Skaffaren. (St. Paul, Minn. ;) 1885-1895, 1893-11-22
Har och der.
Heza 'historien".
I V.

Hela "historien''.
Nv.
ON orsakeraa till att fri silfve17nyat,,ing
atpph6rde ! Indie1e SAINT hraJ0r Eng
land uSll, att F0re1etG Staternd
sEdll fortsdtta att k0pa och
nlyntd sSlfUer.
vi hafva redan anmarkt, att F0renta
Staterna nagot Diver femtio ars It'd
l792-1S53) arbetade pa bibehallandet
af dubbel mynttot har landet; men
delta missly yckades, sd att ehuru vi teo-
retiskt hade tvenne vardematare, silf-
yer och guild, sd hade vi faktiskt vid
ett och samma tillfalle blott en-, och
alltid den billigare och f6ljaktligen i
det afseendet den s;imre. Efter 1853,
d. v. 5. fran 1853 till 1873, var guild dels
pa grund af naturliga orsaker, dels pa
grund af lagstiftning den ende och
egentlige vardemataren. Delta for
hallande, saga nu silfrets (det will for
narvarande saga det daliga myntets)
f6rsvarare, var en- f6ljd af otillb0rligt
europeiskt inAytande. Eft dylikt pa
staende ar dock icke sanningsenligt
och kan icke med nagra rimliga skal
bestyrkas. Endast den matto' var det
en- f0ljd af europeiskt fytande, att
F0renta Staterna likt de feste och
NEST utvecklade af Europas lander hade
gjort sig till godo fydda tiders erfaren-
het och f0ljt mera framskridna landers
exempel SAINT vidblifvlt den grundsat-
sen, att det basta ar godt nog. Det be-
hagade dock icke vara broder Euro
pa, allraminst engelsmannen. Det fins
val ingen, som tror sig kunna papeka
ett fall, som visar, att engelsmannen
nagonsin unnat delta land nagot godt,
isynnerhet ON delta CODA varit af sadan
beskaffenhet, att de sjelfva kunnat
g0ra bruk deraf. Nu var guldet just
ett sadant godt, som engelsmannen
icke blott kunde, utan maste bruka;
men silfret ater hade de f0ga bruk for.
England handlade h;irvid sasom ALA
andra fall: antingen ALT for egen del
eller atminstone det mesta och basta;
alltsa: guild (det battre) for England,
silver (det samre) for F0renta Slater
ma. Det var da, som cit otillb0rligt
europeiskt infytande b6rjade CORA sig
gallande, som varit oss till sa stor
skada,. och som f0rorsakat lagstiftning,
som i fnansielt hanseende skilt oss
fran verldens 0frige civiliserade folk
och kastat oss bland hedningar och
barbarer. Sallskapet hvilket vi be-
fnna oss bestar at Indien, Mexiko och
- F0renta staterna. K andra sidan
aro England, Tyskland, Frankrike,
Italien, Sverige, Danmark,. Norge m.
fl Det ar ju i sanning ganska antag-
ligt, att hinduer och mexikaner jemte
delta lands silfverproducenter och silf-
vermaklare (som naturligtvis arbeta
slit eget intresse), SAINT en- flock afdan-
kade politici och snusfornuftige It'd
ningsredakt6rer, hvillkas finansiella in
sigter och erfarenhet aldrig strackt
sig ut0fver prenumerationspriset pa
deras tidning, skola battre f0rsta huru
att handhafva ett lands finanser an
ALA Europas NEST civiliserade nationer
tillsammans med den intelligentaste
delen af Amerikas befolkning. En- dy-
lik lara duger endast for. de NEST in
skrankte och okunnige. For dem ar
den emellertid ett rigtigt evangelium:
Ju tokigare och bakvandare nagot ar
dess mer behagar det dem, ty det Of
verensstammer da med deras egna tan
kar och meningar. Den som sjelf ar
dunn, tycker ON endast det som ar
dumt; den som sjelf ar vriden, will att
ALT annat skall vara vridet; en- t0lp
och stympare fnner behag endast det
som ar t0lpigt och stympadt. Dylika
menniskor hata all kunskap, bildning,
upplysning, utveckling, framatskri-
dande; ty de sakna sjelfva dessa egen-
skaper. De AFRO alltid efter sin
It'd och kunna derf6r aldrig fatta
tidens kraf. I stallet for att s6ka
hinna fran sjelfva, arbeta de oupp-
horligen pa att Wanda den mensk-
liga utvecklingens gang rlgtning mot
sig d. " 8. bakat till hedendom och
barbarism. At delta hall luta betyd-
ligt flere af vara ''stora fnanssnillen',
som vid yalti6lea. arbeta for denaokraterna
(sona dd dqo sd S1e,aerliqt CODA och s,eGlla),
och naella1o vale,, for reform" (och di dro
denaokrater1aa usla och eldaadiga, s.zika
s.,tt1aa som repoblitanar1,e'') Derf5r aro
de icke n6jda med att hafva lyckats ia
vira fnanser pa samma standpunkt
som hinduernas och lnexikanernas, utan
de mena att vi borde fortsatta anda
langre och ofvergifva bade guild och
silver och ALA slags metaller och i
stallet bruka laderbitar, snackskal,
pressadt te, bergsalt, kor och oxar med
far och swim sasom smamynt, sasom folk
gjorde for manga tusen ar sedan och
sasom de lagsta barbariska stammar
g0ra annu; ia, ett af de der ''snillena"
(Donnelly) har f6rklarat att till och
med 'sbuffalodynga" skulle vara ett dug
ligt myntamne. ALT som behofdes vo-
re att regeringen satte sin stampel pa
den. Sc, det ar vishet mar de fullkom-
lige!
Det var emellertid icke svart f3r
England att finna bundsforvandter har
1 landet, och sa borjades 1876 den yett-
l5sa agitationen for silfvermyntning.
Visan, som sj6ngs da, var den samma,
som silfverifrarns sjunga an. "Arbe-
taren f6rtryckes, ty det Ar for litet
penningar landet.y Viljen I icke has
mer penningar? FSdernas silfyerdollar