Svenska monitoren., 1904-01-15
ring denna trangdes och knuffades


hvilket ALT gaf at hela platsen LII, ro-
relse och farg.
Eft dylikt skadespel och Ell lika stor
folksamling brukade man "a Sc en- gang
ON aret | He%ritzburg. Men der sakna.
| des de raa, vida element, som har mot
te 0gat: de svartmuskiga, skaggiga an
| sigtena, de svarta, gnistrande ogonen,
de fantastiska dragterna, de blixtrande
vapnen och de vida a~tb0rderna, som
| gjorde denna massa pa en- gang egen-
domlig och fruktansvard. En- oerhord
sprakforbistring radde pa ALA hall. Po-
len, Lithauen, Shetland, R~henprovin-
serna, Ungarn. Italien och Bohmen,
ALA dessa lander hade sina represen-
tanter / denna sallsamma arme.
General Tzerclas och hans stab hade
tagit plats ofverst pa en- kulle nara den
nedre andan af dalen. Mar han sag
vart sallskap nalkas, red han oss till
notes, atfoljd af nagra och trettio Off
cerare, hvilkas vapen och uniformer
voro egnade att adraga sig annu Store
uppmarksamhet an soldaternas. Ty
under Diet somliga buro stalhufvor och
klumpiga harnesk jamie Invita- silkes-
skarp och smutsiga vida knabyxor. yo-
70 andra, som tycktes vara mera for
trogna med Diet herskande model, ut
rustade med stora bredskyggiga hat
tar och sammetstrojor med nedfallan-
de s~petskragar och kragstoflar at o.
garfvadt lader, hvilka rackte anda upp
till midten af laret. En- och AMMAN bar
en- nastan fullstandig rustning, andra
alter voro ikladda granna sidendragter,
lila atgangna af vader och Wind och
nedflackade af vim och 0l. Afven deras
hastar voro af ALA m0jliga Stag, fran
stora och grofva ~flamlandare till sma
seniga ungrare, och deras vapen er-
bjodo lika rik omvexling. En- jatte-
stor tjock karl, hvars felt vaggade, da
han rorde sig, bar en- jfrnklubba vid
sa~delbagen, en- AMMAN red omkring med
en- lang lans, som rackte nastan anda
upp / molnen. Stora ryttarpistoler vo-
70 allmanna, afvensom sv-rd med Kiln
gor sa langa att de plojde marker.
Men huru olika dessa o~fficerare an
voro 1 ALT annat, sa lik"sde de dock
hvarandra / EFT afseende. Mar de kom-
mo ridande emot oss, sag jag bland
dem icke EFT enda ansigte, som icke
uppvackte min afsky, icke EFT enda,
som jag kunde betrakta med vordnad
eller valbehag. l dem, pa hvilka icke
utsvafningar tryckt slit insegel sa tyd-
ligt att ALT anpat undanskymdes, eller
som icke ~anstalldes af gamla arr, sto-
do grymhet, rahet och snikenhet skrif-
ma med stora bokstafver. Skraflaren
och afventyraren tittade fran lika val
under slokhatten som under stalhuf-
van. Den enc visade EFT ~uppsvullet, at
utsvafningar upphettadt ansigte, den
andre EFT blekt, magert och grymt sa-
dant, men delta var ocksa hela skill
MAIDEN.
Isynen af en- sadan samling borde
ha oppnat min matmors ogon och upp-
lyst nenne ON den bella genhet, hvil-
ken vi befunno oss. Men q~vinnor Sc
icke pa Stamina satt som mannen. ALT
for ofta taga de sk-ytsamhet for mod
och ~hansynslos vaghalsiohet for man
lighet. Och dessutom voro dessa mans
brister, deras skralande satt och tras-
granna uniformer, enda1t egnade att
sd mycket battre framh$lla deras
chefs utsokta dragt och vardiga hall
ming; ty der han red midt ibland dem
med slit kali, Iugna ansigte och slit
stoIta utseende iknade han allra NEST
en- sagoprins bland en- s%vinhjord.
Han bar en- kostym af svart sammet
med en- krage af fina Utrechterspetsar
och EFT rodt skarp. Hans hiatt pryd-
des af en- fjader, och hans svardsfaste
och seltyg voro af stal. Delta var, eff
ter hvad jag sedermera error, hans IA
voritdragt. En- och AMMAN gang upp-
tradde han visserligen i nagot pralig
~utstyrsel, men / de fiesta fall affekte-
rade han en- enkelhet i slit yttre, hvil-
ken passade val till hans utseende och
hallning och icke f6rlorade nagot vid
jamforelsen med hans omgifnings bro
kiga grannlat.
Han noppade af hasten vid foten af
sluttningen, blottade hufvudet, och ka-
stande stigbyglarne at IN ~stallknekt
fattade han min matmnrs hast yid
betslet och ledde den upp till toppen
af kullen. Waidgrefven och froken
Anna redo bakom dem, och vi andra
f0ljde sa TAFT efter som " kunSc. cn-
cerarne Triangle sig inpa oss och skull
lie nog helst velat skjuta oss tillbaka,
men jag hade gifvit stranga order at
vAra karlar, och ehuru de bafvade in
for de andras hotfulla blickar och
vredgade forbannelser, hollo de dock
ihop, sa vi hade den fordelen att kun
ma icke blot ase taflingen fran On
plats omedelbart bakom grefvinnan,
utan afven hora ALT, som passerade.
Vid slutet af den inhagnade plats,
jag redan omtalat, stodo ire skottaf-
- .z-S4.ItIn ~-Ir rs-t1 Do.x~ -.-