Skaffaren. (St. Paul, Minn. ;) 1885-1895, 1892-06-22
Harrison och Reid.
Huru de nonninerades Minneapolis den
10 ju1,i 1899.

IO JNH Io9@.
Den vigtiga stunden hade kommit.
ALA gladde sig derat, ty vantan och
span @.gen hade matt sin hold. Nagra
af sy &taterna b0rjade ater braka ON
SIM valstrider, men man hade nu intet
t. Mnod med deras gnabb, och de blef-
vo vederb0rligen afsnasta. Det vardt
en- stor tystnad den valdiga salen.
det nu att halla sig lugn och stilla for
att hemta krafter for den kommande
stormen. Det ar sed republikanska
acknowledgements, da kandidaters
namn skola framhafvas, att upplasa
namnen q ALA slater, territorier och
distrikt, som tillh0ra unionen, hvarvid
da tillfalle gifves at hvarje stat, terri
torium eller distrikt att genom sin de-
legation yttra sig till f0rman for sin
kandidat. Samma tillfalle gifves ock
at hvarje person inomp delegationen.
Det var salunda utsigt till att ia h0ra
omkring nio hundra tai; men det blef
lyckligtvis icke sa manga.
Alabama-Arkansas- Californian: in
tet svar. Men mar Colorado roptes, be-
garde senator Wolcott ordet. Man be-
h0fde icke lange vara ovisshet ON
hvem han amnade pominera, ty redan
f0rsta satsen af slit tai namde han
Blaines namn. Att namna kandidatens
Mann sa tidigt var ett svart fel, han
borde vantat tills sinnena hunnit blifva
litet mer uppvdrmda. Den beraknade
effekten af n5mnandet af Blaines MANN
uteblef derf0r nastan helt och hallet
vid delta tillfalle. Talet var annars
storartadt och gjorde ett ofantligt in
tryck. -...
Meningen fran b0rjan var att Depew
fran New York skulle nominera Harri-
son, men New Yorks namn var langt
ned pa listan och ingen kunde berakna
hvad som kunde handa imam ordninz
gen kom dit. Eft par tai till, sadana
som Wolcotts, kunde m0jligen sd lila
f0rderfva Harrisons utsigter att, bot
icke kunde radas derpa. AT delta skal
och tva andra: Diet att Harrison ar b0r
dig fran Indiana, och Diet att Wolcott
talat hufvudsakligen q de yngres vag-
mar, blef det icke Depew utan Dick
Thomson, en- attiotrearig gubbe fran
Indiana, som nominerade Benjamin
Harrison. Han h6ll icke nagot tai.
Han menade attsdet var nog att blott
mamma namnet. Det ma har anmarkas,
att ALA tai, som h6llos till f0rman for
Harrison alls icke kunde jemf0ras med
dem som h0llos for Blaine. Det var
svart att ia nagot att saga. Den enda
handling, som kunde namnas, hvars
f6rtjenst uteslutande .tillh0rde presi-
dent Harrison, var utnamnandet af en-
betsman. Derat har han egnat myc-
ken It'd och deri har han ocksa lyckats.
Hvad helst annat man f0rs0kte till
skrifva honom, sa st0tte man pa
antingen Blaine eller Reid eller Nc
Kinley, dessa trenne valdiga figu-
rer, som sd totalt bortskymma =
den lille Ben, att wore det icke
for att han ar president, sa skulle
knappast nagon utom embetsmin och
embetsjagare veta att han fins till. Och
det ar att marka, att det var dessa
tvenne klasser, som arbetade Minnea-
polls, den ena for och den andra emot
Harrison.
Thompsons tai appladerades lihigt;
men det var med de Harrisonska appla-
derna, som med talen: det lat som ON
ALT varit bestaldt, som ON det skett a
tjenstens och embetets vagnar.
Sa kom h0jdpunkten i det valdiga
dramat. Da Minnesota ropades franz
tradde w. H. Eustis och h0ll ett langre
f0redrag for att underst0dJa Blaines
nomination. F0redraget var bra, men
mycket daligt framsagdt. Blaine var
nu emellertid nominerad och nomina-
tionen var understood, och nu brast los
en- storm af appladerande, hurrande,
skrikande och hojtande, som r;ickte
omkring en- half timmes It'd. Mar det
blef nagorlunda lugnt upptradde en- ne
ger, Morrison fran Mississippi, och
sade att det var med synnerlig tillfreds-
stallelse, som han underst0dde nomita-
tionen af verldens st0rste medborgare
James G. Blaine. Da br0t Blaine-stor
men ater los. Harrison-mannen voro
rasande. Det sag fult ut for dem. Men
deras tur kom nu "New York" lj0d
sekreterarens rop, och fran tradde
jernvagspresidenten och festmiddagsta-
laren Chauncy M. Depew fran New
York for att underst0dja Harrisons no
mination. Han var rasande mar han
upptradde, rasande pa Wolcott derf0r
att han varit sa valtalig, rasande pa ne
germ derf0r att han sagt att Blaine var
verldens st0rste medborgare och rasan-
de pa folket derf0r att de hurrat sa
mycket for Blaine; och med det f6rna
ma f0rakt, som visar sig hvarje hans
drag, hvarje hans r0relse, utbrast den
stolte jernvagsmagnaten: "Det ar myc-
ket skrik och vasen luften (menande
laktarne, der, askadarne sutto) men det
inverkar icke pa delegaterne" (ty dem
hade han slit vald). Mar Depew slu-
tat brast ovasendet lost till Harl isons
ara. Det varade 25 minuter. Miller
fran N. Y, Boyd (neger) fran Tennessee
och Downey fran Wyoming talade for
Blaine; Cheatham (neger) fran N. c.
och senator Spooner fran Wisconsin for
Harrison. AT dessa var Boyd Cen val
taligaste och Downey den roligaste.
Boyd talade efter Depew. "Herrn fran
N. Y. sade oss, att det ar mycket hur-
rande pa laktarne''. "Ja", sade negern
- L.:la -, ,4S,,r,o cS o++ 1or oron