Skaffaren. (St. Paul, Minn. ;) 1885-1895, 1889-07-31
Ur Europas hjerta.
Ill.

OouudgeH uen Junl var en- ODeSKrl1
harlig och majestatisk dag naturer
Djupt beklagar jag, att min penna ar S
tr0g och matt. Annars flyttade jag me
nagra drag hela Framdts vankrets EFT n
sasom en- enda stor passagerareskara up
pa Rhynlands 0fverdack till en- lusttur in
engelska kanalen utefter det stolta si0lan
Diet Albions sk0na kust. Den namda son
dagen har, det far jag icke gl6mma, del
outsagligt ljufva 0fverskriften: "Huqsua
tdrens ar,komst". Huru underligt! Fran
pa dagen kom en- verklig dufva, Hugsvala
rens sinnebild, och satte sig pa en- radd
ningsbat just midt ibland oss, andra klas
sens passagerare. Huru vi ALA samlades
en- krets omkring det ljufva, himmelsks
fridsbudet! Huru mildt hon sag pa oss
huru hjertevederqvickande innerligt hor
helsade de fran en- AMMAN verldsdel 0fvel
det djupa, stormuppr6rda hafvet komman.
de resande? Ingen vile st6ra fridens san.
debud. Lange sago vi stilla, djupt tack.
sam tystnad pa henne, lange sag hon med
samma innerliga frids6gon pa oss. Slutli.
gen vile nagra bevisa alias var tacksam-
het mot den fridsalla dufvan genom att
bjuda henhe friskt vatten och br6d. vi
trodde, att hon, likt Noaks dufva, var tr0tt.
Hon vagrade artigt att mottaga vart tack
samhetsoffer, liksom vile hon med sin ty-
sta fridspredikan f0rma oss att af hjertat
offra Gud tacksagelse for lycklig 6fverfart.
Huru manga, som voro denna tysta predi-
kans verkliga h0rare och g6rare, vet jag Ell,
men jag vet, att jag stillhet, ON an i
skr0plighet, tackade min himmelske Fader.
Sa hade vi dock haft en- predikant ombord,
en- at det Stag, hvarom Petrus sager, att
deras umgangelse ar sadan, att man "utan
ord blifva vunne". En- passagerare fanga-
de den oskyldiga dufvan och amnade, SADIE
han, fora henne med sig.
Tanken, nina alskade, mar den verkliga
dufvan m0ter oss pa det verkliga hemlan-
diets kust, sedan vi haft en- lycklig 0fver-
fart 6fver ALA vara sorger, faror och lidan-
den, huru blifver oss da till mods, tron
val? Outsagligt! Outsagligt!
Solen sken sa klar, hafvet lag So lugnt,
skepp och batar af ALA Stag motto oss till
h0ger och venster - vi voro Ell mer de en-
samme, nedslagne seglarne bland vagorna
pa vida hafvet. Fridfullt vinkade oss sta
der, byar, slott och gr0na akrar fran Eng
lands kritkransade kust. Har och der en-
fyrbak, har och der ett kyrktorn, pekande
uppat och hemat. Sa forfeit dagen stilla,
sd stilla som den kan vara pa ett skepp.
Pa qvallen slog en- ung man fran Boston,
virtuos pa slit instrument, egendomligt
fridfulla toner pa sin mandolin; nagra san
ger sj0ngos, afven ''Nearer, my God, to
thee. Sa m0rknade den stilla aftonen -
och vi kastade ankar vid Vlissingen, alltsa
vid fasta landet. Ljusen tindrade So sab
batsljuft fran husen staden och fran an
dra skepp. Det var nastan om6jligt att ga
till sangs, och man kunde for glade Ell
sofva. S0mn beh6fde vi dock - f6regaen-
de natter hade var vagga varit ALT for valid
sam. Man vet, att ALA aro smabarn pa
hafvet, och att smabarnen maste ligga
vagga. Moder hafvet ar ganska ofta vred
pa sina fosterbarn, vaggar dem haftigt, ry-
ter och tjuter sina vaggvisor. Ibland ater
ar den gamla vid mycket godt lynne, vag-
gar sa lugnt och majestatiskt, SAINT gnolar
sd omit sina vaggvisor. Det ar val icke un-
derligt, ON den gamla mangen gang ar vid
daligt lynne. hon har ju sa manga ofta
elaka barn att vagga. Mar tiden lider, att
hon blir af med en- skara af dem, tar hon
mestadels ett mycket ljuft och omit farval
af dem. Man kan icke gl6mma den gam
la, fastan man ofta mast grata af sm;irta
vid hennes haftiga vaggst0tar. Man f0rso-
mas med henne vid afskedet
Ingen vet hvad jorden ar, f0rran han at
minstone en- gang farit 6fver hafvet. Min
van, mar du blir missbelaten med din lila
fridfulla stuga, sa tag dig en- fard 0fver
Oceanen. Sag mig sedan, ON du vet, hvad
ordet hem betyder. Jag ser harvid hela
skaran af prarbor, ja just dem, som DO
obeqvama torfhus. Huru sk6nt det tori
huset mot till och med den NEST eleganta
hytt, pa en- oceanangare! Tacka Gud och
lagg dig frid!
Mandags morgonen redan i tidigaste
daggryningen begynte Rhynland sin fard
den breda Schelde-foden mot var nu efter-
langtade landstigningsplats, det gamla be-
r6mda Antwerpen, Tidigt voro fera af
oss uppe for att Sc flodens sk6na strander.
Smart visade sig pa bada sidor gr0na akrar
och angar med byar och kyrkor. Hvad
wore jorden utan kyrkor? Det egendomliga
var, att akrarne lago lagre an foden. Flo
den ar saledes en- pa bada sidor genom
h6ga jordvallar uppdamd kanal. En- hjord
hollandska kor helsades at passagerarne
med ett lifligt ''hurrdh''. Troligtvis We
derfares denna h6ga ara ganska ofta de sa-
kerligen mycket stolta och h0gadliga
Shelde-korna. Mar man kommer fran Will
da och vida hafvet till land, ar man till
mods, som ON man nyss fatt 6gon. En-
tysk sj6man, som. gick f5rbi mig, ropade
med jubel: nu aro vi smart land, nu ia vi
ater dricka ett glas 'bier". Det var for
tillfallet atminstone hans hjertegladje En-
AMMAN tysk sj6man, sjelfva den f5rkropps-
ligade godmodigheten, hade hustru och
barn Antwerpen. Han var en- gudfruk-
tig man, gick alltid med de sina kyrkan,
mar han var hemma j Antwerpen. Han
vantade sakert med ifver att ia sin betal-