Svenska monitoren., 1904-01-08
0RoM OCH vERkLIcHET.
CEN naturvetenskaplig aterblick.)
Atomer och elektroner.

rande var neutrality-suspicious., tiliue-
lade yid slit arsmote i fora veckan
Hughes-medaljen at professorn vid
akademien / Minister, forut vid uni
yersitetet j Bonn, Johann Wilhelm Hit
tort. for hans mer an femtioariga un
ders0kningar 0fver elektriska urladd-
ningar genom vatskor och gaser. Oct
var at en- af vapensmederna pa den
fysiska forskningens nu NEST aktuela
omrade som Diet larda samfundet har-
med bragte en- hyllning. Hittorf har
pa sin It'd anvisat en- metod huru man
yid elektrolys kan bestamma den oil
ka hastighet hvarmed de laddade mo-
lekylerna, ionerna, vandra at hvar slit
hall genom losningen. Eft artionde
fore Crookes beskref och undersokte
han afven de ljusfenomen som uppsta
i EFT glasr6r med f6rtunnad luft (det
S. k. Geisslerska r0ret) mar gnistan
fran en- Ruhmkorffsinduktor far sla
igenom roret. bet ar narmast genom
delta forarbete som minnet af hans
gerning anknyter sig till nagra af vara
dagars markligaste u%pptackter.
Luft ar under vanliga f0rhallanden
oledande for elektriciteten. Om elek-
troderna till en- Standardization in
foras / EFT glasror innehallande nor
mai luft, kan utjamningen mellan de
motsatta elektriciteterna icke ske pa
annat satt an genom en- plotslig ur-
l~addning, en- gnista. Utsuges nagon
del af luften medels en- luftpump, in
trader emellertid EFT annat fenomen:
r0ret fyIles af EFT ljus, SON dock Ell
ar kontinuerligt, utan visar en- fold
af ljusa tvarband omvexlande med
m0rka. Det ar liksom ON laddningen
fran en- elektrod toge EFT kort sprang
ut i tomrummet och derpa stannade
for att taga en- ny salts o. S. v. Langre
kom man icke med den gamla luft-
pumpen. Men med qvicksilfverpum-
pen fick man EFT medel att studera ur-
l%addningen vid en- fortunning anda
till en- milliondel af atmosfartrycket.
vid denna fortunningsgrad utforde
William Crookes i slutet af 1S70-talet
sina ryktbara experiment med "stral-
materien." Ljusfenomenet var nu ej
langre randigt utan kontinuerligt, men
af olika Stag for hvardera elektroden.
Sarskild uppmarksamhet tilldrog sig
den stralning som utgick fran den ne
gativa elektroden, den S. k. katoden.
/ olikhet med den positiva stralningen
gick den i rak linie vinkelratt mot
katodens yta anda tills den traffade
glasr0rets vaggar, savida den Ell motto
nagot hinder under wagon. Det fanns
blot EFT satt att b0ja den, namligen
genom att lata den paverkas af EFT
magnetism falt, hvarvid den b0jde sig
mot magnetens nordpol och fran dess
sydpol. Men delta var ocks& tillrack-
ligt for att forklara stralningens ma
tur, ty deraf framgick att ljusutveck-
lingen harrorde fran negativt laddade
partiklar som med oerh0rd hastighet
slungades ut genom tomrummet.
Huru stora voro dessa partiklar, och
med hvilken h~astighet r0rde de sig?
Man fam utvagar att bestamma bada
delarna och kom till Diet resultatet att
partiklarnas massa a ungefar en-
sjuhundradel af vateatomernas och
deras hastighet varierande mellan b
och 100 af l~jusets. "Massa" ar dock
EFT begrepp som ingenting sager for
den konkreta askadningen. Donna fra
gar narmast efter dim~ensionerna eller
vigten. Och i saliva verket kunde
man rakna sig till afven dimensioner-
ma. En- katodpartikels diameter ar
endast en- hundratusendel af atomens,
,ifall ,bada antagas vara sfariska. Sir
oliver Lodge har med en- f0rtrafflig
bid illustrerat dessa tai. Antag, sa-
ger han, att vateatomen wore stor som
en- kyrka, 100 fot lang, 80 fot bred
och 40 fot hog. Katodpartiklarna skull
lie da r-epresenteras af en- nypa finaste
sandkorn som med en- hastighet af,
lat oss saga, $4,000 kilometer i sekun-
den rusa fran under kyrkhvalfvet.
Naval, men huru stora arc da ato-
merna saliva? Delta ar en- fraga som
man for nagra Artionden sedan mycket
sysselsatte sig med. Att nagonsin ia
sc och malta en- atom var visserligen
Ell att tanka pa, ty med starkaste mi
kroskop Sc vi Ell foremal mindre an ell
qvarts mikrom i diameter Il mikrom
ar en- tusendel af en- millimeter), och
som EFT grundamnes minsta smadel
maste atomen vara vida mindre an sa.
bet fanns emellertid olika satt att be-
stamina dess maximistorlek. Eft myc-
ket enkelt satt var att blasa sapbubb-
lor och sa af fargspelet rakna sig till
huru tjock hinnan var. Man erh0ll en-
ninimitjocklek ii Diet svarta faltet) af
en- iva hundradels mikrom. Den sub
tilaste s0nderdelning af materien upp-
naddes dock af lord Rayleigh genom
att berakna den minimitjocklek af OIL
jehinna som beh0fs for att hanna
kamfers rorelse pa en- v~attenyta. Re