Skaffaren. (St. Paul, Minn. ;) 1885-1895, 1893-10-25

Z dess historiska sdnan,d1ehung.
(Forts. FIR. f6reg. n:r.)
Det var Robert Morris och Thomas
Jefferson, som f0rst arbetade pa upp-
rattandet och antagandet af ett. sjelf-
sstandigt myntsystem for F6renta Sta
terna. Deras arbe to fortsattes af Ale
xander Hamilton, under den It'd da han
var skattmastare. Frukten af hans ar
bette blef f0rst ett f0rslag (dateradt den
5 maj 179l), som han inlemnade till
kongressen och hvilket han rekom-
menderar att 'smyntenheten, som skulle
laggas till grund for F0renta Staternas
myntsystem borde motsvara 24a gran
rent guild och 37l4 gran rent silver, i
begge fallen svarande emot en- dollar
gangbart mynt". Delta blef lag genom
kongressbeslut och president Washing
tons underskrift den 2 april 1892. Men
f0rst 1894 praglades de f0rsta SILVER
mynten och 1895 de f0rsta guldmynten.
Redan b0rjan egde vi salunda en-
dubbel myntfot: guild och silver; och
Hamilton trodde sig hafva funnit de-
ras rata Observation-Disclosures till hvaran-
dra ofvannamda proportions: 242 gran
rent guild och 9Th rent silver m. a. o.
att ett lod guild var vardt femton. lod
silver och tvertom, men sd var icke for
hallanaet Silfrets varde hade 0fver-
skattats och guldets varde underskat-
-tats. Eft lod guild var vardt mer i'm
femton lod silver. F0ljden blef att
guldmynten sasom de NEST vardefulla
icke blefvo qvar landet, utan "guld-,
0rnarne h6jde sig pa sina vingar och
fogo till andra lander, sasom det thette.
redan 179S (Anndls Of Congress, S: 6
kongr. 1:sta band. sid. 1907. Men icke
blott guldmynten exporterades utan de
nya silfvermynten likasa, isynnerhet
dollarstyckena. Delta kom sig deraf,
att jemte F0renta Staternas nya guild
och silfvermynt fans det en- mangd ut
landska isynnerhet spanska mynt har
landet. Dessa voro till stor del af det
Stag som Maconlay beskref England;
och f0ljden af deras verkan har blef
densamma som der. De gamla, som
voro samre, drefvo ut de nya silver
mynten, som voro bittre. Delta for
anledde president Jefferson att till di-
rekt0ren for myntverket stalla f0liande
befallning den 1:ste maj 1906: ''alt
si!tuerneyat, SOM hdretter prdglas med
F0aea,ta Staternds nyntUerk, skall cara
snodmynt, sd att de st6rsta stycksnas vdr-
de dcke 6fuerstiger e,, half dollar: ty, TILL
ldgger han, stora uppk6p af silfverdollars
hafD0 qjorts da0daodt att erportera dem,
och Diet Or troligt att dylika uppk6p kona-
ma att toryara". Etler den dogen prdg-
ladies' icke ett enda siJuerdollarsstycke pd
0fver trettio dr. Donna omstandighet
bora vara asilfver-populister taga reda
pa. Det var harvidlag icke. en- ''ge-
nomrutten" republikansk kongress, som,
mutad med utlandskt guild, genom list
och bedrageri berofvade sssmafolket"
dess kara silfverdollars, utan det var
demokratpartiets fader Thomas Jeffer-
son, som befalde att praglingen af silf-
verdollars skulle upph0ra. = Ar 1903
andrade Frankrike sin myntlag sa att
silfret fick slit naturliga varde for
hallande till guild. Dess proportion
blef nu 1:154. F0renta Staternas fort
for att vara 1:15. Ar 1916 antog England
guild sasom det landets myntfot och lag
liga mynt. Ar 1919 tradde lagen i
kraft. Under tiden samlade England
ALT det guild det kunde ia fatt i. Fran
den tiden daterar sig Englands fnan-
STELLA storhetstid. Men F0renta Sta
terna led deraf. Kom sd dertill, att
just vid den tiden verkningarna af den
ovanligt stora silfverproduktio fran
1880 till 1920 b0rjade blifva ratt kan
bara. Silfret foil alltjemt varde.
Dessa orsaker ledde till krisen har i
landet ar 1919. Guild fans ej och nastan
ALT silfvermynt var f0rsvunnet. Skatt-
mastare Crawford sade sin redog6rel-
so ar 1920 att "pappersedlar (reverser)
af mindre val6r brukades de fiesta
slater stallet for silfvermynt. Sma-
mynt fans ingenstades utom Filadel-
fla, der myntverket var Stader och
bolag utgafvo biljetter a 64, 10, 121, 25
och SO cents. Dollarsedlar facktes itu
och begagnades sasom vexelmynt Of
vCIdAAU LVOuuo iOfSldS lfdIuSOdlQ6S,
hvilka afsago att bota det onda det
ena lar 1816) f0rordade f6rbud mot
utf0rsel af penningar, men kongressen
tillat Gig icke att bega en- sa stor dunn
het, som att antaga cit dylikt f6rslag;
det andra lar 1819) inneh6ll att man
borde bestamma ett varde a pennin-
garne inom landet och salunda CORA det
f6rdelaktigt att bruka dem har stallet
for att exportera dem. Delta f6rslag
var lika orimligt som det f6rra och icke
heller det antogs. Ingenting gjordes
sjelfva verket utom det att spanska
mynt gjordes till laga mynt inom Ian
det pa obestamd It'd och franska silf-
vermynt pa fyra ar. Hvar och en- in
sag dock att nagot mer borde goras,
men man kunde ingenting ena sig ON
f0rran ar 1884. Denna period fran 1892
till 1884 har kallats silfvermyntsperio-
den. Den borde rattare heta sedel-
mynt- och utlandska myntperioden, ty
SAINT sager McMaster sin historic ia
band. sid. 1897 att "yart mynt, fast ma
tionelt till namnet, var icke nationelt
med hansyn till varde',.
Ar 1884 var emellertid skilnaden
mellan guild och silfverdollarns varde
sd stort att nagot maste goras. Tyenne
m0jligheter funnos: att 6ka silfret
silfverdollarn eller minska guldet i
gulddollarn. Det f0rra m0tte stark