Minnesota stats tidning. [volume] (St. Paul, Minn. ;) 1895-1939, 1898-12-21

mellan man och qvfnna, som trodde
sig beh0fva '.prestens innanlasning"
for sin lycka.
All, nu galde det att andas ut!
Det var som ON han tagit af sig en-
tvangstroia och fatt vida, beqvama
.klader Visst fr0s han litet dem
till att b6rja med; Diet hade varit sa
markvardigt varmt invid de der
gamla bada hjertan, som sin
'egoism och despotism" velat halla
.honom fangea lifvet igenom. Och
mar unga, '.frigiorda" damer med
kortklippt har ooh black pa naglar-
ne kamratlikt och halft beskyddan-
de resonnerade med honom ON "fritt
urval" och ''sedlighet" och "i0rdo-
mar, da Triangle sig stundom mel
Ian honom och dem ett litet, for an
dra osynligt, mildt, jungfruligt an
lete med 0ppen panna och blaa 6gon,
som f6refollo honom sa barnsliga,
sorgsna och f0rvanade. Det var ILL.,
la Julia, pastorns hicka derhemma,
lekkamraten fran ntvangets" dagar,
som han visste Alskade honom, fast
an ingen sagt EFT ord derom.
Sa kom brytningen med fadern.
Det hade staff 1 tidningarne att
kandidat Bjork pa "Skuldas" fest
for en- ung, ''rikt Sbegafvad" forela-
sare utbringat skalen for festf0re-
malet och ''hemburit honom de un-
gas hyllning for hans snillrika, mo-
olga angrepp pa fordomarne och OBJ
skurantismen'. AZ referatet Diver
forelasningen sag kaptenen, att de
der f0rdomarne, den der obskuran-
tismen var Just alHhvad han aktat
h0gst och bast 1 lifvet; 49, och sa
kom det sig, attsunge kandidaten
icke pa tre ar besokte foraldrahem-
met. -
Men nu till jul hade mamma skrif-
Wit: "Kom hem Gustaf!" bad hon.
"Pappa borjar BIZ gsmmal och jag
sjelt ar icke heller d stark som forr.
Alskade barn. du gIll val inte att di-
ma f6ra1drar skola I'D bort, imam de
annu en- gang fatt sIuta dig till sina
hjertan? Ickey SAINT, du will ju vara
foglig och vanlig mat gamla pappa?""
Och sa reste han 9em till julafton.
Pa stora trappss stod kapten
Bjork, styf och nak, som da han for
sista gangen aftacsadea slit kara
kompanipa l'1gsrplatsen. Men hans
hjerta och hans stamina skalfde lik-F
som da, mar han bredde ut sin famn
och sade: .'Valkommen Gustaf! Mat
to du kunna trifvas hos oss gamle
ett par veckor. Det ar lange sedan
du at julgroten hemma, min gossel"
Mamma sade ingenting, men ofver
det gamla ansigtets manga rynkor
och week gled en- ljusaod at langtan-
de, vemodig karlek ID hon slot So
men till slit br6st. y
Aftonen gick. Icke ett ord faldes
ON de f6rhallanden, som stalt sig
mellan den unge och de gamler
Blot idel karlek stralade emot So
nen hvart han yande sig, stralade
fran under pappas Invita-, buskiga
6gonbryn, ur mammas milda, blida
leende; ia, sjelfve do gamle trotje-
narne skeno at glade Diver att kan
didaten" var med och "doppade i
grytan" precis som iorr. Och da
han gick ut pa CARDS planen for att
Sc huru -sparfvarne kalaserade pa
sina kornkarfvar, rasslade ga1nle
Cato pa sin kedja, reste sig pa bak-
benen och visade med gladjetjut, att
han ocksa val kom ihag herr Gustaf,
som alltid haft en- smekning at sin
gamle van= =da han gick f0rbi hund-
kojan. ~~
Sa kom kaptenskan och klappade
honom pa skuldran: @
- Gustaf, du far inte tycka, att
gamla mammals ar barnslig; men jag
vile sa gerna ha en- gran med ljus
som f0rr, da du. var. .liten.
Jag har den redan fardig hand
kammaren. Gustqf, sdg att du vill
ha en- gran som .t0rr?
ia, det vile han. Det var mark
vardigt: hemmet, 'fahgelset", kan.
des inte alls sd trangt nu. Det mat
te ha vuxit, medan han varit bor-
ta....
Och granen tandes, och Gustaf
satt vid julebord och .iuleljus emel-
Ian de bada gamle, och mamma var
outtrottlig i att p:oclsa for honom af
det basta som fans, och pappa s0g
langa, djupa, betanksamma drag ur
nya pipan, som han fatt i julklapp
af sonen. Det borde smakat betyd-
ligt sAmre an den gamla, inrokta
derute pa hyllan, men Diet sag inte
sa ut; kaptenen syntes belaten.
Mar papa och Gastaf hade lagt
sig, giok mamma annu en-. stund och
stalde ordning och satte in syltet
och kakorna skapet. Sa oppnade
hon sakta, sakta pa d6rren till GU
stats rum. Han lag vaken. annu
och sag pa henns med stora, :6ppna
6gon.