Skaffaren. (St. Paul, Minn. ;) 1885-1895, 1893-05-17
Har och der.

.
verldsutstallningen Chicago angifvas
namnen pa verldens ALA folk och natio-
ner. Der fans ocksa namnet pa det rke
6fver hvilket konung Oscar II herskar;
men trogna sin vana att adagalagga
sin okunnighet ALT, som r6r de skan-
dinaviska landerna, hade de snusf0r-
nuftige amerikanske vederb6rande
vandt bakfram pa namnet och fatt det
Norge och Sverige stallet for dess rat
ia lydelse Sverige och Norge. Sven
skarne protesterade naturligtvis mot
en- dylik ''statshvalfning', ty de tyckte
som sd, att namnet kunde lika gerna
s;ittas dit r;itt som gaIet, och mar det
icke var mer I'm tire ord ON att CORA, sa
borde det val icke vara sa kinkigt att
IA dem ratt ordning. Dessutom har
Sverige aldrig varit den stallning, att
dess namn beh0ft sta etter ett annat
lands MANN och sammanbundet dermed.
Emellertid var nu har ett godt tillfalle
att CORA lite den norska fragan och de
norske bladen inneh0llo langa utgju-
telser ON den svenske kungens "an-
greb" pa norskarne, ty, sades det, han
hade befalt att namnet Sverige alls ic-
ke fick sta tillsammans med namnet
Norge, derf0r att norskarne for narva-
rande aro sd upproriske. For att ia
klarhet i denna for delta land sa vigti-
ga fraga gick en- af Minneapolis Jour
nails representatives till den myndige
pastor Gjertsen. Pastorn var nagot
brydd, sade han, och visste icke ratt
hyad han skulle saga; men han yttrade
sig emellertid f6ljande valda ordalag:
"Han (konungen) mdste hafva va1it full
eller ga1en, ty jag kan icke begripa hui
ru en- fullt f0rnuftig person kunde fore
taga sig nagot sadant. Han afser tyd-
igen att f6rnarma norskarne, mon i
den handelsen kommer han att bita ma
san af sig sjelf for att hamnas pa ansig-
tet. Hvad f0ljden kommer att blifva,
kan jag icke saga, men visst ar, att den
f6rhastade handlingen kommer att 0ka
den fendskap, som redan existerar; och
norskarne komma hadanefter att vara
pa sin vakt, ty de aro fast beslutne att
aldrig 0fvergifva sin stallning och de
vidtaga matt och steg for att motverka
ALA Sveriges planer hvarigenom det
skulle kunna vinna seger den pagaen-
de striden''.
Mar man h0r och laser slika master-
prof, da ar man firdig att tacka Gud
derf0r att vi svensk-amerikaner icke
beh0fva tala lila ON Norges kung, fast
an observation-disclosures tala sa lila ON
Sveriges, och att vi kunra hafva den
tillf6rsigten att Sveriges kung och Sve-
RIGGS folk kunna sk0ta sina egna ange-
lagenheter, utan nagra atg0randen fran
var sida. Lika tillfredsstallande ar det
att veta, att svenskarne icke beh0fva
satta sig i en- AMMAN nations plats for
att derigenom tillvinna sig heder och
erkinnande.
Medan vi aro inne pa kapitlet ON
"vara br0ders" 'karleksfulla" omd0-
men ON oss, ma ocksa namnas ett tai,
som episkopalpresten Nichols fran Min
neapolis h6ll Saltwater den dennes.
Hans ANNE var "Vdr kyrka och svensk
kraste,edona". Ordalydelsen det der
amnet paminner ON hvad nagon sade
ON en- af epislzopalkyrkans NEST franz
staende main: "Han ar en- stark episko-
pal, men lutar nagot at kristendomen"
Emellertid sade var van "kyrkoher-
den' Nichols bland annat f0ljande: ''Den
svenska kyrkan reformerades under
Gustaf Vasas regering och f0rblef cpl
,kopal till form och styrelsesatt, men
lntog den lutherska teologien. Pafven
Vigde pa 0ligt satt Peter Magnuson
ill biskop och genom honom f6rmedla-
aes den biskopliga successionen inom
den svenska kyrkan. De f0rste svenske
nybyggarne Amerika voro uppdelade
| f0rsamlingar och pastoral, hvilka un.
der revolutionstiden pa grund af lag
stiftning och kunglig tillatelse beh0-
rig ordning inf0rlifvades med episko-
palkyrkan, emedan denna wore en- sy-
Bterkyrka till den svenska. Mar emi-
grationen hundra ar derefter tilltoe
och svenskarne kommo hit stort antal,
va .bildades Augustana-synoden, hvil-
ken giorde ansprak pa att representera
Bvenska kyrkan. Dessa anspraks gil
tighet f0rnekar episkopalkyrkan, ta
Augustama- synode'e har i,,gcn biskop och
sd har den s6nderstyckdt 4,aessa1e och cere-
faonierno Episkopalkyrkan erbjuder
svenskarne ett kyrkligt hem. Hon ar
hufvudsak densamma som den svenska
och iobetydligheter tillater hon dem
att vidblifva sina svenska plagseder." ;"
Kostligti sanning! Episkopalkyrkans
kristendom bestar alltsa biskopdr viQ-
dG af pdfven, i MESA och ceremonier;
och i sin blindhet inbillar hon sig att
svenska kyrkans kristendom ar IL
kadan. Episkopalkyrkan ar pafvens af-
komma och hon ar derf0r oakta och
kan derf0r heller icke vara syster till
svenska kyrkan.-M ON pafven och
pafvisk vigning aro sa vasendtliga, hui
ru kan det da vara att episkopalkyrkan
har lemnat pafven? Eller kanske har
hon det icke? Det torde icke vara sa
lila traffadt, da nagon kallade henne
pafvekyrkans swans. .-Svenska statskyr-
kan Sverige och Augustana-synoden
Amerika aro kristna lutherska kyr-
kosamfund och aro inga pafiiga bihang.
Men den som tror att episkopalkyrkans
biskopar, "kyrkoherdar" och ceremo-
nier ha st6rre f6rmaga att fralsa hans
sjal aE Gud och Guds ord, han b0r in
qvartera sig.i den andliga fattigstuga,