Skaffaren. (St. Paul, Minn. ;) 1885-1895, 1890-02-26
FRAN SKOLANS VERLD.
oUsrAvUs ADoLPHus coLLEoE


cUsTAvUS ADoLPHUs coLLEcI
Da nu pennan hvilat en- vecka, ,torde hol
hafya nagot pa hjertat som hon will 5fver
lemua at allmanheten. Fa Sc hvad hor
will fram med.
Vid senast hallna konferensm3te Rec
Wing kunde iakttagaren ia anledning til
hvarJehanda betraktelser. Pa hvarje an
lete hvilade EFT drag af vardigt, hvarfSl
icke kristligt, allvar under f6rhandlingar
mas gang. Man syntes hafva ratt uppf t.
tat allvaret det uppdrag man ia bade al
Gud och f6rsamlingar. Hvarje fraga be-
handlades Ocksa pa EFT for Kristi Evange-
alum vardigt satt.
de skarpt markerade dragon sarskilit
hos de aldre kampane kunde man lasa en-
beslutsamhet, hvilken betydde sa mycket
som sa: jag har pa fullt allvar gifvit mig
at Herren / hans och f0rsamlingens tjenst
och Jag amman eli vika hvarken till h0ger
eller venster eller blasa till retratt. f0rran
en- fullstandig seger ar vunnen. Det g6r
en- godt hiertat att "a vara med pa ett
horn och IA del med af delta kacka man
namod.
Enighet radde. Man var enig SAX och
radgjorde f0rnamligast ON satt for utf0.
rande af hvarje SAX. Personligheter und-
vekOs, man hyste undseende for hvaran-
dras kansl0r, men dock utan att ga san
ningen for mar. Der det beh0fdes klamde
man nog till. "Hafven salt uti Eder", sa-
ger Herren, men ock: ''Slsken Eder inb0r-
des". Konferensen 8dagalade, att dess
uppdrag och dess inrattningar aro for ho-
nom kara. Missionssaken genemgicks
mega, unkerrattelser, rapporter skarskada-
des och man lemnade sedan saken Guds
hand.
For oss skolman var det kart att h0ra
och fornimma den karlek och det iatresse
man hyser for skolan. Mangen gang da
vi blett Sc svarigheterna och kama trycket
och ansvaret af arbetet, tycka vi oss sta
ensamma, ia. stunden ljuder det liksom
vara 0ron EFT eko af ropet: help dig sjelf
- 'swim or sink". Men da man med egna
0ron fatt h6ra, att man val staller stora an
sprak pa skolan men ock rustar sig att
g6ra storverk for den, d8 maste man lata
sina inbillningar fara och fatta mod igen.
Det bekymmersammaste ar skulden, hvil-
ken Oaktadt all varsamhet har 6kats stall
let for att minskas. Sadana inskranknin-
gar hafva dock allaredan skett och skola
framdeles ske, hvilka skola begransa ut
gifterna. vi sl6sa ej, men hushallet ar
stort, rummen manga, lantagarne och for.
dringsegarne aro ock manga, afgifterna
laga, inkemsterna ovissa, Sc der orsakerna.
Men hvartill tjenar det att rattfardiga oss?
Ingen har anklagat oss.
En- SAX kunde man afven marka nemli-
gen att konferensen har handerna fulla af
arbete Faltet ar stort, arbetsamt och ko
star mycket. Delta blir sarskildt klart af
NEUTRALITY-SUSPICIOUS. rapport. vi gladja
oss, att omstandigheterna synas bestamdt
gifva vid handen, att past. A. Jackson an
tager styrelsens ech konferense sens kallelse
att verka for fnnansernas upphjelpande.
Ma Gud och vart folk sta honom bi.
En- mangd platser hafva redan begart ar
betare fran skolan. Det gamla bekymret
kommer tillbaka huru vi skola kunna till
godose f0rsamlingarnas intressen och icke
utsanda de studerande fore skolans slut.
Klandrade bli vi, klandras ma vi, men
oskyldiga aro vi anda harutinnan, ty vi
CORA vart allra basta.
Pastor S. Anderson bes6te oss pa sin
resa till slit nya arbetsfalt | Worthington.