Skaffaren. (St. Paul, Minn. ;) 1885-1895, 1888-12-05
Dc prenstssaeTGnter, som vetG sig
std slc,sid ttU tidnimgen, uppnaG-
mas Udalige,s att med det ssarGste
tsssdssdG beLOppet.
afhandeln i 0stra Afrika.

En- som sjelf bevittnat den grymhet och
de lidanden vara arma medmenniskor
denna trakt annu m8ste utsta fran slaf-
handlarnes sida, skrifver: "En arabh0f-
ding berattar for oss, att han pa nagra
mills afstand hade en- depot af alta hundra
menniskOr, som han amnade fora till oss
nasta dag. Jag bad da h6fdingen att fora
oss till den der depoten, hvilket han till en-
b6rjan bestamt vagrade. Men mar jag
gaf honom l6fte, att han skulle "a en- ref
felb6ssa som han ifrigt 5nskade erhalla,
gaf han slit bifall och ledsagade oss dit
Efter tire timmars march anlande vi dit,
men sago ingenting.
Hvar aro de inlogerade? fragade vi,
hvarpa han pekade pa en- af bambur6r
gj0rd inhagnad utan tax, der de, trots att
der var den svaraste arstiden, voro utsatta
for solens brannande stralar och dessemel-
Ian for Diet haftigaste regn och hagelsku-
war.
~11A mai al lCollS tdAt LCu Cbb SpJuUl Siu
hand och en- dolk slit balte ryckte upp
tire st6rar, hvilka tjenstgjorde som port
till inhagnaden, och vi intradde. Der be-
funno sig de arma menniskorna alldeles
nakna, manga med en- lang tragaffel fast
gjord ON deras halls. Denna tragaffel, en-
tung tradgren af namda form, var sa place
rad, att Diet var alldeles om6jligt for dem
att r6ra sig ur stallet. Andra voro sam
mankopplade med tunga kedjor hopar af
tjugu stycken.
Vaktaren af denna fangelsehala utst0tte
ett hest skri: det var ordern for denna lef-
yande handelsvara att stiga upp. Men
manga af dem lydde icke. Hur var det
fattP Var tolk, som gifvit sig in hopen,
kan upplysa oss, lyssna till honom.
Kedjorna aro for korta; de d6da och do
ende hindra de andra att resa sig. De do
da&unna icke yttra nayot. men hvad saga
de d6ende? De saga, att de halla pa att
do af - hunger.
Men l8tom oss betrakta Italian mera de-
tall. Hvem ar den der stackars varelsen,
som sluter sina armar EFT oformligt fore
NAL, omsvept med en- del smutsiga bladp
Trada vi narmare, finna vi, att Diet ar en-
qvinna, som ligger der / smutsen med slit
nyf6dda barn sina armar. Och dessa
sma f1ickor, som ragla da de fors6ka att
resa sig upp och som med sina blickar tyc-
kes bedja ON barmhertighet, hvad ar det
de stappia 6fver? 10 det ar d6da kroppar.
Och den der mannen, som bearbetar en-
handful dygjord till en- deg, som han der
efter s0ker placera pa slit ena 6ga, hvad
fattas honom? Var ledsagare sager oss
Diet: '.Han ar en- orolig sale, som morse
gaf de andra EFT daligt exempel, det han
kastade sig for nina fotter och yttrade
h0gt: Jag dor af hunger. Jag gaf honom
da EFT Stag 6fver 6gat, sa att Diet brast Han
duger nu icke till nagot, och med en-
hemsk blick tillade han: Han skall icke
Komma att hungra sa lange.
3 Pa min fraga till arabh0fdingen, hvarf6r
han behandlade de arma menniskorna pa
delta sitt, svarade han: Jag g0r som min
far Drukade CORA.
Jag will afven atergifva f0ljande skill
dring af hr Livingstone hans sista arbete
ON. Afrika. Han skrifver:
Inga ord kunna lemna en- nagot sa mar
riktig f6restallning ON den hemska 6delag-
gelse, som den en- gang sa sk0na Schireda-
len nu f0reter. I stallet for leende byar
och skaror at folk, som kommo och bj0do
ut sina varor till afsalu, ser man knappt
spar af n8gon mensklig varelse vidare,
och mar man handelsevis upptacker nagon
inf6ding, ser man genast af hans utmagra-
de gestalt, att han lider af hunger, och
hans ansigte vittnar ON ett nedbrutet
SHINE. En- svar torka har hemS0kt landet,
sedan Diet f0rst blifvit 6delagt af slafjagar-
lie. Hade Diet varit m6jligt att tanka sig
att en- sd fullstandig folkf5r5delse egt
rum, skulle vi afstatt fran var plan att resa
uppf6r foden. Vid slafjagarnes ankomst
hade stora massor af folk fiytt ned till
Schirre, endast angelagna ON att pa andra
sidan foden s6ka skydd for den patrangan-
de fienden. Sina lifsf0rn0denheter hade
de lemnat qyar, till fold hvaraf hungers-
d6den nedmejade sd manga, att de Qvar-
lefvande voro for ia att begrafva de d6da.
vi hade aldrig fattat slafhandelns grasli-
ga natur, f6rran vi fingo Sc den vid sjelfva
dess kalla. Man kan sanning saga att
det dr. satans safe. Utom dessa, som tagas
till fanga, blifva tusentals d6dade eller do
de at erhallna sar eller hunger. De manga
skelett vi hafva sett bland klippor och
skogar, vid sma dammar och utmed 0ken-
setigarne bevisa, hvilka hemska offer af
inehpiskolif slafhandeln krafver.
GssJG febeSrs kom f6rliden vecka till
NewY0rk med acknowledgement Boston,