Minnesota stats tidning. [volume] (St. Paul, Minn. ;) 1895-1939, 1902-04-16
lJr dagens kr0nika.
Jdkob JespeYson.

MI ar jag arg, IlkIlgt5 arg - Pa re-
.daktoren. En- fortryckare ar han.
Hvad ratt har han att trycka aprin-
tadt", mar jag sk.ifyer prantadt", Ell
Ter "tfollade., mar jag skrifver atral-
ladeo., eller att pa andra vrangvisa salt
forfalska texten? Ar icke sadant ennot
tryckfriheten? Jaja, inga ursakter ell
Ter undskyllningar! Det duger icke
att komma med s1ikt. Det skall val
finnas rattvvisa har verlden! Och
efter5 hyad jag har hort, sa lar den in
te brukas flitigare, an att den kan rae
ka till, sa att en- fattig stackare far en-
-smula med at den. Hvasa? Hor ratt-
svisan blot till de store och makige!
All hutl Hvad ska de fa den till!
De behofya den ju icke. Deelopa icke
fara att Ida nagot forfang och ha
foljaktligen intet behof af rattvisa
De CORA, som de villa, och mar de kun
ma CORA, som de villa, sa bora de va
vara nojda. De ha for ofrigt nog att
CORA med att skota orattvisan. Der
lar yara ganska altman och bra sto1
den ocksa. Fullt sa stor som rattvi-
san. Kanske nagot storre. Sa sages
Diet. Manga ha ock erfarit det. Det
har jag gjort Senast lfu sasom Of
van namdes. Det ar den ringe och fat
tige, som behofver rattvisa. Han hai
bruk for den. Han kommer ofta
k1amma. De valdige fara lila med ho-
nom. Det hafva de gjort sedan verl-
dens begynnelse. Det CORA de ann,1
Mar han suckar och angs1as efter ratt-
visa, sa bara grina de at honom och
gifVa honom EFT rikare matt af mot
satta s1aget. Det far han vara mold
med. Det ar hans lott. / det hela
ar lotten stor, ty den racker till al
manga. Det ar ju ock en- frost.
Men rattvisan vaxer nog till har
ver1den; da MI upplysningen kommc,
att stiga sa grufve1igt fort. Ty stiga
miste den, det ar kIart Mar tire 81
penningestarke och naktige man, som
Nobel, Rhodes och Carnegie, gjort
sil1 sin uppgift att hoja upplysningen
Ga maste den vag, antingen den vii
eller ej. Nobel och Rhodes arc nj
begge doda, men deras penningar oell
forordningar lefva. Carnegie yerkal
annu och strafvar med att CORA sic
fattig. Det ar lett valdigt triumvirat
sdessa tire bifda, och tillsammans blil
deras verk eft llarmoniskt hcIt. De
nobe1ska prison sIxaffa bocker tll;;
verlden, Carnegie san11ar dem BIZ
bliotek och Rhodes pengar skaffa
folk att lasa och studera dem. Det al
zju fortraffligt ordnadt. Det enda for.
argliga delta annars sd ypperliga ar
srangement ar, att Carnegie forlaggel
de fiesta dock icke4 ALA af sina
bibliotek har landet, medan Rhodes
villa ar, att de, som skola studera pa
hans bekostnad, sko1a studera Eng.
land. Det torde dock lata sig CORA
att ordna afven denna del af pro,
grammet, ty vi nodgas val smart noe
att annsktera England i ala fall fol
att forhindra andra makters ingrepp
Da vi MI borjat CORA affarer Oar, 81
snaste natur1igtvis turen omsider
komma till England. vi bora icks
kopa oarna. Jag sager oarna, ty Vi
bora ia hela gruppen. Irland ar, for;
stas, sd godt som hitflyttadt redan
men DIET fins val r1agot qvar Wales
och Skottland, som hanga ihop med
sjelfva England, arc steniga och olan-
olga, men bora dock tagas med. Lika.
sd smaoarne omkring kusterna. Hels
bundten Dor tagas pa en- gang. Men
snagot kop bora Vi, som. sagdt, icke
inlata oss pa. -Det ar EFT kostsamt och
krang1igt satt att skaffa sig Oar pa del
viset. Det ha vi MI erfarenhet af
Nej, icke kopa, rtan ar1igt och rat,
fram annektera, Diet ar det basta och
sakraste sattet. Da skier ocksa Rho.
des' villa i delta stycke, ty han vil1e
att ALA engelskta1ande folk skulIe for.
enas. och Diet naturligaste vore ju d.
att borja med att inforlifva England
med Forenta Staterna. Sedan ginge
Diet ofriga latt nog. Jag har hort att
engelska kronprinsen amman sig hi
smart. Da borde man delgifya honon
ofyannamda plan, sd att han vet hYad
han har att rata sig efter. ON gu
vernon Van SAINT reser honom till mo.
ties, ,sa skulle jag he1st villa lemns
uppdraget at honom, ty jag tror har
komne att utfora Diet pa karlavis
Skulle redaktorn villa vara snail ocf
fraga honom ON den saken och sedar
delgifva mig hans svar snarast moi
Iigt. Saken ar af vigt.
Men for att atervanda till upplys,
ningen och dess stigande, sa ar de
4 for oss sr1afolk trefligt att lloe,ra der
] ON och vackert att Sc deruppi.
ofrigt ha Vi icke mycken hugnad a
delta fenomen, ty upplysningen stigei
sa hogt, att den gar rakt fran oss. "
gse pa afstand en- skymt ibland af ds
stora andar, som vistas holden; de
AZ ungefars ALT. En- och AMMAN gans
I tranger sig dock en- liten strale af de,
ras ljus ned till oss och derfor aro Y
sa glada och tacksamrna. Det AZ er
stor gafva att kunna vara tacksam fol
litet; och den gafvan ha III, som be
harrte. Finge vi nu ocksa lite regr