Minnesota stats tidning. (Minneapolis, Minn.) 1877-1882, 1881-03-31

kDAAe'S9 -
Hur minnets sol hans skara df6l
i. -. .,,.s ~ =; -5@.s + gyller!
Val star annu hans plats l lifve
tom,
Men vart hjertas tysta helgedon
Till Nfvets qyall sin gamla plst
han fyller.
81 hvile vars d0de nu | frid
vi egnat dem l. dag On gard %
80 e. I :, ringa
AT nzgra minnesord, som latt f6r
En- battre vantar dem I sinom It'd
~ eJ dc kampade sin ksmp f6rgaf
De satt 1 yerlden uuIt' det godas fro
Och andens sad Or eyig, kan q
:, i.s 8 @%=@fiss ':0f d6,-s
, I menskliahetens BARN den ej for
qvafyea
Tro ei att do ZEN DR. "a m6rk oci
arm
Som sorgen sinondd 81 bittert kla
Ur ,gratvens skuggor sttga nya do
Och nys frojder- gro :ur hennes
BARN; ! j.
Ty iiksom skyarna pA 1hfmlen van.
- drA
Som y8gor vraka pa det vida ,haf =
Den ena vuxen ur,den andras graf
So folja. Jordens slagten. pa hvar.
andra. j
= :l'ii!3
Och fastan doden genom veriden
far.
Ell lankarns l folkens kedJa brista :
Blott stoftet sxnkes med den d6des
d: kista,.&
Hans Nfs bedrift pa jerden stannar
Ej landet blot Vi arft af vara Fl.
-'i der i.
Men deras kraft och dygd gil 'ock
arf
Till nya slagten, nya tidehvarf,
Mar sonen / sin fadsrs fotspkr ira.
.,. :, j. der.
Den kampen. som du fAlla sag 1
CIR,
Han gar igen dag 1 AMMAN skep'
) mad
Eft hufvud hogre blott och bait re
vapnadr ?,
Till kamp som varar an l tusen ar.
SA skref naturen sina visa lagar
Framat skall ALT denna ,verl.
den .g1
Det gamla falla, men det ungs sta.
Och skjuta kraftigt upp mot battre
dagar.
Sag du cit trad igenom rot och
STAN
Or m0rka jorden samla stna safter
Det vaxer, svallande If nya KRAFT
ter; =
l blad och blommor bryter lifvet
Ga md cit folk. ur sina stora min
nen
Sin naring sugs genom ben och
marg; J..
Dl Bigger det slit hus ps halle
berg,
Mar kraften blommar de ungas
sinnen.
Mar rosenkindsd ungdom blickar
djerf
Mot lifvets ksmp; mar sangen hog
stand klingar
Mar tanken ayger fri pa starka vim
3 r. gar
Och helsan sprltter genom ,hyarje
nerv;;
MIR stora bragder e,da folkets SHINE
Och lifvet ringa syns mot pligt och
Nar mandom vaxer TAFT / hvarJe
bygd-
Da ha vi hedrat vsra d6des mime.
sangarne afsj6ngo nu under kand.
[edenblads anf6rande ''tart land"
ch ia vi elsker dette Landet."
Studentkarens vice ordforande do.
snten Lundgren fdresiog en- skal for
kansler grefve Hamil-
On, hvarpa docenten af Silleen talade
Or Nordens universitet, framhallan.
Q deras stora betydelse folkens ut.
Sangsrne lato hora "sA stark. du
usets riddarvakt-"
Sedan fl. lic. Fehr. fdreslagit On
kal for rektor Sahlin, uppsteg denne
ta1arestolen och tackade for den Vi.
ade uppmarksamheten. Talaren er-
nrade ON den stora vigt, som 0mse.
[digt f6rtroende mellaR larare och
irjungar innebar. Men delta f6rtro.
nde maste vxrdas och h6jas. Att
art folk gar framft, ar On obestrid-
Ig sanning; men man borde d& oek
a studenterna marka delta framat-
aende. Desse skulle 6fvertrafa sine
Talaren kunde icke ne
a, att delta vore fallet. Genom den
'veriges studenter medgifna sjelfsty-
elsen wore en- stor frihet' dem med.
ifven. Denna krafde dock cit verk-
amt deltagande och cit kraftigt in
ytande az kamrater.: sve1ske stu
enter hade mer an andre en- pligt att
ola och f8r5dla samlifvet kamrat-
retsen. Talaren visade, att han hy-
to f6rtroende till Upsala studenter, :,
a han uppmauade dem att framga !
ntydds riktning. Huru skulle man
amligen kunna CORA en- uppnsnipg
Ill den, till hvilken man: icke -hyser
0rtroende, att han skall ,efterkomnna
Med dessa erinringar
lille talaren tacka for den f6reslagna
kzlen. ~
FIJI kand. G. Frunck 4terka11ade
ninnet af de under aret afidne kaIn-
aterne med foljande qvade: i
Fl blott for lysande mannabragd
Och namu, som ristats runohall,
SEN lifvets corning till anda ar
=. : 49,. lagd,
Skall ordet h6jas I minnenas .qyalf;
Men ock for dem, hvilkas verk ooh
MANN +
Ri vaggas ryktets hagnande famn,
Men endast s6rjande vanskap var-
,-,... -. dar;; =,
Som dvaljas nu l de stilla gardar.