Minnesota stats tidning. [volume] (St. Paul, Minn. ;) 1895-1939, 1902-01-29

NV 0LAou ASkAAcs aAofS SAA xIs@fS - -
dem CORA val nagot ondt annu. Mer
sdet CORA andra ocksa, Och presterns
ha gjort och CORA mycket godt. Var
presterskap Or dA det hela taget ell
sd hyggligt folk, som man skali kunns
onska sig. Presterna fa j allmanhe,
arbeta hardare, f6rsaka mera och er-
halla mindre ersattning an de fiesta
andra. De ha stort ansyar och liter
Ion; mycket arbete. men knapt brod
f6ga nppmuntran, men mycken andlil
hudfangning. De mAste tala ALT ocf
vara alias tjenare. Och sa sknlit
hyggligt cfolk vara ovettigt mo-
dem till? Nej; det kan icke ware
ratt. Det kanner jag pa mig af fnatnren
Det var utan tyifyel nagon sarskild
punkt, som den namde brefskrifvarer
vile at, och da jag nu narmare ser eff
ter brefvet, sd finner jag, att det val
sd. ON desse, '.som alltjemt soia me6
.hyad de taga sig for, fnge en- past0t-
ming den stilen att fullborda sub,
skriptionen till konferensskulden I
It'd fore arsmotet, sa kunde Diet kanske
hafya nagon verkan, atminstone kom-
ma en- del latskinn att svida." 81
skrifver han. Dst ar hans egna ord
Jag skulle aldrig vagat bruka dem
annars. Hvad ratt har jag att satts
mig till domare 0fver andra och kalls
dem 6knamn. Det ar icke min SAX .
mer an deras. Det handler val, att nag
ra prester icke Aro sa raska vandnin.
garne eller sd eldiga | hugen, mar dei
CALLER samfundsntskylderna Men s,
ar ock samf1ndet nAgra fall atmin.
stone icke sa rundhandt mot dem he'll
ler Jag fck ett annat bref ifran en-
AMMAN prest for icke manga vintraI
sedan. Han har tjenat samfundet in
till sin grsa alderdom och adenna och
fattigdomen ar nu ALT han har qvar
Kanske Jag tar och brukar det brefye,
ocksa en- gang Jag kom ytterligare
att tanka derpi gar, da jag laste
tidningen, att af 92l forsamlingar ha
hittills la upptagit den af synoden
beslutade kollekten till pastor P. IA
Cederstam. Kanske brefskrifvaren viii
pasta, att det ar presternas fel, det
ocksa? Anej. Det fins val andra
f0rsamlingen, som har pligter utom
presten, sasom kyrkovardar och diako.
ner och friyillige radgifvare och grail
makare och presttuktare o. S. v. Men
jag maste-se efter lite nogare brefyet
Jag Taste det helt fyktigs forsta gan
gen och 50 hade jag icke glas6gonen
pa. Jag kanner Hksom en- aning ON
att jag loper fara att taga miste har.
Lat Sc! Hit med brefyet! ssDa jag med
n6js o. s. Vs.. sd foil mig tanken. $. .
en- del prester.p 10, sannerligen der
star det. Det slog in. Der star aoch
lehman. ia. det var nagot att tanka
pa Det forandrar saken en- smula.
.Undrar just, ON han har nagon sar,
skid sigte och ON det der uttrycket
platskinn" skali gala ON lekmannen
sAyal som ON presterna? Och sd ordet
.sola", "ailtjemt s5laa till och med
sDet ar icke stort battre det-TaDk ON
;det wore en- pix at mig! Jag boriar
kama mig, som Won Torne gjorde, mai
ryssen hade skjntit sender hans nya
rock. Men jag skall tala med saktmod
och 0fveril jag menar ofverlagg.
ming. Det Or da godt, att jag har de
gafvorna af naturen. H6r nu, lyssna
och gif akt! Ar Diet var pastor och yar
forsamling och min ringa person, som
asyftas. da 6nskar jag tala EFT sannin-
gems ord med pastor brefskrifvare. Vi
aro visserligen icke markvardiga M.
gon afs oss, hvarken pastorn eller vi;
men nagra s0lande latskinn aro vi inte.
Kom ihag detl Och ha vi nagra andra
skim, sd aro de yara och dem arc Vi
radda ON och vi komma icke at5 lata
oss skinnas pa vart CODA Mann och
rykte, sd lange det fins ratt och rattvi-
sa och tidningar och knytnafvar till
har verlden. Kom ihag det ocksa
Bade yaran pastor och vi lite te mans
och te OWNS ocksa for resten h5ra till
dem, som villa vara med, mar det gal.
Ter att g5ra nagot. vi villa icke vara
ibland dem, som sta och gapa, medan
andra arbeta eller dessa, som arc stor-
ordiga och yidlyftiga och markvardiga
i kaften, men odugliga, da Diet CALLER
handling; desse, som orera och domde.
lra och besluta yid m0tena, men sedan
ge katten bade beslut och ordningar
och f6rfattningar och saga sig CORA
som de villa, och frukta hvarken Gud
eller menniskor. Nej, Gud beware oss
ifran en- sadan villfarelss! En- liten
och af1agsen forsamling, som var. hal
icke stor direkt nytta az samfundets
inrattningar; men nog villa ri vara
med anda Och gifva vi ibland ma d
styfver ut0fyer var lagliga afgift, 50
CORA Vi intet vasen deraf. utan anse
att vi gjort var pligt. Och vi skulle
skammas infor babe G1d och menni-
skor, och NEST infor .oss sjelfva, ON Vi
'icke giorde var pligt gent emot de,
asamfund, som Vi tillh1ra, ooh hvars
lagar och forfattningar vi lofvat hAlla
och efterf0lja Och att pastorn bref.
skrifvarn knnnat framkomma med on
SO svar beskyllning, som att Vi icke
CORA det, och kallat oss s6Iare och lat,
sskinns det ar ia. det Or oforskAmdts
Kom ihag detl
Tetegrafering utan trad pa llafvet.
nnardliniens angare ymbria anlRnde
5isOndaGs till New York fran liverpool
I Ionsdags underholl man fran namds
angare cit samtal med personer. som