Minnesota stats tidning. [volume] (St. Paul, Minn. ;) 1895-1939, 1902-10-08
Ur dager1s kr0nika.

Ur dagens kr0nika.
s. s.; Az 5s ss
] Jakob .Jsspsrsos.
Dagens NEST brannande fraga ar 1lu
sakerligen<f <fragan ON bransle. Som
s1laren har varit kali och vintern blir
utan tvifvel sval, och afven ON Diet
till en- It'd blir yarmt politiken och
manga fakta for brinnande iifvet att
CORA Diet hett ON oronen for sina mot
standare. ss behofver man dock nagot
ennat och mera att yarmaS sig vid ur-t
der vintermanaderna. Saknar man
delta, sa blir man, forlat1igt nog, n1er
in vanligt kallsinnig gent emot dem.
som arc rotten och upphofvet till den
fadande bristen. For oss, som DO har-
ute j denna lila afkrok aflyerlden,
gar det nog an. vi Ida egentligen
1ngen brist delta stycke, ty fastan vi
iitet hyar I 4s.dact "a vi nog bekanna -
ha svarligen misshushallat med sko-
gen, sa fms Diet dock sd mycket qvarl
of den, att vi ha nog till vedbrand
rannu nigra ar; men for dem, som bo
staderna och de trakter af landet,
der ingen skog fms, ar det annorlun-
! da. For dem ar det svart. Och Diet ar
da bade synd och skam, att nagra IA
personer skola hafva makt och ratt
att; strandsatta sa manga menniskor
och berofva dem en- af deras vigtiga-
ste lifsfornodenheter. Jag sade nagra
ia personer Det torde icke ofverefls-
stamina med alias mening. Det fms
nemligen icke sa IA, som rnena, att Diet
ir kolgrufvearbetarne, som bara skull
den, och dessa arc ganska manga,
dock icke pa langt mar sa manga, som
de, hvilka drabbas af foljderna. An
dra ater mena, att ansyaret ar att So
ka hos grufegarne och jernvagbolag
eller rattare hos nagra af dessa, som
ega den kontrollerande makten. Jag
skafl visst icke upphafva mig till do
mare och soka afgora fyems felet ar.
Dertiil ar jag icke skickad, det for
star nog redaktoren. Jag har liksom
en- aiming ON, att skulden hvilar del-
Wis q omse sidor, kanske dock NEST
pa den ena. For egen del sd sympa-
tiserar jag af naturen med arbetaren.
Och Diet naturliga anlaget har starkts
genom erfarenhet och dels genom att
gifva akt pa, hvad andra hafva fatt
erfara. Self har jag fatt siita ondt
4 AHA NINA iiifsdag jag sh1I 7nrast
arbeta hardt, ibland nastan ofyer for
nnaga, och ofta dertill frysa och sval-
Ia; och hade det icke varit for fattig-
donens skull, sd flade jag mangen
gang mast saga, att jag alls ingen-.
ting egt ;men Diet ar forunderligt med
fattigdonen: :.dens rackerf till at sa
rnanga, sa heit :lott1os biir man :da
inte. Manga rika har jag sett, men
nagon synnerlig barmhertighet har
jag icke funnit hos dem. Harda och
ogina ha de ofta yarit, och den fatti-
ges lidanden ha icke bekymrat dem
det minsta. Men min erfarenhet be-
tyder ju icke mycket. Hvem bryr sig
ON hurudant en- fattig krake som jag
haradetf Ingen naturligtvis mer an
J jag sjeif. Det fms dock tusentals och
ater tusentals andra, som hafva gjort
sanmas erfarenhet, ia, som kanske haf-
4 va haft det svarare och idit mera.
Mar sd dessa icke aro nojda med att
slita och siapa och slafva for de rike,
medan de sjelfva knappast "a nog till
klader och foda, och mar de soka att
4 inagon man forbattra sin stallning,
da utropas de sasom ,ipproriske och
illasinnade och laglosa och anarkisti-
ska ala, nagra af dem arc det val,
men de arc jemforelsevis IA. ! det
stora he1a aro kroppsarbetarne ett ta-
ligt och laglydigt slagte, och Diet ar
en- lycka for de rike, ty We dem annars.
Men hYad skal1 man kalla dessa, som
roffa till sig landets ala naturliga ri
kedonlar och resurser och sedan bru-
] ka till sin egen fordel allena hvad som
med rata borde komma hela landet
och folket tillgodo7 Ajo, de aro ju
i laglydiga, de ocksi, de ha lagen pa
sin sida, saga de. laval, lagens box
stat sha deyty den ha de sjelfva skapat,
och passar densinte, sa kunna de vran-
ga den sas att den passar; men ratt
och rattvisa ha de inte. Det bekynn-
rar dem emellertid foga. Hvad ror
det dem, ON millioner fattiga IA frysa
och svalta, bara de sjelfva "a lefva i
ofverflod och regera efter behag?
Hvad bry de sig ON rattvisa! Det ar
1 icke den, de soka. De villa blot l,a
rl1akt och pengar. vi skrika och slra-
aFoch skrafla ON frihet och jemiik-
fiet.S ia, jag har sjeif gjort det man
I gen gang | min enfa1diga hanforelse,
N och man ma sju gerna g1adjas atsden
lila frihet man har: den ar sa dyrbar.
! For manga ar den dock bra inskrankt.
Och hvads jemlikheten betrafar, sa ar
den vacker att tala ON. Sjelfva fri
y heten har nonopo poliserats. Nagra IA
ega den och Bruka henne efter behag.
De CORA hyad de villa och trotsa babe
\ folk och regering. De bora dock icke
kama sig alltfor sakra. Det kan kom-
s,,a &c. ~ II r., !,