Skaffaren. (St. Paul, Minn. ;) 1885-1895, 1892-06-15


distriktet har vid konventet Mankato
nominerat L. G. Hony fran Mobiles
county till ongressmannakandida
Gen. j. H. Baker, hvil5en var en- gan
ska stark kandidat drog sig tillbaka pa
grund at tryck fran Donnelly-Fish ele-
mentet.
Bref fran Moorhead. var grann-
stad Fargo har det brutit lost cit gnv
och en- r6relse, som paminner ON sboo-
mems dagar. I ALA delar af staden
uppfGras nya hus. Det ar ingen, som
VIII arbeta, utan att han kan fa duglig
sysselsattning. Fastighetsvardet och
hyresprlserna ha stigit 20 procent
var-Gatorna, som pa grund af den
langa regntiden, blifvit h6geligen mi
serabla och f6retedde 0fverallt en- fjml1.
lig syn, halla nu pa att IA ett respekta-
belt utseende under gatkommissiona-
ren ). L. Dahlqvists driftiga ledning.
+. L. Thorson, som en- It'd drifvit re-
staurantr6relse, har salt sin affar.-Xf-
ven Moorhead uppf6ras nya hus. T.
I. Myller haller pa att uppsatta sig ett
rymligt och beqvdmt boningshus. Han
ar nemligen stadsbo, ehuru hans tegar.
dem han pl6jer och sar och skordar.
lgga EFT godt stycl1e ut pa landet, -.
Eft d6dsfall har intraffat, som vackt an
dup och allmjin r6relse ej blott inom
var forsamling utan hela staden. Det
ar mrs. John l.. Bj0rkqvist, som hastigt
allied Minneapolis i s0ndags alta da-
gar. Under en- It'd af 6fver 10 ar var
donna familj bosatt 'Moorhead och flvt-
tade harlfran straS fore sistlidne iul.
Mrs. B.var en- flora h;inseenden mark
llg qvlnna, som lemnade hos enhyar.
med hvill1en hon kom ber6ring. coda
och ddla intrycl. Det NEST karakter-
lstlska hos henne var hennes uppripti-
ga och djupa kristliga lif, som gaf sig
uttryck homes hela lofnadsskick fa-
mllJen, f6rsamlingcn, s0ndagsskolan.
umglngcslifvet. S;illan har den. som
skrifver delta, funnit nagon, med mera
utprcglade drag af sympati och omtan.
ke Tor andra ;in dem mrs. Bj6rkovist
atcrgaf. De fattige, do lidande, dc
nddstilde hado alltid henne en- trofast
och drlig Win, som Ell blott talade utan
handlade. Guds rikes SAX lag henne
alltld omit ON hjertat Den lutherska
kyrkan och virt samfund var bennes
andliga hem, der hon trifdes arbetade
och uppotfrade ALT eftersom helsa. kraf-
ter och It'd tillato. Aldrig utan da
sjukdom hindrade, saknades hon sim
dagsskolan hos sin klass, yid hyillken
hon var fist, som ON den varit en- liten
skara al henncs egna barn. Med Iika
lntresse deltog hon fruntimrens mis-
slonsf0rening och andra viilg6renhets-
lntressen. Det var s;illsynt att Sc hen
nes plats tom vid gudstjensterna. Der
sntt hon pa sin plats och don som stod
pa prcdikstolcn visste att han hade en-
ah0rare, som bad och som Vile h6ra de
enkla sanningarne ON synd och mad.
Men det var mahinda som husmoder'
hon all synnerhet adagalade slit nobla
SHINE. lngen kunde triida inom tr0skeln
till hennes hem utan att kanna sig in
biuden, valkommen och hemma. Det
var Eagot hos henne, som tilltalade
den gamle viinnen sd val som fram-
lingen, hvilket lyftade, varmde, mum
trade. Det var henncs enfaldiga tro
pa Gud, hennes innerliga umginge med
fralsaren, hennes hclgade qvinliga viz
sen som tilltaladc. Det var nemligen
ej m6jligt att halla nagot samtal med
hcnne utan att hon ledde det in pa det
andliga omradet, till lifvets stora fra
ga Men det var alltid delta mjuka,
dcltagande, 6ppcnhjertliga ton och
framstallningssiitt, som icke f6rargar,
utan winner, intresserar, drager, lyfter
med sig, Hon utsadde manget adelt
fro, som sikcrligen skall bringa en- rik-
lig sk5rd. Jag kunde ej lata bli att in
rista denna enkla minnesruna pa hem
nes graf. Hon Hr nu hemma hos den
lFriilsare, ON hvilken hon med sa stor
glHdje och kiinsla ST ofta talade och
hvill1on hon eli blygdes att bek;inna in
for saval sina ndrmaste som inf0r van
ner och hvem som helst. Ingen som
larde kiinna henne fins, utan att han
vile plantera en- blomma pa hennes
grafkulle. Frid Diver hennes minnel
Tr6st och hopp ware 6fver hennes efter-
lemnade make och barn! Niklas.