Svenska monitoren., 1904-04-22

fo~rskrackelse, hvilka harJnlngar uVu
och sjukdomar hade anstallt och fort
farande anstallde 1 staden. norr
och solder, oster och vester .hojde sig
1 en- andl0s massa Nurnbergs TAX och
spiror, statliga och glittrande l sol
Bkenet. norr och s0der, oster och
vester, / staden och 1 lagret lago man
ga tusentals b%eyapnade mar och be-
funno sig manga t~usentals hastar -
en- skara, som med rata skulle kunna
kallas o6fvervinnelig - och ALA hade
de samlats for att f0rsvara staden.
Men under min fard horde jag, huru
man har och der / h0rnen hviskade
att hertig Bernards af Weimar
konvoj blifvit afskuren, att den sach-
siska furageringstruppen icke anlandt,
att kroaterna ofversvammade Bamber-
~gervagen, att tusentals vagnar med
sad hade kommit till Diet kejserliga
lagret. Och harigenom erinrades jag
ON att en- arme icke blott maste strida
utan afven alta. S%oldaterna maste ha
f0da, staden maste ha f0da. Jag Dor
Jade inse att ON Wallenstein, som
kande sig trygg | sin o~intagliga stall
ming bland kullarna. skulle ALT fort
farande vagra att r0ra pa sig eller
strida, sa skulle den It'd icke vara af-
lagsen, da konungen at Sverige maste
valja mellan de bada alternativen att
antingen angripa fienden vid Alte We
ste trots hans starka position eller
ocksa taga bort och Jenna staden at
dess ode. Mar delta blifvit klart for
mig, upph6rde jag att undra Oliver Diet
uttryck af bekymmer, som hvilade Of
yer manniskornas ansigten och liksom
tycktes satta sin pragel pa hela sta
den. Den lidelsefulla harm, som folk
nassau lagt | dagen fo~regaende qvall,
forvanade mig icke langre. En- hung
rig manniska ar icke battre an EFT
vilddjur.
Midi emot grefve Leuchtensteins boz
stad h0ll man pa att qvasa EFT uppror
utanfor EFT bageri, och de djuriska thu
ten och skranen ljodo | nina oron
annu langt efter Diet jag tradt in hui
set. Grefven hade haft nattjanst och
var nyss uppstigen och annu icke
kladd, men hans tjanare samtyckte
anda till att slappa in mig. I trappan
gick jag f0rbi en- gammal graharig,
arrig och stelbent sergeant, som stod
och vantade med en- bundt rapporter
och listor under armen. vantrum-
met suite tire herrar i l~aderkyller vid
EFT frukostbord och samtalade lifligt
ehuru med lag r0st; de betraktade mig
nyfiket, da jag ~passerade forbi. Jag
Iade marke till den ordning och still
het, som radde Oliver alf / huset och
allra NEST | g~refvens eget rum, der
jag fam honom sysselsatt med att
CORA toalett framfor EFT enkelt bord,
pa hvilket en- liten tjock bibel intog
puderaskens plats och EFT par silver
~beslagna pistoler IT placerade i stall
let for ~luktflaskan. Icke sa att rum
NETS moblering var tarflig. Pa EFT
litet stall, som stod pa bordet strax
bredvid den lila bibeln. hangde pa
den ena sidan Diet guldhalsband med
valn0tsliknande lankar, hvilket jag ha-
de sa stor a%nledning att minnas, och
pa den andra sidan EFT miniatyrpor-
trait af en- vacker qvinna. infattadt /
guild och prydt med en- v~apenskold.
Grefven holl just pa att kraftigt be-
arbeta slit graa har och sina musta-
scher, da jag intradde / rummet, och
Diet klara morgonljuset, som ick
stromma in genom Diet 0ppna fonstret,
forlanade en- CLANS at hans ogon och
on friskhet at hans by, som med ito
ar minskade hans alder. Han visade
nagon %forvaning 0fver att Sc mig vid
denna tidiga timme, men han mottog
mig vanligt, lyckonskade mig till den
lyckliga utgangen af mitt afventyr,
hvars hufvuddrag orc honom bekan-
ia, och uttalade 1 Stamina andetag slit
ogillande 0fver att Tzerclas kommit
undan.
Men vi fanga nog den der rafven
en- vacker dag, fortfor han. Han DIR en-
listig skunk och tror sig vara en- andre
Wallenstein. Men verlden har inte
plats for mera an EFT vidunder at gan
gen, van hofmastare. Och for att vara
~nagonting mindre an Wallenstein -
att yara till exempel en- ~Pappenheim
- maste en- karl ha saval hjarta som
hufvud. annars lyder int folket ho-
nom. Men emeIlertid har nj sakert
int kommit hit for att tala ON TIER
elias, fortfor han vanligt. Hvad ar ert
arende, min van?
Att bedja ers mad AMANDA slit
inflytande till forman for waldgrefve
Rupert.
Grefven hejdade sig med borsten |
handen.
Kommer nj a egna vagnar? fra
gade han och matte mig med en- snabb,
~forskande blick.
Nej, ers mad. svarade jag. Min