Skaffaren. (St. Paul, Minn. ;) 1885-1895, 1888-11-21
AUG. coLLEcE & sEMINARIUM.

- vi hafva nu alter haft en- af dessa kara
reformationsfester vid var skola. Och hvad
denna sarskildt betraffar, vantade vi myc-
ket af densamma. 1 ett afseende lingo vi
dock erfara en- missrakning. Eft h0gst
omildt vader med storm, kyla och regn
SAINT ytterst ogynsamt vaglag radde bada
<sdagarne narmast fore festen och sjelfva
festdagen. Manga fran bade nara och
fjerran, som vid delta tillfalle gladt sig at
att ia bes0ka oss, sago sig derfor n0dtvung-
ma att halla sig hemma. Men ehuru vi Ell fin
go Sc sd manga af vara vanner hos oss, som
vi yantat, voro icke desto mindre dessa
molten till verklig uppmuntran och upp-
abyggelse. De sarskilda programmen voro
,ocksa bland det basta, som nagonsin blu
dts vid dylika tillfallen harstades.
F6rmiddagens program f6rlanades en-
sarskildt h6gtidlig pragel derigenom, att vi
hade sa god ledning vid sangen, det Ora
torief0reningen med fyrstammig sang del
tog sd val psalmerna som messan. Ia
len voro verkliga reformationstal, genom-
andade af en- frisk evangeliskt fakt. Pa
stor M. Stolpe behandlade karlekens fr0jd
Oliver sanningen EFT synperligen h0gstamdt
f6redrag, som gaf prof saval pa en- mindre
vanlig retorisk begafning som pa att tala-
rem var val f6rtrogen med reformationens
Abade historic och ande. DIR. Bartholomew
hade till ANNE: Some fruits of purified
faith, vid hvars behandling han fick tillfal-
le att mera framhalla reformationens prak-
tiska folder bade hos den enskilde och in
ON samfundet. Synnerligen beaktansvardt
var hvad han yttrade ON vara skolor, deras
stallning till reformationen och hvad man
har raft att vanta af dem, ON de skola be-
visa sig sasom sanna frukter af reformation
men.
Sasom redan kandt, var eftermidda-
gen afsedd for diskussionen af fragan:
Huru skall reformationen f6rverkligas
bland oss? Denna eftermiddagsstund var
bade djupt allvarlig och uppmuntrande.
Prof. Svards inledningstal satte for vara
6gon reformationens inre historic sasOm ell
aspegel, uti hvilken vi hade tillfalle att "a
skada oss sjelfva och Sc, ON ock huruvida
vi var bekannelse, vara f6rfattningar, var
gudstjenst och vart lif f6rverkligat refOr-
Fmationen, hvad vi haruti brustit och huru
.dessa brister skulle afhjelpas. AT de 0fri-
ga talarne framh6llos manga dyrbara san
ningar med afseende pa nademedlens bruk,
EFT lif tro, trohet och 0dmjukhet den
kristliga warden ON de unga, var sarskilda
uppgift delta land sasom lutherska krist-
ma o. s. v. Samtalet var varInt och lifligt,
och ehuru man redan setat och lyssnat hela
f6rmiddagen, var det dock med saknad
man maste skiljas igen.
- Man skildes for att ater m6tas XII. 7:3(
pa aftonen. Den med spand vantan mot
.sedda stunden var inne, da man skulle fl
h6ra de f6rsta tonerna af den nya orgeln
Efter bon af DIR. Weidner angaf prof. G.
M. Esbj6rn stundens betydelse i EFT syn
nerligen innehallsrikt och h6gstamdt invig
!. ninEstal, som ON m6jligt annu mer stegra
Nte de niiryarandes vantan att "a h0ra ''ma
starens hand l6sa orgelns tungor." Tun
gorna l5stes, talade, sj6ngo, klagade, jub
lade, lato oss h0ra 8skans dan och fageln!
qvitter stormens d0fvande brus och del
stilla aftonvindens hemlighetsfulla hvisk
ming. Hvilka resurser denna orgel har
stammornas mangfald, tonernas rikedon
och den mekaniska utrustningen, deron
kan man f5rst genom att narmare betrakt
och f5rst och framst h5ra den CORA sig ma
-g0n f0restallning. Sakert star den dess
hanseenden allena slit Stag inom var sy
nod. vi ha ej It'd eller utrymme att mar
mare skildra den allo f5rtjenstfulla kon
serten. SO mycket maste dock sagas, at
den orkestermusik, som bj6ds, var nagon
ting, som 5fvertraffade ALT, hvad vi hittill
\ har haft at det slaget. Synnerligen ansla
ende voro de af orkestem spelade svensk
| fOlkmelodierna. De kanslor, som dervi
: <enomstrJmmade oss, maste bestamdt OF
b. nagot namn -vara hemIkngtans. De