Skaffaren. (St. Paul, Minn. ;) 1885-1895, 1889-09-04
Ur Europas hjerta.
VIII.

Nu andtligen skulle vi val Sc oss omkriny
Antwerpen. Man hade sa h5geligen be
r6mt denna stad for oss. vi skulle "a 81
sd mycket sk6nt och harligt har, sa herlig
natur och sd utomordentligt mycken sk6r
konst. Det som NEST stack oss i 0goner
och lj6d oss 0ronen, var hamnbuselifvet
dess h0gsta utveckling af dryckenskap, Ii
derlighet, fattigdom och uselhet. Sa olyck
liga ALA sj6stader maste vara! Vanner ON
vi visste att tacka Gud ur vart hjertedjur
der6fver att vi slippa DO en- sj0stad, att
vara barn slippa vaxa upp bland denna
mensklighetens f0rnedring. Will man
Antwerpen lata frakta sina saker till ellel
fran ett hotell, sa komma bokstaAigen
svarmar af allra 6mkligaste hamnbusar for
att hjelpa till. Ha de blott fatt fatt ett
horn pa en- koffert, sa pocka de pa betal-
ming. Betala man icke ALA, sa ut6sa de
ovett. Dessa arma varelser sta 0fverallt,
lurande pa rOf. Man maste derf0r ropa
och gestikulera, som skulle man ''f0sa''
bort fiugor och grashoppor, likval, imam
man vet Ordet af, hafva nagra fatt fatt
ems saker och man maste betala. Hungeru
eller fast mer t6rsten efter starka drycker
ansatter dessa Olyckliga meniskor SO, att
de rent 'af | raseri s0ka slita till sig nagon
f6rtjenst. Man talar So mycket ON Ant
werpens rikedom pa alster af sk0n konst
fran aldre och nyare It'd. Den, som will Sc
synden dess hemska gestalt malad lifs-
lefvande i menniskoansigten och menni-
skogestalter, han vandrade med 0ppna
0gon och EFT suckande hjerta utefter ham,
men och pa de narmaste hamngatorna i
Antwerpen. Det ar sanning ett rikt por-
trattgalleri, som man aldrig gl0mmer. 1
allmanhet bar Antwerpens befolkning
pragel af rahet och vildhet. Kom man
pa en- sp$rvagn, sa bar betjeningen sparen
at grof rahet. Skulle man t. ex. bes0ka
den vidt beryktade katedralkyrkan, s8 mot
tes man af raa menniskor, hvilka Ocksa lu-
rade pa rof. Dessa f0rsjunkna man van
dra omkring kyrkan under sken och MANN
af vagvisare, hvilka skola visa resande
kyrkans harligheter (f6r drickspengar, ma
turligtvis.) Da nina barn fydde for
skrackslse for dessa vida ansigten, sa be-
gynte de, dessa hamnbusar, grala sinse-
mellan, ia, till och med slas. Arbetsqvin-
nor och barn slamrade traskor, barhuf-
wade, h6gtals pa gatorna. vi reste tidigt
en- morgon fran Antwerpen. Att da Sc
blott utanf0r ett arbetskontor den stora
skara af usla man och qvinnor, som s0kte
arbe, var en- hjertgripande syn. Det ar
om6jligt att CORA sig EFT begrepp ON fat
tigdomen och uselheten de stora europei-
ska staderna. Den, som fatt Sc blott en-
skymt af den synen, bar en- outplanlig
smartebild slit hjerta. Teologer, hvilka
sina beqvama rum och landstolar uppg6-
ra larosystem 6fver mensklighen, borde re-
sa verlden omkring med 6ppna 6gon och
hjertan. Men ack, huru manga resande
kG1aeG elandet de Sc, och den arme, som
har en- dup hjertemedkansla for modem
och elandet, hvad kan han CORA? "Till Gud
taras mitt 0ga," sager psalmisten. ia till
Gud taras mitt 0ga och hjerta. Nu will
jag ju icke saga, att ALA invanarne Ant
werpen och Belgien aro sadana f6rfallna
uslingar. Afven vi sago adla exemplar af
menskligheten Antwerpen. Vaktaren
st. Jakobs- kyrkan var en- sa alsklig, hjert-
lig och fin personlighet, att vi icke annat
kunna an med karlek behalla honom min
net, fastan vi blott en- stund voro hans
sallskap.
Kungen af Belgien har uppoffrat som
man vet, stora summon for Kongostaten
Afiika Hvarje van af kristendom och
civilization kanner sig sta stor tacksam-
hetsskuld till hans majestat Leopold for
denna frikostighet mot Diet m6rka, svarta
slafandet KongO. Men, min kare Leo
pold, du har dit eget hemland Invita- slaf-
var, hvilka icke bara slaftiteln, men dock
behandlas som fa. Det ar SAINT, det vore
oratt att skylla konungen och regeringen
for ALT Diet elande, som fnnes EFT land.
Men hvad CORA da egentligen de. som MAX
ten hafva for den laga arbetsklassen? Il
Belgiens grufvor maste de olycklige gruf-
arbetarne f0rratta Diet hardaste och osunda-
ste arbete for en- spottstyfver af tva francs
(fyratio cents) ON dagen. De maste for
denna usla styfver ligga pa ryggen och sla
ut sten och malm. Man, qvinnor och barn
= ALA maste arbete, ON de icke villa sval-
ia ihjal. Mar de komma upp dagsljuset,
sa ar deras enda n0je det, att med det US
Taste branvin supa sig svinfulla. Om den-
ma suckande menniskOmassa n8gon gang
s0ker spjerna mot sina fogdars udd, sa blif-
va de nedskjutne med mitralj6ser. San
nerligen arbetsdjur aro lyckliga jemf6
relse med dessa menniskor och likval ma
ste tillbringa EFT lif sd ovardigt menniskor.
Denna uppgift ON Belgiens grufarbetare
h ar loo I,r Eunckos SapaSfa upnhvuuolca-