Svenska monitoren., 1904-01-15
Han forlorade docs

IeS meTd pd SIN want. smart "a hoh
undfalla sig EFT yttrande, som var rik
tadt mot grefven, EFT | och for sig I
argligt yttrande men som likval skulle
kunna forma den andre att gifva EFT
haftigt svar. Men waldgrefven beher
skade sig, och kort derefter steg gene
ralen upp for att taga asked.
Efter hvad Diet vile synas hade har
kommit for att inbjuda min matmor
att ofvervara IN skjuttaflan, som skull
lie ega rum vid middagstiden utanfor
lagret. Han latsades som ON denna
Italian varit anordnad redan fore var
hitkomst, men jag tror sakert att den.
ma plan hade sin upprinnelse ! en- on
skan att behaga min matmor och Tor
drifva tiden for henne. Han talade vi
dare ON en- jagt, som skulle ega rum
nasta morgon och efterfoljas af en- ban
kett / hans qvarter, ON en- truppreyy,
som var bestamd till dagen derpa, och
vidare ON kappl0pningar, en- utflykt
till EFT vattenfall / grannskapet SAINT
ON atskilliga andra nojen, hvilka dock
forlades till en- mera aflagsen framtid
Jag lyssnade med stigande orc till
ALA dessa forslag, som min matmor
antog med glade, sasom den natur-
ligaste SAX / verlden, ty under hans
fullandadt artiga satt och mans syn
bara liver att bereda henne mole kan
de jag hans makt. Och fast jag lcke
kunde inna nagot att anmarka pa no
nom, sparade jag dock, medan nan Ia
lade, stAlhanden innanfor silkesvanten.
Och ALA dessa planer? Och ehuru min
matmors ogon stralade | glad forvan-
tan - ty hon alskade nojet med en-
helsosam, uppriktig karlek sag hon
dock en- smula bestort ut.
- Men jag trodde att nj amnade Ia
ga soderut, general Tzerclas, SADIE hon.
M genast menar jag?
- bet amman jag ocksa, svarade han
med en- artig bugning ty han hade
redan rest sig upp for att ga. Men en-
arme, ser nj, min nadiga %grefvinna,
marscherar langsammare an EFT sail
skap resande. Och dessutom vantar
jag depescher, hvilka kunna komma
att andra min marschruta.
- Fran konungen af Sverige?
- ia, svarade han. Kungen har an
landt till Ntrnberg och vantar att inom
kort bIi angripen af Wallenstein, som
Dir pa vag dit.
- Men kommer nj i It'd fran till
striden? fragade hon med blixtrande
ogon.
- Jag hoppas Diet, svarade han sma-
leende. Eller ocksa blir min roll den
mindre arorika - att afskara fendens
tillforselstransport.
- bet skulle jag inte tycka ON! ut
brast hon.
- Men Diet ar / ALA fall en- mycket
n0dvandig SAX, SADIE han, sasom valid
grefve Rupert utan tvifvel kan beratta
ers mad.
Den unge grefven instamde, och EFT
ogonblick derefter togo generalen och
hans folje asked, slamrade ! vag och
stego till hast utanfor porten. Min
matmor gick fran till fonstret och vim
kade farval at generalen, som sankte
sin stora plymagerade hiatt anda ned
till stigbygeln.
- Klockan tolf? ropade han, j Diet
han lat sin hast CORA allehanda krum-
sprang pa vsgen.
- Alldeles sakert, svarade min mat
NOR gladt, hvarefter hon stod qvar vid
fonstret och sag efter de b~ortridande,
anda tills den sista glimten stall for
svann / EFT moln af dam.
W~aIdgrefven stod lutad mot vaggen
bakom henne med sammanpressade
lappar och EFT allvarligt uttryck / slit
vackra ansigte. Men han SADIE ingen-
ting, och mar hon vande sig ON, log
han mot henne. Diet forefoll mig som
ON dessa iva bytt plats: waldgrefyen
hade blifvit aldre och min matmor yng-
re.
Nagra minuter fore tolf kom SER
geant Ludwig och en- underofficer at
Stamina rang, en- langharig polack, for
att ledsaga min matmor till taflings-
platsen. De voro florida sin grannaste
stass och lade i dagen all den belief
venhet, de kunde astadkomma. vi a
var sida lato dem icke vanta; inom
fem minuter suite vi i sadeln och redo
genom lagret. Delta foretedde / dag
EFT mindre oordnadt och mera militia
riskt utseende. Den del af detsamma,
genom hvilken vi passerade, var rem
sad fran qvinnor och spelare, under
det att skiltvakterna, som voro upp-
stallda vid ingangen, och en- heders-
vakt, som slot sig till oss vid Stamina
stale, visade att herskareps oga afven
har kunde bringa ordning l oredan.
Jag will dock Ell pasta att denna for
andring just %behagade mig sd mycket,
| ty ON den minskade min fruktan for
! m0rdarne, som omgafvo oss, sa 0kade
den i stallet den fruktan jag hyste for
deras chef.
J Skjuttaflan skulle ega rum / en-
49, IL - .oI, e.x- f1olo- 49,