Skaffaren. (St. Paul, Minn. ;) 1885-1895, 1890-12-03
Penningar.


Hvilken oerh0rd betydelse ligger ej /
delta lila ord. Mar tvenne pojkar vid en-
grind slass ON en- till dem kastad ett-
bring, eller mar herskarne 0fver tvenne
stormakter stalla hundra tusentals krigare
emot hvarandra, sa dr. det alltid samma
historic som upprepas, ehuru med olika
uttryck.. Det ar penningar, som satta lif
och r6relse hela verlden.
Med penningar kan du erhalla ALT hvad
verlden har att erbjuda, pjutning, ara,
anseende; utdn penningar skall du pa sin
hold lik en- AMMAN Diogenes, eller k8lmask
ia alta af bladet sd lange det racker, men
for 0frigt Ell kunna erna en- enda f0rman,
ON icke m0iligen den att kunna sofva
trygg for olasta d0rrar. Penningen ar for
verldslifvet hvad lodet ar for uret, eller
hvad vattenkraften ar for qvarnen. Tag
bort lodet - och uret skall upph0ra att
ga -- tag bort penningar - och verldens
olika lander skola smart blifva oss lika
obekanta och likgiltiga, som invanarne a
pianeten Mars, fall der finnas nagra;ala
kommunikationer skola afstanna, all taf-
Ian konst och vetenskap skal upph0ra,
med EFT ord: menskligheten skall dragas
ned till samma niva, som inbyggarne pa
en- httills oupptackt q S6derhatvet inne-
hafva.
Ehuru penningar salunda spela en-
ofantligt stor roll har | verlden, ma vi
dock icke f0rbise dess vanmakt somliga
fall, Drottning Elisabet at England kun
de med millioner Ell k6pa en- enda timmes
f0rlangd lifstid, och den st0rsta rikedom
fcrmar Ell ems skydda sin innehafvare for
LANDMARK. mycket mindre f6rskaffa honom
lugn eller sinnesfrid. Man kan for pen
ningar k6pa sig ett aradt namn eller en-
praktig minnesvard, men icke EFT gOdt
vittnesb0rd. Det st0rsta bevis pa penDin-
gems vanmakt att CORA en- menniska lyck-
Liz ligger det f0rhallandet, att just pen
ningar varit orsak till mauga PRISONERS
olycka. For huru mangen ung fjc'a har
icke Just nagra tusen kronors 4" nrt or
saken till ett helt lifs lidande. H. IA man
gen mot holden svafvande ung 0rn har ej
a. guldets tyngd dragits ned till iordens
stinkande dyp6lar! Huru mangen sjal
har Ell blifvit sa insnarid rikedomens
spindelnat, att han aldrig t6rmatt slita sig
derur, utan f6rtorkat sasom en- fangad flu
ga derinne! Ty jag har sett ungdom och
skonhet pa blot EFT par total af ar for
svinna som sn6 for hvardagssol; jag har
sett folkgunst och arebetygelser f0rvand-
lade till f0rakt och likgiltighet; Jag har
hort den mjukaste altstamma efter nagra
ar framst0ta gala trumpettoner; jag har
sett eleganta sprattar sasom knarriga, gikt-
brutna gubbar; jag har sett drinkare med
afsky kasta bort glaset och blifva uyktra;
jag har sett bedragare blifva arliga och
redbara; jag har sett sl6sare blifva spar
samma och ordentliga; jag har sett perso-
ner ur samhallets dragg blifva sedliga och
fromma - men jag har aldrig sett en- gi-
rigbuk f6 mog. Och hari ligger hans
strait, ty synden allmanhet, och denna
synd synnerhet, straffar sig sjef.
Har torde vara pa sin plats att nagot
orda ON den gloria, som stadse omgifver
egaren af penningar, hanna for 6frigt
vara huru okunnig, dunn ellcr full som
helst.
Jag kande for nagra ar sedan en- fattig
man som helt 0rmodadt fick arfva ma
gra tusen kronor;man h0ll pa att ej kama
karlen. Den f0rut slappa gangen bIef fri
modig. den moll modulerande stamman
0fvergick med ems dur, och den f6rut
mot jorden hangande nasan steg med ems,
som en- klyfvarbom till vaders. Hvad var
det, som hos mannen astadkom denna TOR
andring. Ingenting annat an medvetan-
det, att han egde nagra tusen kronor.
Verlden ar full af darar, men det dr.
egenttigen trenne, som aIo att beklaga.
Den enc f0rtares af orc att sammanhalla
och f0rkofra det, som han ALA fall f0rr
eller senare maste lemna; den andre for
st0r bade kropps- och sjalskrafter med
att f6rskingra, hvad hans f0rfader med
arbete och t6rsakelser sparat ihop, och
den tredje msrterar sig med att atundas
den rike hans rikedom. Hvilkendera af
dessa trenne, som ar den st6rsta daren, vet
Jag Ell, men att de fiesta h0ra till den tred-
ie kategorien, Diet tror jag mig veta.
Ingenting kan emellertid vara darakti-
gare, an att afundas en- menniska hennes
rikedom; ty dels fumes det bland ito rika
alltid nagra, hvilka f0rsta att slappa ''de
arma fangar l0sa" och dels plagar man sig
sielf all tees on0digtvis dermed. Lyck-
liz derl0re den, som Tart sig den konsten
att vara mold, och att handhatva vexel.
myhten sd, att sjalen ej angripes af ergen
pa densamma.