Svenska monitoren., 1904-01-08
GREEYlNNAA R0IHA
Hlstorisk roman fran Tr%ittioariga
krigets It'd
}.
CForts. fr. f0reg. mr.

bet ar SAINT alltihop.
Hon u~pph6rde att grata, men vande
sig icke ON och sag icke pa mig. Hon
f0rsokte tydligen att beherska sig, och
slutligen mumlade hon med alltjamt
bortvandt ansigte:
Hvarf6r tog nj det? Sag mig,
hvarfor gjorde nj Diet?
Och nu berattade jag. sa godt jag
kunde, huru och hvarf0r jag tagit halls
bandet, hvad jag gjort med Diet, och
huru jag forlorat det. Hon lyssnade,
men hon forandrade icke en- min i slit
ansigte, hon SADIE i~ngenting. Hennes
tystnad sarade mig slutligen sa djupt
att jag med nagon bitterhet t~illfogade:
- Jag har forut ljugit for er, och
nj beh6fver int tro hyad jag nu sa-
ger. Men Diet ar j ALA fall sanning.
Da vande hon hastigt slit ansigte
mot mig, och jag sag att hennes kim
der glodde och hennes 0gon glanste.
Jag tror Diet = hvartenda ord,
SADIE hon.
- Jag will inte mera ljuga for er,
mumlade jag.
- bet har nj aldrig gjort, SADIE hon.
Och hon kastade en- skygg blick pa
mig, under Diet EFT svagt leende lekte
kring hennes lappar. Ert ansigte gjor-
de Diet aldrig, master Martin.
- Och andA begrat nj sa bittert ert
halsband, SADIE jag.
Hon ~betraktade mig en- stund med
nagot liknande harm / sina milda ogon
och tycktes / den stunden vara sasom
forRndrad. Och hon drog sig alter bort
fran mig.
- Trodde nj verkligen att jag graf
for den skull? SADIE hon i sarad ton.
bet gjorde jag int.
- Hvarf0r graf nj da? fragade jag
tafatt.
Hon sag sig ON flera ganger imam
nor svarade, och i detsamma ropade
nagon pa mig.
- Sesa, man ropar pa err, utbrast
hon bradskande.
Men nj har inte besvarat min
fraga annu, q jag.
Hon gick EFT steg langre ifran mig,
stannade alter och SADIE derpa med lag
rost och bortvandt hufvud:
Jag graf - jag graf, emedaR jag
trodde att jag f0rlorat en- van, och jag
har sa IA sadana, master Martin.
Imam jag ham syara, hade hon for
summit mellan traden. Och jag maste
skynda efter, ty EFT halft dussin r0-
ster fran EFT halt dussin olika stallen
ropade mitt MANN. Generalens trum-
pet smattrade. Jag tog en- omyag och
Atervande till lagret fran EFT annat
hall, och / nasta minut var jag midi
uppe / vimlet, bland motspanstiga ha-
star, svangda ridspon, slamrande cry
tor, svarjande ryttare och all den rora
och Diet virrvarr, som EFT uppbrott pla-
gar medfora. Min matmor ropade pa
mig och fragade / skarp ION, hvar jag
hallit hus och hvarf0r jag icke passade
pa min It'd. W~aldgrefven vile en- SAX
och fr0ken Max en- AMMAN. Genera
len rynkade pannan at mig pa af-
stand. bet skulle sannerligen icke
yarit sd underligt ON jag forlorat tala-
model.
Men Diet gjorde jag Ell, och det var
ingen fara for att jag skulls komma
att CORA Diet. Jag hade vafit nara
branten, men ryckts tillbaka derifran.
l sista stunden, mar ALT tycktes vara
slut, hade jag fatt tillfalle att angra
mig, och mitt hjarta var sa uppfyldt
af tacksamhet och lattnad att jag sma-
log mot ALA. Solen tycktes skina
klarare, luften flaktade mera ljuft -
den luft, som blaste fran Marie Wort
till mig. Gud var tack!
Jag red strax bakefter min matmor
- generalen red ensam pa nagot af-
stand fran oss andra - och waldgref-
e kom och intog platsen vid hennes
sida, hvarvid han helsade med en- Ia
fatt f~0rlagenhet, som tydde pa att det-
Ia var forsta gangen han befann sig
l hennes narhet sedan foregaende oval
lens tilldragelj er. Hen fors6kte d0lja
sin forlagenhet under en- bekymmers-
los munterhct, som alltid var utmar-
kande for honom, och en- stund prata-
de han ganska tappert. Men min mat
mors kyliga ton - de korta svaren
klippte smart af honom och lemnade
honom ingen AMMAN utvag oppen an
att kama sig fornarmad. Han gjorde
sa ocks&. och under en- fjardingsvag
eller ga omkring iakttog han en- butter
tystnad och rufvade 0fver sina ofor-
ratter. Men mar vreden borjade gifva
vika for sjalfforebraelser, trottnade
han pa delta.
Med en- haftig rorelse bojde han sig
at sidan och lade handen pa grefvin-
mans hast.
- Sag mig, hvad som fattas err, sk0-
ma kusin. fragade han / mildare ton.
Hvad har jag forbrutit?
- bet borde nj veta, svarade hon, 1
Diet hon gaf honom en- skarp blick, men
rosten hade EFT mildare tonfall an
forut.