Skaffaren. (St. Paul, Minn. ;) 1885-1895, 1893-09-20
Hair och der.


flyer och ihardighet hvarmed de, som
gynna fri silfvermyntning, f6rfaktat
sina asigter under den nu pagaende
striden. Men att de envist fasthanga
vid en- del falska pastaenden och slut
satser kan man icke beundra. De haf-
va full ratt att forsvara sin mening,
men ON de mena allvar med sin diskus-
sion och villa astadkomma nagot var
aktigt godt dermed, sd borde de 0fver-
gifva en- standpunkt, da den befunnits
vara ohallbar, och icke upprepa pasta
enden, som gang pa gang bevisats vara
falska. Men manga af dem fasthalia
envist och synas alska att oupphorligen
upprepa uppenbara osanningar och ut
kasta de fulaste beskyllningar utan att
kunna bevisa en- enda af dem. De tata
med sarskild f6rkarlek ON bedragerier
och sammansvarjningar och pasta
frackt, att hvarenda en-, som icke ar at
deras asigt ALT, han ar en- skurk och
bedragare Bland annat, sd hafva de
med stor framgang drifvit den laran,
att lagen angaende inskrankning at
silfvermyntningen, som passerades ar
1873, var bedrageri, d. v. s. de som r0-
stade for lagen voro mutade och att det
var engelska kapitalister, som hade
mutat dem. For delta andamal hltsan-
de desse engelsman, saga de, en- vlss
person vid namn Ernest Seyd och han
skulle ha gjort sin SAX sa bra att han
fick var kongress attantaga namda lag.
Denna osanning, ty sadan ar den, har
upprepats 0fver hela delta land anda
sedan '73 af personer, som borde veta
battre, och trotts af tusentals lattrog-
ma personer, som icke kunnat eller We
lat lara kanna ratta f0rhallandet. Fax
tum ar, att denne Ernest Seyd ingalun-
da var en- fende till silfvermyntning,
utan dess varmaste vAn och f6rsvarare,
sasom hans arbete och skrifter nogsamt
utvisa ia, hans asigter och uttalanden
anf0ras af vara silfverifrare till f6rsvar
for deras asigter, men pa samma gang
upph0ra de icke att beljuga dem, som
kampade for samma SAX, som de kim
pa. For icke lange sedan inneholl till
ooh med en- svensk-amerikansk tidning
den gamla historien under 0fverskrift:
''Ett stycke ur historien". Det borde
ha staff: 'Ett stycke ur l6gnhistorien".
Utom det otankbara, ia om0jliga i att
Ernest Seyd skulle ha arbetat emot
silfvermyntning, sa ar det annu orimli-
gare att pasta att han skulle ha hit
sandts ett sadant syfte fran England.
Det ar ingenting, som England hellre
will an att vi-skola mynta sd mycket
silver som m0jligt: derf0r jublade ock-
sa England Diver demokraternas och
populisternas seger / flor, ty nu vanta-
de sig engelsmannen fritt silver och
frihandel F0renta Staterna. ALA som
arbeta for fri silfvermyntning och tul-
lens afskaffande har landet, arbeta i
Englands intresse.
Det fins manga CODA demokrater och
manga daliga republikaner. Demokra-
terna ha icke gjort ALT ondt och repu-
blikanerna ha icke gjort ALT godt; men
det skadar ,iu ALA fall icke att pamin-
ma sig att valstand och trefnad radde i
ALA delar af landet till dess en- demo-
kratisk regering hade invalts. Det blef
annorlunda sedan.
Det ar skada att icke dessa ljushuf-
vuden, som pasta att det ar regeringens
STAMPED, som gifver penningen slit var
de, kunna IA en- liten vra af verlden for
sig sjelfva, der de finge stampla efter
behag Da blefve de ALA millionarer
pa facken. De komme da visst icke
att Ida brist pa penningar, men hvad
de skulle g0ra med dem, det blefve en-
AMMAN fraga. Att en- person kan vara
sa enfaldig, att han kan tro att rege-
ringens stampel kan 6ka eller minska
det egentliga vardet hos en- vara, later
nastan otroligt. Men, sager man, har
aro tvenne mynt, ett silfvermynt och
EFT pappersmynt, begge ha regeringens
stampel. Begge aro gangbara mynt,
lika CODA, sa att jag kan k6pa lika myc-
ket for det ena som for en- lika stor
summa af det andra. Begge ha salun-
da varde; men hvar och en- vet att pap
persmyntet d. v. s. sielfva sedeln och
for sig ar af f0ga eller intet varde, ALT
s$ maste det vara regeringens STAMPED,
som gifver den varde. Men ON nu re-
geringens STAMPED kan gifva en- pap
perslapp varde, hvarf6r skulle den da
icke kunna oka, eller minska vardet af
ett visst qvantum silver? ia, ona? Ha-
de icke ON varit emellan, sa hade ka-
ringen bitit vargen, men nu bet vargen
kAringen. ON regeringens st;impel
kunde gifva en- papperslapp ett varde,
som den sjelf icke eyer, sa kunde den
yisserligen CORA detsamma med silver,
Men Sc det gar icke. Hvad vi vanligen
kalla papperspenningar, ar icke nagra
egentliga penningar, utan endast cit
slags reverser eller skuldsedlar, hvar-
ON hvar och en- kan ofvertyga sig ge-
nom att lasa hvad som star tryckt pa
dem. Pa silfvermyntet eller guldmyn-
tet star det, att det dr. penningar, men
pa papperssedlarne star det, att man
vid framvisandet af dem kan "a pennin-
gar d. v. g. silver eller guild. Deras
varde ligger alltsa icke hvarken pap
peret eller stampeln utan l0Jtet ON
penningar, sviker det l0ftet, d$ ar pap
perssedeln oduglig och vardel0s, afven
ON don wore stamplad ett tjog ganger
Episkopalkyrkan har biskop. Men