Skaffaren. (St. Paul, Minn. ;) 1885-1895, 1893-07-19

nom kom bondestandet ALT st6rre be-
roende af stormannen och hotades slut
ligen att fullstandigt forlora sin urgam-
la frihet De kraetfullare bland regen-
terna sokte att sa mycket som m6jligt
bekampa stormannen, men da inkallade
dessa utlandsk help till slit f6rsvar, af-
:satte den inf0dde konungen och upp-
satte pa tronen en- af frammande ma
tion. Det ar pa sd satt den f0rste ut
landske konungen, en- tysk vid namn
Albrecht af Mecklenburg, inkallades
pa Sveriges tron. Men han f0rblef eli
lange der. Mar arfsskiftet eyer rum
efter Sveriges rikaste man Bo Jonsson
= han innehade nara tva tredjedelar af
landets jord x da kommer konungen
oenighet med herrarne, som nu s6kte
hjelp hos Margareta, Danmarks och
Norges regentinna, och erbj0do henne
kronan.
Hon mottog anbudet, Albrecht be-
segrades, och sa "a vi da en- dansk
qvinna till landets h6gsta 0fyerhufvud.
Svenske kr0nikeskrifvarne fran den
tiden ha ej just mycket godt att saga
ON henne, men nutidens histOrieforska-
re tillerkanna henne manga CODA, visa
handlingar. Under hennes It'd ingicks
den Sveriges hafder sa sorgligt rykt-
bara Kalmar-unionen, hvarigenom
Sverige, Norge och Danmark skulle
vara f6renade under samma konung, men
for 6frigt styras efter egna lagar.
Seder och sprak voro nastan de sam
ma pa den tiden de olika landerna och
tanken pa dessas forening syntes hafva
temligen stora utsigter att kunna ge-
nomf0ras, men det arbete, som derutin-
nan begyntes af Margereta, det f0rst0r-
des af hennes eftertradare pa de fore
de rikenas tron, hertig Erik af Pom
mern. Under hans It'd borjar det har-
da danska f0rtryck, som till slut for
mar den svenske bonden att resa sig
till kamp pa lif och dod mot f0rtrycka-
rem, och harigenom b0rjas Sveriges
frihetsstrid, som med vexlande afbrott
fortgar nara ett arhundrade.
Kring hela Sveriges land fornams
under Eriks It'd endast klagan och nod;
valdsdad och olagligheter horde till
ordningen for dagen. Den svenske bon
den bar dock sin nod med jemnmod.
Fran forntiden hade han arft sin starka
frihetskansla, som kom honom att hata
f6rtryck af hyad Stag det vara ma; han
hade arft aktningen for lagen och dess
vardare och han var van att af densam-
ma erhalla r;itt, der ratten var hans.
Men nu hade lagens och r;ittvisans var
dare blifvit hans f6rtryckare. Konun-
gen som ssvurit att lag tyrka och frid'
halla, brydde sig ej derom, ty manga
bud sandes honom att klaga Diver hans
fogdars f0rtryck och bedja ON hjelp,
men ingen andring till det battre spor-
des. De bittraste f6rluster genom krig,
hungersnod och pest kunde han bara
utan klagan, men togs lag och ratt
bort - det enda warn han egde for hus
och hem utom sin senige arm och slit
CODA svird -, da horde man missn0je
och knot fran honom. Och mar ingen
andring till det battre intriffar, utan
f0rtrycket blir ALT olidligare for hvar-
je dag, sa b0rjar den tanken gro hos
honom att nu maste valid m0tas med
valid, nu maste lag och ratt aterstallas
med svardets help. Men svensken ar
tr6g till sin natur; fran tanke till hand
ling ar vagen lang for honom; afven
denna gang beh6fdes det en- kraftfull
impuls for att satta honom r0relse,
och den kom fran Dalarnes berg och
skogar. Forts