Skaffaren. (St. Paul, Minn. ;) 1885-1895, 1894-06-27
Delta och Diet der.

Huru skulle man kunna ,skrifva ma
got nu, utan att ber0ra det just afsluta-
de synodafm0tet? Med hufvud och
hjerta fulla af ''h0ga och stora minnen"
fran delta betydelsefulla mote, ar det
en- rem om0jlighet att tvinga pennan
till att afhandla a<uagon af de andra fra
gorna, som, r6ra sig tiden. "Men
hvad sl1all man saga? Man skall s;iga."
Det ar som mar man star vid brynet af
en- stor .skog: traden skymma bort sko-
gen. Och det minnesrika synodalm0tet
af 1894 behandlade och afg gjorde sd man
ga amnen och fragor, att man star rad
will ON hvar att b6rja.
<
Iviss mening utgjorde behandlingen
af och omr0stningen 0fver den nya FOR
fattningsformen sjclfva brinnpunkten
af delta synodalm6tes ofta eldiga och
ON lif och kraft vittnande f0rhandlin-
gar. Resultatet af omr6stningen var
en- 0fverraskning for manga Att en-
sa stor majoritet skulle vara favor af
en- 81 genomgripande och epokg0rande
f0randring af var synodalkonstitution,
det var verkligen mer lin f0rvanande.
Det var cit of0rgatligt, ett stort 6gon-
blick, da omr0stningen togs. Lyck-
ligtvis var majoriteten sd stor att ALA
betraktade fragan fullstandigt och for
alltid afgjord. Minoriteten bUjde Gig
med bl0dande hjertan for det oundvik-
liga De kande Diet som ON nagot at
deras andliga v;isen ryckts ifran dem.
Somliga voro sa uppr0rda, att de lem
made sina platser kyrkan for att ute
Guds fria natur s0ka svalka och lugn.
Ingen ma f0rtycka dem denna sken-
bart barnsliga kAnsla. De representa-
rade den konservativa delen af vart
samfund, hvilken alltid hyst en- stark
pietet for det bestaende och med SAX
mad sett gamla ramarken fyttas. Al
ven majoriteten kan mahanda, sedan
den stella verkligheten sadan den lag i
onstitutionsf0rslage nu star oaterkal-
lelig framf6r dem, Ell lata bli att med
r0relse tanka pa ''gamla tider och for
ra arr. Kanhinda nagon vek punkt i
deras natur skall ge sig tillkanna, da
de nya ideerna skola sattas verket.
Ifran observation-disclosures torde det
bli I af pastorerna, som komma att del
taga nasta synodalm5te, och stallet
for de 300 neutrality-suspicious. ia en-
dast omkring 25 lekman gladjen att
6fva inAytande pa f0rhandlingarues
gang. De andre ia tala och saga till
hvarandra: "Jag will ga och fska? vi
y ga oclk med d dig.'' 4'y de tva yeckorna,
som arligen atgatt for synodalm6tet,
bora hadanefter anses "heliga" inom
vira f0rsamlingar sa matto, att pasto-
rerna fortfarande ia hafva dem som en-
rekreationstid, den de f$ begagna till
aterhamtande af sina krafter, ware sig
de aro bestamda att bes0ka synodalm0-
tet eller eli.
Att det nya Observation-Disclosures
innebar mer i'm manga, som r0stade for
dess antagande, anade, det Dir sakert.
ALA synodens angelagenheter, ALA
dess acknowledgements och intressen,
sasom presters ordination, laro- och
uppbyggelseb b0ckers antagande, syno-
dalkonstitutionen f0randring, O. 8. v.
aro nu 0fverlemnade at en- af konfe-
renserna valid mindre synodaldelega-
tion. Pa valet af denna delegation
hafva f0rsamlingarne blott EFT mycket
indirekt inhytande. Hvad haraf man
de harleda sig, kan endast framtiden
saga. Men att det var ett stort Chi
storiskt horp" fran det gamla till ma
got alldeles nytt, det ar visst. Sarde-
les fraga ON konstitutionen var delta
hopp vagadt. ALA insago och erkande
att denna beh0fver en- babe formel och
principiel revision temligen med ems.
Pa denna revision hafva blott en- mino-
ritet af synodens pastorer och f0rsam-
lingar nagot indytande. Det borde ha
stadgats, att f0randringar af och till
lagg till konstitutionen Ell skulle bli
gallande lag f0rr;in konferenserna, i
hvilka ALA pastorer och f0rsamlingar
aro direkt representerade, behandlat
och godkandt dem. ON nagra ar torde
konstitutionen vara sa f0r;indrad, att
vi Ell kanna igen den, utan att vi dock
fatt saga ia eller nej derom. vi hafva
visserligen f6rtroende till dem, som
konferenserna valja, men ON ALT beror
pa god tro och tillit till man med all
mant f0rtroende inom samfundet, sa att
det ingenting betyder, att mangden af
kyrkans medlemmar intet infytande
har pa hennes stora lifsintressen, da Ar
svart att inse, hvarf0r man Ell kunde
lemna hela 'alhet' at nagra ia utkora-
de, t. ex. synodazrddet eller de respek-
tiva konferensernas embetsman, till
kyrkom0te f0rsamlade. Den It'd torde
ej vara langt aaagsen, da en- konferens
fnner sig likhet med politiska par
tier f0ranlaten att gifva sin synodalde-
legation instruktioner ON dess ''rad
och dad" vissa vid synodalm0tet fore
kommande fragor eller yagrar efter-
komma synodalbeslut. Var utveckling
ar MI snabb och vi maste vara beredda
pa underbara ting.
n
Men n0den tvang synoden till denna
gsf0randring. Man plagar
ju icke beklaga och falla tarar for det,
att man vuxit ur sina barnklader och
n0dgas for att kunna andas fritt och
r6ra sig otvunget skaffa sig en- my, Mora
lamplig kostym. Den synodalf5rfatt-
,inor undar huilkan ri hitti11c 1afvat