Svenska monitoren., 1904-12-30

49, Tack, SADIE hon tonl0st. - Men |
detsamma br0t en- snyftning fran ur
hennes br0st.
Albrekt! tt0nade hon halfhogt,
Albrekt!
Calatin stod radios.
Mel, mel! utropade hon feberak-
tigt sa grymt kan 0det int vara
- att taga honom ifran mig nu -
Hela hennes beslutsamhet kom
| pl0tsligt tillbaka.
- Herr Calatin, utbrast hon, skynda
err vack Sebald - eller har nj kom-
NIT hit i vagn?
Mel, jag maste ga till fots min
ena skinned blef skadad af den fallne
hastens hofvar och kunde matt och
jamt komma fran till Rethen.
- pa far Sebald spanna for. Ge-
mast! Sag till honom! Jag kommer
strax ned.
Calatin gick alter ut natten. Alex
andra trefvade sig tillbaka till trappan
och upp, tills Diet pa afstand fran hen
mes rum utstr0mmande ~ljusskenet
gjorde Diet lattare for henne att hitta.
Efter EFT par minuter var hon fardig
och stod sedan och vantade tillsam-
mans med Calatin pa garden, medan
den s0mnige Sebald h0ll pa att spanna
for lila vagnen.
Slutligen voro de pa vag. Calatin
kande sig helt underlig till mods. En-
+, gang hade han dromt ON att stolt och
lycklig ia fara sa har tillsammans
med denna qvinna och visa sin lycka
for hela verlden. M f0rde han henne
| natten till sin rivals lager kanske
dodsbadd.
Han sag Ell hennes uttryck, endasl
hennes hallning. Den talade ON er
af sorg forintad manniska.
Sag, SADIE hon en- gang sakta, pa
EFT pa Stamina gang fortroligt och an
gestfullt satt, SON var helt nytt fol
Calatin och som han aldrig hade trott
vara mojligt for henne = sag, nos
wore Diet bra hardt, bra grymt, ON nj
= nu! -.
Han f0rstod hvad Diet der "nu" be
tydde: M mar vi andtligen trodd'
oss nastan sakra ON att en- gang Il
tillhora hvarnadra.
- Albrekt dor int. Sa mar som p;
den venstra armen, som for resten be
stamdt int ar bruten, utan bara u
led, tycks han vara oskadad, forsakra
de Calatin.
Han kan ha inre skador, sad
hon modest.
Plotsligt lade hon sin hand pa hans
= Tack - tack. hviskade hon
Han kunde ha dott. 80. och lidit :
utan att jag vetat af Diet 80.
Hon brast / graf. Sa suite de tyst;
en- stund.
Calatin tankte pa denna karlek. Sa
ledes var Diet anda - anda sa - -
Hade Kristina vetat af Diet? Had
de nagonsin haft nagot hopp ON at
ia tillh0ra hvarandra?
Hvarfor hade Albrekt icke lati
skilja sig? Folk skulle visserligen hi
pratat litet, men / grunden skulle docl
ingen ha fortankt honom Diet.
Hur hade en- qvinna med sadan
temperament som Alexandra kunna
vanta och forsaka under sa manga ar
Han tilltrodde henne mera passion al
talamod. Och hon hade dock talig
hallit fast vid en- man, som int en-
for hennes skull haft mod att l0sa ct
skenaktenskap!
Calatin slutade sin ~tankegang me,
att satta sin egen varme och sina ee
ma ~onskningar sasom kansloyttrini
hogt Oliver Albrekts karlek.
- Stackars Alexandra, tankte han
men qvinnorna veta jul sa sallan hva
de skola s0ka sin lycka! Ibland a
Diet som ON de rent af med fit ging
den ur wagon.
Ljusen fran Rethen tindrade n,
fran.
:. 4, hvad Sebald kor langsamt
klagade Alexandra / detsamma.
- vi arc ju framme nu, SADIE Gala
tin. Och der star en- vagn - formed
ligen lakarnes. Jag skall forst Sc til
nina hastar och sedan bora efter me,
doktorerna hur Diet star till.
Han hjalpte henne ur vagnen.
HALT mekaniskt tryckte hon ann
en- gang hans hand. Hon forstod at
han vile lata henne ga in ensam.
Ur hallf0nstren lyste EFT matt illus
sken, som da och da fordunkladcs a
nagon som gick derinne fran och till
baka.
bet var Hartard.
/ Lakarne hade skickat ut sonen, ocl
har vandrade han nu + rast och r.
af och an.
Han sag sin fairs stora, morka ogol
for sig. Med EFT drommande, half
medvetet uttryck hade de en- gang OPP
nat sig, hvarvid blicken fallit pa sc
men, och sd alter langsamt och trot
| ol,,tff cio