Minnesota stats tidning. (Minneapolis, Minn.) 1877-1882, 1881-05-05
hans moiliga aterupprattande !
Hvem vet, hvad de milda och Of
verseende orden kunua astadkom-
ma! Nagot ondt aldrig! Och de,
kosta oss ju 81 nagon uppofring
Litet ON solen.

grafska mil. En- kan0nku ula maste
fiyga l3 Or, cit jernbantag rulla
40: Or, imam de komma till solen. som
Till storleken 6fyertraffar $50 ganger
samtliga planeterna och manarne
slit. system. Hon, rullar ,arligen 81
mjllioner mil frsmdt riktning mot
en- stjerna i. trakten af polstjernan,
men afven ON hon ilade framSt rak
riktning, skulle hon f6rst pa 100000
ar uppna narmaste sol och pa ire hun.
dra millioner ar vintergatans gran
ser.
Att solen pa Is dagar Wander sig
kring sin axel, yarseblifver man pa
soiaackarne, som anda till nyaste It'd
f6rblifvit gstfulla bildningar, hvilka
man f6rklarat pa helt skilda Wis. An.
nu for so ar sedan ansag man solen
for bebodd och beraknade, att solmen-
niskorna, for att 6fvervinna solens
dragningskraft, maste vara af sadan
jattestorlek, att en- dyhk menniska
skulle kunna med EFT enda steg tram
pa till marken samtliga krigshararne
folkslag gtningen vid Leipzig. I dag
skratta vi at denna fantasi, ty amor.
lnnda lyder var dom, sedan man upp-
funnit spektroskopet.
Solkroppen ar salunda en- glodande
massa, hvilken ar omgifven af en-
fotosfer, som bestar at metalliska an
gor. @ofvanpa denna ligger. .kromosfe.
rem =sasom en- massa glodande IVA tgas
af r6daktig farg, hvari fruktansvarda
hvirfve1vindar storma, och fammor
haddra h6gt upp sasom protnberanser.
Solh6ljets yttersta ksllare tacke kali
lar man Corona, och delta uppslukar
88 procent af ljuset och varmcn, SO
att endast IL procent komma oss till
godo.
Solens yta ar full med ljuskorn af
lika storlek, sd att den dunkIa bak-
grunden kan ses daruDder sasom ett
nat. Manga Iuskorn f0rena sig till
cit 1jusmoln, som darefter blir till
f6randerliga. blossande ''facklor" af
blandande CLANS, vid sidan af hvilka
dunkla fackar framsta som hal.
Facklor och fackar aro stadda jemn
f6randring till form, storlek och lage,
skilja och f6rbinda sig till och med
under observatorns kikare, forsvinna
och visa sig ater och finnas blott att
Sc i trakten kring eqvatorn. Flackar.
ne ha en- svart karna och gra 'gard'
och aro fordjupningar eller traitor.
miga 6ppningar atmosferen. Lange
visste man icke att tyda dem, utan
ansag dem for 'svafvande moln af af-
kylda angor, dock 6fvertraffar deras
Uus fullmanens 100000 ganger, och
deras omfang uppgar till IL ganger
jordytans, hvarjemte de understun-
dom med anda till 10000 mil forandra
sin storlek pa en- enda dag. Manga
tyckas na en- bestamd plats, ty efter
detas aterkomst beraknar man solens
omloppstid; andra r6ra sig 6fver
solytan sasom spiralformigt kretsan-
de hvirfvelstormar, och vidare ha de
i en- period af IL ar cit maximum och
cit minimum med hansyn till sin
mangd. Enligt nyaste forskniDgar
anser man dem for kagelformiga for.
djupningar atmosferen.
Pa solen verka varmegrader, ON
hvilka vi icke hafva nagon f6restall-
ming, ty man beraknar dem till
l70, 900, ia anda upp till 2 millioner
grader. Omatligt maste trycket af
gaserna vara, ty dessa skjuta sasom
str6mmar fera tusen mi, holden och
blifva sasom protuberanser synlig
vid solranden form af uppstaende
bergsspetsar eller pelare. Emedan
dessa protuberanser SO r6da ut liksom
gl6dande vatgas, maste sa val de som
kromosferen best1 af delta anne, som
besitter atminstone 10000 grad.rs
varme, hvilket / sd hog grad fortun.
mar gasen, att en- vatgaskula af jor.
dens storlek innehaller endast "a kit
bikmeter vatten. Sjelfva kromoh6l'
jets hold uppskattar man till 1900
mil. S6ndersliter en- ur solens inre
| frambrytande gasstrom fotosferen,
visar siH en- solfackla, som darefter
blir till protuberans, mot hvilken ut
brottsstallet aztec mar sig som fac
kar. Ofta stormar en- dylik vatgas.
str6m 100, 900 mil holden och rycker
afven metalliska angor upp med sig.
Naturligtvis maste solvarmen alta.
ga till f6lje af standig utstralning
oaktadt Coronan haller st6rsta delen
tillbaka, och sjelfva verket har var
men sedan solens tillkomst sjunkit
fran 500 millioner grader till 2 millio'
ner, sd att solen med tiden maste afkY
las sa mycket, att den 6fverdrages med
en- fast skorpa, slocknar och blir dun
kel. Dylika dunkla solar flnnas redan
och 6fverhufvud taget befinna sig tx
stiernorna, att sluta efter deras farg,
l olika grader af gl6dhetta. For att
ersatta denna varme-pdstar man
storta sig arligen massor af kometel
/ solen for att tjena som brannmate
rial, och likaledes skulle planeterns
sd smaningom dragas till och in / hen
ne. Men ps samma gang solen afky
les, t6rtatar den sig, och friktioner
mellan smapartiklarne vid samman
dragningan alstrar varme. M besit
ter hon blott en- fjerdedel at jorden:
tathet; skall hon uppna samma tat
het. astadkommer delta en- varme
som for II millioner DR. betacker var
mef6rlusten genom utstralning. Til
den tiden ha vi f6rmodligen lart battrt
attkanna himlens lagar.
Den sk6na solguden ar afkladd sill
herr.ighet, och solen erkand sason
Itummelplats for omstliga elementars
kratter at gaser, hyilka kampa eftel
ORGANISM somgestaltning. Daruppt
kunna icke vsra fran jordltfvet skilds
sjalardva1jas. Den tanken mdste "
afsta ifrzn. Hela himlenars ju ett hat
af lagor eller en ocean af 20 millionel
gl6dande solar. Men y6rt slime lyf
ter sig Vid taEkens pa. att det svarii
1m6jligt for mennisk koanden att frSr
j den lila jorien ntforska naturen af d
.Ii det onpphinnaliga ii iisrran kretsand,
i Istlernorna, hyaraf vi st5ras draga deI
slntsatsen. att u aro bestImda till nj
5Egot h6gre In att blott f6das och do
sISA yidt M kama y0rlden. flnnA N fak