Skaffaren. (St. Paul, Minn. ;) 1885-1895, 1889-07-24


och franska, Lydia att lara tyska. Tarar
ne sta dock annu Lydia 0gonen, ty fran
maude kanner hon sig annu bland de tysk
talande lararne och barnen. Mia vantal
ett piano, och sa spela vi och sjunga ''Her
rens visa frammande land", Johannes
leker boil och stafvar tyska. Edna Berg.
stem hvilar och vantar helsa. Jag hvilal
och studerar Wyrttemberg andligen.
Pingstdagen frade vi Stuttgart. Ma.
turligtvis vile jag h6ra nagon storpredi-
kant den stora h0gtidsdagen. 0fverkon-
sistorialradet (blef icke f5rskrackt for den
langa titeln! - den blefve annu langre,
ON jag skulle anf6ra ALA titlarne riktigt)
Won Burk ar Stuttgarts NEST djupsinnige
kristlige predikant, SADIE mig en- gammal
hedersgubbe, min f0rste van Stuttgart,
en- allvarlig Guds ords h0rare och g0rare,
bOkhandlar Steinkopf. Men Burk ar icke
kand Amerika, och jag vile, ON mojligt,
h6ra nagon, som nina vanner Amerika
hafva hort ON. Alltsa (som tyskarne sa
ofta saga) besl0t jag att ga till Slottkyrkan
der Kongl. Observation-Disclosures m. m.
DIR. Won Gerok skulle predika.
Hvem af oss har icke last nagra bevin-
gade verser ur de pa himmelsk skugga och
solsken So rika 'Palmbladen" ia, Gerok
ar en- kristlig poet "h0gre koren". Nu ar
ock han gammal med sn6hvit hjessa. Fran
predikstolen syntes han som en- vardig pa
triark nittonde arhundradet. Till kyr-
kan akte han, Kongl. Ofverhofpredikant,
0fvertackt vagn med tva kungligt kladda
kusl1ar pa kuskbocken. Jag skall saga,
det ar nagonting att vara Kongl. DIVER
hOfpredikant. 10, jo men!
Nu bry vi oss icke vidare ON granna
kungliga titlar och uniformer, utan nu viii
lie vi h6ra Guds ord, afven ON det for till
fallet ar kladt i kunglig dragt. Kongl.
slottskyrkan var bygd pa Ell It'd, da Diet an
Says kongligt att CORA ALT sa stelt och obe
qvamt som m0jligt. Imam gudstjensten
borjade, ty vi wore EN- god stund f0rvag,
rakadde nina pingstbetraktelser in pa en-
fraga, som mangen gang sysselsatt mitt
slime pa senare aren: Dor man bygga kyr-
korna sa beqvama och hemtrefliga som
m6jligt, eller Dor man CORA dem sa stelt
h0gtidliga som man kan? Stall en- fin, mo-
dern amerikansk kyrkas inre bredvid de
gammal-europeiska, protestantiska kyrkor-
na, med de h0ga basen till bankar dit
1alo nal, cfS in, do
ma faren. Hvad ser du da?
Emellertid sj0ng k0ren en- liten sk0n
pingstsang och jag f0rdes pa de ljufva ton
vingarne bort fran byggmastare pingst-
tankarne in den verkliga pingststamnin-
gen. Annu mer pingst blef det genom
den harliga pingstkoralen. Man g0mde
ALA stella gamla tunga seder och vantade
nu en- gudstienst anda och sanning.
Efter en- ytterst kort och enkel altar.
tjenst (det maste vara sa Wyrttemberg
allmanhet, hvarom mera en- AMMAN g8ngJ
kom var poetpatriark upp pa predikstolen.
Efter en- kort bon tryckte han pa n8gra
springfjedrar till slit rika valtalighetsf5r-
rad, och strax stod hela naturen sin fulla
pingstharlighet for vara ogon. En- san
ming sk6n inledning till predikan. Man
kande genast igen den verklige poeten.
Blot nagra 6gonblick varade denna kung-
liga naturparad.
Och nu lingo vi h0ra en- ganska enkel
och helt flardl0s utlaggning af pingsttex-
70, Pnafar Oinrda fianSf la6iro
tilltalande spraket, Annars horde man
blott den gamle kristne, bibeltrogne pre-
dikanten.
/ Amnet 6fver texten job. Ia: 16-21 var:
"Pingstanden, den helige Ande, en- AMMAN
hugsvalare an verldsanden." Delta anne
utladdes nagra enkelt anordnade delar
efter texten. Sarskildt vigt ladies' del vid,
att Guds Ande ar en- AMMAN ande an
verldsanden, att han ger en- AMMAN och
h6gre frost an verldsanden. Guds Ande
ar sanninqens Ande. Han uppenbarar
och bestraffar synden, han bringar dem.
som h0ra honom, till verklig syndakanne-
dom och syndasOrg, men hvad g6r verlds.
anden? vi veta det. Han s0ker tr0sta
i synden eller tr6sta sa, att synden icke
skall kannas farlig.
Da sanningens Ande ger Sam synda-
sorg, sd ger han ock Sam syndaf6rlatelse
och frid. Hvilken himmelsvid skilnad
mellan verldsfriden och Guds frid! "Jag
skall icke lata eder vara faderl6sa". Har-
vid heSkrAf den pam1a Skaldan nutidens
tr6stl6sa naturvetenskap. "Vara otrogne
naturvetenskapsman", SADIE han, "hafva
r6tvat fran oss var hmmelske Fader och
lemnat oss taderl5sa." De hafva visserli-
gen lemnat var maOder naturen qvar, en-
sk0n mOder, Diet ar SAINT, men, We, huru
hjertl0s denna moder ar! Skola vi saga,
mar vi do: moder natur, i dina handler be-
faller jag min anda, ty den ar stoft, blott
stoft? Sanningens ande larer Oss kama
Gud sasom den helige, men ock sasom kar-
leken. Den helige Ande fostrar oss till
kdrleksfull lydnad. Den min bud haf-
yer och haller dem, han ar den mig al
skar." Lydnad, undergfvenhet, v6rdnad
aro tyskarnes hufuddygder.
Nu br0t hofpredikanten lost emot fran
ska revolutionen, minnet hvaraf Frank
rike ar firar. Har horde man och kande
igen hofpredikanten ratt och tydligt. Bara
f0rd6nelse 6fver revolutionen naturligtvis.
Dock erinrades med nagot matt ord ON det
arma folkets gransl0sa f0rtryck under kun