Skaffaren. (St. Paul, Minn. ;) 1885-1895, 1892-03-09
J, H. THoMANDER

Sd mildt faller intet ljus, sa van
ligt svalkar ingen skugga, sa lif-
vande vederqvicker ingen kalla
som pa fadernas jord.
J. H. THoMANDER.
''Kan nagot godt komma fran Naza-
reth?" D. " s., kan en- american ha ma
got godt att sagaS ON Scandinavian
allmanhet och ON Sverige synnerhet?
Det var w. W. Thomas Jr. box
ssSweden and the Swedes", som gaf an
ledning till denna fraga. Latom oss Sc
till. Boken ser svensk ut utanpa. Hur
ser hon ut mutt?
'sDen h0ga Norden - dess sanger och
sagor, dess fall och fjardar, dess mid
natts dag och sol-ljusa midnatt! Hvil-
ken krans af ara och urminnes saga ON
sluter icke likt norrskenets krona den
ma 'verldsalltets' majestatiska panna"
- "Skandinavien! Land utaf berg och
is! Ridderlighetens stamort, hjeltar-
nes hem! Harliga minnen samla sig
omkring dig sasom de af aftonsolen be-
lysta molnen skocka sig kring dina
bergstoppar! Folk med ettyttre, lugnt,
och kallt som sn0, men med gaskallans
varme blodet. Du segrar annu - i
dag med karlek sasom fordom med va
pen!"'
Det der later icke amerikanskt, sd
mycket ar da sikert. Det later som ON
f0rfattaren hade kandt nagot af hvad
Malmstr6m kande, da han sjong:
''vanliga hembygd; solen ej skadar
Sk0nare land pa sin ensliga fard.
Sk0nare morgon hon aldrig bebadar
An Diver dig och din dial och din fjard.
Vanare Ell 6fver land, Diver sj0ar -
Aftonens tranande skinner hon got,
An mar for dig, dina skar, dina oar
Sorgsen slit gyllene 0ga hon slot''
Kan Just undra hvad den der Thomas
ar for en- menniska ALA fall. Latom
oss Sc efter litet nogare.
"Det Dir nu nara trettio ar sedan jag
f6rsta gangen satte min fot pa Sveriges
jord." ....
Jasal ia, pa sa pass lang It'd kan
hvem som helst, som icke ar alldeles
f6rstockad, hinna blifva sve,osk. Den
som icke blott sett, utan v!stdts och en-
langre It'd bott Sveriges underbara
land, der lefvat, arbetat och alskat han
skulle vara varr an hedningar och troll,
ON han icke af hiertat skulle utbrista:
ssvisa mig EFT land, der du kan mer dig
trygga,
Kan hvad du tanker yttra mera fritz,
Och mer vid ALT hvad du ma kalla dit,
AT lag och 0fverhet beskyddad, bo och
bygga,
An vdr gzada, triska, sk6na Nord."
Han kunde ej undga att kanna sig
ber0rd af den kansla, som Dor hvarje
svenskt hjerta och som ger sig uttryck
i sadana ord som dessa:
"Sa liufigt ar ej kallans sus
Bredvid en- blomsterstrand,
Sa harligt icke dagens ljus,
Som d0d for fosterland."
Och mar han sa hunnit blifva svensk
och fatt lara kama svenskens FOSTER
land och s0ker beskrifva det, sa gar det
gerna sa har: .,
''Fosterland, jag vile lana
Silfret utaf nattens mana,I
Guldet utaf dagens sol,
Perlorna af backens vagor,
Gl0den Auroras lagor,
For att mala hvad mitt hjerta
Lagger for din herskarstol."
Det markes ock latt att Thomas icke
air nagon erik Jig" american. Han tan
ker som en- svensk, kanner som en-
svensk och skrifver som en- svensk, fast
pa engelska. Det basta svenska kinne-
tecknet ar, att han f0rstdr slit ANNE,
vet hvarom han skrifver, och nagot
battre vitsord behofs icke.
Nu da de feste svensk-amerikane
halla pa att gl0mma sitt gamla foster
land, sd skanker det en- synnerlig till
fredsstallelse att veta att det fins at
minstone en- amaerikaask svensk, som eyer
f6rmaga och villa att saga ett sannin-
gems ord ON gamla Sverige, en- som likt
manga af dess s0ner erfarit att: ssDet
lag nagonting luften. De larde kalla
det 'nostalgi'. vi b0nder kalla det TO
sterlandskarlek'.
''Du ;rorika fosterland,
Der fadrens kummel sta,
Du h0ga fjellbekr0nta strand,
Der trogna b6ljor sla,
Du glada hem, du fridens kust -
Gud stracke uti nod och lust
Ut0fver dig sin hand!
Fast lang min vag och brant min stig,
Jag lefver och jag dor for dig,
Mitt gamla fosterland."
j. S. O.
Gustavus Adolphus College.