Minnesota stats tidning. (Minneapolis, Minn.) 1877-1882, 1881-05-05
En- skendOd.

F6ljande sanna berattelse ON en-
skendods intryck och forestallningar,
skall utan tvifvel intressera lasaren ::
"Jag hade nagon It'd legat i nervfe.
her. jssMina krafter aftogo med hvarje
dag; men ju svagare min kropp blef,
desto hogre grad af liaighet erhollo
nina kanslor. Jag laste i doktorns
6gon att han gaf ALT hopp ON mig
forloradt; nina vanners suckar och
bedr0fvade utseende lemnade mig
fullt bevis, att det var f6rbi med mig.
Det var mot aftonen crisis intraffa-
de. Jag intogs .af en- besynnerl:g
of6rklarlig k6ld eller rysning. - Eft
hastigt susande for 6ronen borjade.
Jag sag f0runderliga gestalter vid
min sang; de vo1o lysande, fantasti-
ska och kropplosa; Jag var vittne till
ett skadespel, hvilket Jag sag endast
genom en- prisma jag vile CORA en-
r6relse. men f6rmadde icke. En- for.
skracklig f6rvirring intog mig under
nagra 6gonblick. Da den var 6fver,
aterkom min fattning full klarhet /:
men jag var ber6fvad all slags r6rel-
seformsga. Jag horde huru man graf
vid min sang, och att sjukvakterskan
SADIE: "Han ar d6d." Jag kan ej Ut
trycka, hvad jag kande vid dessa ord.
Jag anvande hela krafteu af min viii
ia for att rora mig; men jag f6rmad-
de icke en- gang r6ra 6gonlocken. Eff.
ter en- liten stund kom min bror och
med darrande. nastan konvulsiviskt
r6rd hand str6k mig 6fver ansigtet
och tillsl6t nina 6gon. Verlden lag
nu m6rker for mig; men Jag kunde
annu h6ra, kama och Ida.
Sedan nina ogon blifvit tillslutna,
horde jag nagon af de narvarande sa-
ga, att min bror gait bort ur rummet,
och smart f6rnam jag,att de lagade sig
till att klada mig som lik. Kanslolos-
heten hos de qvinnor, som hade dem
ma befattning, var for mig annu for.
skrackligare, an nina vanners be-
dr6fvelss. De skrattade sins emellan,
under det de vande mig an pa den ena.
an pa den andra sidan, och handterade
under lattsinnigt prat min kropp, den
de Ell ansago for annat an cit kada-
YER.
Sedan de kladt af mig, gingo dessa
usla varelser sin vag, och nu b6rjade
den skandliga formaliteten med en-
tillgiord sorg. Under tvanne dagar
kommo nina vanner for att Sc mig.
Jag horde dem tala sakta ON mig, och
iva af dem rorde mig med sina flng.
rar. Mot aftonen andra dagen tyckte
uagon att det borjade kannas liklukt.
Man lade mig likkistan. Min bror
lade mitt hufvud p' min, som man
trodde, sista hufvudkudde. och jag
kande hans varma tarar falla pa min
panna.
Sedan alls de som pa nagot satt del.
tagit mitt ode, beskadat mig lik.
kistan, horde jag dem ga sin vag.
Tvanne personer lade locket pa kistan
och b6rjade spika till det. Den ena
maste gil ut, imam arbetet var slu-
tadt :. den andra b6rjade hvissla, un.
der Diet han slog spikarne, ikyal
upph6rde han smart med hvisslingen
under det han fullandade spiknipgen.
Man slemnade mig darefters enssm /
rummet. Jag visste ikval, att jag ic-
ke-var begrafyen;. och ehuru or6rlig
SAINT omgifven af m6rker, hade jag
annu nagot hopp; men det rackte 81
iznge. Begrafnings gstimman var inne
Jag kande, att man lYftade upp ki.
stan och bar Mt den; Jag kande, och
horde, at man satts den ps likvag.
men. Denna var omgifven az en-
mangd Yanner och IIkgtltiga perso.
ner; nagra sslads temllgen h6gt ON
mig samt,till och med TN nitt ber6m.
ETikvarnan satteS r6relse. jar Yisete