Minnesota stats tidning. [volume] (St. Paul, Minn. ;) 1895-1939, 1899-12-20
L6pande No. M 1913.

| A'dA Adr Ou VarlC poke? 6a tar.
Pumpat pa hufvudet, for hAret
skulle ligga slatt till Lille.brors ban
dop, sa' Mans lugnt.
Den nya trojan rent forderfvadl
Al, al, al! sa' NOR!
Nor har ju aldrig sagt, att Jag In,
to fck pumpa pa mig!
Det var d& ocksa SAINT noe. forstas.
-Sa mycket forstand borde du Val
anda haft sjelf!
Hanna hade flera ganger sett pa, mar
barn hade blifvit dopta kyrkan, och
derfor skulle hon, medan de vantade
pa presten, tala ON for de andra, hur
det gait till. syskonen voro otaliga,
forstas Ooh inte f1ngo de smaka %
gillesmaten forvag heller-Mans hade
fatt pa knogarne, for det han sokt
komma at att peta risgrynsgroten.
-Jo, f0rst slkall liten goras fin och
ha en- hvit mossa pa hufvudet.
Wore det inte vaokrare med hatt3
Han skall "a lana min nye, erb3od
Mans
- Det skulle Just ia sig ut! Sen
kommer der en- qvinna, som kallas gud-
NOR, ooh tar honom.
- Han har ju en- mor-vdr .norI Dc
a. on god norl Hvarfor ska han ha iva
moror?
- Int god NOR, utan gudmor, hon
bar honom fran till Gud dopet, for.
star du! Och So oser presten vatten pa
hufvudet pa honom ire ganger. -.
- Da kriker han valY Tattalls Lille.
Dor! sa Marina medlidsamt. Vatten pa
hufvet a. otackt!
- ia, ibland skrika de! Men det p0r
ingenting!
- Och SO laser presten uti sin stora
psalmbok. och ga DR. lillen dopt ooh
har fatt Mann. Annu heter han in
genting.
- 10, han heter lille bo' sa' Marina.
- Nej, men nu far han riktigt MANN,
liksom du heter Marina och du Mans.
f0rstar nj
- Hvad ska han beta?
- Det far nj h6ra, mar han dopes.
So kommo gasterna, och ON on stund
kom prosten ocksa. Och sd bjods det
pd katie.
Prosten slog sig snack med de sma.
- Hvad heter du min lille man7
- Mans, svarado pysen, SEN han On
stund staff lite forlagen och tuggAt pa
lillfngret.
- Hvems barn AZ du?
- Guds barn! svarade Mans raskt
som annars.
- Det var snallt. Hvad heter din
far? Din jordiske fader? menar jag.
- Han heter Far, far hArl sa Mans
undrande.
- Jasa. Hvad kallar din NOR no.
nomY
- Far, forstas Ja-a, ibland sager
hon ju Ola och ibland din sabbesockI
Men Diet DR., nar han ligger for lAnge ON
sondagsmorgnarna.
Nor blef f0rlagen och fick applefarg
pa kinderna Ola Snickare skrattade.
- Der f1ck du dot igen, NOR! sa' ham
Det ar gerna sd med ord sma oron
och fAskbitar smh grisar
- Ma, hvad heter du, min lila t0s9
fortsatte prosten.
- Marina Olsdotter! kom det l8ngt
ON lange.
- Kan du lasaP
ALA snalla barns bon: "Gud som hQf
ver...
Men stafva kan jag inte! tillade hon
litet modigare.
49, Och sd kan du fars bon, ocksa,
hva? sa' Hanna. Las den for prosten!
SnalIt nu! Var inte radd!
--Lyckan kommer, lyckan gar
Den Gud Alskar, lyckan far.
Men nu kom gudmor in med Lille
bror. Prosten borjade lasa. ALA sto-
do tysta och andaktiga.
Mar gudmor l0ste m0ssan af pysens
hufvud, b6rjade han skrika. Lila
Marina blef orolig, fck dc stora bla 0go-
nen fulla af tarar ooh sade halfh0gt.
- All, lat'en slippa vattnet: han
fryser!
Prosten drog litet pa mum men lat
sig intet bekomma utan fortsatte:
jag d0per dig Sven.
49, Usch, sd heter namdemannens
gamle ryktare, som alltid slar korna!
sa' Mans ganska h0gt.
Sedan ALA hade att och skulle ga
sin vag, tog prosten lila Marna pa
knaet
-- Ma, vet du nu, hvad Lille bror
heter?
-- Fenn' sa' hon.
-- NJ blir du val riktigt snail vid
honom, hva?
-Ja, sa' hon uttrycksfullt. Jag
skall lara'n min egen lila bon:
Gud valsigne Far och Nor!
Gud beware lille bror!