, som ON hon
amnade sig ut / Diet fra - midi / en-
bred ljusstrimma, ty morgonsolen foil
lysande och warm in genom fonstret
pa stengolfvet. Plotsligt sprang dock
Hartard upp. Hans hjarta klappade
hardt, som pa en- manniska som blifvit
skramd. l detsamma flick Kleopha sc
honom. Hon kisade litet med de mar.
synta ogonen for att Sc hvem Diet var.
- a.! SADIE hon och rodnade.
bet var naturligtvis sonen | huset,
han var sa Xix sin far; Diet var Hartard
Mikael Won Fronhofen, som fru Kristi-
ma till hennes playa hade anfortrott
henne sa mycket ON = ia, till hennes
playa, ty i ALT hvad hon berattat ON
honom hade legat som en- fortackt
warming att hon for Guds skull int
skulle foralska sig | arfvingen till Re-