Skaffaren. (St. Paul, Minn. ;) 1885-1895, 1889-10-23
Or Europas hjerta.
XIV.

vi voroju komne till Heidelberg, del
mangbesjungna och mangbeprisade Heidet
berg. En- ber6md f6rfattare har sagt: ''om
nagon Olycklig fragar mig hvar han skulle
bo, for att nag0n stund da och da kunna
gl6mma sina sorger, sa manner jag for no.
nom namnet Heidelberg; och ON EN- lyck-
lig fragar mig, hvilket stale han borde val
ia for att standigt kunna bekransa hvarje
lifvets glade med friska blommor, So re-
par jag atergen: Heidelberg" ALA resan-
de hafva nagOn blOmma att str6 for Hell
delberg; afven vart lila ressalskap vile
gerna bidraga med sin lila skarf till den
stora och gamIa skatten af Heidelbergs-f0
tjusning. Anna synnerhet ar sa intagen
af Heidelberg, att hon vile, sager hon, byg-
ga en- liten stuga skogen nedanf6r slottet
och der DO idel poesi och rOmantk. PO-
esi och romantik, det ar. sason vi veta,
bl0msIergardar, bef0lkade at Ell hel ande-
verld af coda och rena anglar, och hvem
skulle icke villa DO bland sadana vanner
och grammar. Men ack, sa kommer midt
dessa Tosengardar. sa lange de aro plante-
rade pa jorden, det helt laga. silnpla, hvar-
dagliga br6dbekymret, och sa vissna bOm-
NORMA och de coda, rena anglarna fyga sin
kos. For ell kristen hafva ALA sk6na stall
len pa jorden sin h0gSta betydelse deri, att
de peka uppat, hemat till harighetens Diet
ar, den evisa och rena sk0nhetens land.
hvar skulle man har s0ka Diet tullkonlgt
rena f6rening med det fulIkomligt >k6na?
Det ar det sk6na pa jorden, som ar NEST
besmttadt och besudIadt af synd, at sorg,
af lidande och f6rharjelse. Knappast ma
gon plats lidandeslandet Tyskland har va
rit vitne till sa mycken synd, sa mycken
hjertl6shet och grymhet som det sk6na He
ideberg. ia, hela Heidebergs val iiga
slottsruin ar ett martyr monument stor
skala. Den, som star pa en af bryggorna
Heidelberg eller annars mere staden, kan
icke annat an lyfta tardrankta 6gon upp
mot denna majestatiska slo,tsruin, ON un-
der arhundraden blickat ned pa sa f6r-
skrackliga lidanden, f6r0delser och f5rhar
jelser. Man beh6fver blOtt mamma tretti-
oariga kriget och de franska mordbrannar-
armeerna, sa har man ANNE nog for fasa
och rysning.
Men borde man cke gl5mma ALT delta
rysliga, mar man star och gar midt I skiitet
af den harligaste natur? Horde vi icke ka-
sta en- ogenolntranglig sl6ja 6fver hela den
hepska forL tiden, att vi matte fa njuta /
fulla drag af nittonde alhundradets franz
atskridande, civillisation och mensklighet?
Ingen kan vara gladare 6fver den lotten att
"a lefva nittonde arhundradet an jag, ty.
ON jag far saga det fritz. f6rst nittonde ar
hundradet har nagot sd mar erkant menni-
skans varde sasom menniska; fCrst nittOn
de aihundradet kan man vara en- menniska
for menniskans skull. Det fattas annu
mycket / det fulla erkannandet at menni-
skan sasom menniska pa jOrden; annu
lange maste menniskorna ga skOla, imam
de kunna stafva och lasa rent ordet mensk-
lighet. I Nya Testamentet fumes det or
det rent, men icke heller nagon AMMAN
box, icke ems nagon teologisk larobok. l
aderton hundra ar har kristenheten stafvat
pa delta ord, och f5rst vart arhundrade
har man begynt kunna stafva, lagga ihop
och lasa det nagorlunda rent Och nu,
borde vi icke branna all hist, ria, for att
slutligen kunna blifva helt okunniga ON
forna tiders grymhet och omenskli. bet? o.
min van, ON vi kuhde branna all synd var
It'd. ALT or mt och beflackadt (mark, jag sa
ger icke branna menniskor, utan jag sager:
ON vi kunde branna all synd.) da wore Diet
m6jligen n8gOn nytta med att branna, d. ".
8. f6rgata, all historic. NJ ateligen, trOr
jag, att det ar for oss h0gSt larorikt att be-
s0ka forna tidef och att Sc och h0ra f6rflut-
ma handelser. For min del vet jag mast
Guds ord intet, som sa lifligt vacker hela
min varelses uppmarksamhet som histo
rien. Med historic menar jag icke nu, sa-
som man ju val f0rstar, tOrra artal och
mann, nej, jag menar sjelfva lifvet, sadan,
det lefdes fordomdags, jag menar menni-
skorna, sadana de da vOro, lifslefvande,
verkliga: lika lifslefvande och verkliga,
som vi aro nu. Det finnes ingep maktiga-
re man pa jorden an Observation-Disclosures;
han ar mast Gud 6fverd0maren 6fver ALA
5fverdomare. Besinna, hvilken Oerh6rd
makt Diet ar, att kunna kalla fram jordenS
valdigaste monarker och potentater, ransa
ka deras gernngar och 6fver dem falla
dom, och en- sadan dom, under hvilken des-
sa annars allsmaktiga herrar maste b5ja
sig. KOm fran du, Alexander den Store,
0fver dina gerningar falles har, at historic
lararen och historieskrifvaren den och den,
en- omutlig dom; har vages din karaktir,
och det varde, du har, neiskrifves har och
kung0res inf6r all verlden, utan ALA ON
och men, utan ALT undseende for din hog
het, utan all fruktan for din hand. Kom
fram, Nero, du vilddjur blsnl menniskor;
har faller en- helt simpel man larosalen,
din dom, ooh du, stackare Nero, kan icke
r5ra EFT finger for att skramma din domare
eller den Jury. bestaende af nagra skol-
gossar, som sitter till doms 6fver dig. Sa,
1 jordens valid ge, varen dagligen itusen-
tails larosalar dragne till rata for edra
handlingar, och sa warden d6mde for ed
ra illgerningar. Ar det icke en- hedersplats
5fver ala hedersplatser att vara larare hi
storia? Jag kom att tanka harpa en- af da-
parne. da lag lSSte Wyrttembergs historic.