Minnesota stats tidning. (Minneapolis, Minn.) 1877-1882, 1881-04-28
.L5pande Mo .22e.

4gaende bakefter den andra, men likva
piska kuskarne oupph6rligt pa de stac
kafs djuren -icke Tor att drifva den
framat. ty att komma snabbare fran
later sig icke CORA mel. men "piskar
Or till for att sla med och asnan f6,
att SID pa Oitatet ar ordagrant.
Det ar for uppr6rande !-Det ena al
dessa kreatnr = kuskarne naturligt.
Wis = har varit for lat att f6rkorta
draglinan, do han tog hasten ifran och
satte asnan redet. For beqvamlig.
hets skull har han .slagit en- stor knut
pa hvarie lima, och dessa knutar saga
nu fran och tillbaka de blodiga ssr,
som de gnagit pi det olyckliga djurets
sidor. Man blir rasanda Diver en- So.
dan omensklighet och utt6mmer sin
f6rbittring 6fver den vackra svartloc-
kiga b6deln, men han besvarar det
med den meit oskyldiga f6rvaning.
Man visar honom, huru latt han kan
halla knuten fran saret och tacka det-
ia for att afhalla den massa lugor och
mygg som svdrma kring det ar ma dju-
ret. Nei hvarf6r skulle han CORA aet I
Han skakar endast pa hufvudet och
forsakrar leende, att sju, mera det
sticker, dess raskare gardet' =
Jag kundelat fortsatta dessa bilder
med nagra annu mera hjertskarande
upptraden: t. ex. en- utsliten d0ende
asna, som ihjalpryglats med pakar for
att hon ej will resa sig +- delta bar jag
namligen sett-men jag formodar att
det meddelade ar tillrackligt att for.
klara, huru jag kommit att taga parti
for asnorna mot italienarne, sardeles
syditalienarne.
Asnans Understandable och miss
handling synes vara 7ika SO urgamla
som menniskans likgiltighet och grym-
het. 1 de aldsta sagorna upptrader
det forfoljda djuret alltid som repre-.
sentant for elakhet och dumhet, mar
det ej translates som foremal for det
orimligaste tyranni. Ofverallt verl-
den har dess namn blifvit ett uttryck
for att beteckna lumpenhet, ehuru det
med st6rre skal kunde begagnas som
On s;nnebild pa f0rnojsamhet, tala-
mod och cuttr6ttlighet. Hvar och en-
tror sig kunna forsmada dess langa
6ron, uen ia, ON nagon, ha framhallit
att asnans 6ga sk0nhet och uttryck
kan mata sig med kons, som redan
Homerus hjjde till skyarna, och jag
har endast traffat en- enda fackman
som uppfattat den talande forn6jsam-
het. som knappast hos nagot annat
dur funnit cit So fullkomligt uttryck
som uti asnans fysiognomi.
Vara dussinturister. som kanske pa
en- eller AMMAN asnetur blifvit kastade
UT sadeln eller klamda mot en- grind
stolpe, halla nagon gang med, da man
fortalar asnorna. De beskedliga, mar
synta bradskande menniskorna ha
naturligen ej lagt marke till en- sadan
obetydlighet som den, att i det 6gon-
blick, da diuret gjorde cit bocksprang,
var drifvaren sysselsatt med att vrida
asnans svanskotor UT led.
ia, men Nj kan val ej neka, att as
norma kunna vara mycket elakel IN
vandes de-.
Nei, naturligtvis I? Men att icke ala
klifvit det under slit umgange med
menniskan-deta ar ett bevis for deras
6fvermenskliga, specifkt asneaktiga
fromhet.
ON de CODA herrarne endast gifvit
sig ntet It'd att undersoka f6rhallan-
det mellan asnorna och asneuthyrarne,
skulle de sannolikt hafva fatt samma
upplysningar som jag en- gang fick hos
cit exemplar af den sistnamnde rasen,
hvilken Vile sa]ja ett ditto af den
f6rstnamnda. Nj kan emellertid fa
dem annu, ehuru jag maste anse dem
som Slnan11 SuHn1Uf1unl al nina aSne'
studier.
De voro foljande:
"Hvad kan en- sadan asna kosta sin
egare ON dagen ?"
"En asna, signore Den kostar icke
On soldo. Den maste skaffa sig sjelf
foder, under det man hvilar."
"Huru mycket tror Nj att den unge-
farligen kan bara p
'En asna kan bara ALT hvad man
kan lassa pa den."
"Huru lange antas det, att den kan
lefva pa det viset p
"En ksna dor aldrig, - aldrig, sig
more - ON den icke raker ut for en-
~