Skaffaren och Minnesota stats tidning. (St. Paul, Minn. ;) 1882-1885, 1883-03-07
Gs.t.! ll.l!s-,ksIa..
<sPrimus inter pares'' skildraT
fJrhallandena vid ikrover-
ket pa ett originelt
sfStt.
Lirjungeantalet EFT hundra,
sextioni0, ordningen god,
l8slusten stOr,
Men utrymmet ALT for
knapt.
Men utrymmet ALT for
knapt.

Kanske wore nagra ord fran Gustavut
Adolphus College hsr St. Peter icke oval.
komna. Skolintresset har dea battre wax
nat till lif bland de unga; man inser, stt
.om man skall fylla sin plats verlden med
vardighet, behofver man bildning. Mar en-
SAX har vunnit de ungas fortroende och den
for 0frigt ar god, taga dessa smart de gamls
med sig. Den ideen har smart ofverlefvat
har tagit mig lika bra ut, fastan jag ej fatt
nagon skolgang. Om man betraktar tids.
f6rhallandena, ,skall man forv&nas ofver den
rvettgirighet, som intagit var svenska ung-
donssrsnsata ar aaelt och ber6nvardt, men
hvad ar nu at noden2 Jo, CODA kris,liga upp.
fostringsanstalter der de unga telningarna
uppdragas och ansas. Skolap har fortgatt
.utan nagot annat afbrott, an julferierna,
hvilka voro bade valkomna och vSlbehohi-
ga for saval clever som larare. Vid sko-
lans 0ppnande den januari sago vi icke
blot (med EFT par undantag) ALA de gamla
vRlbekanta ansigten, utan manga nya, sd
att elevantalet liksom med EFT trollslag
vaxte fran 124 till 169, det storsta elev-
antal, som skolans annaler kunna uppvisa.
Men huru fa rum for ed mycket folk? 10,
.det fick rektorn styra ON och det gick latta-
re, an man kunde tro, n&gra inackordera-
'des har, andra der, sedan ALA rummen
skolan fatt sina tre invanare. st. Peter
borna alska verkiigen skolan och aro villige
att hjelpa, der de kunna. Jag talar nu ON
forsamlingsborna.
Ehuru ''Bore" varit synnerligen lattret-
lig winter, har ingen vidare skada skett,
an att nagra nasor, oron, fngerspetsar m.
m. hastigt hlifvit hvitare och styfvare an
vanligt. Dessutom har veden hastigt hittat
vagen ut genom skorstenarna. Jag hade ID
mar gIomt att Bore" fororsakat lite hosta
och snufva ALT ibland. De qvinliga ele-
verna hafva med stillatigande fordragit SIN
'foga afundsyRrda lott att tidigt ON morg
narne och sent ON aftarne "pulsa" genom
'sn0drifvor; men delta undergifna stilla-
'tigande har utan tvifvel varit en- frukt al
den narda forhoppningen att nssta ar hafva
.det beqvamare. vi anse, att denna forhopp.
ming ON EFT hus hvarken bor eller far gSc-
kas, all synnerhet som manga penningar
af de vid feeten lofvade hafva alIaredan in
Autit.
Laslusten har varit god. Hyarken stu
.derande eller l1rare hafva sparat sig. II
den har lupit oss ar hSnderna hastigare an
vi f0rmodat. Hvad har utrSttats? Derom
bar framtiden basta vitnesbordet. Pa det
en- hvar ma inse hvad det ar, som uppvsokt
och uppehaller denna lsslust, villa vi CORA
en- karakteristisk bugning infor hvart och
EFT af laroamnena-
Engelska grammatiken har lart oss att
,systematisera och kriticera, geografn har
gjort oss verldsberesta men har dervid bardt
anl,tat var synformaga och lokalminne; kart.
ritningen har retat vart lynne och gjort ose
naaan upproriska ;akrifningen har gjort oss
imitatlva; teckningen har vackt var starks
motyiIa sasom nagot onyttigt (knapt rig.
tigt!; .tyskan har tagit ut sin rstt; latinet
har bytt ON dialekt; arithmetiken har gif.
Wit oss nagot att fundera ofver; algebrar
har gjort oes sjelfviska (s.iag kan rzkna med
bokstsfver, det kan inte du') J; svenskan hal
stridt med rotvalskan; retoriken har s0kt at
lara oss valtalighet; svenska historien hal
gjort oss fosterlandska; F6renta Staterna
historic patriotiska; allmSnna historien re
-flekterande; kyrkohistorien har IL. oss as
= 4 -. :
vakta oss for att falla hierarkiens cd vi
som svarmeriets och -isuernas armar d. '
9. har gjort oa kyrkligt rattrogna; fysike,
har lart oss att f0rklara naturf0reteelsern,
verlden; fysiologien att kama menniskan q N
bestandsdelar; sangen att aiunsa hort trstt
het, troghet, fortrytelse, melankoli m. m .