Skaffaren. (St. Paul, Minn. ;) 1885-1895, 1890-07-23

D0d, f0rskrackelse och sorg kan man
med rata saga ha traffat var stad dessa
dagar, derigenom att nittio alta mennisko'
lif spildes den hemska olycka, som TINA,
de pa lake Pepin det angaren "Ses
Wing" kantrade under den harda storm,
som rasade s6ndags qvallen den 13 dennes
mellan klockan och 9. Exkursionen ut.
gick fran Diamond Bluff, Wis.,, med en- del
passagerare; stannade Trenton och tog
ombord omkripg 20, och da den lemnade
Red Wing XII. omkring 10 f. M, So var DEF
enligt kapten Wetherns egen berakning
LAT passagerare ombord, men da aterfar-
den anstaldes pa qvallen visar den NEST
palitliga namnlistan, att det tillsammans
med besattningen var 214 ombord pa an.
garen och den atf6ljande slupen. Tolf al
sallskapet kommo da, till sin stora lycka
for sent. Det ar udl att komma for sent
till en- olycksfard. Flera kommo for sent
har pa morgonen och stannade hemma.
Andra kommo for sent och blefvo ut6fver
SA6 al fAOuo JUL SoeIo olS oluuct va, al
de skulle nog hinna sallskapet, hvilket de
gjorde genom att taga taget ned pa efter-
middagen for att atervanda med angaren,
men de aterf6rdes - lik. De 116 som sa
underbart raddades, fingo en- lexq, som de
aldrig i slit lif lara gl0mma, och vi hafva
hort manga af dessa betyga, att de aldrig
mer komma att ga med pa nagon exkur-
sion. De raddades dels pa slupen, dels
genom att simma land och omkring EFT
20-tal hangde sig fast vid den kantrade
angaren och blefvo landsatta af personer,
som kommo med batar. Andra, som ge-
nom lifraddningsapparater kunnat halla
sig uppe, blefvo upptagna ur vattnet af
personer som skyndat till deras raddning.
Bland dem som varit med raddningsarbe-
tet, names en- hr B. l.. Perry fran St.
Paul; men nog har Pioneer Press minst
sagt 6fverdrifvit hans arbete for att icke
saga afven hans hjeltemod. For det f0rsta
hade han ej beh0ft att hota nagon batkarl
med att genomborra honom med en- revol.
verkula, derest denne icke f6ljde med
baten, ty han f0ljde med utan att So twin.
gas. For det andra ar det icke 1S qvinnol
som aro lefvande vittnen till, att de hafvs
honOm att tacka for sin raddnipg, ty del
blef Ell sd manga af ALA qvinliga passage
rare raddade.
Hela antalet raddade fruntimmer ar Z
eller 8, af hvilka eller fyra sades vara ps
slupen hyilken af b0ljorna drefs land
tvenne f1ickor forbes land af simkunnige
ynglingar, och huru de 6friga blefvo rad.
dade ar Ell for oss kunnigt. Oliver SO al
de omkomne voro fruntimmer. vi hafva
icke harmed underskatta hr Perrys hvar.
ken hjeltemod eller vardefulla arbete vid
raddningen af de f6rolyckade, utan hafva
vi blott velat rata Pioneer Press uppgift,
hvilken ock var synlig SKFFFAREN fol
f0rliden vecka.
F0ljande svenskar vOro bland de ON
komne; Geo. w. Nelson, Emma Carolina
Nelson, Knut Peterson, Josef Carlson,
Carl Peterson, Linus Lillyblad, Maria
Skoglund och Per Olson.
F0ljande norskar omkommo: Mrs. o. Mel.
son, Mabel Holton, Mrs. Ed. Larso on, Ma
rie Olson, Henry Steffenson, John Inge-
britson, Ed. Henderson, Randina Olson
och o. A. Anderson fran Blunt, North
Dakota.
Eft icke sa ringa antal skandinaver voro
med pa denna olyckliga s5ndagslusttur,
ehuru de fleste vor0 tyskar. Iva af de
omkomne svenskarne voro medlemmar af
den sv. ev.-luth. f0rsamlingen harstades.
Det ar med blygsel vi omtala det, men
sanningen skall aldrig d0ljas. Att fiera
af f6rsamlingens gossar pa II 1s ar och
afven nagon aldre voro med ar bekymmer-
SAINT, ty man borde hafva skal att vanta
battre af personer, som nyligen konfirma-
tionsskolan blifvit undervisade Guds ord
och fatt lara sig huru hvilodagen skall an
vandas; men andras lockelser, tankl0shet
och icke So liten benagenhet, att f0rlusta
sig ar val orsakerna till en- sa sorglig hand
ling. De f0rsamlingar som NEST ledo voro
den katolska och den tyska lutherska, men
den stora nassau af det muntra laget var
icke- neutrality-suspicious.
vi kunna icke betrakta denna s. k.
olyckshandelse pa nagot annat satt an sa-
som en- straffdom fran Gud, ech bokstafli-
gen gick fullbordan Herrans ord: "Den
som ohelgar sabbaten han skall d0den d.
q Mos. 31:14.) Hvem vagar saga annat
an icke Herran har talade till Guds ords
6fvertradare, som radsla mot Herran och
hans smorda, uti sin vrede, och f5rskrack.
te dem med sin grymhet. (Ps. 2:5.)
s'Gud later icke gacka sig; hvad menni-
skan sar, det skall hon och uppskara."
Ma vi ALA taga warning af denna sorgli-
ga handelse, hvilken visserligen icke in
traffat, ON ALA hade aktat pa Guds bud:
.'Tank pa att du helgar hvilodagen," men
ocksa stalla den hjertepr6fvande fragan pa
oss sjelfva: Gar jag fardig att m5ta Her
ran, ON han So of6rmodadt skulle kalla
mig ur lifvet?" ..-....-
Den syn, som tett sig for oss har un-
der f6rra halften af denna vecka, ar
helt enkelt hjertslitande. Man kan fore.
stalla sig litet huru det kannes, da en- ma
ka och sma barn pa s5ndagsmorgonen sago
slit jordiska st5d glad och frisk lemna
hemmet for att f5lja med pa den olycks-
bringande farden, och pa mandagen, tisda-
gen eller onsdagen hemf6rdes den alskade
sasom lik och kanske med ingenting mer