Skaffaren. (St. Paul, Minn. ;) 1885-1895, 1887-09-14
FRAN SKOLANS VERLD.
GUSTAV ADOLFS COLLEGE.
.Ndgra skoHankar.

alter traden har redan kOSCaC SIOra
penningesummor, manga bekymmer
m0ten och 0fverlaggningar och myc'
ken uppoffring for f0rsamlingarne'
Och de bara annu dag G.. A. College
pa sina armar. Ar Diet tankba1t, att
sadant skulle ske utan andam$l? Nej,
och andamalen aro manga och stora.
ON dessa andamal skola f0rverkligas,
So maste de sammanl0pa uti en- punkt;
f0rsamlingens sanna willard.
Der, mine winner, vara forsamlin-
gar finnas djupa och oafvlsliga behof.
Dessa behof hafva bygt G.. A. G. och
f0rsamljngarne vanta att laroverket
sin ordning skall motsvara slit anda'
NAL och fylla behofven.
vi hafva matt den tidpunkt var hi
storia, da den svenska nationen Am.
skall, likt manga andra, sasom odug.
lig att kampa for sin tillvaro. st0tas
tillbaka och f0rsvinna, eller ock med
hold panna trada fran och ingripa i
den am. nationens handelser. Men
h0r till delta ingripande blott det att
odla jorden, bilda forsamlingar, bygga
kyrkor och predika Gnds ord9'Pa langt
MIR icke. Hvilka fortroendeposter,
hvilka embeten F0renta Staterna,
fran de lagsta till de hogsta aro, som
Ell sta 0ppna for svensken? Iuga Men
huru skola vara barn ma dem, utan att
vi skickliggora dem dertil?
hx,o1 vi hnhSfuo. wi
behofva uti vara forsamlingar gud-
fruktiga, redbara, kunskapsrike, wise,
skicklige och tankande man och qvin-
nor, som aro for storsinte och adle att
lata fanga dig hemliga sallskapers
gyckelvasende och for fosterlandske
att i det minsta vara fosterlandet
otrogne. ON framtidens storman ic-
ke uppfostras af sadana main och qvin-
nor och fostras i vara f0rsamlingar,
da Dir var undergoing beseglad.
Ar det SAINT, att v0rdnad for Gud
och heliga ting ar ett folks grundka'
pital, So bora vi deraf f0rsta det djupa
behofvet af skolor, der en- Sam kri-
stendomskunskap tidigt inskarpes de
ungas hicrtan. Publikskolsn g0r det
icke. FUrsamlingarne vinta derf0re
att G. A. College skall gifva dem sada-
ma skollarare de behofva. Skola de ia
vanta forgafves?
Man har pastatt att behofvet efter
prester och larda sadana nu ar skrian-
de d. v. S., mycket stort. Jag ar at en-
alldeles motsatt $sigt. vi hafva re-
dan for manga prester inom Synoden
jemf0relse med skollararnes antal,
och mangen f6rsamling torde n0dgas
gora som landtbrukaren: "t0rna ut
gamle Gralle strastacken, sd ungha.
starne fa rum" ON vi nu fingo 10
rigtiga skollarare och lararinnor af va
ra laroverk ut pa faltet, mar vi samti-
digit finge prester, det wore just hvad
var valdfard krafde under de kom-
mande 20 aren. Och ir det fraga ON
lardom for skollararen, sa will jag
platt icke medgifva, att han bor sta
tillbaka for ems den lardaste prest.
Ungefar halfva antalet af vara for
samlingsmedlemma ar barn och ung-
dom och denna skara at unga tillvaxer
hyarje ar. Dessutom aro tusenden
och ater tusenden utanf6r vara for
samlingar staende barn, som Ell kunna
yinnas med annat an CODA skolor. Ar
da arbetet bland de unga mindre
maktpaliggande an det bland de gam.
le? Nej, hellre tvertom. vi maste
derfore stalla som NAL en- skollarare.
korps jemnstor och jemngod med pa,
storernas antal. Men jag vet att jag
har arbetar mot ett berg. "F0rsam.
lingarne orka icke" heter det. "Skol,
lararen har ingen utsigt till utkomst
ropas, och tiogtal och femtiotal at for
samlingar uppstamma korus: ia, sd
ar det, sa dir det!" Ack sd trampa vi
den gudomliga regeln under var fot
"Arbetaren ir sin lon ward. ."-Satt
en- gudfruktig och skicklig skollarare
hvilken f5rsamling du will, der pa
stor och EFT stort antal barn finnas, lat
honom g0ra sin fit att lira barnen
lasa, tanka, f0rsta; lara dem DIVA
dygd, tro, alska Guds ord o, s. v. jag
forsakrar eder att han skall hafva sir
utkomst framfor presten. "Ja, men
saeer du ida racker det ju icke till al
presten." every we'll" da ar han er
for mycket. Jag tror att en- forsam
ling, som eli kaHunderhalla bade pa
stor och skollarare gjorde klokare at
for en- It'd skaffa sig en- dugllg och krlst
ligt sinnad skollarare, som at karlel
till Herren Ell blott vile lara barnen
utan da och da afven vittna om Her
rem for de aldre, Sc efter forsamlin
gems angelagenheter o. S. v. och toI
samlingen sedan erh0lle pastorsbesok
an att hafva pastor och ingen skola.
Och till sadana tanke- och handlings
satt maste vi leda och uppfostra var
fUrsamlingar.
Men vi maste, savidt en- kristlig II
rare kan pr0fva en- students andlig