Skaffaren. (St. Paul, Minn. ;) 1885-1895, 1893-08-23
Har och der.

pennan bora regera verlden. ON Gud
verlden. sa skulle menniskorna ned
sjunka till dur; intet f0rstand, ingen
urskiljning. ingen rattyisa skulle fn-
ttenskapsbrott och valid. Ratten skull
le stadse vara pa den starkares sida
Hopen skulle helst villa, att inga kun
fga wlsa qeh n
le den kunna lefva huru den Vile
Skier det. da f6rgas verlden.
Slick icke stickan, som will osa,
Form lyktan visar vagen klart.
Stryk icke bort hvar gammal glosa,
Form nya ord du gifvit fart;
"Den som g5r hvad han kan, gor lika
mycket som Rafven Rom
..Det ar icke ALT latin, som andas
pa u.s.
'Uppfostran," sager Renan, 'sar for
det moderna samhallet en- fraga ons lit
eller d6d, en- fraga pa hvilken framtiden
beror." Denna sanning CALLER 0fver-
ALT, men isynnerhet delta land. Har
ar det, som man f6retagit sig och hop
pas kunna f6rverkliga mensklighetens
h6gsta intressen. Men skall delta kun
ma ske, sa fordras ovilkorligen att hvar.
je individ delta land erhaller den all
ra basta uppfostran och besitter den
h0gsta grad af lardom och vishet.
Sadan var ock de gamles asigt. "Upp-
fostra folket" var den f0rsta f6rmaning
Penn gaf den koloni, som han grunda-
de. "Uppfostra folket" var Washing
tons testamente till den nation, som
han hade raddat, sager Macauley.
Hvars och ems varde bestammes derf0r
at den uppfostran han eyer. Den som
Dir val uppfostrad, eyer god insigt lar
dom och vishet, han har de nodvandiga
qvalifikationer som en- god och nyttig
medborgare hair maste ega; men den
som saknar dessa bestamningar, SAX
samma hvad han f6r5frigt besitter, han
blir aldrig en- god medborgare. Han
kan icke blifva det. Bildningens van
ner aro landets baste vanner; okunnig-
hetens gynnare aro landets farligaste
fender.
delta afseende intager de skandina-
v1ska folken ett afundsvardt rum bland
den brokiga skara som utg6r vart lands
befolkning. Liksom det tskandinaviska
norden delta stycke star framst bland
Europas slater, sd intager ock dess re-
presentanter den nya verlden det for
sta rummet bland dem, som har bo och
bygga Och vi torde icke fordra e0r-
mycket, ON vi for svensk- k-amerikanerne
g0ra ansprak pa forsta platsen. vi aro
stolta Diver och gladjas at vart uppfo-
stringsarbete. Vara f0rsamlingar och
skolor tala for sig sjelfva. Deras witt
nesb0rd kan icke fornekas. De visa
hvad slags folk svensk-amerikanern
aro, att de hafva ratt uppfattat sin STALL
ming har och stalt sig de same ameri-
kanernes led pa samma gang som de
hedra sina f;ider och sina faders land.
En- svensk-amerikan har dubbel orsak
att arbeta for upplysning och bildning:
f0rst derf6r att han ar svensk, for det
andra derf6r att han ar american. Va
ra S. k. h6gre skolor hafva redan matt
vackra resultat, och vi vaga hoppas att
det vunna ar endast b0rjan; med Guds
fortfarande valsignelse vanta vi st6rre
ting harefter.
Att dessa skolor haft och hafva stora
svarigheter att kampa med, sager sig
sjelft. Det ar ej en- ringa ting for en-
skara fattige emigranter att jemte sina
lagliga palagor och utgifter astadkom-
ma nagot sa pass stort som vara skolor
nu aro. Trots svarigheterna hafva de
dock kampat sig fran och utg6ra dag
det Observation-Disclosures folkets basta
skatt och prydnad.
Men under det vi salunda gladia oss
at hvad vara skolor aro och hvad de ut
rattat SAINT uttala vart hopp ON dem
for framtiden, kunna vi Ell heller undga
att marka och tillb0rligen gifva akt
uppa de faror, som hota dem. De syensk-
amerikanske skolornas grundkarakt te-
rer aro (eller atminstone skulle vara)
grandlighet och kristligt allvar. Grund-
lighet ar en- gammal god svensk egen-
skap, som ar nyttig ALT, men ound-
gangligt n6dvandig i hvarje andligt
arbete for sd vidt det skall bringa ma
got varaktigt resultat. Man lagger
dock alllnanhet icke stor vigt dervid
hair landet. Har maste ALT tjena ett
materielt intresse och det bed0mes ef-
ter den nytta det medf6r for 6gonblic-
ket. Nagon djupare sjalsodling eller
nagon ordnad plan eller fostran for
framtiden kan naturligtvis dervidlag
icke komma ifraga. Vid studieps be-
drifvande CALLER icke sa mycket huru
som huru naycket man studerat; icke
huru mycket man f0rstdtt, som huru
mycket man last; icke huru mycket
mera menniska den studerande blifvit,
utan hyad yttre f0rdelar kan han ha af
sina studier. SAINT sager dock Ruskin:
"Du kunde lasa ALA becker i britiska
museet och dock f6rblifva olard och
obildad, men ON du Taste ito sidor en-
god box, bokstaf for bokstaf d. v. s. med
yttersta noggrannhet, sa vore du sedan
for alltid en- j nagon man lard och bill
dad person.. Det ytliga ar dock latta.
re och ofta for tillfallet lika ON 1cke
mer gagneligt och ser for den ytlige
betraktaren lika bra och stundom batt-
re ut an det grundliga. Derf6r ar det
eli underligt att den, som ser blott pa
6gonblickets vinst och ytliga menni-
skors omd6me, valjer den lattare va,
gen, do han far rada sig sjelf, och da
han annu eyer shyarken kunskap eIler
erfarenhet till agledning. Faran ar