Svenska monitoren., 1904-08-12
LILA NELL
(Forts. fir. foreg. nr.)

ALT. hvad hon u%pplefvat. Mamma och
systrarne arc rasande och pasta att
lag ar en- skam for familjen. Men du,
Nell. tror ju battre ON mig och inser
nog ocksa att jag ej kunnat annat.
vaninnan kysste henne.
Jag vet ingenting ON, hvad du
gjort, Phyllis. Hvem kunde n att
Diet var du som skulle bli min sail
skapsdam! Generalen hade gl0mt dit
MANN och SADIE blot att du var kusin
till Rosa.
- Den snalIa Rosa! Jag svarade
pa annonsen / Times, derfor att NAM
ma och flickorna lago ofver mig och
vile att jag skulle ia emot hvad som
helst. Emellertid misstrostade jag ON
att "a platsen; Diet hade redan sd
manga ganger slagit lila ut for mig.
Sedan, mar generalen skref att han
skulle taga mig pa prof for en- manad,
tutade de mig 1 oronen att jag nog
efter den tiden finge asked pa graft
paper.
SCdCkdTS TuyliS!
- Dertill kom min angslan for be-
tyget.
- onkel trodde att du varit lararin-
ma 1 MACON skola.
- ia, pa m inradan gjorde
jag en- antydan / den riktningen, och
Diet var jul ocksa pa satt och Wis SAINT.
Jag lat ju min wisdom floda for bar
men / %anstalten.
- Och nu ar du har och behofver
eli CORA annat an niuta dit sorgfria
vasen!
- Hvad Diet skall bill skont! Men
kommer jag icke pa nagot satt olag-
ligt for dig?
- Tvartom! NJ kan jag atminsto-
ne vara mig sjalf, da vi arc m
Jag ar ocksa ~innerligt glad ofver att
ha dig hos mig;
- Men?
- Du maste Iowa att Ell for nagon
mansklig varelse omtala, hvem jag ar.
- bet lofvar jag.
- Icke ems for Rosa.
- Henne har jag redan skrifvit till
- Diet var riktiga misunderstanding af
~tacksamhet - och mera vantar hon
icke af mig. Hon vet att brefskrif-
ming eli ar min starka sida, och da vi
ju resa III genast, lar jag icke heller
traffa henne. Men amman du saga
generalen att.
- ...att du sedan gammalt ar min
karaste vaninna? Javisst, Phyllis.
Han skall bli mycket glad derofver.
- ALT f0refaller mig som en- lyck-
Zig drom!
- Ma, mar lemnade du st. Hilda?
l September. Sannerligen jag
kunde annat, Nell.
- Du har redan sagt mig det. Men
hvad var Diet som fortornade systrar-
ne, sa att de slappte dig fore den be-
stamda tiden?
Phyllis suckade.
Som du vet, hyste jag all mojlig
aktning for dem; men att sjalf bli
likadan, var mig omojligt.
= Kara Phyllis, ingen, som sag dig,
kunde heller tro nagot sadant.
Hvarfor ser du sa illparig ut,
din stygga?... Ma, da jag aldrig tank
tie bli OBSERVATION-DISCLOSURES fam jag
ingenting oratt uti att roa mig efter
basta formaga. Du kommer jul ihag
mrs Drake?
Touiccf Tp0nn Of ncc lItnda viii
tigt tala henne.
- bet var sa; men vet du, Nell, den
der ~aftonen, da du lemnade mig / stic-
ket pa Marion Hall, lyckades jag ia
henne helt och ballet pa min sida. Den
gamla damen blef formligt fortjust
1 mig, hvarfor vet jag icke egentligen
sjalf. Hvarje gang, hon sedan be-
sokte anstalten, vile hon traffa mig,
och alltid hade hon med sig nagot godt
at mig, som ON jag varit EFT af skol-
barnen.
- bet hade du val ingenting emot
for resten? fragade Nell leende.
Mel, bevars! En- vacker dag
gick hon till och med nog langt att
bjuda mig hem till sig pa tie hvarje
l0rdags alton, och Diet var delta son
slutligen utestangde mig fran st. Hill
das heliga rum.
= Systrarne stodo ju eljes pa basta
fot med mrs Drake.
= Det hor icke hit. K~yrkoherden
hade gjort bekantskap med en- ung
man, som nu Ell heller visste nagot
battre MOLE an att helsa pa honom ON
lordagarne. bet var jul icke mer an
en- vanlig hoflighet af honom att be-
spara warden besvaret med att folja
mig hem. Som du vet, skulle de PEN
sionarer, SON gingo ut pa l0rdags eff
termiddagarne, vara tillbaka senast
klockan MO. Emellertid vurmade den
unga manner for astronomi. och en-
olycksalig alton rakade vi studera
%stjarnorna sa up~pmarksamt att kloc-
kan var nara elfva. da vi kommo till
st. Hilda.
Phyllis!