Minnesota stats tidning. (Minneapolis, Minn.) 1877-1882, 1881-02-17


GENIAL, under sin biktfader
ledning och i narvaro af en- sto
f6rsamling af andlige, med blottade
filter gick fran 6fver gl6dandi
plogiern, nagot som ocksa lyckade'
henne att CORA, utan att '1araf tag,
den ringaste skada. ('Undret' sked
de naturligtvis darigenom, att f6ttt r
ma hemligt smordes med en- mot elder
kyddande~ saliva. Slika salvor ar
numera tamligen allmant kanda, mer
voro da en- henighet.) Delta bevek
to hennes GENIAL till So dup anger Of.
yer sina orattvisa misstankar, att haI
lat sig af biskoparne gisslas sd att
blodet ram nedat kroppen.
| Gudsdomarne skedde under medel
tiden efter h6gtidliga f6rberedelser
Presterna hade uppsigten och lednin'
gen af profven och omgafvo dem med
stora kyrkliga h6gtidligheter. Under
ire dagar forut maste den, SON skulle
undergo cit prof, kyrkan och sail.
skap med arbara vittnen f0rbereda
sig med bon och fasta. Omedelbart
fore profvet maste han genom atnju-
tande af den heliga nattvarden bedyra
sin oskuld. Han blef darpa besvuren
vid Fadern, Sonei och den Helige An
de, 'vid ALA helgon. englar och erke-
englar, vid den yttersta domen m. m.
att bekanna. ifall han vore skyldig.
Sedan blef en- kort bon uttalad. Den
anklagade blef bestankt med wigvat-
ten; korset och evangelieboken rack
tes honom ait kyssa, och sedan skred
han till gudsdomen. Det stale, dar
gudsdomarne verkstalldes var yanlj-
gen det inre af en- kyrka for att CORA
intrycket desto h0gtidligare. Manga,
som skulle undergo dessa prof. tradds
dock tillbaka fore deras 1enomgaen-
de, emedan de foregaende allvarliga
beredelserna gjorde EFT SO djupt in
tryck pa dem, att de frivilligt erkan-
de sig skyldige. Det ar dock otvif-
velaktigt, att de andlige icke blott
falde det atgorande utslaget, utan
ocksa ofta genom bedragerier och allie
banda konstgrepp hade stor del iprof-
vens utgang. Men ON de ock salunda
genem slit anseende och sin makt vo-
re stand att hjelpa en- skyld1g ige.
nom, So skyddade de ocksa ofta en-
oskyldigt anklagad for valid och ra.
het.
De enda tva gudsdomar. som man
med visshet vet vara begagnade un.
der nordeus hednatid, aro tvekampen,
hvilken atminstene vanligen var for
bunden med offer, men afskafades
summarizing med kristendomens in
forande. och gaDgen (krypandet) uu-
der jordtorfvorna, som vanligen voro
till antalet tre. Delta t:llgick SO, att
de, som skulle domas, maste ga under
grast orfvor, som voro upplyftade och
fastade pa spjut, men dock vid den
ena sidan fasthangde vid jorden. Det
berodde harvid pa, att torfvan icke
foil ned, under det den anklagade gick
under den.
De iva gudsdomarne under borjsn
af den kristna tiden voro jernb6rden
och kitteltaget.
Jernb6rden utf0rdes alltid en- kyr-
ka, efter f0regangen bon och fasta
prestens och vittnens narvaro. Antin-
gen gick man nagra bestamda steg III
rande en- glodande jernstang eller (me.
ra sallan) tradde man med nakna f6t-
ter pa nagra Il eller 0) plogbillar. I
bada fallen blefvo lemmarne efter
profvet forbundDa, och granskades
f6rst efter trenne dagar.
Kitteltaget tillgick sa, att den an.
klagade (yanligen en- for trolldom an
klagal qvinna) med blottad arm upp-
tog nagot fran bottnen af On med ko-
kande vatten fylld kettil.
Exempel pa anvandandet af jern-
b6rd f6rekommamycket ofta / Norges
historic, da de manga thronkrafvar-
nes mf'drar maste undergo dena guds-
dom for att bevisa, att de voro s0ner
af den eller den konungen (om akta
eller oakta betydde mindre Sasom
ett fall af manga kan namnas, att fru
Inga, mo1er till norske konungen Ha-
kan Hakansson, Birger Jarls samtida,
bar glodgadt jern for att bevisa So
mems arfsratt. sagan ON kung Ha-
kan heter det: "En dag efter prima-
NAL bar konungsmodern jern efter
ratt It'd, och ALT utf0rdes af henne pa
det basta. Konungen, erkebiskopen,
jarlen och andre hofdingar, daribland
jarlen fran Orken0arne, voro narva-
rande. Den dagen, da man skulle To-
sa handen. kommo ratt It'd konun-
gen, erkebiskopen, jarlen SAINT andra
biskopar och hofdingar jemte annat
folk ut till Ohristkyrkan, och mar ko-
nungsmoderns hand l0stes, gjorde Gnd
af sin miskund det stora jerntecknet,
att handen var val rem. ALE, som sa-
go sade att hennes hand var fagrare,
an imam hon tog jernet.'
Vid den sakallade ''barratten" till
gick det salunda: ON en- eller here
personer voro misstankta for mord,
So f6rde man dem till den d6dades
lik, som man under trefaldigt verop
afkladde och lade pa en- bar. De an.
klagade maste nu T6ra yid den d6da.
des sar. nun och br6st, och darvid be-
dyra att de icke hade nagoa del hans
d6d. Flick den dodade darvid blodigt
skum munnen, r0rde han sig eller
borjade hans sar att bl5da, So h6ll
man den for den skyldige, vid hvars
vidr5rande sadana tecken visade sig.
I'm slags gudsdom, som stod i myc-
ket h6gt anseende, var den lagliga
tvekampen. Tyskland voro riddar-
ne vid denna tvekamp ikladde full
rustning och ofta till hast, enligt go
tisk sed vid kejsarens hof. Pa en-
halfo vid Magaeburg kampade en-
gang Otto u:s niryaro' tvanne gref-
var, Gero och Waldo. Gero blef Of
vervunnen och sedan afrattad, men
afven Waldo dog kort darefter Il
fold af sina sar. Anuu allmannare
var dock den lagre :. klassens tye-
kamp inf6F grefvarnes domstolar.
De kampande lingo endast hafva kla-
der sf tyg eller skinn; hufvud och
s6fto,. rn5 afe uara hsatfada n6 h6nl as