Minnesota stats tidning. [volume] (St. Paul, Minn. ;) 1895-1939, 1900-12-19
II.

IL
Barnet ligger oroligt slumrande
sangen, foraldrarnes enda barn. Ande-
dragten gar tung och hamtande. NJ
slar hon upp ogonen, lyfter litet pa
hufvudet och fragar kort och hastigt:
"Har du sett honom, pappa"?
"Hvem menar du, mitt barn.?
"Engeln, papa, Guds engel. Han
skall val komma, ty mamma brukar in
bedja:
Sand. HERE, dina englar ned
Att vaka 0fver mig"
"Du far ej tala sd mycket, lila Cert
rud, du maste vara stilla."
"Men sag, papa, har du ej sett ho-
nom? Han hade guldvingar och ogon
sd klara som stjernorna pa himlen.
Papa, ha ALA englarna sd der vackra
6gon?'
"Ja, min lila fiicka, men nu far du
lof att vara alldeles stilla och lagga dig
ned och f0rs6ka att sOfva-"
Men vet pappa, det var sa vackert,
att jag maste andtligen tala ON det.
Han strackte ut bada banderna ofver
sangen och lutade sig anda ned till
mig, och sd sade han: "Gertrud, jag
skall taga dig nina armar och bara
dig famnen."
"Herre, ske din villa, hviskade ia
dern.
Han lade venstra handen pa barnets
brannande panna och slot sin hustrus
hand den h0gra. Den darrade, och
heta tarar runno ned for badas kinder.
Hon steg upp, sagande:
"Bordet ar dukadt, jag skall taga in
maten."
jag kan ej ata nagot, Anna, svara-
de han, "febern har okats under don
sista timmen."
"Du at nastan ingenting morse, sa-
de hon med sorgsengost. Forsok ba-
ra. De gar ,ej anta.s du gar tillbaka
till postkontoret, utan att alta nagon-
ting"
Han sag pa klockan. Hvad tiden
gick fort! ON en- qvart maste han ater
sitta- -vid disken och tanka pa kassan
och paketen, men icke pa slit barn.
Skall icke en- fader ia tanka pa slit
eget barn? Skall han val kunna ut
stanga denna tanke. mar han anyo sit
ter der pa sin plats? Der skall han ic-
ke Sc den lila dotterns ansigte, icke
lyssna pa hennes tunga andedrag. Ar
det kanhanda for sistal 'angen han nu
hort slit enda barns r0st, som alltid
ljudit sd skont hans Ora? Och sa
staller sig den allvarliga frayan for ho-
nom: "Herre, har jag kanske alskat
henne med en- ALT for stark jordisl
karlek? Har jag fast for manga for
,,hoppningar vid delta barn? Har jag
mAhanda for dess skull fGrgatit dig?
Foriat mig. du barmhertige, trofaste
Gud och Fader, du som sandt din en-
f6dde Son verlden for att borttaga
vara synder med slit heliga blod, for
lat mig for din Sons skull"
Hustrun hade emellertid gait ut
k0ket och kom nu tillbaka med en-
tallrik soppa, som hon rackte sin m an
sagande:
"Du maste ata, Edward; du har arbe-
tat hela formiddagen ntan att smaka
en- bit, och nu skall du genast tillbaka
till arbetet. Mar kan du komma hem
igen?"
"Klockan sju qvall, men bara pa en-
halftimme. Jag har nattjenstg0rin-
gen, och m0jligtvis kan jag springa
hem EFT par 0gonblick, sedan sista ta-
get gait klockan toH. fall min 'kam-
rat will ataga sig tjenstgoringen en-
SAM"
Han at hastigt nagra. skedar soppa
med blicken oafvandt fast pa det sjuka
barnet. Derpa satte han ifran sig tall.
riken, sag pa klockan, steg upp och lu-
tade sig 0fver den lila fiickan. Ande-
dragten var tung och rosslande, men
frid och karlek afspeglade sig anlets-
dragon. Han tryckte en- lang kyss pa
den beta pannan. Barnet slog upp 6go.
nen och sade med matt r8st:
"Pappa och mamma aro hos mig, och
englarne aro ocksa har. Jag trodde, att
jag var himlen." .e.~...
Ater lutade sig fadern ned 6fver
henne Da slog klockan. Han m&ste
slita sig los. Annu en- blick pa de fe.
berglansande ogonen, annu en- kyss pa
den glodande kinden. Hade ej dok-
torn sagt pa morgonen, att ON febern
tilltoge, sd vora allt hopp ute1 Ooh
febern har okats. Den oroliga .blicken,
de glodande kinderna vittna ON sjuk.
domens styrka.;. Annu har man Q!
hunnit langre in till middagstiden
huru skall det val vara, nar skymnin.
gen inbryters