Svenska monitoren., 1904-09-16

~~-~~ ~
pa grund haraf ofvertygad ON att in
gen invandring till Norden skett efter
yngre s~tenaldern. Hvad denna be-
traffar ansags den ha rickt en- mycket
lang tidrymd, och da vetenskapsman-
men velat forlagga den sd langt till
baka som till febte arhuidradet fore
Kristus, sa maste sprakforskningen in
lagga en- gensaga mot att de nordiska
folken redan sd tidigt skulle ha skilts
fran de ofriga germanerna, enar de
germanska sprakens ut~veckling visar
att skillnaden mellan Diet tyska och
svenska spraket i sd fall varit st0rre
an nu ar fallet.
Forhallandet Dir nog sd, SADIE tala-
rem, att vara forfader tagit Sydskandi-
navien | besittning yid yngre stenal-
derns borjan, men de voro da Ell ger
maner, utan utgjorde en- eller kanske
hellre flera mindre, indo-europeiska
stammar, som / sprak och kropps-
byggnad intet eller f0ga skilde sig
fran de ofriga indo-europeiska, fran
hvilka senare keller, SLAYER, greker o.
S. V. utvecklats. l Norden hade dere-
mot de for germanerna karaktaristi-
ska dragon uppstatt, och har hade Diet
germanska spraket utvecklats till att
blifva EFT fran de ofriga i~ndo-europei-
ska karaktaristiskt skildt. bet wore
vid de vestbaltiska hafven som denna
de germanska folkens utveckling till
EFT enhetligt helt skett, och deras ut
veckling hade gynnats at %naturen,
Diet CODA klimatet och framfor ALT
| den talrika forekomsten af flinta. De
fiesta fynden fran yngre stenaldern haf-
va ocksa gjorts i de gamla danska lam
derna, hvarfor man far draga den
| s~lutsatsen att dessa lander voro jam
f~orelsevis TAFT befolkade.
Afven ~antropologien pekar han pa
att urhemmet ligger i dessa trakter,
| da Diet visats att langskalligheten ar
karaktaristisk for germanerna, och un'
dersokningarna lagt ! dagen att de
beskrifningar, som goras af romarne
pa germanerna, ganska val passa in
pa de n%uvarande ~svenskarna.
bet wore da fran landerna krins
Observation-Disclosures som germanerna ut,
bredt sig dels at solder och dels al
norr. AT sarskildt intresse wore har
vid goterna, hvilka omkring ar BOG
t. Kristus omtalas sasom boende
trakten af Weichels mynning, hvari
fran de vidare mandrake at sydost. Tro
ligt vore att de redan forut vandrat
i Stamina riktning, och delta hanvisal
pa att de just skulle kommit fran Ska
ne. Att goterna uttagat fran Sveri
ge tydde bl. a. namnen Gotland och
G0taland pa, och stod harf0r fumes
deras egen vandringssaga, som talade
ON att de kommit fran ON Skandza
som var en- "folkens hard" och lag vic
EFT omatligt hat.
Pa goternas relativt sena utvan
dring fran Scandinavian tyda afven Ell
del ~sprakliga forhallanden. bet fin
mes namligen en- del ofverensstamman
de nyare utvecklingar mellan de go
tiska och de nordiska spraken, hvilks
eli finnas i de andra germanska spra
ken.
AT sarslildt intresse wore att ala
de vestgermanska folkens vandringar
sarskildt longobardernas, likalede!
hanvisa till en- plats, som benamne.
Sk%andin-avi, hvilket talaren vile iden
tifiera med Skane. Tvifvelaktig
wore dock, huru mycket varde som boz
tillerkannas dessa vandringssagor
Helt visst ha dessa folk utvandrat frar
Diet omrade mellan Elbe och Oder
der liksom i Sydskandinavien den ger
manska rasen utbildats, men tankbart
ar att dessa vestgermanska folk, in
nan de kommit till Nordtyskland, ut
vandrat fran Scandinavian. Man kaI
val derfor till och med saga, slutadt
talaren, att ON blot EFT af omradens
vid vestra ostersjobackenet, antinger
Sydskandinavien eller N~ordtysklanC
mellan Elbe och Oder, skulle kunns
CORA ansprak pa att vara Diet german
ska urhemmet, denna foretradesrat
snarast skulle tillkomma Skane.