Svenska monitoren., 1903-01-16

har Wood begagnat sig for att med
konst framstalla EFT k~ontinuerligt
spectrum med ljusa liner, just EFT
sadant som solfackarna och VISA
stjarnor forete. Han lat salunda Illus
fran en- hvitglodande kropp ga igenom
en- spritlaga med glodande natriuman-
ga, / hvilken han ~frambragte stora
temperaturdifferenser med ty atfoI-
jande tathetsskillnader genom att hal
la EFT kallt gipsstycke 1 lagan. Vid
understanding af Diet genomgaende uu-
set visade sig EFT spectrum med lysan-
de natriumlinier, hvilka genast for
svunno, da en- skarm sattes for den
Invita- ljuskallan; de harrorde alltsa
fran Diet Invita- ljuset, SON brutits pa
abnormt satt vid passagen genom den
icke homogena metallangan. Men vid
en- noggrannare understanding visade
Diet sig att dessa liner icke stodo noga
pa natriumliniernas plats. De hade
fyttat sig en- obetydlighet at det vio-
letta ballet och blifvit bredare, nagot
som latt forklaras deraf att Diet icke
ar natriumljuset, utan de ljusslag,
som ligga i dess omedelbara narhet,
som brytas, medan Saliva natrium-
ljuset alldeles ~absorberas. Harmed
har alltsa visats att spektrallinierna
hos IN gas kunna skenbart f~0rskjutas
och bli lysande, ON denna passeras af
hvitt Illus, ehuru den icke befinner
sig I r6relse och icke ar utsatt for
stort tryck eller hog temperatur. De
forskjutningar och utbredningar af
spektrallinierna, som ofta f0rekomma
/ soliackarnas och protuberansernas
spektra, beh0fva derfor alldels icke
forklaras sasom en- fold af valdsam,
ma omst0rtningar a solytan; de kunna
ha sin u%pprinnelse i jamforelsevis
o~betydliga tathetsandringar i den gl6-
dande atmosfaren, hvarigenom en- alb
norm brytning af det Invita- ljuset fran
solens inre ger mu. Troligen ar den
narheten af ALA till EFT visst anne ho-
rande sp~ektrallinjer. bet ar da latt
f~orklarligt att af vatgasens liner en-
dast en- F-linien, visar de stora oregel-
massigheter, som man trott sig bora
forklara sasom en- fold af enorma ha-
stigheter / synriktningen.
Julius tanker sig saledes icke fac
karna och protuberanserna saaom vul-
kaniska utbrott. De kunna vaE-6rs1t
r0relser i solatmosfaren, I. ex. hvfrf->
lar af jamforelsevis ringa h~astighet. 1
en- cyklon f0rekomma stora tathetsdif-
%ferenser, hvilka likt EFT prisma foror-
saka brytning af de stralar, som pas
sera genom gashvirfveln.
Bestar cyklonen af glodande vat
gas, magnesium eller jarnanga, sd
hopbrytas eller spridas - starkast
de ljusstralar i det Invita- ljuset, som
fgga intill dessa amnens spektrallin-
Ter. Foljden blir att dessa liner sy-
mas ftytta sig och breda ut sig, och 1u
skarpare ofvergangen mellan Iagren
Or, desto st6rre blifva afvikelserna.
Deraf bero ACKNOWLEDGEMENTS / sol
fiackarnas spectrum.
Och da en- sadan hvirfvel mar SOL
randen, och bakomliggande partier af
solytan hagra genom densamma, ma
ste analoga abnorma foreteelser in
traffa. For sadana ljusstralar, som
ligga i omedelbar narhet af t. ex.
~vatgasens liner, maste Diet hagrande
skiktet (det, der en- borisontal ljus-
strale just gar solen rundt), ligga
hogre pa grund af gasens starkare
brytningsf0rmaga for dessa ljusslag.
Derfor synas de partier af solen, hvn-
kas illus passerat en- hvirfvel af vat
gas, upphojda Oliver %solranden, men
pa grund af hvad vi namt maste fe-
nomenet ia utseendet AT en- eldpelare.
som, betraktad i spe~ktroskopet, ger
intryck af att besta af vatgas i haf-
tig r0relse. Men afven ON de soIat-
mosfariska f0rhallandena vid EFT
sadant tillfSlle kunde pl0tsligt
afstannas till fullkomligt stilla-
staende, skulle naturligtyis ~spektral-
linierna fortftarande vara f0rskjut-
ma och antyda valdsamma revolutio-
ner.
En- frtdfull l0sning at en- solgata,
icke SAINT? Mar manne nasta gang Diet
underbarG spektroskopet skall visa
oss att EFT naturfenomen, hvars stat
lighet vi nu beundra, blot ar en- bag.
ring?
Gilbert.