Svenska monitoren., 1904-05-20

Ell enud uyllK by Skulle aflOfva en- al
vara lofskogars kronor, medan Diet tro.
piska loftaket efter en- sadan hyalfyer
sig ! stralande CLANS och fornyad kraft
Det kan icke f0rnekas att en- fran.
ling, som ar latt mottagiig for natur.
intryck, HAMMER sig 6fvervaldigad. eff.
ter hand nastan nedtryckt af den tro.
piska naturen. Denna eviga seminar.
rikedom, denna milo, som ar sa ofor.
anderlig. oforganglig, forsanker no.
/ nom ! EFT slags misunderstanding, /
hyilken ingen skiftning / arstider gif.
yer flygt och omyexling, ingen glade
eller sorg Oliver lifvets uppvaknande
och inslumrande sander en- f0ryngran.
de flagt Oliver den dagliga ~tillvaron.
Mahanda trycker denna naturens upp-
hojda indolens / lika hog grad som
klimatet sin pragel pa tropikmanni.
skan.
Och dock - hvarenda morgon fin
ne Diet nagra 0gonblick, under hvilka
lifvet vaknar liksom ur en- tung dyala
och tyckes villa kasta af sin oforan-
derliga mask. Dessa ogonblick sta for
tropikfararen som de skonaste han
kanner.
Naturen ar j en- Restraining. som
ovillkorligen meddelar sig at ALT lef-
yande, som som blaser bort tropik-
~fararens obestamda trangtan och brin.
nande hemlangtan. Raskt tar han slit
bad, suger den laskande saften ur EFT
halt tjog Granger och rider sedan ut
pa smala, slingrande bergstigar, langs
hvilka de kansliga mimosorna sanka
bladen som sorgfanor, mar de beroras
af hastens hofvar. Upp efter bergs-
sidorna skingrar solen morgondim-
mans tacke i Invita- %molntappar. som
rulla fran genom skogen och strom-
ma ut i lufthafvet som rosa elIer per
lemorfargade skyar. Men inne fran
skogens COMMA h0res, medan dimmor-
ma skingras och latta, en- k0r af ljud,
EFT stycke wagnersk naturkonsert,
sammansatt af tusental djurstammor,
ackompanjerade af morgonbrisens sus
! lofven och de fallande d~aggdroppar-
prasslande mot stora glatta blad-
skifvor. Som en- jublande hymn till
lifvet och ljuset stiger den maktiga
k0ren upp genom ~l0fhvalfvet ut Oliver
de daggvata dalarna. Och ar Diet i
b0rjan af regntiden, med hvilken prakt
stralar icke da skogen, mar dimslojan
lyfter sig i holden och dagens ljushaf
strommar ned Oliver kronorna,
Ty Diet ar en- AMMAN skillnad mellan
tropikernas skogar och vara att de
allra fiesta trad i de fora minst en-
gang ON aret flora sig en- blomster-
skrud, hvarom vara drifhus kunna gif-
va blot f0ga begrepp, vara skogar in
tet. Gar man djupt in i den tropiska
skogen, anar man icke huru stor dess
blomsterrikedom / ve~rkligenheten ar.
Snarare skulle den nykomne kama
sig besviken i sin. forvantningar ge-
nom Diet skenbara armodet, och han
ore bold att tro att vara angar arc
tiofaldt rikare pa blomster an den Up
pigaste urskog. Forhallandet ar jul
emellertid Diet att hos oss all blomster-
prakt Dir samlad pa angarnas, faltens
och skogsmarkens ytor i EFT latt ofver-
skadligt tacke; men icke sd i tropiker-
ma. Pa de 0ppna strackorna star gra.
set / h0ga tufvor, som dolja manga
blommande buskar, och / skogarna ar
ljusmangden for ringa, kampen ON den
for stark, for att der skulle kunna bill
das en- leende INTERPRETATION / likhet
med vara skogars vid vartiden.
Foten sjunker djupt ned i Diet meter
h0ga Jacket eff multnade blad, som
ofta d0ljer de h~undraariga jattestam-
marina, hvilka malta af ar hvila / jor-
dens skote och i hvilkas murkna, mju-
ka we'd a sjunker ned Oliver INDIAN,
medan den fuktiga, kolsyrehaltiga luf-
ten, som sallan rores af en- rensande
vindflakt, lager sig tung och bed0f-
vande oliver en-. B~redbladiga bladvax-
ter / ALA former, h0ga, eleganta, trad
liknande ormbunkar, hvilkas yfviga
kronor svafva ororliga som i p~rinses-
san T0rnros' %fortrollade skog, sma, sir
ligt b0jda palmer, som f0redraga skug-
gan framfor solens hetta, arc den NOR
ka skoggrundens spridda u%pplifvande
bebyggare; men af egentligt blom-
mande vaXter SEES blot en- enstaka har
och der, savida icke EFT kullst0rtadt
trad har 0ppnat en- ljusning i l0fhvalf-
vet. De strafva uppat mot den blaa
himmelen; och derf0r blir man i trO-
pikskogarnas inre vittne till en- ena.
Staende taflingsstrid, hvars faltrop ar:
"det mesta m0jliga illus for mig, och
som tager sig EFT sa pafallande ut
tryck i de otaliga bisarra former af
tropiska vaxter, som af botanisten be-
namnas lianer och epifyter. Hvar helst
man tranger fran med den langa
skogsknifven i handen, traffar man pa
%lianerna, hvilka SON EFT segt spindel-
nat genomvafva skogens inre fran
STAN till STAN fran Sran tiIl grap ooh