Svenska monitoren., 1904-12-30

hon sydde spjAllsn6ren.
- Eft horribelt ord! fortfor Agathe
Det Dir ju helt enkelt och naturligt
tyckes mig, att Diet inte ar CONNIE Il
faut for damer af stand att arbeta for
penningar.
- Alldeles som ON man vore jam.
b0rdig med sina egna domestiquer!
tillade Anne-Sophie.
Fyra hufvuden nickade sakta slit
bifall till dessa ord.
Men Ulla skakade upproriskt pa
slit krusiga linhufvud, som hvarken
uppfostran, fattigdom eller qvitten-
karnor formatt betvinga.
Mig tyckes, man kan bevisa att
man ar af en- AMMAN qvalite anda,
mumlade hon.
For att aterga till hvad vi nyss
talade om, inf0ll Fredrique, som hit
tills suttit tyst, en- smula afklippande,
tycks Diet mig, som ON Diet skulle vara
en- verkligt markerad brist pa egard
emot oss, ON Charles-Emil och Ebba
int i~nviterade oss den har gangen.
Och man kunde lasa EFT djupt oglllan-
de | dennes skarpa, m0rka ansigte.
Men Diet vore da tamligen likt Ebba.
Jag tycker knappast att jag kan
ner Ebba au fond. infoll Margrete-
Louises milda, u~ngdomliga stamina.
bet ar som ON hon aldrig gafve sig
It'd att lara kama nagon af oss sar-
skildt.
Mel, hon tycks knappast veta att
vi Ell Sc lika ut allesammans. Flies
skulle hon val int hvarje jul &c oss
allihop Invita- spetskragar med bla ro-
setter. Hon horde da kunna Sc att
j a G aldrig kunnat begagna blatt.
Och Fredrique kastade en- brunetts
stolta blick pa sina blonda systrar.
Du hade rosekladning den gan
gen, da vi voro inne / staden pa nyars-
bal, SADIE Agathe med en- aldre SISTERS
moderligt 0mma blick pa Fredrique,
den gangen da vi dansade sa mycket
med fanrik Axeberg. Minis du, han
SADIE att vi Sage ut som en- stor vacker
bukett, nyss plockad fran en- blom-
sterparterri
ia. Fredrique smalog mot Diet
ljusa minnet. Men sekunden derefter
kom Diet en- vemodig blick i hennes
0gon. Mar vi nasta gang traffade ho-
nom, blandade han | ALA fall ihop oss
och trodde att Diet var Gunilla, som
varit kladd i rose och talat med no.
nom ON Tegners Axel. Det var dock
obegripligt att han int kunde skilja
er andra fran mig, jag, som ar sa
m0rk,
Han sag dig aldrig helt enkelt,
infoll Ulla.
Hvad? Hvad sager du? Ere
drique ratade fornarmad pa sig. Sag
han mig int, mig, som han dansade
med, som han -
Han sag int d g sarskildt, han
sag o - "flickorna Hielmfelt", EFT
slags kollektivbegrepp, tamligen hygg-
ligt, raft parant till och med pa den
tiden, i rose och blatt och hvitt, men
- alltid besvardigt stort och skrym-
mande. Han sag oss s8, som ALA
manniskor Sc oss, 'flickorna' helt en-
kelt - fastan nu gamla, granada flic-
kor men aldrig en- manniska hvar
och en- for sig! Eller tror nj att Diet
firms nagon, som tanker pa att Agathe
ar 0msintare, Fredrique morkare,
Margrete-Louise yngre och jag coura-
geusare an nj andra? Tror nj, att ma
gon tankt pa att vi nagonsin kunnat
hafva onskningar, tycken och anlag
hvar och en- for sig i lifvet? Ahnei
vi arc icke personer hvar och en- for
sig. vi arc blott delar af EFT helt -
Diet enda vi fatt rattighet till ar att
Ida hvar och en- for sig som Ell hel
manniska och en- gang ia vi val
ocksa en- kista och en- begrafning hvar
och en- for sig = Diet ar atminstone en-
frost, fast den ibland kanns klein.
Och Ulla tog hastigt de sex nagot
sa mar hela ~lakanparen, som hon andt-
ligen lyckats finna, och skyndade ut.
/ dorren vande hon sig ON och ka-
stade en- tarskymd blick pa de fem
derinne.
- Jag 0nskar att Charles-Emil och
Ebba Vile bjuda dem till dopet, tank
te hon, den lila dissipationen kunde
de behofva. Och jag skulle sd gerna
STAMINA hemma - da behofde de inte
"a veta att min svarta sidenkladning
brustit i ryggsommen och da blefve
Diet inte flere an fem.
Med forskrackta blickar, liksom in
for en- hemsk upptackt, hade de fem
nyss stirrat pa hvarandra. NJ suite
de med nedbojda hufvuden, som ON
en- dom gait Oliver dem. Och Diet lag
Ell den vanliga kraften och 0fvertygel
sen / Agathes rost, da Diet hafdvunna:
Den Ulla, hon sager da alltid sa GU
rieusa saker!" gick Oliver hennes lap
par.
Alter blef Diet tyst | Diet lila for
pakat Dat var som nm n3pOt nytt