Skaffaren. (St. Paul, Minn. ;) 1885-1895, 1886-06-02
Om sattet for nykterhets-
verksamheten.

Mycket har skrifvits ON huru och mar
den ratio tiden Er inne for ett kraftigt
ingripande till stafvande af rusdrycks-
rorelsen, men annu beh0fver diskussio-
nen fortga. Man sager visserligen: "Tala
mindre, arbeta mera", ty ord och dispy-
ter ON rata sattet och rata tiden for.
hlndrar hela saken. Delta pastaende
wore SAINT, ON nemligen allmanheten re-
dan forstode och vore enig ON hela saken
och basta sattet for deras genomforande.
Men delta dr. icke forhallandet. Annu
aro manga okunighet ON nykterhets-
verksamheten i sjelfva verket Or af ma
gon storre vigt och ON hon formar ut
rats nagot; och med afseende pa sattet
aro meningarne legio. Derfor onska vi
att vara vanner vile behandla fragan
med ALT det t&lamod och ihardighet som
star till. Det gar icke an att trottna och
lata denna fraga falla. vi hoppas afven
att ALA skola fortfarande "a tillatelse att
genom Skaffarens spalter afhandla delta
anne och skarskada det pa det grundli-
caste. Alltsa fortsatten att insanda
edra bidrag, afven ON de icke skulle vara
i ofverensstammelse med den stand.
punkt, Skafaren intagit denna fraga.
Delta DR. alldeles nodvandigt, ON intres.
set skall h&llas vid magt och alltmera
uppvackas.
ON basta sattet hafva sarskildt pa Sc
mare tiden uttryckts den farhagan att
samarbetet mellan de sarskilda kyrko-
samfunden svarligen j langden kan Cd
bra, enar tecken till afundsjuka och par.
tiskhet redan borjat visa sig pa vissa
hall och dessutom samre personer f8 till.
falle att komma med in och CORA atskil.
igt ovassn. Att dessa farhagor kunna
hafva grund for sig villa vi 81 forneka.
Men q andra sidan hafva vi trott, att ge.
nom ett enigt och gemensamt upptra-
dande skulle vi kunna utratta bra myc-
kst mera an genom att skingra krafter-
ma. Delta kan ej heller nekas. Dock
finnes det iu hera satt hvarpa man kun
de samverka. ON nemligen landsman-
nen pa en- plats aro delade i hera partier
kyrkligt hanseende, So b3r icke delta
forhindra dem att upptrada gemensamt
emot kung Alcohol, ty denne ar en- ge.
mensam fende till oss ALA och hela SAM
hallet. Skulle det dock visa sig att par
tiintressen skulle inbianda sig sd, att
man Ell kunde vara tillsammans on or
ganisation, sd Or in alls intet hinder for
organiserande af sarskilda f0reningar pa
EFT s&dant satt att saken ej behofde Ida
utan omfattajes med lika varma och in
tresse af ALA nykterhetsvanner. Skulle
omstandigheterna krafva att dylika sar-
skilda foreningar allmanneligen battre
motsvarade andam&let, sd skall sakert
ingen nykterhetsvan satta sig deremot,
ty hufvudsaken ar att f& bort krogr6rel-
sen och hela den afskyvarda bacchidyr-
kan. Sasom samfund beh6fva vi s8ledes
icke minsta man lata hindra oss af
andra tvistefr8gor, utan l&ta dem be.
handlas sarskildt.
Det Or mig afven bekant att manga
hjertligt omfattat den allmanna och ge-
mensamma organisation, emedan de an
Sc att det ar en SAX som Dor af allie krist.
ne omfattas med samma lefvande intres-
SO, och att vi genom sadan endragt skola
med atgjord styrka kunna upptrada.
Hvad vi nu har velat framh8lla DR. |
korthet delta: Den yttre organisationens
form DR. helt och h&llet en- bisak, antin.
gen den best8r utaf idel metodister, bap-
lister, lutheraner, missionsv8nner etc.
eller ALA dessa h0ra till en- och samma
lokalforening, blot vi aro eniga ON sa.
ken, och ALA aro villige att af ALA kraf-
ter gemensamt upptrada emot fienden.
Kan EFT enigt och kraftigt upptradande
bast &stadkommas genom organiserande
at sarskilda kompanier, tillhorande j
kyrkligt hanseende olika samfund, sd la-
tom oss della oss So; kan det bast ske &c.
nom blandade foreningar - nd val: Ia
tom oss da forena oss ALA pa hvarje
plats. Den kungliga svenska afundsju-
kan borde icke f8 tilltrade till dessa for
eningar, men kan bon icke utestangas
utan Jseparatforeningar, 50 villa vi gerna
foretaga oss att pa del sattet uttranga
henne. L&tom oss framfor ALT icke hvi-
la till dess vi vunnit seger.
L. G.. A.