Skaffaren. (St. Paul, Minn. ;) 1885-1895, 1886-02-03
Utofvar manen nagot iuf1y
tande pa vadarlelxen.

Ecke blott bland det egentliga lolxet, ,utan
afven bland bildade personer ar det en- gan
ska utbredd asigt, att manen harinfytande
pa vaderleken. och anledningen ill EFT sa-
dant antagande ar icke nagon verklig be.
traktelse af naturen, utan foljande slutsats,
som IycKes Eafsg erC sKen Hr sanrofikhcs
for sig. ON. saga manga, manen har ct.
,sa stort ineytande pa vattnetf hafven, att
han der kan fororsaka ebb och fod, masee
han ut0fya' EFT annu st0rre infytande pc
lufthafvet och saledes afven pa vaderleken.
- Men delta ar en- villfarelse. Redan den
store Laplace har bevisat, att ebbens och
fodens storlek ar beroende af vatskans
tyngd, cd att ON hafvet vore fyldt med
.qvicksilfver istallet for vatten, skulle ebb
och fod uppna en- forfarlig'hojd. klften
eyer visserligen ocksa ebb och fod rum,
ehurujemforelsevi obetydligare an i det
tyngre vattnet. Dessuton bo vi icke pa
ytan af luften utan det understa lagret af
lufthafvet, och fodens och, ebbens infgtande
ar sd utomordentligt omarkligt dessa an
DIRE lager, der egentligeR vaderleksforand-
rinsarne ega rum, att man trots de fAigaste
.baronetersobservation icke har kunnat
bestanma sistnamda in&ytande.
Likval hafya de lSrde haft sarmycken
aktning for cen allmsnna folktren, att
grundliga undersokningsr och iakttgelser
blif1it anstalda for att utreda denna fraga.
DE utforda undersokningsrne hafTa varit
attire. Stag For det forsta, hvilket infy-
rtande manens narmare eller fjernare af-
stand fran jorden har p& vaderleken, med
hanseende till kold och .xarme? For det
andra, hvilket inAytande delta afstand har
pa luftens fuktighet eller torrhet? Och for
.det tredje, huruvida vIderlekens ,olikhet pa
nagot- -satt star sammsnhang med man
skiftena2
Till besvarandet af dessa fragor hafva
.atskilliga naturforskare begagnat de nog-
.grannaste iakttagelser under nara 40 ar.
under hvilken It'd dagligen tire sju ganger
Iuftens sd val Temperature som tryckning
och fuktighet blifvit observerade och upp-
malta. Sedan nu dessa observationer efter
tidsf0ljden blifvit undersokta, har det visat
sig, att manen visserligen icke ar ,utan in
fytande pa luftens tillstand, men att delta
indytande ac sa utomordentligt ringao att
Diet for meteorologien helt och hallet for
swimmer till cit intet - Da manen ar mar
mast. ar det yyisserligen litet kallare. an da
han ar fjerm&st; men medeltal otg0r tenn
peratnrskilnaden knappSst en- femteaels
grad, och delta ar en- skilnad som ar FILL
komligt .omarklig for yaderleken.
Hvad regn betraffar, sd ar delta Hkaledes
under den It'd, da manen ar fjermast, naget
s3lisyntare, an Ga han DR. narmast; mes,
Ocks2 denna skilRad ar utonordentligt Ii
ten, "a att af / 900 regndagar 4S8 intrafa
under Gerinasttiden och 5l2 under narmast-
tiden.
Hvad lufurycket betrafar, sd ar delta
visserligen nagot stGrre, da manen be6nner
sig Germast, ,men sklnaden ar dnnu mindre
an den vid temperaturen och regnet, SAINT
af den beskafenhet. att man vtd vanlig
barometerobservation alldeles icke bemEr-
ker honom.
De grundligaste unders0kningar hafva
blifvit gjorda angaende manskiftenas infly-
tandepa vaderleken, emedan just haxutin-
nan dea storeta villfarelsen eyer rum. Men
afnen has har viaat sig, att det ar en- rem
vidskepelss. da folket pastar, att vaderleken
forandras med manskiftet. Manskiftet eyer
ju ocksa ickeN plotsligt rum. utan ytterst
regelbundet dag fran dag. minut for mjnut,