Skaffaren. (St. Paul, Minn. ;) 1885-1895, 1892-10-12
Har och der.

Att upptacka och afsl0ja bedragerfer,
att uppenbara och ljuset framdraga
l6gn och orattvisa, der dessa fnnas och
ihemlighet 6fvas, ar och for sig en-
god gerning. Skier det da ocksa af
oegennytta och endast sanningens,
rattvisans och den f6rorattade partens
intresse, da ;ir den, som sadant gor, all
heder och ara v;ird. Men skier det
blott eget intresse och ej for att gag
ma, utan for att skada andra blott for
att deraf CORA sig ett vapen hvarmed
man kan sara och ON m6jligt tillintet-
CORA en- sin motstandare, da ligger det
f6ga heder deri. Det har ofta visat sig,
att personer och partier hvilka bade
af natur och .b0jelse hata sanning och
rattvisa, dock aro villige att tillfalligt-
Wis gynna beggedera. ON de derigenom
kunna tjena sigasjelfva och skada an
dra. ON ater kampen mot l0gn och
bedrageri ar sadan att den sjelf ;ir ett
bedrageri, blott ett sken, som intet an
nat godt innehaller an det namn den
missbrukar, och det man kampar for, ar
intet annat an l0gnen i sanningens
dragt och orattfardigheten rattvisans
MANN, da ar den, som slikt gor, visst
icke Ward heder, utan fast mera ward
ala hederliga menniskors f0rakt och
afsky.
.Vid hvarje valstrid hair landet g6res
tvenne stora upptdckter: for det f0rsta
att delta land ar alldeles genomsyradt
af bedrageri och ALT slags ondska, och
st;illet for att vara det NEST civilise-
rade folk, sa aro vi det NEST barbariska
folk pa jorden, SAINT for det andra att
'sfolket" det ringa, fattiga folkets val
ligger mycket 0mmare pa en- del men
niskors hjertan, an man nagonsin skull
le knnna tro eller ana. Man har haft
mycket att saga emot dessa valstrider,
och mycket kan val rattvisligen sagas
emot dem. Men har man val nagonsin
tankt pa hvad godt de utritta. Har
man val 0fvervagt hvad betydelse det
har, att de sd har ALT emellanat upp-
vacka dessa 0mmare och renare kans-
lorna hos vart folk, delta allmanna och
innerliga deltagande med den fattige,
delta brinnande -begar efter att hjelpa
och bista den ringe och frig0ra och
ateruppratta den nedtrampade och for
tryckte. Hvad kan val vara st0rre och
6nskvardare, an en- sadan f0runderlig
kraft, som kan sd vidr0ra dessa styfve,
stele, hersklystne och penningkare po-
s1itiske partiledares och embetsja agares
hjertan, att de fyllas af idel mennisko-
karlek och svalla tills de aro fara att
brista af lust till att CORA godt; och den
f0rut sd sturske och h6gdragne jern-
vagskungen eller bankdirekt6ren eller
b0rsspelaren f0rvandlas med ems till en-
AMMAN menniska: hans blick blir mild,
nastan medlidande; hans tungas band
lossas, och han talar ljufiga ord till
''folket"; hans armar 0ppna sig till tee
ken att han ar redo att sluta verldens
tiggare och trashankar till slit karleks-
uppfylda br0st och sin feta planbok, da
de f6rut icke ems fingo komma nara
hans hus. Hvarvid skall man ikna
denna ovanliga karleksf0reteelse? Den
az sasom sippah ON warren, sasom lillian
dalen, sasom oasen 6knen, sasom en-
tindrande stjerna kolsvart matt, sasom
regndroppe for torstig jord, sasom alto
mems svalka efter sommarhet dag! ON
valstriden kan sadant godt astadkom-
ma, borde vi icke da 0nska att vi finge
ha valstrid ALA dagar; ty nu star det
tyvArr icke battre till, an att sd smart
valkampanjen ar slut,sa ar det ock slut
med den der karleken och varmhjer-
tenheten; den milda blicken f0rsvinner,
inga ljuhiga ord h6ras mer, den 0ppna-
de famnen ar sluten och den f6rm0gnes
husd0rr ar stangd; den rike ar ater rik
och den fattige ater fattig, och tigga-
rem och .trashanken ha f0rlorat en- kar-
leksfull like; och af ALT det sk6na alter
star dem nu intet annat, an hoppet att
ON tva eller fyra ar blir det varmt och
SOLICIT igen.
AT vissa partiledares och partitidnin-
gars tillvagagaende synes det ock
framga, att bedragerierna och den all
manna ondskan hair landet Aro lika
periodiska som den der besynnerliga
vanskapen och menniskokarleken. Vid
hvarje allmant val aro vissa tidningar
proppfulla af "afsl0janden". Da upp-
tacka de bedragerier utan linda och
skrifva mot bedragarne som ON det gal
de lifvet; men efter valet, da aro de ty-
sta som d6da hundar, da ha de intet att
saga det amnet; men mar valtiden ater
nalkas, da qvickna de vid igen. Deraf
f0ljer ju da att -ondskan framtrader en-
dast vid valtiderna; ty man kan val
icke antaga, att dessa tidningar och re-
formvanner, som sarskildt kalla sig
folkets f0rsvarare, folkets hjelpare och
de bedragnes sakf0rare, att de skulle
veta, att det onda fins och framtrader
afven mellan valen, och icke saga ma
got derom, eller hur?
'sVar icke EFT dag, gar,
Och nagot annat ON ett ar.
Det, som du ar, var fulltoch helt
Och icke styckevis och delft"
III. IBSEN.
F0rr tiden kunde ingen tjena tva
herrar; MI fins det personer och tidnin-
gar, som kunna tjena ett halt dussin
herrar. och tjena dem ALA troget enligt
eget vittnesb6rd
Det sakraste satt pa hvilket man kan
ijfyertyga ett politiskt parti ON dess