Svenska monitoren., 1904-02-05

90
sig von Werder uppi sadeln och vande
sig TIL generalen.
Delta ar manner, hor jag, SADIE
han, l Diet han pl0tsligt pekade pa mig
med slit ridspo.
Han star till er tjanst, svarade
gereralen med en- likgiltig axelryck.
ming.
Inom EFT ogonblick val 0 Werders
hast vid min sida.
- Jag har EFT ord att saga er, SADIE
han skarpt. Foil med mig.
Ludwig hsde icke s,appt slit tag ON
min arm, och nu fam han Diet vara pa
tiden att inflicka EFT par ord.
Frs mad, ropade han till genera.
len, den har karlen jag liar MACON
ting att -
Tyst! dundrade ~generalen. Och
ga ur wagon, ON du satter varde pa
dit skim.
Ludwig slappte slit tag och, liksom
ON en- angel hade stigit ned for att
tala med mig, sd skilde sig folkhopen,
och jag var fri - fri att ga nedf0r ga
tan vid sidan af framlingen, som ALT.
emellanat kastade en- blick pa mig
men fo%rtfarande iakttog tystnad. Mar
vi pa delta satt tillryggalagt EFT par
hundra steg eller sa omkring och kom-
nit undan folkhopen, tycktes han icke
kunra styra sig langre, ehuru han sag
ut som en- man, hvilken var maktig af
at sina foljeslagare att draga sig en-
smula tillbaka och h0ll inne sin hast.
- Nj ar den man, som jag talade
med har ON qvallen, SADIE han, i Diet
han fxerade mig skarpt grefvin-
mans af Heritzburg hofmastare?
Jag svarade att Diet f0rh0ll sig sa.
Mar han satt der och sag pa mig med
ryggen wand mot sina foljeslagare, for
r8dde hans ansigt. en- sadan rorelse
att min f0rvaning vaxte. Tankte han
pa att radda oss? Hvem var han?
Hvad betydde ALT delta? Men hans
nasta fraga skingrade ALA dessa tan
kar och okade min forvaning annu
mera.
- En- kedia har stulits fran er, SADIE
han barskt, Stamina matt som jag lag i
ert lager.
Jag stirrade pa honom med vid0p-
pen mum. En- kedja? stammade jag.
- ia visst, narr, en- kedja! svarade
han med gnistrande 0gon och EFT ut.
tryck af otalighet i slit ansigte. En-
guldkedja = med lankar, som liknade
valn0tter.
= bet ar SAINT, svarade jag helt en-
faldigt. Jag hade en- sadan. Men -
- Hvar fick nj den ifran?
Jag slog ned ogonen. At svara var
latt, att underlata att svara var svart,
mar han h0ll sina ogon fasta pa mig.
Men jag tankte pa Marie Wort; jag
visste jul Ell, huru kedjan kommit i hen
mes handler, och derf0r gjorde jag ho-
nom i min tur en- fraga.
Har nj kedjan? fragade jag.
= ia, Diet har jag, brummade han.
Och derpa SHREK han med EFT plotsligt
utbrott af vrede: H0r hvad jag har att
saga, karl! Och sedan kanske nj sva-
"a mig fortare. Jag dir Hugo at
Leu~chtenstein, guvernor oliver Cassei
och Marburg och forste minister 1
landtgrefvens af Hessen radsf0rsam-
ling. Kedjan var min och har kommit
tillbaka till mig. Skurkep, som stall
den fran er och sedan forenade sig
med mitt sallskap. pratade ON saken
och f0rradde. hvar han fatt den ifran.
Han lat nina karlar sc den, och da
han inte vile lemna den ifran sig, sa
dodade de honom. Ar delta nog for
att tillfredsstalla er? fortfor han med
ansigtet blossande af otalighet. Be
rata mig III ALT - ALT, manniska,
annars kan Diet ga err lila. Min It'd ar
dyrbar, och jag kan int STAMINA!
Jag blottade mitt hufvud.
Frs mad, stammade jag, kedjan
blef mig anf0rtrodd af en- - en- q%vinna.
- En- qvinna? utbrast han, / Diet en-
plotslig ~gladjestrale tandes / hans oga.
Manniska nj plagar ihjal mig. En-
qvinna med EFT barn?
Jag nickade.
- En- tire AIRS gammal gCsse?
- ia, ungefar sa, ers mad.
Och nu sag jag till min f0rvaning,
huru han betackte slit ansigte med ba-
da handerna och huru den starka man.
mems kropp skakade af undertryckt
rorelse.
- Min Gud, jag tackar dig, horde
jag honom hviska. och ON nagonsin
ord kommo fran hjartat, sa gjorde
dessa Diet. Diet droide EFT par minuter,
imam han vagade taga handerna fran
ansigtet, och mar han Diet gjorde, voro
hans ogon fuktiga och hans anletsdrag
u%pprorda.
Nj skall bli belonad, SADIE han
med ostadig rost. Frukta ingenting.
Och for mig nu till henne - till henne.
Jag befann mig | EFT tillstand af den
ytterligaste f0rvaning, men hade dock
tillracklig b~esinning qvar att LYDIA or
der, vi hade staunat pa knappast mer