Svenska monitoren., 1903-01-16
soLENs PRoTUsERANsER.
AFRO de blot hssrinsar2

hOuoIILuliou, opChliOono
pet, ar ve~tenskapens u~nderbaraste
apparat, och de underverk, som kunna
utf6ras dermed, bli talrikare for hvar-
je ar. Sa har ju t. ex. prof Bohlin
nyligen omtalat, huru man kan sc !
spektroskopet, hyilken ~temperatur en-
stjarna har. Skola vi nagonsin finna
l0sningen pa solgatorna, sd maste Diet
ske med spektroskopets hjalp.
Pa de senaste aren har man ifrigt
sokt fter orsaken till nagra egendom-
liga spektralf0reteelser, ofyer hyilka
mangen beromd vetenskapsman brytt
sin hjarna. Efter all sannolikhet har
man ocksa funnit den. De ljusa liner
ma i soliackspektrum, utbredningen
och "v~acklandet" af VISA liner, hvil
ken ~utbredning Lockyer ansag tyda
pa en- sonderdelning af atomen, m. m.
forklaras ytterst enkelt, sedan Bee
querel visat att brytningslagarna for
ljuset icke Iangre gala, da en- glo-
dande gas passeras af sadant Ijus, som
liknar Diet han sjalf utsander.
Men imam vi visa, hurusom denna
upptackt m0jligg0r en- tillfredsstallan-
de %forklaring at de valdiga lager eller
utbrott / solranden, som fatt namnet
protuberanser, skola vi redog0ra nagot
for solens fysiska beskaffenhet. Yid
soltemperaturen, 5000 grader eller me-
ra existera sannolikt inga fasta ell
Ter fiytand amnen. Solen maste vara
EFT ofantligt gasklot, hvars tathet al
tager jamnt fran Diet inre mot ytan.
bet oaktadt synes dess konturer icke
dimmiga, utan skarpa. Orsaken har-
till ar ljusets brytning i solatmosfa-
rem.
Da vi rikta kikaren mot solens vt
tersta partier, sa sc vi i saliva YER
ket tvars igenom solatmosfaren ut pa
andra sidan solen. Men under passa-
gen genom gaslagret, hvilket verkar
som EFT prisma pc grund af den ned
at tilltagande tatheten, afb6jas ljus-
stralarna, alldeles som ON man n
te sig dem attraherade af ~solkroppen.
vi traffa derfor i nyssnamda fall med
vara blickar partier af himmelen som
ligga bakom solen, skymda af henne.
Ju langre ned mot solcentrum synli-
MEN riktas, desto starkare blifva az
vikelserna fran rata LINEN; och slut
ligen ma vi EFT lager, der synlinien
b0jes sa starkt att den aldrig lemnar
solen. Den gar rundt ON eller in /
solen. Och har gar just gransen mel
Ian den "tunna," for vara ogon svagt
iysande yttre atmosfaren, SAINT den
"lysande" %solkroppen. S%killnaden i
tsthet mellan de bada lagren kan va
ra mycket obettydlig, men anda maste
vara 0gon der Sc en- skarpt markerad
grams. Xfven jordens atmosfar kan
Stundom verka sa starkt afb0jande att
en- ljusstrale fran afagsna trakter fol-
jer jordytans bojning langa strackor;
vi kalla det hagring. Sa ar solran-
den, som vi Sc, icke solens verkliga
rand, utan EFT fata morgana at langt
bortom densamma ~liggande partier.
Och liksom de terrestra hagringsfe-
nomenen forstora, sa kunna at
ven solens CORA Diet.
Hvarje minsta %f0randring i solat
mosfarens tillstand nom delta optiska
granslager maste }ramkalla ~betydliga
forandringar i dess ljusbrytningsfcr-
maya . Som denna jul ar hestammande
for solrandens lage,sa maste en- dylik
Sndring hafva till fold en- f0rSkjutning
sd kunna torkIara protuberanserEa.
Dessa valdiga lager, som slungas ut
fran solens med en- hastighet af anda
till $50 kilometer / sekunden. skulle
da icke vara nagot annat an mang-
faldigt f0rstorade hagringar at langre
U ~t belagna partier, hagringar, som
hIN1>t upphof i "~sliror" i solatmos-
faren. Och likheten med hagringar,
som iakttagits a jorden, ar slaende.
ID DSI dlldl asst OLOLlSll LSO ~
att han / August 1900 fran Rovigno
sag hafvets horisont uppr0rd sasom at
storm, och dock radde vindstilla. Eft
skepp vid synranden syntes an slun-
gadt u2p / luften, an alter uppslukadt
at v8gorna. Hafvets rand var besatt
med protuberanser, som pafallande
erinrade ON solens.
Sa enkel ar encllertid icke teorien.
Hvarf0r slungas protuberanserna sd
h0gt Oliver solranden, hvarfor slungas
den latta vatgasen langre ut an angan
af magnesium, kalCium och jarn, och
bvarf1r syds pratubarapsernas spektra
- euorma 49, -c-SS: SOlytan,
d. V. 5. h~orisontelt? En- fullStandig
f0rklaring Diver dessa och andra fra
cor m6jligg6res, sasom w. Julius vi
sat. f0rst genom upptackten af den
anomala brytuingen i g~l0dande gaser.
BScQuercl visade genom experiment
att gl6dande natrium8nga atb0jer de