Skaffaren. (St. Paul, Minn. ;) 1885-1895, 1890-01-22
Minnen fran en- fGrd genom
Amerika.
AT
ADel e. LtndwoW.
XXXII.
TIJE gnnaL0 VerIde7a!

TILI ganaJ0 Verlden!
Vestliga vindar rad Ode f1ere dagar, So att
afven seglen fngo kraftigt bidraga att fora
''Lahn med god fart fran 6fver hafvet.
Kl. 10 torsdags midday, efter 81 timmars
fard, hade vi hurnit 4s6 mil fran New
York. Vid samma It'd fojande dag hade
vi tillryggalagt ytterligare 407 mil och be-
funno oss nu under New-Foundland-ban
karna. Till alias och icke minst besatt-
ningens gladje uteblef alldeles den har
vaAligtvis radande dimman, sj6mannens
kanske farligaste fiende. F0ljande dag
voro vi ytterligare 4lO mil langre utat haf-
vet. Ehuru sj0n under dessa dagar var
jemf6relsevis lugn, b6rjade mangens an
sigte blekna.
L0rdags midday hade "Lahn" under de
senaste "a timmarne tillryggalagt annu
400 mil. Tidigt pa s0ndagsmorgonen vack-
tes vi af musiken, som blaste till korum.
Uppkonna pa dack, erforo vi, att vim
den kastat ON pa nordost. Moln uppstego
vid horisonten, blasten tilltog styrka.
Smart h6rdes hvisselpipans skarpa ljud
fran acknowledgement. I EFT nu voro
vara raska sj0man full fart med att berga
EFT par segel och tillsatta ett par andra for
att 'sst6tta" fartyget. RaddniBgsbatarne
vor0 provianterade. ALT var surradt och
klart att mottaga den haftiga vinden och
de af denna ALT mera uppr6rda b0liorna.
Smart kommer ocksa regn. Sion vaxer.
Del stolta fartyget h6jer och sanker sig ALT
mer och mer for vagorna, hvilka ALT djerf-
ware bryta mot stafven. Stundom, da an
garens bog sanker sig ned, slar sion 0fver
f6rstafven. Hela s6ndagen ar det kusligt
att halla sig uppa pa dack. Det med Ian
gre sj0resor vanligen f0renade obehaget -
sj6sjukan harjar bland passagerarne.
Skeppslakaren har full sysselsattning, men
intet synes villa hjelpa. Svarast var det
de logementer, der familjerna med barnen
- f6rdackspassagerarne - befunno sig.
Manga m6drar voro alldeles redl6sa, under
det barnen l8go der och skreko for full
halls, hvarf0r de stackars mannen maste
tjenstg0ra som barnfickor. Sc der, en-
olycklig sadan, hur han sitter pa en-
s'trunk" (amerikansk reskoffert) med tven
ne skrikhalsar i khaet. Der en- judefa-
mill, uppgaende till 10 personer, placerade
EFT genom stora segeldukar afstangdt
rum, och hvilka ingalunda ma for val.
Brr! - Den talrika familjen kan visserli.
gen saga sig hafva varit isAmerika, men
har det oaktadt aldrig fatt betrada Ameri'
kansk jord. Vid deras ankomst till Hobo
ken ansago nemligen de amerikanska myn-
digheterna, att den gamle familjefadren
icke skulle kunna f6rs6rja den talrika ia
miljen, hvarf0re den f0rbj6ds att landstiga
och maste atervanda med fartyget. Stamina
ode drabbade en- ung, vacker fiicka, enar
hon vid framkomsten befans nara att blif-
va NOR. Flickan hade begifvit sig astad
fran hemmet just for att for f6raldrar och
bekanta d0lja denna sin. belagenhet. Hon
var nu mycket f0rtviflad 0fver att Sc sig
tvungen atervanda, kappa pa de 'gamlas
d6rr och bekanna.
''Lahn" hade pa det sista dygnet tillryg-
galagt 400 mil. Dagen var lang, emedan
hela s6ndagen maste tillbringas under
dack.
Da det under natten b6rjade blifva ALT
for qvaft och qvaljande har mere, begaf jag
mig ofvan dack just som skeppsklockan
slog ''fyra glas" och utkiken pa f6rtoppen
ropade slit: "Allt val!' Vakten afl6stes;
.'hundvakten" var inne.
vinden hade bedarrat. StjeInorna tin
drade fran mellan molnen och fartyget
sick sin kosa stadigt fran. K6lvattnet
glittrade sa vackert 50 langt 6gat kunde
ma. Stafver kastade det bla vattnet l8ngt
At sidorna och dess yttersta, skummande
rand liknade en- silfverkam. Eft ljus sy-
mes tindra langt utat hafvet; det nalkas,
smart synes EFT r6dt sken. vi m0ta en- an
care, som vi skola passera pa babords sida
ON oss. Eft ljus svingas fram och ater pa
densamma, vi helsa tillbaka pa samma
satt. Smart dr. skenet fran det m6tta far
tyget ur synhall. Hvisselpipans ljud af-
bryter tystnaden. Batsmannen med sina
matroser kommer upp pa dack for att ber.
"a ett par slapt hangSnde segsl. Sa smart
delta ar utf0rdt. f6rsvinna de under dack.
Alter ar ALT tyst. De bada vakthafyande
officerarne promenera fran och ater uppe
pa acknowledgement.
Jag lennade dack med den tanken, att
den, som fardas 6fver ocoanen utan ati
tillbringa en- matt uppe pa dSck, g6r er
osrskttlig fdrlust.