Skaffaren och Minnesota stats tidning. (St. Paul, Minn. ;) 1882-1885, 1883-04-18
# A R MI r N.
Varbruket.

En- af de strangaste vintrar som pa man.
ga Or hems0kt Minnesota, har slutligen fatt
gifva med sig, da blidare vaderlek intradt
ofverallt staten. Man befarade, da den
myckna sn0n foil under manaderna januari
och februari att farmaren skulle pa manga
trakter, IA kallosningen borjade, ia Sc sina
tegar ofversvimmade. Dessa farhagor hat.
va emellertid till stor del blifvit undanroj
da, sn0n hrr sd smaningom smalt, sd att
nagra ofversvamningar af storre utstrick-
ming icke torde vara ait frukta. Vararbetet
har dock icke kunnat f0retagas sa tidigt
ar, som vanligtvis brukar vara fallet, hvil-
ket vi maste skrifva pa den sega vintrens
rakning. Pa manga platser har emellertid
.jorden virat sig tjenlig och kallat farmaren
till verksamhet; harfningen ar redan gang,
nagot trindsad utsadd och potat1s lagd pa
lattare jord, men pa den styfvare jorden har
man hair och der tvekat att harfva, af fruk-
tan att smart efter ia jorden hardt tillslam-
mad af nagon haftigare nederbord. Faran
harfor torde dock allmanhet vara mindre i
ar, da jorden till fold af den stranga k0l-
den ar ovanligt tucker och saledes lattare
slsall lssnilas EN-. ssaga eehsag genomslappa af-
ven starkare regn. Farmaren Dor ar vara
sardeles forsigtig, att icke sd fortidigt, syn
nerligast pa den kalla jorden, ,utan vanta till
dess han ar fullkomligt ofvertygad att jor-
den ar tjenlig. Da man vet, huru vigtig en-
lang vaxttid ar, vasentligast for trindsad
och hvete, foljer det af sig sjelft, att manga
aro frestade att begagna sig af tilen och sa
sd tidigt som mojligt, men hvar och. en- Dor
dervid besinna och CORA klart for zig, ON
hans jord af naturen eller genom kultur ar
sd warm och rik pa naringsamnen. att de
spada plantorna kunna fnna tillracklig VAR
me och naring och ej utsattas for att uppe-
hallas sin utveckling SAINT derigenom tyna
bort eller f0rsvagas, under det befntligt
ogras deremot far tillfalle att taga 0fver-
hand. Med minsta fara torde dock trind-
sad kunna sas och potatis sattas god It'd.
En- SAX, at hvilken aldrig nog uppmark-
samhet kan egnas, ar valet af utsade. Skulle
man af egen skord icke ega utsade, ,om hvars
groddbarhet man ar fullkomligt forvissad,
bor man icke draga betankande att, afven
med nagon uppofring, fran AMMAN ort med
nagorlunda liknande naturforhallanden,
skaffa sig god, val utvecklad utsadesvara.
Huruvida denna sedan skall bred eller
radsas, SAINT sas tjockare eller tunnare beror,
sasom val kandt, alltfor mycket pa olika
omstandigheter och pa hvarje klok landt-
mans derpa grundade omd0me for att gifva
anledning till mycket omordande; men der
bredsaning maste begaanas, villa vi dock
paminna ON den stora vigten af att verk-
stalla utsadets myllning med sadana redskap
och pa sd beredd jord, att det ej ma komma
pa alltf0r olika dup och saledes spira ojemt,
hvarigenom skordens qvalitet hog grad
forsvagas. Denna olagenhet afhjelpes sasom
kandt genom radasningen, men da man vid
denna oftast afven will hafva fordelen af en-
besparing af utsade, villa vi hartill foga den
erinran att icke fasta alltfor mycken vigt
vid denna uppgifna fordel pa mindre bordig
eller mindre hogt kultiverad jord, der rad
saningen sakerligen torde vara att fororda
afven med nagot okad utsadesmangd SAINT
ett mindre afstand mellan raderna.
Att myllningen af klofver och grasfr0 pa
platt land ALT efter fronas storlek ma verk-
stallas So grundt som mGjligt uti en- valbru-
kad jord pa EFT nagorlunda fast underlag,
kan icke nog framhallas, och der icke ring
walt anses vara tillracklig for myllningen,
bor denna sakerligen fore valtningen blot
verkstallas med ett drag af traharf eller ked-
jehari.
Samtidigt eller fore sjelfva vararbetet ma
farmaren icke forsumma att egna sina 0friga
sadesfalt tillborlig ward. For narvarande
ar det svart att falla nagot tillforlitligt om-
dome ON arets Dlifvande skord, dock synes
den, att donna af de tecken, som redan visat
sig,komma att metsvara farmarnes forhopp-
ningar.