Minnesota stats tidning. [volume] (St. Paul, Minn. ;) 1895-1939, 1901-12-18

sd tatare och tatare och till sist sa valid
SAINT, att det under loppet af en- half
timme lag EFT jemt snotacke pa EFT
qvarters tjocklek ofver marken. Film
gorna folio sd TAFT, att man endast
med yttersta svarighet kunde finna
vagen. Oxarne drogo med st6rsta be.
svar de tungt lastade vagnarne genom
snon, men pl0tsligt vagrade det f0rsta
spannet att ga vidare. Man spande fran
oxarne fran de eftervarande vagnarne
och satte dem for de forsta for att "a
dem 0fver det vanskliga stallet. Men
ALA menniskornas och djurens f0rena.
de kratter f0rslcgo anda inte. Ingen-
! ting annat aterstod An att l8ta vagnar.
ne sta och drifva oxarne hem for att
mar vadret senare blef battre berga
vagnarne..
Det hade borjat att morkna, och snon
foil ALT. tatare. De tre mannen hade
af sina anstrangningar blifvit alldeles
uttr0ttade, och det gick derfor endast
langsamt framat Tysken berattar ON
hvad derefter foljde ungefar foljande:
vi hade val vandrat en- timmes It'd,
da jag pl0tsligt kande syindel eller som
ON jag befunnit mig EFT underligt
sl6hetsrus. Jag var mycket s0mnig och
kande EFT stort behof af att lagza mig
ned ett 0gonblick. Med ems fick jag
klart for mig faran haraf, och Jag blef
sd haftigt f0rskrackt. att jag ryckte
upp mig ett ogonblick. Jag kommer
val ihag det. men det ljusa 6gonblicket
varade inte lange, ty mar jag kom till
mig sjelf igen lag jag ensam j en- sno-
drifva halft ihjelfrusen. Jag hade lagt
mig ned utan att mitt folk sett mig.
Jag ropade af ALA krafter och sprang
framat pa mafa. jag vet inte huru langt.
Alt forgafves. Det matte dock inte
ha drojt lange forr an jag ater blef
medvetslos.
Da jag ater kom till mig sjelf, var det
m0rka natten. Jag ropade pa help
och insag att jag konmit Wise SAINT
maste do snon och delta just pa JUL
aftonen, som jag for forsta gang skulle
ha frat tillsammans med min hustru,
som satt hemma och vantade blott EFT
par mil derifran. Jag ropade och shrek
min dodsangest och foil ater dvala.
Jag kommer ihAg, att jag med ems
kande mig sd warm och val till mods.
Jag tyckte jag var hemma hos min hu-
stru. Det var en- stor julgran stugan
och en- mangd barn stodo omkring den
och sjsugo julpsalmer. Jag fragade
min hustrn hEad det var for barn som
sjongo, och hon svarade, att hon icke
kande dem. Jag vile fraga dem, men
sd bofjade rara hundar skalla ursin-
nigt. sd att jag gick ut for att SO efter
hvad det var fraga ON. Men just som
jag opprade dorren sag Jag ater en- JUL
gran fullsatt med ljus, och rundt om-
kring den stod det ater barn som sago
pa mig. Jag anstrangde min hjerna
och 0fvertygade mig sjelf ON att jag
int dromde delta ON julgranen och
barnen. Med ems var jag uppe men
EFT par kraftiga armar tryck:e mig ner
igen. och nu forst sag jag att jag lag
en- sang. En- upg man satt yid min sida
och gaf mig en- haska som jag begarligt
drack ur. Jag sade att jag vile upp
och att jag maste hem till min hustru,
son satt och vantade pa mig angest.
Manner upplyste mig att det nu fran
pa natten var alldeles om0jligt. Men
sd smart det blef morgon skulle han
folja mig till Fairplay, ON det var moi.
ligt att komma fran genom snon. Me-
dan husmodern gaf mig litet t6 och
br0d, som smakade mig battre An ALT
aanat f0rr. fick jag veta hur jag blifvit
raddad fran att frysa ihjal snon.
Manner berattade, att han som jag
var fodd tysk. Han och hans hustru
hade knapt tandt julgranen for barnen
som borjat sjunga julpsalmer. f0rr an
hurdarne pl0tsligt b6rjade skalla
Mannen tog bossan fran vaggen for att
vara beredd pa ALT, en- nodvandighet
,dessa vida trakter. Da han kom ut,
sag han en- man snubbla Diver en- trad
STAN och bli liggande. Han gick fran
till mig som f6rlorat medvetandet,
lyfte upp mig och forde mig in hu-
set. -.a~
Jag var nu stand att forklara en-
| del af de Observation-Disclosures jag uppleft
under min sista vanmakt, nemligen
sangen och hundskallet. Sedan jag
hjertligt tackat honom for min radd-
lining, berattade jag mitt afventyr och
blef nu sd pass kry, att jag kunde pra-
ia med barnen.
! Aterstoden af natten sof jag hardt
och vaknade f0rst da det var ljusan
I dag. Jag Vile genast hem, emedan
vadret var vackert. Sedan han twin
gat mig en- kopp KATE med dopp,
foljde mig min ward for att visa mig
hur jag skulle komma ner till lands
wagon. som leder till Fairplay. Det
visade sig, att der fallit en- massa sno
och att Jag kommit langre bort fran
wagon an jag amnat. vi vadade genom
snon till landsyagen.
jag hade inte gait lange, f0rr An en-
hel ryttarskara kom mig till NOTES,
deribland en- qvinna, min hustru, som
kom for att s0ka efter sin mans lik.
Hon var naturligtvis utom sig az glad
| je 0fver att sd der "a aterse mig lifs-
lefvande.
j Jag fick nu veta fera enskildheter
angaende fora aftonens for mig ODE.
kanta tilldragelser. Det synes som
, ON en- ansenlig It'd gait sedan jag foil
omkull sn0n, tills man saknade mig.