Minnesota stats tidning. (Minneapolis, Minn.) 1877-1882, 1881-07-21

0ringal kOmma fran, lngen will un.
derld dta att gifva nagot. En- barmher.
tig samarit ger den lila, t. o. m. att
dricka ur en- tar punsch, som star
qvar hans glas. Den lila niger
napet och f0rsvinner till pasta bord,
I de fiesta fall blir sk6rlen afven har
god, och den lila appelf6rsaljerskan
aHagsnar sig forst sedan hon f,.llkom-
ligt 6fvertygat sig att for 0gonblic-
ket har inne ej mer star att vinna for
henue. Men det fnnes andra lokaler ;
hon gar dit. Resultatet blir de ae.
sta fall detsawma, och ON ett par
timmar kan hon ater borja sin rond,
da lokalerna bytt publik. Hennes
sk6rd Dor ej blifva SO liten, imam
qvallen kommer.
-Det ar da val, suckar nj, att des-
sa nan, ehuru vid glaset, tanka pa
sin beh6fvande nasta; hur glad skall
ej den stackars modern bli, da den
lila .kemmer hem med ga rika gaf:
vor!
ia, det ar fragan, det. HGr verk.
ligen den lila en- NOR, som sander ut
henne ett sadant vader och later
henne lopa omkring hela dagea for
att 6msom inandas den isiga vinden,
6msom de heta spritangorna pa battre
och samre restaurationer Ar nj
saker pa att hon ej ar byrd af nagon
qvinna, som har till fodkrok att lefva
pa det medlidande sma barn vack ka :?
Sadana qvinnor dnnas i Stock
holm, och de fnnas till Ell rlnga
antal.
Men antagom att hvad den lila
fickan sagt ar SAINT. Vinsten for
modern ar visserli gen en- summa
penningar. men hvad ar den for fic-
kan?
Till en- b6rjan har hon lart sig, att
man ingalunda behofver arbeta for
att f0rtjena pepningar; delta gar
mycket lattare genom att springa om-
kring och vacka medlidande. Hon
har aterigen fatt hora att hon ar ett
''rasande soft barn." att hon har
vackra 6gon, och jemte latjan, som
redan beherrskar henne, har hon
lart kama fafangan-just ett par
lampliga skyddsenglar for ett litet
fattigt, stackars, armt, ofvergifvet
barn, som ar utkastadt lifvet och
som kan raddas endast och allenast
genom att lara fit och arbete. We
ofver hvarenda slant hon dag fatt
Med osynliga band ha de ALT fastare
kuutit henne vid hennes tragiska slut
last och kanhanda brott.
Men f6ljom henne. NJ ar papa
,frisk, syskonen aro friska, men det
glommer hon att taIa ON. Sk6rden
skulle ej bli ss stor da. Hon vaxel
till, ogonen bli vackrare, kinderna ia
en- anare rundning. Hon vet delta
mycket val, ty hon hor det dagligen
af vinfuktade lappar, hon ser det af
blickar, som vanan lart henne ej
frukta, men ON hvilka hon annu ej
vet att det ar en- ska N, da de brin-
nande haftas pa henne.
Hon ar nu ''lasaldern." Den lila
korgen ar utbytt mot en- storre,ty hon
ar en- uerklig appelforsaljerska. Men
hennes applen betalas bra, ty hon for
star ett skamt och-hon kan svara
derpa.
Mahanda stanna vi har. Hvad vi
sett ar, redan det, nagot att tanka pa.
Det var for nagra Or sedan Strom-
parterren.
vi intogo katie vid cit af smabor-
den.
Framf6r oss stod en- munter, rask,
liaig poke pa omkring ito ar, med en-
hel knippa leksaker, forfardigade af
ira, pa ryggen. Helsa talade ur hvar-
je hans anletsdrag, den fnt bygda
kroppen var spanstig och kraftfull,
de bla 6gonen voro fulla at cid, de latt
utsparrade nasborrarne vittnade ON
kraft och lif, mod och hurtighet. Det
hela var en- barnagestalt, sadan man
bra sallan IA Sc honom inom en- stor
stads ramarken.
Det fans icke en- bland de hundrade
personer som suite dernere, som ej
med utomordentligt valbehag betrak-
tade den lille gossen. Hur smidig
hvarje hans rorelse. hur enkelt,
okonstladt, men pa samma gang Of
vertygande hvarje hans uttryckssatt |!
De sma leksaksvagnarne, krattorna
och spadarne, afsedda for blomkru.
kor, hade en- strykande afgang. Pysen
f6rstod att "tala for sin vara," men
han gjorde det sa alskvardt, So blyg.
SAINT, att man fortjusades af att SO
derpa, att man med noje gaf nagra
ore mer an han begart.-H0r du, min
gosse, kom hit far du en- tar punsch
Sc har har du EFT par droppar kon-
jak =. Starkt, hvasa! -. Svider, sa'
du! ia, men det gor godt.
Det ar beklagligt, men vi maste kon.
statera, att delta var ord, som den
stackars gossen ofta, mycket ofta fick
h6ra .. Min Gud, menniskan ar sa
godhjertad, da vinet giort henne glad;
hon unnar andra lika godt.
Och mar ''dropnarne' slogo den
stackars lille At hufvudet och gangen
ej var 50 saker sam vanligt, da skrat-
tade herrarne kring borden och funno
det "mycket pikant''.
En- riktigt rask poke ar det ALA
fall, blef slutrefrangen.
For nSgra manader sedan SO go vi
ater samme gosse. Afven nu gick
han omkring med leksaker till salu.
Markligt nog hade han ej vaxt pa
langden. Den ford ON med frisk rod
mad betackta kinden var pussig och
bar drinkarens blekhet. Blicken var
osaker, nastan stirrande. De f6rr
spanda, kraftiga nasborrarne voro
slappa. Det lag nagot diuriskt aela
ansigtet. Fran frimodighet hade ut.
tryckssattet f6rvandlats till, ON ej
frackhet, dock oforskamdhet, det for
ma handelssinnet till nara nog tiggeri.
lusta. ,F6rr spanstig, klar6gd, ratt-