Svenska monitoren., 1904-03-04

Kungen tittade sig omkring litet for
vanad. Det matte nog vara nagot
krangel med familjeforhallandena har
1 Norge, tankte han val; Diet har ar
for 0mtaliga saker att fraga ON.
Kadetterna kunna skifta kryss-
seglet, SADIE han. och vande sig till
chefen.
Och vi rusade upp genom ~vanterna.
Jag lag | styrbords nockbensel, nu-
varande kommendorkapten Rosenquist
! babords och lille Ole Storm - nu
generalkonsul for Uruguay - / bogen,
och resten af k~adetterna lago f0rde-
lade mat langs raen och sleto. - M
arc de spridde kring hela ~jordklotet
och slita: en- i Transvaal, en- i Anne
rika, en- / Kina.
Och vi skiftade kryss-seglet pa Az
minut.
bet darrade 1 handerna pa mig utaf
t%rotthet, mar jag kom ned - vi hasade
ned for topplantor och ~barduner, ty
att ga | %vanterna var Diet icke It'd till.
- bet var bra gjordt, kadetter, SADIE
kungen - men han en- torn | babords
reptalja.
Och Rosenquist opp, ty Diet var han,
som hade ansvaret for babord; han
hasade i handerna utefter topplantan
och satt, imam vi visste ordet af, pa
nocken af kryssran.
| vi voro viga den tiden!
Och kung Oscar var ung -! Diet var
mitt forsta mime af k~ungen...
Den Is JUL 1903 satt jag tillsam-
mans med kungen pa ch~efsfartyget
Heimdals skans.
vi hade frat 3~0-arsdagen af kung
Oscars kroning i Trondhjems gamla
! domkyrka.
Det ar lang It'd, SADIE kungen / slit
tai vid middagen / messen som
kr0nt kung i Norge. ON hvad jag ut
rattat under dessa ar, har samtidens
dom varit olika. Men en- gang skall
historien sitta till doms, och till den
domstolen ofverlemnar jag med lugn
och f%0rtr0stan min SAX. Ty jag vet
att Diet da skall visa sig att ALT hvad
jag gjort, har praglats af den onskan
att CORA ALT till gamla Norges ba-
sta --
Jag minis icke talet ~ordagrant som
Diet foil sig; men jag vet att Diet gjorde
det djupaste intryck pa oss ALA, och
Diet var manga fuktiga 0gon rundt
kring hela bordet; mar vi under de
bekanta tonerna af folksangen tomde
yara glas for gamla Norge.
Sa gingo vi upp pa dack. bet hvi-
lade nagonting underbart h6gtidligt
Oliver naturen och manniskorna den
%aftonen. Ty tanken gick tillbaka till
gamla minnen, han ofver svunna da-
gar.
Och Diet ligger vemod Oliver svunna
tider; men vemodet blir nagot mildt
och skont i en- natur. i farger, i STAN
ming, sadana, som de tedde sig den
~aftonen. Ty vi voro norr ON polcir-
klein, och middnattsolen sande en- glitt-
rande, men blek strimma in Oliver An
defjorden och kastade EFT andelikt
skinner Oliver de vida partierna af
SEMEN, som steg sd brant upp ur Nor
ra Ishafvet. Och innanfor oss lag en-
krans af vida, remnade, snokladda
%tinnar; men alldeles invid oss var
hammer kantad af Bjarkoens mjuka,
gr0na strander.
Kungen satt lange deruppe och de
trettio aren passerade tydligen revy
for hans inre blick; ty plotsligt vande
han sig till mig och SADIE:
- bet ar anda ~nagonting vemodigt
/ att bli gammal, du.
Himlen blef rodare och r0dare mot
norr, Diet verkade fullkomligt beta
gande.
Att jag skulle sitta har under
midnattssolen pa min 30-ariga kro-
ningsdag - / sadant stilla frid,
SADIE kungen halfh0gt, - matte Diet bli
EFT godt omen.
Sa lyftade vi ankar i den stilla nat
ten och styrde kosan soderut mot
Ofotenfjorden. - Ur Illustreret Fami-
lieblad.