Skaffaren och Minnesota stats tidning., 1883-02-07

| Till de oSvan namnda traditionerna h6r, n
desse ryssar voro utkladde svenskar, OK
denna tradition har nu mera vunnit fall
kraftelse. B6rjad med en- "a skamIig log
f0rdes derpa kriget pa Diet elandigaste nal
till landets skam och skada. SlutligensTar,
konungen tvungen att skrida till fredsslu
men att sjelf begara fred, sedan han b6rj,
kriget, det ''vore mot konungens haghet :
skrifver Hlarne och mot de stora tanka
han vile man alltid skulle hysa for har
gerningar". Armfelt vardt afyen har har
hielpreda, och ''r6rd af sin konnngs tara
ofvertalde Ar.nfelt de finske cheferna Al
b6ria Observation-Disclosures med kejsarir
nan af Ryssland. hvaremot dem lotvade
riksdsg jemte fere formaner, allenast fre
den kunde vinnas' "Men ALA l0ftena yor
- tillagger hiarne muntliga".
Sd gaf Gus,af III sjelf upphofvet till de
mycket omtalade Anialaforbundet, deryi
Diet finSka krigsbefalet dock gick langre Il
konungen beraknat. M kunde han ocks
Wanda hem igen och uppreta svenska folke
mot den forradiska adeln, derunder hal
bland anna. i sallskap med Arnfelt, upp
tradde dalkarlsdragt pa Mora kyrkovall
en- teatralisk efterapning at Gnstaf Vasa
som dock ej forfelade att CORA verkan Va
sablodet / hans adror var dock temligen ut
spadt). Sd forbereddes ocksa handelserns
af 1889. dA sakerhetsakten infordes pa Ell
lika olagligt och .valdsamt som illistigt satt
Harmed var dock afven hans egen d5dsdon
fald, hvilken, som bekant, exeqverades al
Anckarstr0m natten mellan den l6 och 1.
Mars 1792.
Efter EFT arhundrade af officiela l6gne,
= for hvilka beklagligtvis svenska akade.
mien varit harden - har saledes andtliger
sanningen rorande Gustaf Ills karakte,
och handlingar blifvit allmannare kand
Domen har viserligen latit.vanta pa sig,
men for historien fnnas inga fatalier. Och
det skail ej vidare hjelpa att tala ON ned.
rifna idealer, "rofvade fanor fran Riddar.
holmens grafhvalf', jemte annat slikt "fraa-
rojalistiskt" nonsens - den falska teater-
kostymen skymner ej langre den verkliga
gestalten.
Utan tvifvel egde Gustaf III begafning,
ON ocksa icke, sasom And. Fryxell sager,
smile, atminstone ej for den, som dervid
faster Diet hoga begrepp som vedefb0r. Men
han hade lifig fantasi, kansIa for sk6n konsf
och poesi, liflig och snabb uppfattning. Der
med folide hag att vara mecenat att ON
gifva sig med skonhet, talenter och skaider,
efter forebilden af det hof, hvarmed en-
gang Ludwig XIV Frankriks tjusat sin
samtid och narmaste eftertid. all denna
lysande omgifning skulle dock konungen
ajelf vara solen. Hans SMILE och dygder
skulle besjungas pa ALA tungomal.
Han var en- fardens, fafapgans och det
falska skenets man.
Falskhet hade blifvit till hans andra ma.
tur. hans statskonst, saval utom- som in
hela hans lif.
Hans sloseri var oheidadt och han skyd-
de inga medel for att skaffa sig inkomster,
ware sig genom forsaljnipg af pastoral och
andra embeten, eller genom folkets demo.
raliserande medelst branvinssupande cch
eller pa andra lika f6rdomliga
vagar.
Omkligheten af hans krigforing har han
forgafves sokt dolja, genom furstarnes kan-
da och fitigt 6fvade konst att, da de miss
lyckas, hvalfva skulden pa andra. under
det de tillegna sig andras fortjenster vid det
som lyckas.
Men huru ar det m6jligt, sporjer lasaren,
att de verkliga sakforhallandena rorande
Gustaf III kunna sd lange bortskymmas
och vrangas? And. Fryxell gifver sitt
foretal till den nu utkomna boken svar der
pa. Det artvenne historiska skolor, som
hartill medverkat, den ena, den af Gustaf
III sjelf stifade, rojalistiska skolan; den
andra, den derpa upptradande 8. k. ''fosfo-
rismen'', med dess af datidens reaktion TO-
restafvade asigter. Infor delta monarkiskt-
reaktionara askadningssatt. som vann sin
hold och slutpunkt hos frihe Bernh. v.
Beskow, vunno de It'd efter AMMAN utkomna
skrifterpa af G. J. Adlerbeth. r. Montgo-
merry, X. A. Ehrensvar'I, F. A. v. Fersen,
m. Fl. .,endast f6ga afseende, enar de tillbaka-
visades sa-om "partiskrifter" dikterAde af
personligt hat.
II korthet ssgdt, - yttrar And. Fryxell
till sist - utgifvarens ofvertygelse ar, att
Gustaf III visserligen hade nagra lysande
egenskaper och vidtog fere ber6mvarda sty-
relseatgirder, men att han det hela tage,
var mycket klandervard bade sasom enskild
person och som regent, och att hans inay.
tande pa svenska folket ingalunda varit
valg0rande''.
Heder at den gamle vordade hafdateck.
narsn, som haft mod att taga bladet fran
aunnen och skingra de inrotade falska fo-
Hans r0st har nu talat
ur grafven. Mstte nu endast det svenska
folket lyssna till denna rost, som "a malm.
fulla toner uttalat den onutliga dom, som
historiens gudinna forestafyat honom.
- .-.--....----.--.