Skaffaren och Minnesota stats tidning. (St. Paul, Minn. ;) 1882-1885, 1884-09-24

SIs EAUL " MIN IN EAf
hall, att missionskassan icke allenast Dir
tom, utan behaftad med ei obetydIig skuld,
bora taga Diet rent iordiska med beraknin.
gen vid missionssakens bedrifvande. Delta
will ingalunda saga Diet samma, som att be-
drifva delta he iga verk for Diet jordiskas
skull: utan tvartom torde EFT sadant tillva.
gagaende vara nodvandigt for ernaendet al
den m6jligat st0rsta vinst for Guds rike.
Men ar delta SAINT. ed foljer Rfven deraf, att
vi maste lagga storsta vigt vid sadana mis-.
sionsfalt, som inom den narmaste framtidep.
ja inom en- jemforelsevis kort It'd icke allie.
nast kunna taga vara pa sig sjelfva, utan
afven deltaga det allmanna arhetet. - AT
sadan beskaffenhet synes just de svenska
nybyggena Northwestern och ej minst
Red River dalen vara. NJ nagot till beyis
for EFT sadant antagande. Forlidet dr. ledo
dessa trakter af en- ed ihallande torka, att
den varit tlllracklig att p& manga andra
stallen f0rinta vaxtligheten. Icke desto
mindre inbergades har en- anseplig qvanti-
tet af det basta hvete. I a., mar vader-
Observation-Disclosures varit de gynsammaste, ar
gr0dan det vackraste skick man kan onska
sig. och rs till 40 bushels hvete pr acre
torde nu ej komma att h6ra till sallsynthe.
terna denna region. Majs odlas ej myc-
ket, men en- farmare, som jag 2astade hos
pa en- at nina resor, vantade sig hundra
b lshels pa "acren" af delta ssdesslag. I
narhetsn af det hus, hvilket jag befinner
mig vid nedtecknandet af dessa raider, vaxa
maisstjelkar 6fver nio fot langa med amnen
till fyra a fem ak pa hvardera. Jag will ei
borga for att ALA dessa hinna en- tillracklig
utveckling, men manner detta blott for de-
ras rakniLg, som tillafventyrs halla fore
att ingenting trifves har utom Is och isbj0r-
mar. Mer kunde ani0ras, ON det yore af
modem, men jag atergar till den egsntliga
saken.
Det har redan blifvit antydt. att fsltet ar
stort. Men hvad har hittilIs blifvit gjordt
och hvad amman man framdeles CORA for
delta synbarligen vigtiga falt? Delta ar,
enligt mitt ringa formenande fragor, ,hvilka
krafva ALA sanna missionsvanners mogna
ofvervagands och isynnerhet den sistnam-
da. Hittills har den andliga verksamheten
pa delta omrade allmanhet inskrankt sig
till nagra tillfalliga besok, vanligtvis af ett
par veckors langd. Att delta varit knapp
handigt, det torde isvnnerhet de veta, som
varit ute pa sadana .missionsresor. Hari
instamms afven de nybyggare, som bott
hxr fyra AIRS It'd, men annu ej fatt del af
dessa tillfalliga besok. vi inse ju mycket
val, att har Deh6fdes en- man, som kunde
egna hela sin It'd at att samla forstrodda
landsman. En- sadan resepredikant borde
vara stationerad Crookston eller i nagon
AMMAN stad utmed samma jernbana, ed att
han afven kunds utstracka sin verksamhet
till Winnipeg och cd vida inne provinsen
Manitoba, som tiden medgafve, ty afven
der fnnes en- massa af svenskar.
Sd langt vara annars ofulIstandiga berak-
ningar ma, kunna vi 81 for ett ogonblick
betvi6a, att dessa trakter hafva en- betydel-
sefull framtid for sig och 81 minst kyrkligt
hanseende. Ingen kristen med kannedom
ON forhallandena kan derfor underlata att
bedja och arbeta for EFT m1ssionsfalt som
delta. Och hGr behofves i sannln bads
bon och arbete. Huru skall det arma for
skingrade folket komma till tron utan pre-
dikan, och huru skola personer kunna utga
och plekika for dem utan att de varda sande
och dertill insatte? Hvem will saga: HERE,
har ar jag, sand mig? Och hvem will i
gladjen af den mad och barmhertighet bo-
honom vederfarits, utropa: Sc, halften af
ALT hvad jag hafvsr gifver jag till de fattigs
till dessa timligen och andligen fattiga2
Mycket har vlsserligen gjorts ibland oss
for missionsns hogvigtiga SAX, men annu
behofver Herren gifva oss mad till att med
mera liver gripa verket an. ia, delta tyc.
kes sanning vara en- It'd, da det ei gar an
for en- vlngardsarbetare att sitta tofflor och
nattrock med fotterna pa skrifpulpeten, i
mak]ighet sysselsatta sig med dagens nyhe
ter. 81 heller att vara snalla "farmaregub.
bar" likhet med den rike kornbonden riff
va ned sina gamla lador magasin) for att
uppfora nya Sd rymliga, att de kunna for.
vara ALT det CODA for sig och de sina, under
det de, som, sd att tala, alo k6tt af vart
kott och ben af vara ben, forsmakta andlig
hunger. Annu fragar Herren dig, som har
gods och guild: "hvad hafver du, det du icke
undfatt hafver?" Summa summarum blir:
ware sig vi hafva mer eller mindre, ed ar
det ALT en- gafva af Gud och ingen har rat.
tighet att handskas med dessa timliga hat.
vor efter som det giriga hjertat lyster. ty
vi aro endsst insatte till skaffars och foryaI.
tare och enhvar maste slutligen vara be.
rsdd att CORA rakenskap for slit f6gderi.
Jesus har pa det allra hogsta satt tjenat
oss. englarns aro ej annat an tjensteandar,
o, skuIle vi da icke vara vIllige att med
ALT hvad vi ega tjena Herren och hans
rikssak, missioner? En- beromd forfattare
skrifver: ''Tjenandet maste ater komma till
heders verlden och begripas slit gudom.
liga majestat. Endast pa delta satt kan det
vsrda battre verldsrlket och l Guds rike
| (ja, ,battre med missionssakens bedrifvandeJ J.
Var HERE Kristus var en- tjenare. han tie
made den lidande menskligheten med hvar.
je andetag, ia, afven hans heliga dod val
en- tjenst, som han bevlsade verlden. All
tiena var det utmarkande draget Kristi
Lf; hans tjenande utgjorde delta lifts inre
storhet och majestat. Hans tienande f6rde
honom ock till yttre majestat och forkla.
ring. Ingen har fors.att honom, som icke
f6rstar delta, och verldens raddning ar be.
rosnde derpa att hon upptar denna tanke-
nej, denna nya ande, sasom sin sjal". - En-