Skaffaren. (St. Paul, Minn. ;) 1885-1895, 1892-05-18
Deras mening och var.

y
miten pa engelska missioner att till
styrlxa upprattandet af annu en- laro-
Btol vid synodens teologiska seminari-
um och att besatta den med en- larare
hvillzen det skulle aligga att bibringa
de studerande sd pass mycket ameri-
kanskt teologiskt vetande pa engelska
spraket, som omstandigheter och tids
andan krafva, SAINT att synodens verk
samhet bedrifves pa engelska spraket
hvarhelst det synes vara af modem att
sd g0ra Delta beslut, som ju ar gan
ska godt, har anf0rts och ber0mts af
manga engelsk- anerikanska tidnin-
gar, manga, som annars icke .ha myeket
godt att saga ON oss. Der0fver borde
vi val da gladja oss. Det handler icke
sa ofta att Augustana-synoden rakar
CORA nagot, som behagar 'Sdenna verl-
dens vise" Ber0mmet ar dock icke'
mycket vardt, ty det grundar sig f0rst
och framst pa den falska forestallnin-
gen att vi hittills varit sd inskrankta,
sd okunniga och kortsynta, att vi icke
velat eller kunnat inse n0dvandigheten
of att hair landet tillegna oss engel-
skcA SAINT pa den likaledes falska me-
ningen, att vi icke ha kunnat engelska
spraket derf0r att vi icke begagnat det
kyrkan, men att vi f0rst nu genom ma
gon besynnerlig uppenbarelse fatt bade
insigt och f0r1naga. For det andra
grundar sig ber0mmet pa den tron att
Augustana-synoden nu med ems amman
bortkasta svenskan och bruka endast
engelskan, hvilket ocbsa ar falslkt, ty
sadan var nog icke komitens mening.
Men det ar delta, som ber0mmes. Ju
f0rr, saga derf0r dessa tidningar, ALA
importerade sprak utrotas och utren-
sas, ju f6rr Augustana-synoden upph0r
att begagna svenskan dess battre ar
det. De gl6mma dervid att afven en-
gelskan ar EFT importeradt spralz, hvil-
ket derf0r enligt deras mening borde
utrotas.
: Svensken ar konservaRv, ,det ar SAINT.
Derf0r vidblifver han gerna det gamla;
men han ar icke stock-konservativ, sa
att han icke kan 0fvergifva det gamla,
mar han finner att han icl5e langre har
nagot gagn deraf, eller antaga nagot
nytt, mar han marker att det ar godt.
I obetydliga ting handlar han raskt,
men vigtigare saker gar han sakta
tillvaga. Han alskar sina faders sprak,
och derifg han ratt. Hvarforaskulle
han mer alska a1adqas .tdders sprak?
Hvarf0r skulle han bruka langods, som
ar s;imre an det han sjelf har. Kunde
gamle Jesper Swedberg saga ON sven
ska spraket, att det Sir ett ganska
hugneligit sprak, helst for oss, som bo
Norden, och ALA motto wei werdt at
man thet betracktar;" och sat napli-
ga nagot tungomal werldenne, ehuru
ock kloke och idoge man thet skrifwit
och rycktat hafwa, renare och fullkom-
ligare hafwer warit eller ar, sa kunna
val vi saga atminstone lika mycket.
Dock vet svenslken ganska val att sven
skan icke ar det enda sprak, som fins,
och att det gives tillfallen, da det ar
bade n0digt och nyttigt att lara sig
andra sprak, ehuru sasom ett "gam-
malt wisa-manna ordqvade" sager:
''Then smak, som k;irilet far, mar thet
/ b0rjon brukes, behaller thet alt
jemt". Mar svensken kommer hit till
landet, sa kan det val handa, att han
till nagon It'd haller styft pa ALT
svenskt, att han icke kan eller will er-
kanna nagot, som det nya landet har
att bjuda pa: ALT, som ar svenskt,
ar godt; ALT, som 5cke ar svenskt,
ar ondt, ar da hans lara. ia, det
hander till och med att en- och AMMAN,
ifven bland de S. k. ''upplyste och libe-
rale" svenskarne; som hit invandra, al
Orig kommer 6fver denna standpunkt,
utan genom att gifva erkannande at
hvad som helst, huru uselt Diet an ar,
bara det ar syenskt, ar en- skamfack
I for den nationalitet som han pastar sig
representera. Men de feste och NEST
f0rstandige af de svenskar, som komma
hit, AFRO icke sadane. De inse smart,
att f0rhallandena har aro sadana, att
ON man skall pa ett lampligt s;itt kun
ma vinna sin utkomst, pa ett tillfreds-
stallande satt umgas med landets ofri-
ga befolkning, lattast fullg6ra sina
medborgerliga pligter och sakrast till
godog6ra sig de rattigheter och f0rmo-
ner, som medborgarskapet ett fritt
land skanker, sd Dor man lara sig en-
gelska; och derf0r CORA svensk-ameri-
kanerne det, sa fort de kunna. Men
ett frammande sprak kan man icke lara
sig pa en- dag. Nagra kunna lara det
fort nog, men andra maste arbeta der
med iratal. Skulle nu hvar och en-
af desse LYDIA de engelsk-amerikanske
tidningarnas rad och kasta bort slit
sprak sd fort de komma hit, sd skull
le de sta der utan nagot sprak alls.
Det wore ju praktigt! Svensken
ar visserligen villig att. CORA ALA
menniskor till lags, men han lyder
dock icke gerna hvarjs dares rad Sven
sken behaller derf0r sitt sprak och re-
der sig dermed sa godt han kan tills
han hinner lara sig engelska Sedan
begagnar han engelskan der det sd be-
h6fs. Men afven sedan han lart sig det
nya tungomalet begagnar han ALT ibland
svenskan, ty han har funnit; att fastan
Amerika ar ett stort och rikt land, sa
kan det dock icke skanka dlH godt, och
fastan engelskan ar ett rikt sprak, sa
kan det icke tjena al andamal. Svensk-
amerikanen ar villig att bortkasta ALT
gammalt, som hans nya f0rhallanden
Er gagnlost och onyttigt och antaga ALT
nytt. som ar godt och tienligt. Men ON