Minnesota stats tidning. [volume] (St. Paul, Minn. ;) 1895-1939, 1902-08-06
Ur dagens kr0nika.
Jakob Jesperson.

80 & A-s y 80 +.
Hs ia, Diet var den stora landsfaran det
var fraga ON. Det ar EFT tungt am
ne, som tarfvar allvarlig behandling.
Trefligt ar det sicke och icke yidare
uppbyggligt heller; men vigtigt ar det,
riktigt lifsvigtigt. vi visade redan
forliden yecka, huru denna fara yp-
par sig utlandet, enkannerligen
Europa, och hvilka forderfbringande
folder den der redan astadkommit.
vi skola nu pa en- kort stund betrakta
huru den ter sig harhemma, d.. v. S.
huru den har verkar till folkets och
nationens forderf.
& {. Jag tycker icke ON Darwin och
hans skola. Int derfor att de gjort
mig personligen nagot ondt. Nej, det
sssha de egentligen inte gjort. Men de
ha astadkommit en- sadan villervalla
och oreda har i verlden, att man inte
kan annat an forargas pa dem. Ha de
inte? 10, minsann ha de Diet! Jag tyc-
ker ON den garnla laran, att ALA men-
niskor arc broder - och systrar, for
stis. Systrarne kommo ju till lite Sc
mare. Det ligger mycket godt i den
laran. Den trodde ock vart lands ur-
sprunghga samhallsdanare och grund-
laggare pa. Derfor talade de ON ALA
menniskors likhet och mera sadant,
som nu anses foraldradt. Visserligen
sokte man satta skiljetecken = att jag
sa ma saga - menniskor emellan
fordom TINA ocksa; men hur det var,
sa hade de icke den kraft och verkan,
som de nu la. Sa lange ALA menni-
skors ia, d. v. S. ALA kristna och
judar och muhamedaner, och det ar
ju med dem vi ha att cora mestadels
maste medgifva, ON an ovilligt och
ogerna, att ytterst och egentligen ha-
de de ALA EFT och samma ursprang,
samma urfader och urmoder, ia, sa
lange var det svart att IA till stand ma
gon vasentlig skilnad, huru ifrigt man
an forsokte. Mar man kunde saga till
den maktigaste kung och den rikaste
buse: du ar dock j grunden bara ratt
och slatt en- 'adamit", din krabat, Sc,
da kunde man ia bugt pa storkaxarne.
Men nu? ia, nu ar-det annorlunda.
Nu da larda och upplysta och moder-
ma och tidsenliga menniskor, bade de
som aro .det och de Som il j a
yara det, ty ALA kunna inte yara mo-
derna, men de fiesta v j a zvara
det,. nu da de att for sig, att de icke
harstamma fran Adam och Eva eller
nagra andra menniskor, utan fran
apor och annat otyg, och att menni-
skan icke skapats sason, menniska,
utan utvecklats pa nagot hemligt satt
ur omenskliga urtyper eller djurfor-
mer, sa har Diet uppstatt en- forfarlig
Italian, menniskor emellan ON hvem
som har det basta ursprunget och de
basta anorna O.. S. v. Och sa har man
borjat uppratta slagtregister och
stamtrad och stamtaflor och mera sa-
dant. Det ar fraga ON blodet. Ty
.yttre matto, d. v. S. med hansyn till
lekamens byggnad och utseende ha de
fiesta mefiniskor j trots af ala andra
olikhefer envist forblifvit temligen Ii
ka. Delta har varit till stor forargel-
Sc och vallat manga bekymmer. ia,
ibland har naturen rent af vandt upp
och ned pa den mensk1iga ordningen:
3en valboren har blifvit puckelryggig
och en- tiggareunge yalskapad. Det
har forvarrat saken. Till att afhjelpa
detta onda ha menniskor upphittat
allehanda medel, hufyudsakligen yttre
prydnader, sason silver, guild, ada
sstenar, granna klader och framfor ALT
hederstecken, ordnar och titlar.. Det
har hjelpt 1lagot. Forr hette Diet: Ar
icke kroppen mer an kladerna och lif-
vet mer an maten? Nu heter Diet: Ar
.icke kladerna mer an kroppen och ma
ten rner an lifvet? Menniskorna ha blit
omvanda - bakat. AT ALA grannla-
ter och skiljetecken aro ordnar och
titlar de styfvaste. De hafva uppfun-
nits af dem, som hafva blodet. Den,
som inte kan konma atnjutande i
nagon man atnainsto11e--af deras val
signade kraft och verkan, han raknas
for ungefar ingenting och anses har-
stamina fran en- hogst vanlig apa.
Gods och guild arc nog bra, men de
forsla icke. De ha visserligen med
blodet att CORA, men Diet ar den fattige
arbetarens blod och det raknas icke
for mai gonting.
Betraktar man nu delta forhillande
g och det Dor man CORA sa inser
man latt, hvilken forfarlig ogerning
man gor mot EFT folk, da man afskar
och afskiljer och utestanger det fran
Diet storsta och hogsta och: harligaste,
som menniskor kunrla ega och njuta,
4 sdet, som allena kan skanka heder,
ara och anseende j sadana menniskors
ogon, som patagit sig att donna dy-
lika ting. Det ar hemskt att behand-
]. la EFT folk pa Diet viset. Och dock ar
Diet praktiskt, hyad man har gjort har
ii landet, och det at det, som trycker
folket si hardt och hotar Diet med
undergoing och forderf. Ack, ia! Det
ar ieke narri, skans j tro. Betraktom
nagra af de. redan synliga foljderna!
Hur ofta har icke landet sankts i
sorg ofver foorlust en- saf nagon 1adel
sjal',, som trottnat pa delta plebejiska