Skaffaren. (St. Paul, Minn. ;) 1885-1895, 1888-06-13
FRAN SKOLANS VERLD.
4Str0IdG antecIcniag0r fi'6n drs-
ecGnaess cid dug. COU. Dc
TheOL. SeneinGrisI7n.
AT J. S. G.


--Sjelfva examen vid Synodens hog
sta och gemensamma laroverk ar oct
for sig ratt intressant och l0nar va
en- resa dit. Lagges dertill de 0frige
festligheter, som vanligen sta sam
manhang med examen, So erbjudes
vid delta tillfalle en- bade sallsynt och
varderik njutnlng.
Den forsta af dessa festligheter den
ma gang egde rum s0ndagsaftonen den
3juni, da prof. OLSON predikade "bac'
calaureate" predikan. hvilken utgjor.
de afskedspredikan till de begge afga
ende klasserna men derjemte afyen
professorns afskedstal till skolan sin
helhet. Prof. Olson har nemligen pa
.grund af helsoskal n0dgats afsaga sig
den verksamhet han s$som teologie
professor vid synodens teologiska Sc.
minarium under fera ar med synner.
Zig nit och trohet SAINT med sarskild
valsignelse skott. Allvarliga och
hjertliga voro professorns afskedsord,
och sent skola de gl0mmas.
Pa tisdagsmorgonen tog examen sin
borian och fingo den dagen larover-
kets ALA klasser med undantag af de
begge utgaende, genomga profvet.
Pa aftonen firade de begge literara
foreningarne sin arsfest j det nya ka-
pellet. Eft haftigt regn intraffade
just vid samlingstiden, hvilket gJorde
att, hvad dragningskrafter annars
m0iligen forefunnos, publiken icke
var sd mangtalig. Tai, sang, musk
och defamation vexlade god ordning,
ALT dock-om ett omd0me tillates-
ganska medelmattigt. Utforandet var
minst sagdt, klent, med undantag af
Brutus' och Cassius' "ordatrata" som,
hvad utf0randet angick, var bra, men
i0frigt torde ett battre stycke kunnat
'valjas. En- SAX marktes har, som ock
sedermera bestyrktes, att antingen har
skolungdomen / r. I. svaga lungor ell.
Ter ock ar skolans nya kapell for stort.
Delta f0rhallande torde dock hjelpas,
da kapellet blifvit fullt fardigt och
'skolpiltarne" fatt hemta frisk ,luft
under sommaren.
Pa onsdagen fortsattes examina med
senior klasserua college och semina-
rum och pa aftonen hade konservato-
riet sin konsert, hvarvid bjods pa ett
rikt och omvexlande program, som sa
val till innehall som utf0rande vittna-
de fordelaktigt ON konservatoriets
verksamhet.
Torsdagen var den stora dagen. Vad-
ret var vackert och en- stor folkskara
var samlad. K. 10 f. m. borjade hog
tidligheterna.
Pastor M. F. Hakanson borjade med
att lasa job. Is kap. hvartill fogades
nagra lampliga anmarkningar och
sS5n. Derefter sang af mansqvartetten,
hvarpa past. s. P. A. Lindahl helsade
de narvarande valkomna, erinrande
ON orden. "Herren har gjort stor ting
med oss, dess aro vi glade" Alter en-
sang: "De ynglingar varda tr0tte,"
och sa en- uppsats af froken Anna o.
son med ANNE, "Bilder ur Angelica"
Skada blott att det afven pa nara hall
var omojligt att h0ra, hvad den utan
tvifvel f0rtraffliga uppsatsen inneh0ll.
Dernast foIde s. A. Challman med
ett tai ofver amnet: "Gud ar den, som
vet. men menniskan kan blott ana"
Deklamationen var bra, den basta, ,som
biods under dagens lopp. Form och
sprak voro ocksa ganska bra och hvad
innehallet betrxffade, Sd var det en-
lighet med amnet, och det var en- for
tjenst; men som amnets innehall ar
falskt," sa blef talets likaledes. Att
"Guds vetande blir for oss oatkom-
ligt;" att 'da vi icke ems kunna ha ma.
gon Sam kunskap ON de yttre tingen,
hyad bergen ha vi da for att vara be-
grepp ON oss sjelfva aro riktiga?"; att
''menniskan ser blott So langt, som IT,
den racker;" men att "med inbillnin-
gems 0ga skada vi det f0rdolda," ar
val nagot svart att tro pa. Atminsto-
ne bor icke en- kunskapssokande yng-
ling noja sig med inbillning, och icke
ar det sadant vatande, som bjudes vid
vara skolor.
E. S. Ternberg hade fogat en- Lppsats
till Hmnet: "Det icke fins, som icke wins
af karleken, som llder." G.. B. Ander-
son holl tai ON Ideals" hvari fran.
hollis hvarje ynglings benagenhet att
jaga sina ideal och idealens lika stora
benagenhet att fly undan, tills vid en-
viss tidpunkt de genom nagot hokus-
pokus forvandlas till en- qvinnofgur;
denna "tillf&ngatagen", visar sig dock
icke va1a det sanna idealet, hvilket
nas-nagot sent - f0rst i-evigheten.
J. l.. Hoff hade en- mycket bra uppsats
ON ..'the Mission of the Pulpit" Vale
dictoIy-talare var James Moody. Hans
tai var, sasom sadana tai bora vara,
varmt och hjertligt.
Prof. Sandt, som med delta skolar
slutar sin verksamhet vid laroverket,
SADIE nagra ord till afsked, hvarefter
prof. Olson tillkannagaf ,att ehuru hem
liga sxllskap aro forbjudna ALA syno.
dens stadgar, komme dock XII. 8 pa ef-
termiddagen skoians kapell ett hem
ligt mote att hallas for oppna d0rrar.
Sang och musk afsloto f. m. n0gtid-
ligheter.
Kl. pa eftermiddagen samlades
man till det hemliga mUtet, ,hyars hem.