Minnesota stats tidning. [volume] (St. Paul, Minn. ;) 1895-1939, 1902-02-12
Ur dagens kr0nika.
Jakob Jcsperson.


skan att helt och ballet taga overland
Det ar godt att yara manniska och int
ett krak. Det ar godt att lefva, mar
man lefver, och icke fore eller efter;
och det Or godt att do mar man inte
kan lefva langre, och att slippa att do.
medan man lefver. Det DIR godt att
vara fodd hit till verlden, fast ingen
vet hurndant det wore att vara f0dd
harifran; och att vara f0dd just den
ma It'd, som ar den basta tiden att lefva
och for dem, som nu lefva. Donna
verlden, ia! Hurn mycket onaske-
fullt fortal har icke den mast utharda
fran ofornojda och otacksamma mem
niskor! Och dock hanga de fiesta af
dem fast via den salange, som de moi.
ligtvis kunna. Och denna It'd! 81 ond,
sa slo, sa forderfvad. Tank den gamla
CODA tiden! ia, den var harlig, den!
Jemf0rd med den..ar denna It'd. som en-
skurtrasa mot en- kunglig purpurman-
tel eller som en- talgdank mot himme-
lens sol. Men trostom oss med, att mar
denna It'd blir gammal, sa blir den god,
den ocksi. ALT blir g3dt, mar Get blir
gammalt nog; utom hin onde, som
sages blifva varre mad aren. L1ste vi
icke tidningarna nyligsn. att pifven
Rom amnar kanonisera den orlean-
ska jungfrun. SOM han for nagra hun
dra ar sedan brande pi oil och Tor
domde till nedersta helvete? ia. den
pafven! Han DR. en- erkespjufyer. han.
Det ar da visss och sakert. Men tank
hur godt det ar, att allting biir battre,
sd der efter hand! .".~ .'.....
Det Or godt att DO ett godt land
med god regering god styresman, CODA
lagstiftare och CODA ratiyisans skipara
Sc, att ha en- god styresman iett land,
det ar som att ha EFT bra hufvud pa
kroppen. Det- gar ordning och skica
at det hela. Och yara lagstiftare kun
ma vi da rakt inte reda oss forutan.
Hvad skulla vi taga oss till utaa lagar
= att ofvertrada. Vi behofva vara lag
stiftare och vara lag ,tiftare behofva
oss. Hvad skuile det val blifva af dem,
ON vi icke fumes till? Hvadan skulle
man da ia loner. och skater och ofyer.
skott och dylika ting? ia. sannerligen
ar det icke godt, att vi finnas till och
- lagstiftarne ocasi. I Minnesotabor
b5ren kama det riktigs goit nu. da
edra lagstiftars halla ps med att ratt-
visligen fordela er skatteb 5rda. Rtitt-
visliaen. ja! Det ar just rata ordet.
Sc. rattvisan har icks alltid farit sa
val har i verlden. Ho1 har sjelfva
yerket understundom farit rdtt lila.
Ibland har hon varit sd lila atgangen,
svag och me lta gen, att hon knapp ast
kunnat halla sig vi1 lif Nan bar Ian
Diet mar hon bra. Har froias hon, blir
hullig, ,stor och stark, och nagot stursk
ocksa, sa hon gerna will halla sig bland
de rike och maktige och forakta de fat
tige och ringa Och skipas g0r hon
alldeles f0rfarligt Vara rattskipare
aro sd ifriga och nitiska och samvets-
granna, att ON rattvisan icke wore sa
stor och stark och helsosam, som hon
Or, sa kunde de rent af skipa ihjsl hen
neibland. Men nu gar det inte all.
It'd. Och det ar godt.
Det ar godt, att solen gar upp ON
morgonen och ner ON aftonen och icke
tvart ON, och att manen mestadeIs ar
uppe ON natten, ty ON dagen gdr han
icke vidare nytta. Det ar godt att On
kel Sam far winner, engelsmannen
sm0rj kineserna f6rstand och att verl-
den allmanhet ar pa battringsVagen.
Det ar godt, att det, som ar, ar. och att
det, som inte ar. inte ar; ty tank huru
det skulle ss'ut, ON det wore omvandt!
Far nu den der fornunstige och spjuf-
yeraktige redaktorel dernere huff
vudstaden icke delta pi tok. sd ar det
sannerligen godt. Och anda battre
wore det ON han vile lata bli att satta
utsdddd, der jag skrifvit utspddIa. och
att CORA afdelningar, tecken och under,
der Jag ingenting sadant gjort hafver.
Det ar dock godt, att han icke g0r det
varre an han gor; ty gafvan bar han,
och en- bra karl ar han; det har jag all
It'd sagt. Och anden griper nog ho-
nom nu, mar man b0rjat IRA sd allvar-
ligt for svenska sprakets rykt och rik-
tighet. Till och med de st6rste kla-
pare b0rja att stafva och lagga ihop,
sd att det ar en- lust att Sc deruppa
Att det kommit sd langthar landet,
det ar underligt; men att det kommit
langrs i Sverige, det ar Anda underli.
gare. Att vi lushufvade emigranter
icke kunna skrifva svenska spraket
ratt, Diet Or val ingenting att forundra
Big Diver; men att Sveriges Mora be-.
markte forfattare icke kunna anvanda
slit modersmal pa ett nagorlunda skap.
iigt satt. det ar.... ia, det ar en- glad
jande omstandighet for oss stympare
harate, det lander oss till stor frojd
och fromma. Krya npp dig, Jakob
Jesperson! S0rj ej 0fver din lila in
skrankta farskalle. Det fins hopp af.
ven for dig.
Det ar ocksa godt, mycket godt, att
personer kunna vara ytterst ovettiga
p& hvarandra, of6rskamda, edriga, mid
sinnade; kunna skalla pa hvarandra pa
detj NEST hundaktiga satt och kalla
hvarandra for skrymtare och skojare
och tjnfstrykare och kaltringar och
mycket annat sadant, som icke namnas
kan, och anda vara sd innerligt broder-
ligt sinnade mot hvarandra - ord -
och vara CODA vanner trogna grammar
och mera sadant. Ack, ia! Det ar si
ljufveligt att Sc, att br0der DO endrag-
teliga tillsammansl Och anda will man