Skaffaren. (St. Paul, Minn. ;) 1885-1895, 1892-12-21
Hvad snoflingorna berattade.
Julberattelse Of Gasstaf.

verldshafvet. Hvad wore val menni-
skor och dur, de sk6na blommorna,
traden och buskarne, ON inte vatten
fumes att slacka deras torst med och
for att skanka vederqvickelse under de
varma sommardagarne? Men vatten-
dropparnes mission Dir ej dermed fyld.
hafvet och sjoarne, i aoder och aar
bar det stora skepp och angfartyg, hvil-
ka f6rmedla samfArdseln mellan olika
trakter af jorden boende folk och hem
fora produkter af vidt skilda Stag. L de
valdiga forsarne, der vattnet med sam
lad styrka st6rtar sig utf6r fallen, lig
ga millioner hastkrafter f0rborgade,
som menniskor tillgodog0ra sig for drift
vande af ALA slags industriella f0retag.
Mar sedan den kalla arstiden intraf-
far jordens nordliga trakter, fryser
vattendroppen till enmangfald af olikt
tornado kristaIler, som bilda fasta is
tacken 0fver sj0ars och fjordar 0fver flo
der och smiirre vattendrag. Och
form af millioner sn0fingor tackes jor-
dens yta af a;vattendroppar. Pa
det frusna vattnetE tumlar ungdomen
om-iyster gladje, roande sig med skrid-
sko-. och kalkakning. Pa sn6tacket
hemf0res under 'munter bjellerklang
br;insle fran skogarnes dup, andra nyt-
tiga foror att 1f6rtiga, och vintrig
qvall vid manens silfversken anordnas
glada sladpartier. Mar sa varsol stic-
ker pa, ,smalta drifvorna och istacket
SAINT vattendropparne ga till nya varf,
standigt lankande sig samman till nyt-
tigt arbete, enligt naturens visa ord
ming. q" r
Under sin fart ut ofver jordens skilda
trakter far vattendropparne Sc och er-
fara mycket, af hvilka erfarenheter jag
en- vintrig qvall fick del. Jag will h;tr
f6rtalja hvad sn6Aingorna berattade
mig.
= vi voro manga syskon - sa b0rja-
de snoflingorna sin berattelse - och
tumlade ON det vildiga dup, som in
nesluter hafvet vid Indiens och Xmas
kuster.
Kommer sa stormen och bjuder upp
till dams, da blir det en- lustig lex.
valdiga vagor hafver sig hafvet och
Invita- drigter dansa vattendropparnes
abalettkar pa vagornas toppar. De sto-
ra skepp, som trotsa var valdiga lex.
kasta vi likt .spanor upp och ned mel
Ian vagorpa, och mar vi trottnat pa le-
ken kasta vi dem mot klipporna vid ku-
stem och krossa dess brackliga skal. Da
tjuter vinden af gladje, 6fverr6stande
menniskornas angestrop. SEN vi tr6tt-
nat pa leken, lagga vi oss till 70 och
lata solens varma stralar lyfta oss upp
till h0gre rymder H6gt, hogt Diver
jorden samla vi oss da vjldiga massor,
i sma och stora kolonner. Menniskor-
ma kalla dessa vattenmassor anol,,
Fran var upph0jda plats skada vi ut
6fver det "himmelska riket", som kline
sen alskar att kalla slit hemland, och
ser den guile sned6gde mannens arbete.
vi Sc, hur han fitigt ur jordens yta
framlockar sin tarhiga naring af ris,
hur han m6dosamt bar upp jord bergs-
skrefvorna for att 0fverallt der vaxt-
]ighet kan frambringas plantera och
odla. Sjelf Dor han pa flottor i floderna
eller jordkulor under marken, pa det-
ia satt inbesparande sa mycket jord
som m0jligt till odling. vi Sc afven
hur upprorsfiamman blossar upp och
hur skaror af man taga fran, brannan-
de gardar och m6rdande krist,,o man
och qvinnOr.
Drifna framat af stormens starka
vingar ila molnmassorna framat Diver
ode och glest befolkade trakter I'm
der oss ligger smart det kolossala ryska
kejsarriket. Hair sk;ida vi ut 0fver
@bygder, der arnlodet herskar ALA sina
rysansvarda former. Hungern marte- |
rar tusenden och alter tusenden af man, |
qvinnor och barn. Den usla koian lem
mar Ell skydd hvarken for blast, regn
eller k6ld. Det sjuder och jaser likt en-
vulkan det maktiga zarriket, och mar
mattel ar ragadt, mar modem ar driven I
till sin spets, da bryter kratern upp
och spyr ut revolutionens valdiga va
gar. We dem, som da bara ansvaret for
utbrottet, de krossas under massornas
valdiga framstortande.
Fran nod och lidande upp mot den
kalla norden gar vart tag.
Finland, de tusen sj6ars land, ligger
nu under oss. vi dansa nedat mot mar
ken valdiga massor och hvir1a ON
lustig, hejdlos dams. fattigmannens
koja, palatsets salar blicka vi in, men
skada blott sorgsna anleten. Har
delta land, hvars< folk har lart sig att
kampa och f6rsaka, att Ida ALT for fri
hetens heliga SAX, delta land har den
ryska 0rnen slagit sipa valdiga klor och
haller det af raseri skalfvande offret
fast. Sorgsen 6fver vailmakten, b0jer
finnen med ett tyst knot slit hufvud,
ooh j kojan som palatset har gladjen
fytt Det dr. blott hoppet som annu
kan halla modet uppe, hoppet ON en-
yedergallningens, en- frig0relsens dag.
Men utan rast och 70 f0ras vi STAN
digit ALT langre bort. Diver Bottniska
vixen gar farden han till Sverige, till
Skandinaviens kuster. Under vagen
lata vi seglareh profva pa en- lustig
dams decem berqvall. Yinden piskar
hafyet ga att vagorna hifva sig val
digit raseri och kastar detsrHdIDsa skep-
pet som on boil mellan topparne.
Och vi sn6fingor leka htstiso som tao
kel och tag, slitande och skande SON
der bit for bit segel och tagvirke, tills
fartyget som ett saradt vilddjur kastas
upp pa klipporna och krossas mot dess