Minnesota stats tidning. [volume] (St. Paul, Minn. ;) 1895-1939, 1896-04-08

strider, sd har ock hvarje It'd Bina kraf,
| lsina fragor, som krtifva svar, aina npp-
glitter, som fordra l6sning, slit arbete,
som slall utf0ras, och hvarje fall bor
det verksammaste sattet och de lamp
lligaste medlen begagnas. Lika yisst
ar det ocksa, att liksom icke n3got bor
f5rkastas@hara derf1r att det Dir gam-
malt, lika litets Dor det bibeha Has och
bevaras endast derf6r att detsss'yarit al
alder, ty dst onda ar ocksa gammalt.
Det Dir SAINT, att allt det gods, Vi fatti
larf, har kommit fran de gamle, mon
det ar ocksi SAINT, att ALT det onda vi
arft har kommit fran Stamina haILt Dst
fins mycket gammalt, som behOfver
forkastss, undanrodias och forstoras.
Afven den 'gamla CODA tiden" hade
sina lyten, fast dess alskare icke Sc
dem, ty j det man alskar ser man helst
endast def CODA.
Alltsa: ON man icke kan visa, att
den 'gamla CODA tidenn var j ALA afse-
enden fullkomlig, att dess verksam-
hetssatt voro de enda rata, dess seder
och bruk de enda f0rnuftiga att den
besvarat ALA fragor, lost ALA uppgif-
ter, frambragt ALT godt och f0rdritvit
ALT ondt, att den, med EFT ord, giort
ALT, som kan och Dor g0ras, pa det
allra basta satt, s$ att nu ingenting
annat aterstar, an att prisa och ber0m-
ma hvad som redan ar gjordt, ON. saga
vi, man icke kan visa delta, utan ma
ste medgifva att annu atskiliigt ater-
star att g0ra, sa ma man icke klaga Of
YER utan hellre gladias at att icke ut
vecklingen stannar, der man sielf stan.
nat, eller att verksamheten upph0r,
derf6r att man ieke self langre kan
fdrifva den framat Ri heller ma man
ALT for mycket forbittras Diver, att
/ tidsandan blir ny, da man sielf blir
gamtnal, att den blir ung och stark, dd
man sjelf blir skr6plig och orkesl6s,
/ eller tala ON ''tidsandans stamplingar''
och "f6rst6relselusta" derf6r att den
ger sig uttryck former, som passa
i dess natur, eller rakar kullst6rta ma
gon gammal alsklingsteori och valjer
medel och verksamhetss;itt, hyilkas
nod wand ghet och limp tfg hes man icke
nagtar inse e1ier fatta. Det skadar
heller icke att komma ihag, att den
It'd, som nu prisas sasom den '.gamla
CODA tiden" den f0fd6mdes aaso,n en-
my tid'' full at astamplingarn och
Observation-Disclosures" af dem, som gingo
/ fore den, och de talade ON en- AMMAN
''gammal god tid'', som sin ordning
f6rd6mts af dem, som gingo fore den o.
8. v, och SD kommer nog den narva.
rande ''onda tidenn att i sin ordning
kallas den ssgamla CODA tiden" sd smart
ater en- ny tidsanda intradero. ..
A andra sidan Hr det SAINT, att de
unge sArskildt kanhandai vara dagar
icke betrskta den .gamla CODA tiden,'
med den uppmark samhet och ybrdnad
som de borde. Dat ar kanske icke all
It'd deras skuld. Deras qppfostran tor
de ha blifvit f6rsummad i det stvckst.
i Kanske de ocksa hatya hort mera talas
ON den tidens coda an de hafya sett
och kant yerkningarne deraf. Det Rr
emellertid lika naturligt for de unge
att Wanda sig till den nya tiden, som
det Dir for de aldre att halla fast vid
den gamla. Till framtiden med dess
otaliga m6jligheter star deras hopp,
der ligger deras verksamhetsfalt, der
skola de profva sina krafter, der skola
de kampa sina strider och vinna sina
segrar, der skola de visa hvad de duga
till. Modet ar friskt, armen stark och
utsigterna ljusa Hindren och svarig-
hetsrna framtrada senare. Ingenting
synes omoJligt och den egna kraften
anses alldeles tillracklig. Dst gamla,
som har utrattats. .synes s& litet, Diet
nya, som man amman ntf6ra, framstar
sd stort. Deraf uppstar da gerna f6rakt
och vanv0rdnad for det gamla och EFT
0fverskattande af det nya. F6ljden
blir icke god. De unge b5ra skomma
tihagi att detsgamla. otns I'm hristfalligt
liksomsderas eges aerk eeksaa atafi
tvifvel blirs-, dock inneh aller myeket
Igodt, att man icke Dor f6riasta nagot
blott derf0r att det Or gammalt eller
antaga nagot bfott derf6r att Diet ar
lnytt, att Diet icke sr klokt att lagga en-
my grandval sa lange den gamla ar god
nog, att nya satt och nya medel icke
bora inf0ras f5rr an de gamla visat sig
olampliga. Att vinna en- grnndlig kun-
skap ON och hysa tilb6rlig v6rdnad
for det gamla, ratt lara kHnna dan mar
varands tidens kraf och de medel och
verksamhetssatt den fordrar SAINT med
klart forstand, god villa och rent upp-
sat gripa yerket an hvar ooh en- pa sitt
omrade for vinnande al h6gre andamsIl
och battre resultat. det ar rata sattet.
Ma de unge derf0r med v8rdnad ooh
]tillgifvenhet sitta vid de gamles f0tter
FOR. att erhal lla RAJ och ladning och fran
/ aydda tiders erfareHhst hanlta dan Wis
dom, som de sasyal beh0fEa; men ma
ocksa de gamle icke vanta att de unge
1blott skola sitta der utan oclS tillata
dem att g6ra bruk at de lArdomar de
ifnhemtat, och icke bauna dem, oim de i
lsin verk n&got afyika iran dc
satt, som al alder varit brukliga, saavi-
da det icko III uppenbart, att en- dylik
afvikelse leder till skada och f6rderE
J. IS. q.
Utmarkelse Rlksantiqvarien H.
O H Hide brand och amapuensen a.
Btomberg i Stock holm, Sverige, hafva
kallats till hedessledamUter numis-
matiska och arlseologiska samiundet i